title: Komisijas Devītā direktīva (1981. gada 31. jūlijs), ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31981L0715

Oficiālais Vēstnesis L 257 , 10/09/1981 Lpp. 0038 - 0046 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 13 Lpp. 0233  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 23 Lpp. 0070  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 13 Lpp. 0233  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 23 Lpp. 0070

		Komisijas Devītā direktīva(1981. gada 31. jūlijs),ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei(81/715/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu 70/373/EEK par paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metožu ieviešanu barības oficiālajai kontrolei [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Grieķijas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 2. pantu,tā kā minētajā direktīvā ir prasīts veikt oficiālu barības kontroli, izmantojot paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metodes, lai pārbaudītu atbilstību prasībām, kas normatīvo un administratīvo aktu noteikumos paredzētas attiecībā uz barības kvalitāti un sastāvu;tā kā ar Komisijas Direktīvām 71/250/EEK [2], 71/393/EEK [3], 72/199/EEK [4], 73/46/EEK [5], 74/203/EEK [6], 75/84/EEK [7], 76/372/EEK [8] un 78/633/EEK [9], kurās jaunākie grozījumi izdarīti ar 1981. gada 30. jūlija direktīvu, jau ir noteiktas vairākas Kopienas analīžu metodes; tā kā, ņemot vērā sasniegumus kopš tā laika, ir ieteicams pieņemt devīto metožu kopumu;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas sniegto atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDalībvalstis prasa, lai analīzes, ar ko barības oficiālās kontroles nolūkā nosaka avoparsīna un monensīnnātrija saturu, izdara saskaņā ar šīs direktīvas pielikumā aprakstītajām metodēm.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību šai direktīvai līdz 1981. gada 1. decembrim, un dalībvalstis par to tūlīt informē Kopienu.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1981. gada 31. jūlijāKomisijas vārdā —priekšsēdētājsGaston Thorn[1] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp.[2] OV L 155, 12.7.1971., 13. lpp.[3] OV L 279, 20.12.1971., 7. lpp.[4] OV L 123, 29.5.1972., 6. lpp.[5] OV L 83, 30.3.1973., 21. lpp.[6] OV L 108, 22.4.1974., 7. lpp.[7] OV L 32, 5.2.1975., 26. lpp.[8] OV L 102, 15.4.1976., 8. lpp.[9] OV L 206, 29.7.1978., 43. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. AVOPARSĪNA NOTEIKŠANA PĒC DIFŪZIJAS AGARA VIDĒ1. MĒRĶIS UN PIEMĒROŠANAS JOMAMetode paredzēta avoparsīna noteikšanai barībā un premiksos. Zemākā noteikšanas robeža ir 2 mg/kg (2 ppm). Noteikšanu var traucēt poliēteru antibiotiku klātbūtne.2. PRINCIPSParaugu ekstrahē ar acetona/ūdens/sālsskābes maisījumu. Ekstrakta antibiotisko aktivitāti nosaka, mērot avoparsīna difūziju agara vidē, kas uzsēta ar Bacillus subtilis. Difūziju nosaka pēc mikroorganisma kavējuma zonu veidošanās. Pieņem, ka izmantoto antibiotisko vielu koncentrāciju intervālā šo zonu diametrs ir tieši proporcionāls antibiotikas koncentrācijas logaritmam.3. MIKROORGANISMS: BACILLUS SUBTILIS ATCC 6633 (NCIB 8054).3.1. Izejas kultūras uzturēšanaMēģenēs uz slīpagara barotnēm (4.1.) uzsēj Bacillus subtilis un inkubē diennakti 30 °C temperatūrā. Kultūru glabā ledusskapī apmēram 4 °C temperatūrā. Katru mēnesi uzsēj atkārtoti.3.2. Sporu suspensijas gatavošana [1]No nesen sagatavotas slīpagara barotnes (3.1.) ar 2 — 3 ml sterila ūdens novāc pieaugumu. Ar šo suspensiju uzsēj 300 ml barotni (4.1.) Rū pudelē, ko inkubē no trim līdz piecām dienām 30 °C temperatūrā. Pieaugumu novāc ar 15 ml etilspirta (4.2.), iepriekš ar mikroskopu pārbaudot sporulāciju, un labi samaisa. Šo suspensiju var glabāt vismaz piecus mēnešus 4 °C temperatūrā.4. BAROTNES UN REAĢENTI.4.1. Barotne [2]Peptons | 6,0 g |Triptons | 4,0 g |Rauga ekstrakts | 3,0 g |Gaļas ekstrakts | 1,5 g |Glikoze | 1,0 g |Agars | 15,0 g |Ūdens | 1000 ml |pH 6,5 (pēc sterilizācijas) | |4.2. Etilspirts, 20 % (V/V): atšķaida 200 ml etilspirta ar 800 ml ūdens.4.3. Sālsskābe, d: 1,18 — 1,19.4.4. Nātrija hidroksīds, 2 M šķīdums.4.5. Fosfāta buferšķīdums, 0,1 M:Kālija dihidrogēnfosfāts, KH2PO4 13,6 g.Ūdens līdz 1000 ml.Noregulē pH līdz 4,5.4.6. Acetona/ūdens/sālsskābes maisījums (4.3.): 65/32,5/2,5 (V/V/V).4.7. Standartviela: avoparsīna sulfāts ar zināmu aktivitāti.5. STANDARTŠĶĪDUMIPrecīzi nosvērtu apmēram 10 mg standartvielas (4.7.) daudzumu izšķīdina fosfāta buferšķīdumā (4.5.) un atšķaida ar minēto buferšķīdumu, lai iegūtu rezerves šķīdumu, kas satur 100 μg avoparsīna mililitrā. Glabājot aizkorķētā kolbā 4 °C temperatūrā, šis šķīdums ir stabils līdz septiņām dienām.5.1. PremiksiemŠo izejas šķīdumu pakāpeniski atšķaidot ar buferšķīdumu (4.5.), pagatavo šādus šķīdumus:S8 | 4,0 μg/ml |S4 | 2,0 μg/ml |S2 | 1,0 μg/ml |S1 | 0,5 μg/ml |5.2. BarībaiŠo izejas šķīdumu pakāpeniski atšķaidot ar buferšķīdumu (4.5.), pagatavo šādus šķīdumus:S8 | 2,0 μg/ml |S4 | 1,0 μg/ml |S2 | 0,5 μg/ml |S1 | 0,25 μg/ml |6. EKSTRAKTA UN EKSPERIMENTA ŠĶĪDUMU GATAVOŠANA.6.1. PremiksiAr 10 mg precizitāti nosver paraugu, kas ir pietiekams, lai saturētu 10 — 100 mg avoparsīna. Pārnes uz 100 ml mērkolbu, kurā ir 60 ml maisījuma (4.6.), un 15 minūtes krata ar mehānisko kratītāju. Pārbauda pH un, ja vajadzīgs, ar sālsskābi (4.3.) noregulē līdz pH 2. Uzpilda līdz zīmei ar maisījumu (4.6.) un labi samaisa. Daļu izfiltrē caur piemērotu filtrpapīru, piemēram, vatmaņpapīru Nr. 1, izmetot pirmos 5 ml filtrāta. Ņem alikvotu daļu un ar nātrija hidroksīda šķīdumu (4.4.) noregulē pH līdz 4,5. Šo šķīdumu atšķaida ar buferšķīdumu (4.5.), lai iegūtu sagaidāmo avoparsīna koncentrāciju 4 μg/ml (= U8).Šo šķīdumu pakāpeniski atšķaidot (1 + 1) ar buferšķīdumu (4.5.), gatavo šķīdumu U4 (sagaidāmais saturs 2 μg/ml), U2 (sagaidāmais saturs 1 μg/ml) un U1 (sagaidāmais saturs 0,5 μg/ml).6.2. BarībaNosver 50 g parauga un ar mehānisko kratītāju krata 100 ml mikstūras (4.6.) 30 minūtes. Ekstraktu attīra, centrifugējot slēgtās centrifūgas mēģenēs, ņem alikvotu daļu attīrītā ekstrakta (skat. tabulā tālāk tekstā) un ar nātrija hidroksīda šķīdumu (4.4.) noregulē pH līdz 4,5. Alikvoto daļu atšķaida ar buferšķīdumu (4.5.), lai iegūtu U8 (skat. tabulā tālāk tekstā).Šo šķīdumu pakāpeniski atšķaidot (1 + 1) ar buferšķīdumu (4.5.), gatavo šķīdumu U4 (sagaidāmais saturs 1 μg/ml), U2 (sagaidāmais saturs 0,5 μg/ml) un U1 (sagaidāmais saturs 0,25 μg/ml).Iepriekš pieņemtais avoparsīna līmenis (mg/kg) | 5 | 7,5 | 10 | 15 | 20 | 40 |Parauga svars (g (± 0, 1 g)) | 50 | 50 | 50 | 50 | 50 | 50 |Maisījuma (4.6.) tilpums (ml) | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |Attīrītā ekstrakta tilpums (ml) | 20 | 15 | 20 | 15 | 20 | 10 |Galīgais tilpums (ml): U8 | 25 | 25 | 50 | 50 | 100 | 100 |Sagaidāmā U8 koncentrācija (μg/ml) | 2 | apm. 2 | 2 | apm.2 | 2 | 2 |7. EKSPERIMENTA NORISE7.1. Eksperimenta vides uzsēšana50 līdz 60 °C temperatūrā uzsēj eksperimenta vidi (4.1.) ar sporu suspensiju (3.2.). Priekšmēģinājumos uz platēm ar eksperimenta vidi (4.1.) nosaka, kāds sporu suspensijas daudzums ir vajadzīgs, lai ar dažādo koncentrāciju avoparsīnu iegūtu lielākās un skaidrākās kavējuma zonas.7.2. Plašu sagatavošanaDifūziju agarā veic uz platēm ar četru dažādu koncentrāciju standartšķīdumiem (S8, S4, S2 un S1) un četru koncentrāciju pārbaudes šķīdumiem (U8, U4, U2 un U1). Šo četru dažādo koncentrāciju ekstrakta šķīdumam un standartšķīdumam noteikti jābūt uz katras plates. Šajā nolūkā izvēlas pietiekami lielas plates, uz kurām agara barotnē var izveidot vismaz astoņas 10 līdz 13 mm diametraiedobes, kuru centri ir vismaz 30 mm attālumā cits no cita. Testu var veikt uz plates, kas izveidota no stikla plāksnes, uz kuras uzlikts 20 mm augsts anodēta alumīnija vai plastikas riņķis ar 200 mm diametru.Uz platēm lej tādu daudzumu barotnes (4.1.), kas uzsēta saskaņā ar 7.1., lai izveidojas apmēram 2 mm biezs slānis (60 ml uz plati ar 200 mm diametru). Ļauj sastingt horizontālā stāvoklī, izveido iedobes un tajās precīzi nomērītā daudzumā iepilda eksperimenta šķīdumus un standartšķīdumus (no 0,10 līdz 0,15 ml uz iedobi atkarībā no diametra). Katru koncentrāciju pārbauda vismaz četras reizes, lai katrā noteikšanā novērtētu vismaz 32 kavējuma zonas.7.3. InkubācijaPlates inkubē 16 līdz 18 stundas 30 °C temperatūrā.8. VĒRTĒŠANAAr 0,1 mm precizitāti izmēra kavējuma zonu diametru. Uz puslogaritmiskā papīra atzīmē punktus, kas atbilst kavējuma zonu vidējam diametram atkarībā no koncentrācijas. Uzzīmē "atbilstošākās" līnijas attiecīgi standartšķīdumam un ekstraktam, piemēram, kā noteikts zemāk.Nosaka "atbilstošāko" punktu standarta zemākajam līmenim (SL) pēc formulas:SL =10Nosaka "atbilstošāko" punktu standarta augstākajam līmenim (SH) pēc formulas:SH =10Līdzīgi aprēķina "atbilstošākos" punktus ekstrakta zemākajam koncentrācijas līmenim (UL) un augstākajam līmenim (UH), norādītajās formulās S1, S2, S4 un S8 aizstājot attiecīgi ar U1, U2, U4 un U8.Tajā pašā grafikā atzīmē aprēķinātos SL un SH lielumus, un, tās savienojot, iegūst "atbilstošāko" līniju standartšķīdumam. Līdzīgi atzīmē UH un UL, ko savienojot, iegūst "atbilstošāko" līniju ekstraktam.Ja nav nekādu traucējošu faktoru, abām līnijām vajadzētu būt paralēlām. Praktiskos nolūkos līnijas var uzskatīt par paralēlām, ja (SH-SL) un (UH-UL) neatšķiras vairāk par 10 % no to vidējā lieluma.Ja līnijas nav paralēlas, var atmest U1 un S1 vai U8 un S8, un SL, SH, UL un UH "atbilstošākās" līnijas aprēķināt pēc alternatīvām formulām:a)SL = 5 S1+ 2 S2– S46 | vai | 5 S2+ 2 S4– S86 |b)SH = 5 S4+ 2 S2– S16 | vai | 5 S8+ 2 S4– S26 |un līdzīgi aprēķina UL un UH. Alternatīvo "atbilstošāko" līniju paralelitāte būtu jāpārbauda tāpat kā minēts iepriekš. Ja rezultāti aprēķināti pēc trim līmeņiem, to norāda nobeiguma ziņojumā.Ja līnijas uzskata par paralēlām, aprēķina relatīvās aktivitātes logaritmu (log A) pēc vienas no šādām formulām:Pēc četriem līmeņiem:log AU+ U+ U+U– S– S– S– S8 х 0,602U4+U8+S4+S8– U1– U2– S1– S2Pēc trim līmeņiem:log A =U+U+U– S– S– S4 х 0,401U4+S4– U1– S1vailog A =U+U+U– S– S– S8 х 0,401U8+S8– U2– S2Faktiskā aktivitāte = pieņemtā aktivitāte х relatīvā aktivitāte.Ja relatīvā aktivitāte neiekļaujas intervālā no 0,5 līdz 2,0, eksperimentu atkārto, attiecīgi koriģējot ekstrakta koncentrācijas, vai, ja tas nav iespējams, koriģējot standartšķīduma koncentrācijas. Ja relatīvā aktivitāte neiekļaujas vajadzīgajās robežās, iegūtais rezultāts jāuzskata par aptuvenu, un tas būtu jānorāda nobeiguma ziņojumā.Ja līnijas nav uzskatāmas par paralēlām, noteikšanu atkārto. Ja paralelitāti tomēr nepanāk, noteikšana jāuzskata par neapmierinošu.9. ATKĀRTOJAMĪBA.No viena parauga viena analītiķa divās noteikšanās iegūto rezultātu atšķirībai nevajadzētu pārsniegt:- 2 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja avoparsīna saturs ir no 2 līdz 10 mg/kg,- 20 % no lielākā rezultāta, ja saturs ir no 10 līdz 25 mg/kg,- 5 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja saturs ir no 25 līdz 50 mg/kg,- 10 % no lielākā rezultāta, ja saturs pārsniedz 50 mg/kg.2. MONENSĪNNĀTRIJA NOTEIKŠANA PĒC DIFŪZIJAS AGARA BAROTNĒ1. MĒRĶIS UN PIEMĒROŠANAS JOMAMetode paredzēta monensīnnātrija noteikšanai barībā un premiksos. Zemākā noteikšanas robeža ir 10 mg/kg (10 ppm) [3].2. PRINCIPSParaugu ekstrahē ar 90 % metilspirtu. Ekstraktam piemēro attiecīgas procedūras atkarībā no monensīnnātrija satura paraugā. Antibiotisko aktivitāti nosaka, mērot monensīnnātrija difūziju agara vidē, kas uzsēta ar Bacillus subtilis. Difūziju nosaka pēc mikroorganisma kavējuma zonu veidošanās. Pieņem, ka izmantoto antibiotisko vielu koncentrāciju intervālā šo zonu diametrs ir tieši proporcionāls antibiotikas koncentrācijas logaritmam. Šīs eksperimenta sistēmas jutību samazina nātrija jonu klātbūtne.3. MIKROORGANISMS: BACILLUS SUBTILIS ATCC 6633 (NCIB 8054)3.1. Izejas kultūras uzturēšana.Mēģenēs ar slīpagara barotnēm (4.1.) uzsēj Bacillus subtilis un inkubē diennakti 30 °C temperatūrā. Kultūru glabā ledusskapī apmēram 4 °C temperatūrā. Katru mēnesi uzsēj atkārtoti.3.2. Sporu suspensijas gatavošana [4]No nesen sagatavotas slīpagara barotnes (3.1.) ar 2 līdz 3 ml sterila ūdens novāc pieaugumu. Ar šo suspensiju uzsēj 300 ml vides (4.1.) Rū pudelē un inkubē trīs līdz piecas dienas 30 °C temperatūrā. Pieaugumu novāc ar 15 ml 20 % etilspirta (4.3.), iepriekš ar mikroskopu pārbaudot sporulāciju, un labi samaisa. Šo suspensiju var glabāt vismaz piecus mēnešus apmēram 4 °C temperatūrā.4. BAROTNES UN REAĢENTI4.1. Barotne [5]Triptons | 10,0 g |Rauga ekstrakts | 3,0 g |Gaļas ekstrakts | 1,5 g |Glikoze | 1,0 g |Agars (atkarībā no kvalitātes) | 10,0 līdz 20,0 g |Ūdens | 1000 ml |pH 6,5 (pēc sterilizācijas). | |4.2. Eksperimenta videGlikoze | 10,0 g |Rauga ekstrakts | 2,5 g |Dikālija hidrogēnfosfāts K2HPO4 | 0,69 g |Kālija dihidrogēnfosfāts KH2PO4 | 0,45 g |Agars (atkarībā no kvalitātes) | 10,0 līdz 20,0 g |Ūdens | 1000 ml |pH 6 (pēc sterilizācijas). | |4.3. Etilspirts, 20 % V/V: 200 ml etilspirta atšķaida ar 800 ml ūdens.4.4. Metilspirts, bezūdens.4.5. Metilspirts 90 % (V/V): 900 ml metilspirta (4.4.) atšķaida ar 100 ml ūdens.4.6. Metilspirts 50 % (V/V): 500 ml metilspirta (4.4.) atšķaida ar 500 ml ūdens.4.7. Granulēts alumīnija oksīds (alcoa F, 20 graudiņi; aktivēts alumīnija oksīds UG1: F. Lancaster and Co. vai līdzvērtīgs).4.8. Standartvielas: monensīnnātrijs ar zināmu aktivitāti, piemēram, no Starptautiskās bioloģisko standartu laboratorijas. Centrālās veterinārās laboratorijas, Weybridge, UK-Surrey KT 15 3NB.5. IEKĀRTA5.1. Rotācijas ietvaicētājs ar 250 ml apaļkolbu.5.2. Stikla caurule hromatogrāfijai ar 25 mm lielu iekšējo diametru, 400 mm gara un ar vaļēju galu 2 mm diametrā.5.3. Stikla caurule hromatogrāfijai ar 11 mm iekšējo diametru, apmēram 300 mm gara un ar vaļēju galu 2 mm diametrā.6. STANDARTŠĶĪDUMIMetilspirtā (4.4.) izšķīdina precīzi nosvērtu standartvielas (4.8.) daudzumu un atšķaida, lai iegūtu rezerves šķīdumu, kas satur 800 μg monensīnnātrija mililitrā. Glabājot aizkorķētās kolbās 4 °C temperatūrā, šis šķīdums saglabā stabilitāti līdz divām nedēļām.Šo rezerves šķīdumu pakāpeniski atšķaidot ar metilspirtu (4.6.), gatavo šādus šķīdumus:S8 | 8,0 μg/ml |S4 | 4,0 μg/ml |S2 | 2,0 μg/ml |S1 | 1,0 μg/ml |7. EKSTRAKTA GATAVOŠANA7.1. Ekstrakcija7.1.1. PremiksiNosver 2 g parauga, pievieno 100 ml 90 % metilspirta (4.5.), homogenizē un dažas minūtes centrifugē. Centrifugātu atšķaida ar 50 % metilspirtu (4.6.), lai iegūtu sagaidāmo monensīnnātrija saturu 8 μg/ml (= U8).7.1.2. Barība, kurā monensīnnātrija līmenis nav zemāks par 50 ppmNosver 10 līdz 20 g parauga, pievieno 100 ml 90 % metilspirta (4.5.), 15 minūtes homogenizē un ļauj nostāties.Ieliek kokvilnas vates tamponu stikla caurules (5.2.) šaurajā galā un pievieno alumīnija oksīdu (4.7.), maigi piedauzot, līdz kolonna sasniedz 75 — 80 mm augstumu.Dekantē ekstraktu uz alumīnija oksīda kolonnas, un savāc filtrātu. Atšķaida 30 ml filtrāta līdz 50 ml ar ūdeni. Pakāpeniski atšķaida ar 50 % metilspirtu (4.6.), lai iegūtu sagaidāmo monensīnnātrija saturu 8 μg/ml (= U8).7.1.3. Barība, kurā monensīnnātrija līmenis ir zemāks par 50 ppm (līdz 10 ppm robežai).Nosver 10 līdz 20 g parauga, pievieno 100 ml 90 % metilspirta (4.5.), 15 minūtes homogenizē. Centrifugē, līdz kļūst skaidrs.Paraugam, kas satur 20 ppm monensīnnātrija, ņem 40 ml centrifugāta. Paraugam, kas satur 10 ppm, ņem 80 ml, un ar rotācijas ietvaicētāju (5.1.) ietvaicē līdz sausam stāvoklim temperatūrā, kas nepārsniedz 40 °C. Atlikumu izšķīdina 10 ml 90 % metilspirta (4.5.).Ieliek kokvilnas vates tamponu stikla caurules (5.3.) šaurajā galā, un pievieno alumīnija oksīdu (4.7.), maigi piedauzot, līdz kolonna sasniedz 75 — 80 mm augstumu.Dekantē atlikuma metilspirta šķīdumu uz alumīnija oksīda kolonnas un savāc filtrātu. Mazgā kolonnu ar 10 ml 90 % metilspirta (4.5.) un apvieno saskalas ar filtrātu.Vakuumā un temperatūrā, kas ir zemāka par 40 °C, ar rotācijas ietvaicētāju (5.1.) šķīdumu ietvaicē līdz sausam stāvoklim. Atlikumu izšķīdina 10 ml bezūdens metilspirta (4.4.) un uzpilda līdz 20 ml ar ūdeni. Šķīdumu vismaz piecas minūtes centrifugē ar ātrumu, kas nav mazāks par 4000 apgriezieniem minūtē. Pakāpeniski atšķaida ar 50 % metilspirtu (4.6.), lai iegūtu sagaidāmo monensīnnātrija saturu 8 μg/ml (= U8).7.2. Eksperimenta šķīdumiŠķīdumu U8 pakāpeniski atšķaidot (1 + 1) ar 50 % metilspirtu (4.6.), gatavo šķīdumu U4 (sagaidāmais saturs: 4 μg/ml), U2 (sagaidāmais saturs 2 μg/ml) un U1 (sagaidāmais saturs 1 μg/ml).8. EKSPERIMENTA NORISE8.1. Eksperimenta vides uzsēšanaEksperimenta vidi (4.2.) uzsēj ar sporu suspensiju (3.2.) 50 — 60 °C temperatūrā. Priekšmēģinājumos uz platēm ar eksperimenta vidi (4.2.) nosaka, kāds sporu suspensijas daudzums ir vajadzīgs, lai ar dažādo koncentrāciju monensīnnātriju iegūtu lielākās un skaidrākās kavējuma zonas.8.2. Plašu sagatavošanaDifūziju agarā veic uz platēm ar četru dažādu koncentrāciju standartšķīdumiem (S8, S4, S2 un S1) un četru koncentrāciju eksperimenta šķīdumiem (U8, U4, U2 un U1). Šo četru dažādo koncentrāciju ekstrakta šķīdumam un standartšķīdumam noteikti jābūt uz katras plates. Šajā nolūkā izvēlas pietiekami lielas plates, uz kurām agara barotnē var izveidot vismaz astoņas 10 līdz 13 mm diametra iedobes, kuru centri ir vismaz 30 mm attālumā cits no cita. Testu var veikt uz plates, kas izveidota no stikla plāksnes, uz kuras uzlikts 20 mm augsts anodēta alumīnija vai plastikas riņķis ar 200 mm diametru.Uz platēm lej tādu daudzumu barotnes (4.2.), kas uzsēta saskaņā ar 8.1., lai izveidojas apmēram 2 mm biezs slānis (60 ml uz plati, kuras diametrs ir 200 mm). Ļauj sastingt horizontālā stāvoklī, izveido iedobes un tajās precīzi nomērītā daudzumā iepilda eksperimenta šķīdumu un standartšķīdumu (no 0,10 līdz 0,15 ml uz iedobi atkarībā no diametra). Katru koncentrāciju pārbauda vismaz četras reizes, lai katrā noteikšanā novērtētu vismaz 32 kavējuma zonas.8.3. InkubācijaPlates inkubē apmēram 18 stundas 35 līdz 37 °C temperatūrā.9. VĒRTĒŠANAAr 0,1 mm precizitāti izmēra kavējuma zonu diametru. Katrai koncentrācijai atbilstīgo vidējo mērījumu atzīmē uz puslogaritmiskā papīra, parādot koncentrāciju logaritmu attiecībā pret kavējuma zonu diametriem. Uzzīmē "atbilstošākās" līnijas attiecīgi standartšķīdumam un ekstraktam, piemēram, kā norādīts zemāk.Nosaka "atbilstošāko" punktu standarta zemākajam līmenim (SL) pēc formulas:SL =10Nosaka "atbilstošāko" punktu standarta augstākajam līmenim (SH) pēc formulas:SH =10Līdzīgi aprēķina "atbilstošākos" punktus ekstrakta zemākajam koncentrācijas līmenim (UL) un augstākajam līmenim (UH), norādītajās formulās S1, S2, S4 un S8 aizstājot attiecīgi ar U1, U2, U4 un U8.Uz tā paša puslogaritmiskā papīra atzīmē aprēķinātos SL un SH lielumus, un, tos savienojot, iegūst "atbilstošāko" līniju standartšķīdumam. Līdzīgi atzīmē UH un UL, ko savienojot, iegūst "atbilstošāko" līniju ekstraktam.Ja nav nekādu traucējošu faktoru, abām līnijām vajadzētu būt paralēlām. Praktiskos nolūkos līnijas var uzskatīt par paralēlām, ja (SH-SL) un (UH-UL) neatšķiras vairāk par 10 % no to vidējā lieluma.Ja līnijas nav uzskatāmas par paralēlām, var atmest U1 un S1 vai U8 un S8 un SL, SH, UL un UH "atbilstošākās" līnijas aprēķināt pēc alternatīvām formulām:a′)SL = 5 S1 + 2 S2 − S46 | vai | 5 S2 + 2 S4 − S86 |b′)SH = 5 S4 + 2 S2 − S16 | vai | 5 S8 + 2 S4 − S26 |un līdzīgi aprēķina UL un UH. Alternatīvo "atbilstošāko" līniju paralelitāti jāpārbauda tāpat kā iepriekš. Ja rezultāti aprēķināti pēc trim līmeņiem, tas būtu jānorāda nobeiguma ziņojumā.Ja līnijas uzskata par paralēlām, aprēķina relatīvās aktivitātes logaritmu (log A) pēc vienas no formulām:Pēc četriem līmeņiem:log A =U+ U+ U+U– S– S– S– S8 х 0,602U4+U8+S4+S8– U1– U2– S1– S2Pēc trim līmeņiem:log A =U+ U+ U– S– S– S4 х 0,401U4+S4– U1– S1vailog A =U+ U+ U− S− S− S8 × 0,401U8 + S8 − U2− S2relatīvā aktivitāte.Ja relatīvā aktivitāte neiekļaujas intervālā no 0,5 līdz 2,0, eksperimentu atkārto, attiecīgi koriģējot ekstrakta koncentrācijas, vai, ja tas nav iespējams, koriģējot standartšķīduma koncentrācijas. Ja relatīvo aktivitāti nevar iekļaut vajadzīgajās robežās, jebkurš iegūtais rezultāts jāuzskata par aptuvenu, un tas būtu jānorāda nobeiguma ziņojumā.Ja līnijas nav uzskatāmas par paralēlām, noteikšanu atkārto. Ja paralelitāti tomēr nepanāk, noteikšana jāuzskata par neapmierinošu.10. ATKĀRTOJAMĪBANo viena parauga viena analītiķa divās noteikšanās iegūto rezultātu atšķirībai nevajadzētu pārsniegt:- 20 % no lielākā rezultāta, ja monensīnnātrija saturs ir no 10 līdz 25 mg/kg,- 5 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja monensīnnātrija saturs ir no 25 līdz 50 mg/kg,- 10 % no lielākā rezultāta, ja saturs pārsniedz 50 mg/kg.[1] Var izmantot citas metodes, ja ir pierādīts, ka pēc tām iegūst līdzīgas baktēriju suspensijas.[2] Var lietot līdzīga sastāva standartbarotnes, ar kurām iegūst tādus pašus rezultātus.[3] 1 mg monensīnnātrija ir līdzvērtīgs 1000 UK vienībām.[4] Var izmantot citas metodes, ja ir pierādīts, ka pēc tām iegūst līdzīgas sporu suspensijas.[5] Var izmantot līdzīga sastāva standartbarotnes, ar kurām iegūst tādus pašus rezultātus.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (ES) 2016/856 (2016. gada 25. maijs), ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā uz minimālās pamatlikmes ievērošanas pienākuma ilgumu

text:
               31.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 142/12

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2016/856
   (2016. gada 25. maijs),
   ar ko Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu groza attiecībā uz minimālās pamatlikmes ievērošanas pienākuma ilgumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvas 2006/112/EK (3) 97. pantā paredzēts, ka no 2011. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim pievienotās vērtības nodokļa (PVN) pamatlikme nevar būt mazāka par 15 %.

               (2)

               Dalībvalstīs pašlaik spēkā esošā PVN pamatlikme līdz ar pārejas sistēmas mehānismu ir nodrošinājusi to, ka PVN sistēma ir darbojusies pieņemami. Ar tādiem jaunajiem noteikumiem par pakalpojumu sniegšanas vietu, kuri dod priekšroku nodokļa uzlikšanai patēriņa vietā, ir vēl vairāk ierobežotas iespējas savā labā izmantot PVN likmju atšķirības, mainot atrašanās vietu, un ir samazināti iespējamie konkurences izkropļojumi.

               (3)

               Lai novērstu pārmērīgu atšķirību starp dalībvalstu piemērotajām PVN pamatlikmēm, kas izjauc strukturālo līdzsvaru Savienībā un rada konkurences izkropļojumus dažās darbības nozarēs, ierastā prakse netiešo nodokļu jomā ir noteikt minimālās likmes. Tas joprojām ir saprātīgi attiecībā uz PVN.

               (4)

               Ņemot vērā notiekošās sarunas par tā PVN galīgā režīma iezīmēm, kurš attiecas uz Savienības iekšējo tirdzniecību, būtu priekšlaicīgi noteikt pastāvīgu PVN pamatlikmi vai apsvērt PVN minimālās likmes maiņu.

               (5)

               Tāpēc ir lietderīgi saglabāt pašreizējo minimālo 15 % pamatlikmi laikposmā, kas ir pietiekami ilgs, lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu veikt turpmāku pārskatīšanu.

               (6)

               Pašreizējās minimālās pamatlikmes saglabāšana nekavē turpmāk pārskatīt PVN tiesību aktus pirms 2017. gada 31. decembra, lai ņemtu vērā PVN galīgā režīma, kas attiecas uz Savienības iekšējo tirdzniecību, ieviešanu.

               (7)

               Lai nodrošinātu nepārtrauktu minimālās standarta likmes piemērošanu, kas noteikta ar Direktīvu 2006/112/EK, ir atbilstīgi, ka šo direktīvu piemero no 2016. gada 1. janvāra.

               (8)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/112/EK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 97. pantu aizstāj ar šādu:

      “97. pants
      No 2016. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim pamatlikme nevar būt mazāka par 15 %.”

   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2016. gada 1. augustam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2016. gada 25. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  2016. gada 12. aprīļa atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  2016. gada 17. februāra atzinums (OV C 133, 14.4.2016., 23. lpp.).

      (3)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.).


title: Komisijas Direktīva (ES) 2016/1855 (2016. gada 19. oktobris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/32/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  20.10.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 284/19

            KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2016/1855
      (2016. gada 19. oktobris),
      ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/32/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvu 2009/32/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā (1), un jo īpaši tās 4. panta pirmās daļas a) apakšpunktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Direktīva 2009/32/EK attiecas uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto vai paredzēts izmantot pārtikas produktu vai pārtikas sastāvdaļu ražošanā. Minētā direktīva neattiecas uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto, ražojot pārtikas piedevas, vitamīnus un citas uzturfizioloģiskās piedevas, ja vien šādas pārtikas piedevas, vitamīni vai uzturfizioloģiskās piedevas nav uzskaitītas direktīvas I pielikumā.

                  (2)

                     Akzo Nobel Industrial Chemicals BV2014. gada 19. augustā iesniedza pieteikumu, kurā lūdza dimetilētera (DME) kā ekstrakcijas šķīdinātāja maksimālo atlieku daudzumu (MAL) attaukotos dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu produktos, konkrēti kolagēnā un kolagēna atvasinājumos, grozīt no 0,009 mg/kg uz 3 mg/kg un atļaut jaunu lietojumu olbaltumvielu produktu ekstrakcijai, lai iegūtu želatīnu ar MAL 0,009 mg/kg. Šis pieteikums pēc tam tika darīts pieejams dalībvalstīm.

                  (3)

                  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (“Iestāde”) atkārtoti novērtēja dimetilētera kā ekstrakcijas šķīdinātāja drošumu attaukotu dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu produktu – kolagēna un želatīna – ražošanā un 2015. gada 14. jūlijā sniedza atzinumu (2). Iestāde secināja, ka dimetilētera kā ekstrakcijas šķīdinātāja izmantošana, ievērojot paredzētos lietošanas nosacījumus un ierosināto MAL 3 mg/kg kolagēnā un kolagēna atvasinājumos un 0,009 mg/kg želatīnā, nerada bažas par kaitīgumu.

                  (4)

                  Tādēļ ir lietderīgi atļaut lietot dimetilēteri kā ekstrakcijas šķīdinātāju, lai atdalītu taukus no dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu izejmateriāliem ar nosacījumu, ka maksimālais dimetilētera atlieku daudzums ir 3 mg/kg kolagēnā un kolagēna atvasinājumos un 0,009 mg/kg želatīnā.

                  (5)

                  Tāpēc Direktīva 2009/32/EK būtu attiecīgi jāgroza.

                  (6)

                  Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgās komitejas atzinumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
      1. pants
      Direktīvas 2009/32/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
      2. pants
      1.   Ne vēlāk kā divus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
      Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
      2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
      3. pants
      Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
      4. pants
      Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

         Briselē, 2016. gada 19. oktobrī

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  OV L 141, 6.6.2009., 3. lpp.

         (2)  EFSA CEF grupa (EFSA Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar fermentiem, aromatizētājiem, pārstrādes līdzekļiem un materiāliem, kas ir saskarē ar pārtiku), 2015. Scientific Opinion on the safety of use of dimethyl ether as an extraction solvent under the intended conditions of use and the proposed maximum residual limits. EFSA Journal 2015; 13(7):4174, 13. lpp.

         PIELIKUMS
         Direktīvas 2009/32/EK I pielikuma II daļā ierakstu par dimetilēteri aizstāj ar šādu:

                        “Dimetilēteris

                        Attaukotu dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu produktu, tostarp želatīna (*), ražošana

                        0,009 mg/kg attaukotos dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu produktos, tostarp želatīnā

                        Kolagēna (**) un kolagēna atvasinājumu, izņemot želatīnu, ražošana

                        3 mg/kg kolagēnā un kolagēna atvasinājumos, izņemot želatīnu

            (*)  “Želatīns” ir dabīgs, šķīstošs proteīns, kas sarec vai nesarec un ko iegūst tāda kolagēna daļējā hidrolīzē, kuru iegūst no kauliem, ādām un cīpslām saskaņā ar attiecīgajām Regulas (EK) Nr. 853/2004 prasībām.

            (**)  “Kolagēns” ir produkts uz proteīna bāzes, ko iegūst no dzīvnieku kauliem, ādām un cīpslām saskaņā ar attiecīgajām Regulas (EK) Nr. 853/2004 prasībām.”


title: Komisijas Pirmā Direktīva (1977. gada 28. septembris), ar ko groza Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0629

Oficiālais Vēstnesis L 257 , 08/10/1977 Lpp. 0027 - 0028 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 9 Lpp. 0075  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 19 Lpp. 0125  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 9 Lpp. 0075  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 13 Lpp. 0063  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 13 Lpp. 0063

		Komisijas Pirmā Direktīva(1977. gada 28. septembris),ar ko groza Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību(77/629/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1968. gada 9. aprīļa Direktīvu 68/193/EEK [1] par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 74/648/EEK [2], un jo īpaši tās 17.a pantu,tā kā, ņemot vērā jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas, tālāk izklāstīto iemeslu dēļ būtu jāgroza iepriekš minētās direktīvas pielikumi;tā kā būtu jāuzlabo direktīvā izklāstītie nosacījumi attiecībā uz vīnogulāju pavairošanas materiāla audzēšanu, ņemot vērā kaitīgo organismu ietekmi, jo īpaši saistībā ar vīrusu slimībām un to pārnēsātājiem;tā kā būtu jālabo direktīvas teksts vācu valodā;tā kā būtu jāņem vērā jaunās atkārtoti potētu potzaru klasificēšanas tehnikas;tā kā, lai pēc iespējas ātrāk kļūtu pieejamas veselīgu vīnogulāju audzētavas, oficiālajā etiķetē sākumposmā būtu jānorāda papildu un izvēles informācija, kas iegūta oficiāli atzītās pārbaudēs attiecībā uz vīrustestēta bāzes materiāla izcelsmi;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Padomes Direktīvas 68/193/EEK I pielikumā izdara šādus grozījumus:1. I daļas 3. postenī "kaitīgiem organismiem, jo īpaši vīrusiem" vietā lasa "kaitīgiem organismiem vai to pārnēsātājiem, jo īpaši nematodēm, kas pārnēsā vīrusu slimības".2. Vācu teksta I daļas 5. postenī "Kurzknotigkeit" vietā ir lasāms "Reisigkrankheit".3. I daļas 6. posteni lasa:"6) Nederīga materiāla saistībā ar kaitīgiem organismiem īpatsvars nepārsniedz:- 5 % potcelmu audzētavās, kas paredzētas sertificēta pavairošanas materiāla sagatavošanai, un- 10 % potcelmu audzētavās, kas paredzētas standarta pavairošanas materiāla sagatavošanai.Ja materiāls ir nederīgs saistībā ar citiem faktoriem, kas nav saistīti ar augu veselību, un tādējādi nederīgā materiāla īpatsvars pārsniedz iepriekš minētos rādītājus, šos iemeslus ieraksta lietā.".2. pantsII pielikuma III daļas 1. postenī B sadaļas tekstu lasa:"B. Garumsa) potcelmu spraudeņi potēšanai: minimālais garums no zemākā mezgla punkta zemākās vietas, ieskaitot pašu augstāko starpmezglu posmu, ir 1,705 m;b) audzētavas spraudeņi: minimālais garums no zemākā mezgla punkta zemākās vietas, ieskaitot pašu augstāko starpmezglu posmu, ir 55 cm, Vitis vinifera gadījumā – 30 cm;c) atkārtoti potēti potzari:- ar piecām izmantojamām acīm, minimālais garums no zemākā mezgla punkta zemākās vietas, ieskaitot pašu augstāko starpmezglu posmu, ir 50 cm,- ar vienu izmantojamu aci, minimālais garums 6, 75 cm, griezumu veic vismaz 1, 75 cm attālumā virs acs un 5 cm zem acs".3. pantsIII pielikuma 3. postenī lasa:"Tips | Skaits |3.Atkārtoti potēti potzari: | |—ar piecām izmantojamām acīm | 100 vai 200 |—ar vienu izmantojamu aci | 500 vai attiecīgs daudzkārtnis" |4. pantsIV pielikumu groza šādi:1. Pēc A daļas iekļauj šo:"B. Papildinformācija, kas ir atļauta bāzes pavairošanas materiālam un sertificētam pavairošanas materiālam:"Bāzes materiālus/iepriekšējās veģetatīvās stadijas materiālus ir pārbaudījusi… (iestāde), un tie ir apstiprināti kā brīvi no… (vīrusu slimības) saskaņā ar… (pārbaudes metode)"..Bāzes pavairošanas materiālam un sertificētam pavairošanas materiālam šī informācija var attiekties uz lapu ritināšanos un virālo izviršanu, un potcelmu gadījumā – arī uz plankumainību. Pārbaudēm ir jābūt oficiāli atzītām. Tās ir vismaz trīs gadu ilgā laika posmā jāveic oficiāli atzītai un kontrolētai iestādei.Drīkst piemērot šādas pārbaudes metodes:- attiecībā uz vīnogulājiem, visām vīrusu slimībām – indeksēšanas metodes,- virālajai izviršanai, papildus iepriekšminētajām metodēm – indeksēšanas metodi attiecībā uz eļļas augiem, kā arī seroloģisko metodi".2. Bijušo B daļu pārsauc par C daļu.5. pantsDalībvalstīs 1978. gada 1. jūlijā stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1977. gada 28. septembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksFinn Gundelach[1] OV L 93, 17.4.1968., 15. lpp.[2] OV L 352, 28.12.1974., 43. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2001/32/EK (2001. gada 8. maijs), ar ko atzīst aizsargājamās zonas, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un atceļ Direktīvu 92/76/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0032

Oficiālais Vēstnesis L 127 , 09/05/2001 Lpp. 0038 - 0041

		Komisijas Direktīva 2001/32/EK(2001. gada 8. maijs),ar ko atzīst aizsargājamās zonas, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un atceļ Direktīvu 92/76/EEKEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EEK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā [1], un jo īpaši tās 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmo daļu,ņemot vērā Dānijas, Grieķijas, Spānijas, Francijas, Īrijas, Itālijas, Austrijas, Portugāles, Somijas, Zviedrijas un Apvienotās Karalistes lūgumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvas 2000/29/EK noteikumiem var noteikt "aizsargājamās zonas", kas pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un tāpēc saskaņā ar iekšējam tirgum atbilstīgiem nosacījumiem tām var nodrošināt īpašu aizsardzību. Minētās zonas tika noteiktas ar Komisijas 1992. gada 6. oktobra Direktīvu 92/76/EEK, ar ko atzīst aizsargājamās zonas, kuras pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem Kopienā [2], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2000/23/EK [3].(2) No tā laika ir notikušas nozīmīgas pārmaiņas to dažu zonu fitosanitārajā stāvoklī, kuras sākotnēji atzina par aizsargājamām zonām saistībā ar konkrētiem kaitīgiem organismiem.(3) Spriežot pēc Dānijas sniegtās informācijas, vairs nebūtu vajadzības saglabāt aizsargājamo zonu, ko par tādu Dānijā atzina saistībā ar Bemisia tabaci Genn. (Eiropas populācijas) un tomātu virālo plankumainību.(4) Būtu jāgroza daži noteikumi par aizsargpasākumiem pret Gonipterus scutellatus Gyll. Portugālē un Pissodes spp. (Eiropā sastopamās) Apvienotajā Karalistē un Īrijā, ņemot vērā šo organismu pašreizējo izplatību minētajās valstīs.(5) Spriežot pēc Apvienotās Karalistes un Zviedrijas sniegtās informācijas, pēc pašvaldību sistēmas reorganizācijas būtu jāmaina to attiecīgo zonu pašreizējais saraksts, kuras ir aizsargājamas saistībā ar Dendroctonus micans Kugelan un Leptinotarsa decemlineata Say.(6) Saskaņā ar Direktīvu 92/76/EEK līdz 2001. gada 31. martam Austriju, Īriju un Itālijas reģionus – Apūliju, Emīliju Romanju, Lombardiju un Venetu – provizoriski atzina par aizsargātām zonām saistībā ar Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(7) Spriežot pēc Īrijas sniegtās informācijas, Īrijā arī turpmāk būtu provizoriski jāatzīst aizsargājamās zonas saistībā ar Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(8) Spriežot pēc Austrijas un Itālijas sniegtās informācijas, daži Austrijas un Itālijas apgabali vairs nebūtu jāatzīst par aizsargājamām zonām saistībā ar Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., savukārt citi apgabali uz noteiktu laiku provizoriski būtu jāatzīst par aizsargājamām zonām saistībā ar Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(9) Spriežot pēc Francijas sniegtās informācijas, daži apgabali Francijā vairs nebūtu jāatzīst par aizsargājamām zonām saistībā ar Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(10) Spriežot pēc Apvienotās Karalistes sniegtās informācijas, Apvienotajā Karalistē arī turpmāk provizoriski būtu jāatzīst aizsargājamās zonas saistībā ar biešu vīrusu (Rhizomania).(11) Tāpēc jāgroza esošais aizsargājamo zonu saraksts. Skaidrības labad būtu jāpieņem jauns minēto zonu saraksts. Tādēļ būtu jāatceļ Direktīva 92/76/EEK. Ņemot vērā pastāvošās augu veselības problēmas, pēc iespējas drīz šai direktīvai būtu jāstājas spēkā, un tā būtu jātransponē.(12) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo pielikumā uzskaitītās Kopienas zonas atzīst par "aizsargājamām zonām", kā minēts Direktīvas 2000/29/EEK 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmajā daļā, saistībā ar kaitīgu(-iem) organismu(-iem), kuri uzskaitīti pielikumā iepretī attiecīgo zonu nosaukumiem.Attiecībā uz pielikuma b) iedaļas 2. punktā norādīto minētās zonas Īrijā, Itālijā (Emīlija Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini provinces; Lombardija; Trentīno-Alto Adidže: Bolcāno autonomā province; Veneta) un Austrijā (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Austrumtirole, Štīrija, Vīne) atzīst līdz 2002. gada 31. martam.Attiecībā uz pielikuma d) iedaļas 1. punktā norādīto minēto zonu Apvienotajā Karalistē atzīst līdz 2002. gada 31. martam.2. pantsAtzīšanas pagarinājums pēc 1. pantā minētās dienas, kā arī visus grozījumus 1. pantā minētajā aizsargājamo zonu sarakstā veic Direktīvas 2000/29/EEK 18. pantā noteiktajā kārtībā, ņemot vērā attiecīgo pētījumu rezultātus, kas, ievērojot Kopienas nosacījumus, veikti Komisijas ekspertu uzraudzībā.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2001. gada 21. maijam nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis tos piemēro no 2001. gada 22. maija. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis pieņem kārtību šādas atsauces pievienošanai.2. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, kurus tās pieņēmušas jomā, uz ko attiecas šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.4. pantsAr šo no 2001. gada 22. maija atceļ Direktīvu 92/76/EEK.5. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.To piemēro no 2001. gada 22. maija.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 8. maijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp.[2] OV L 305, 21.10.1992., 12. lpp.[3] OV L 103, 28.4.2000., 72. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSZONAS, KO KOPIENĀ ATZĪST PAR "AIZSARGĀJAMĀM ZONĀM" SAISTĪBĀ AR KAITĪGU(-IEM) ORGANISMU(-IEM), KAS IEKĻAUTS(-I) SARAKSTĀ IEPRETĪ ATTIECĪGĀS ZONAS NOSAUKUMAMKaitīgie organismi | Aizsargājamās zonas: valstu teritorijas |a)kukaiņi, ērces un nematodes visās attīstības stadijās1.Anthonomus grandis (Boh.) | Grieķija, Spānija (Andalūzija, Katalonija, Estremadūra, Mursija, Valensija) |2.Bemisia tabaci Genn. (Eiropas populācijas) | Īrija, Portugāle (Alentežu, Azoru salas, Iekšbeira, Krasta Beira, apgabals starp Doru un Minju, Madeira, Ribatežu un austrumu apgabali, un kalnu apgabali), Somija, Zviedrija, Apvienotā Karaliste |3.Cephalcia lariciphila (Klug.) | Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Mena un Džērsi) |4.Dendroctonus micans Kugelan | Grieķija, Īrija, Apvienotā Karaliste (Skotija, Ziemeļīrija, Džērsi, Anglija: šādas grāfistes, apgabali un patstāvīgas administratīvās vienības: Bārnsli, Bāta un Ziemeļaustrumsamerseta, Bedfordšīra, Bornmuta, Breknelforesta, Bredforda, Bristole, Braitona un Hova, Bakingemšīra, Kalderdeila, Kembridžšīra, Kornvola, Kambrija, Dārlingtona, Devona, Donkastera, Dorseta, Darema, Austrumraidinga Jorkšīrā, Austrumsaseksa, Eseksa, Geitsheda, Lielā Londona, Hempšīra, Hārtlpūla, Herefordšīra, Kenta, Kingstona pie Hallas, Kērklīza, Līdsa, Lestera, Linkolnšīra, Lūtona, Medveja, Midlsboro, Miltonkeinsa, Ņūberija, Ņūkāsla pie Tainas, Norfolka, Northemptonšīra, Nortamberlenda, Ziemeļlinkolnšīra, Ziemeļaustrumlinkolnšīra, Ziemeļtainsaida, Ziemeļrietumsamerseta, Notingema, Notingemšīra, Oksfordšīra, Pīterboro, Plimuta, Pūla, Portsmuta, Redinga, Redkāra un Klīvlenda, Ročdeila, Roterema, Rūtlenda, Šefīlda, Slava, Samerseta, Sautenda, Sauthemptona, Dienvidtainsaida, Stoktona pie Tīzas, Safolka, Sanderlenda, Sari, Svindona, Taroka, Torbeja, Veikfīlda, Rietumsaseksa, Vindzora un Meidenheda, Vorkingema, Jorka, Mena, Vaita, Sili salas un šādas grāfistu, apgabalu un patstāvīgu administratīvu vienību daļas: Dārbi: patstāvīgas administratīvas vienības daļa, kas atrodas uz ziemeļiem no A52(T) ceļa ziemeļu robežas, kopā ar patstāvīgas administratīvas vienības daļu, kas atrodas uz ziemeļiem no A6(T) ceļa; Dārbišīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz ziemeļiem no A52(T) ceļa ziemeļu robežas, kopā ar grāfistes daļu, kas atrodas uz ziemeļiem no A6(T) ceļa ziemeļu robežas; Glosteršīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas; Lesteršīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas, un grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no B4114 ceļa austrumu robežas, un grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no M1 maģistrāles austrumu robežas; Ziemeļjorkšīra: visa grāfiste, izņemot to grāfistes daļu, kurā ietilpst Kreivenas apgabals; Dienvidglosteršīra: patstāvīgas administratīvas vienības daļa, kas atrodas uz dienvidiem no M4 maģistrāles dienvidu robežas; Vorikšīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas; Viltšīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz dienvidiem no M4 maģistrāles dienvidu robežas, un grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas) |5.Gilpinia hercyniae (Hartig) | Grieķija, Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Mena un Džērsi) |6.Globodera pallida (Stone) Behrens | Somija |7.Gonipterus scutellatus Gyll | Grieķija, Portugāle (Azoru salas Bežas apgabals: visas komūnas; Kaštelu Branku apgabals: komūnas – Kaštelu Branku, Fundanu un Penamakoras, Idanja-a-Nova; Evoras apgabals, izņemot šādas komūnas – Montemor-o-Nova, Mora un Vendašnovaša; Faru apgabals: visas komūnas; Portalegri apgabals: komūnas – Arončeša; Kampumajora; Elvaša; Fronteira; Monforti un Sousela) |8.Ips amitinus Eichhof | Grieķija, Francija (Korsika), Īrija, Apvienotā Karaliste |9.Ips cembrae Heer | Grieķija, Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija un Mena) |10.Ips duplicatus Sahlberg | Grieķija, Īrija, Apvienotā Karaliste |11.Ips sexdentatus Boerner | Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija un Mena) |12.Ips typographus Heer | Īrija, Apvienotā Karaliste |13.Leptinotarsa decemlineata Say | Spānija (Ibisa un Menorka), Īrija, Portugāle (Azoru salas un Madeira), Somija (lēņi – Ālandu salas, Hāme, Kimi, Pirkanmā, Satakunta, Turku, Ūsimā), Zviedrija (lēņi – Blekinge, Gotlande, Hallande, Kalmara un Skone), Apvienotā Karaliste |14.Matsuccocus feytaudi Duc. | Francija (Korsika) |15.Sternochetus mangiferae Fabricus | Spānija (Granada un Malaga), Portugāle (Alentežu, Algarvi un Madeira) |16.Thaumetopea pityocampa (Den. and Schiff.) | Spānija (Ibisa) |b)baktērijas1.Curtobacterium flaccumfaciens pv. flaccumfaciens (Hedges) Col. | Grieķija, Spānija, Portugāle |2.Erwinia amylovora (Burr.) Wirisl. et al. | Spānija, Francija (Korsika), Īrija, Itālija (Abruci; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija, Emīlija Romanja: provinces – Forli-Čezena, Parma, Pjačenca un Rimini; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Apūlija; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže: autonomās provinces – Bolcāno un Trento; Umbrija; Valledaosta (Aostas ieleja); Veneta); Austrija (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Austrumtirole, Štīrija, Vīne), Portugāle, Somija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Mena un Normandijas salas) |c)sēnītes1.Glomerella gossypii Edgerton | Grieķija |2.Gremmeniella abietina Morelet | Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija) |3.Hypoxylon mammatum (Wahl.) J Miller | Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija) |d)vīrusi un vīrusveidīgas daļas1.Biešu vīruss (Rhizomania) | Dānija, Francija (Bretaņa), Īrija, Portugāle (Azoru salas), Somija, Zviedrija, Apvienotā Karaliste |2.Tomātu virālā plankumainība | Somija, Zviedrija |3.Citrus tristeza vīruss (Eiropas populācijas), kas kaitē Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf., un to hibrīdu augļiem ar lapām un kātiem | Grieķija, Francija (Korsika), Itālija, Portugāle |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2011/23/ES ( 2011. gada 3. marts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu triflumuronu kā darbīgo vielu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               4.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 59/29

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/23/ES
   (2011. gada 3. marts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu triflumuronu kā darbīgo vielu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulās (EK) Nr. 451/2000 (2) un (EK) Nr. 1490/2002 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Triflumurons ir minētajā sarakstā. Ar Komisijas Lēmumu 2009/241/EK (4) tika nolemts neiekļaut triflumuronu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.

               (2)

               Sākotnējais iesniedzējs (turpmāk “pieteikuma iesniedzējs”) saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu iesniedza jaunu pieteikumu, kurā pieprasīja piemērot paātrināto procedūru, kas paredzēta 14. un 19. pantā Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta norādītās direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā (5).

               (3)

               Pieteikumu iesniedza Itālijai, kura ar Regulu (EK) Nr. 1490/2002 bija izraudzīta par ziņotājdalībvalsti. Tika ievērots paātrinātās procedūras termiņš. Darbīgās vielas specifikācija un atļautie lietošanas veidi ir tādi paši kā tie, uz kuriem attiecas Lēmums 2009/241/EK. Minētais pieteikums atbilst arī visām pārējām Regulas (EK) Nr. 33/2008 15. pantā minētajām pamatprasībām un procedūras prasībām.

               (4)

               Itālija izvērtēja pieteikuma iesniedzēja iesniegto jauno informāciju un datus un sagatavoja papildu ziņojumu. Tā minēto ziņojumu 2010. gada 5. martā nosūtīja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk “iestāde”) un Komisijai.

               (5)

               Iestāde papildu ziņojumu darīja zināmu pārējām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam, lai tie varētu izteikt piezīmes, un saņemtās piezīmes nosūtīja Komisijai. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 33/2008 20. panta 1. punktu un pēc Komisijas pieprasījuma dalībvalstis un iestāde veica papildu ziņojuma salīdzinošu pārskatīšanu. Tad iestāde 2010. gada 9. decembrī (6) iesniedza Komisijai secinājumu par triflumuronu. Dalībvalstis un Komisija izskatīja novērtējuma ziņojuma projektu, papildu ziņojumu un iestādes secinājumu Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2011. gada 28. janvārī tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par triflumuronu.

               (6)

               Ziņotājas dalībvalsts papildu ziņojumā un iestādes jaunajā secinājumā uzmanība vērsta uz problemātiskajiem aspektiem, kuru dēļ attiecīgo vielu neiekļāva minētajā pielikumā. Šie problemātiskie aspekti, pamatojoties uz pieejamo informāciju, bija īpaši saistīti ar to, ka nebija pierādīts, vai ietekme uz patērētāju ir pieņemama, jo trūka datu par attiecīgo atlieku veidu un līmeni. Faktiski nebija iespējams veikt metabolīta M07 (7) akūtā riska novērtējumu, jo nebija pietiekamu datu, lai šim metabolītam noteiktu akūto atsauces devu. Turklāt nebija datu, lai noteiktu atbilstošu atlieku definīciju un novērtētu atlieku līmeni pārstrādātu augļu produktos.

               (7)

               Pieteikuma iesniedzēja sniegtā jaunā informācija ļāva novērtēt ietekmi uz patērētāju. Patlaban pieejamā informācija liecina, ka ietekme uz patērētāju ir pieņemama.

               (8)

               Tāpēc pieteikuma iesniedzēja sniegti papildu dati un informācija ļauj izslēgt konkrētos problemātiskos aspektus, kuru dēļ attiecīgo vielu neiekļāva minētajā pielikumā. Citi neatrisināti zinātniski jautājumi nav radušies.

               (9)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēja, ka var uzskatīt, ka triflumuronu saturoši augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut triflumuronu I pielikumā, lai atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo darbīgo vielu, visās dalībvalstīs varētu piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (10)

               Neskarot minēto secinājumu, ir lietderīgi iegūt apstiprinošu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Tādēļ ir lietderīgi pieprasīt, lai pieteikuma iesniedzējs sniedz apstiprinošu informāciju par ilgtermiņa apdraudējumu putniem, ūdens bezmugurkaulnieku apdraudējumu un bišu peru attīstības apdraudējumu.

               (11)

               Tāpēc ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 91/414/EEK.

               (12)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 30. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos normatīvos un administratīvos aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. aprīlī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 3. martā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp.

      (3)  OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp.

      (4)  OV L 71, 17.3.2009., 59. lpp.

      (5)  OV L 15, 18.1.2008., 5. lpp.

      (6)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance triflumuron, EFSA Journal 2011. g.; 9(1):1941. (81 lpp.). doi:10.2903/j.efsa.2010.1771. Pieejams tiešsaistē: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  4-trifluor-metoksianilīns.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Parastais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “328

                     Triflumurons
                     CAS Nr.: 64628-44-0
                     CIPAC Nr.: 548

                     1-(2-hlorbezoil)-3-[4-trifluormetoksifenil]urīnviela

                     ≥ 955 g/kg
                     Piemaisījumi:

                                 —

                                    N,N’-bis-[4-(trifluormetoksi)fenil]urīnviela: ne vairāk kā 1 g/kg

                                 —

                                 4-trifluor-metoksianilīns: ne vairāk kā 5 g/kg

                     2011. gada 1. aprīlis

                     2021. gada 31. marts

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā insekticīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par triflumuronu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2011. gada 28. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstis īpašu uzmanību pievērš:

                                 —

                                 ūdens vides aizsardzībai,

                                 —

                                 medus bišu aizsardzībai. Vajadzības gadījumā atļaujas nosacījumos iekļauj riska mazināšanas pasākumus.

                           Vajadzības gadījumā atļaujas nosacījumos iekļauj riska mazināšanas pasākumus.
                     Attiecīgās dalībvalstis nodrošina, lai pieteikuma iesniedzējs iesniedz Komisijai apstiprinošu informāciju par ilgtermiņa apdraudējumu putniem, ūdens bezmugurkaulnieku apdraudējumu un bišu peru attīstības apdraudējumu.
                     Attiecīgās dalībvalstis nodrošina, lai pieteikuma iesniedzējs iesniegtu minēto informāciju Komisijai līdz 2013. gada 31. martam.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/25/EK ( 2008. gada 11. marts ), ar ko Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām

text:
               20.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 81/40

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/25/EK
   (2008. gada 11. marts),
   ar ko Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/87/EK (4) ir paredzēts, ka noteikti pasākumi ir jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (5).

               (2)

               Lēmumu 1999/468/EK grozīja ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, kas izmantojama, pieņemot vispārīgus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, inter alia, svītrojot dažus no šiem elementiem vai papildinot aktu ar jauniem nebūtiskiem elementiem.

               (3)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Deklarāciju (6) par Lēmumu 2006/512/EK, lai regulatīvo kontroles procedūru piemērotu tiem jau spēkā esošajiem tiesību aktiem, kas ir pieņemti saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, šie tiesību akti ir jāpielāgo saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām.

               (4)

               Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt Direktīvas 2002/87/EK īstenošanai vajadzīgos pasākumus, lai precizētu tehniskos aspektus dažām minētajā direktīvā sniegtajām definīcijām, jo īpaši nolūkā ņemt vērā finanšu tirgu un uzraudzības paņēmienu attīstību un nodrošinātu minētās direktīvas vienādu piemērošanu Kopienā. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus Direktīvas 2002/87/EK elementus, inter alia, to papildinot ar jauniem nebūtiskiem elementiem, ir jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (5)

               Direktīvā 2002/87/EK ir paredzēts laika ierobežojums attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām. Deklarācijā par Lēmumu 2006/512/EK Eiropas Parlaments, Padome un Komisija paziņoja, ka Lēmumā 2006/512/EK ir piedāvāts pietiekams un uz visām jomām attiecināms risinājums Eiropas Parlamenta vēlmei kontrolēt koplēmuma procedūrā pieņemto tiesību aktu īstenošanu un ka tāpēc ieviešanas pilnvaras Komisijai būtu jāpiešķir bez laika ierobežojuma. Eiropas Parlaments un Padome turklāt paziņoja, ka tie nodrošinās, ka pēc iespējas ātrāk tiek pieņemti priekšlikumi, kuru mērķis ir atcelt tiesību aktu noteikumus, kas paredz laika ierobežojumu attiecībā uz ieviešanas pilnvaru piešķiršanu Komisijai. Pēc regulatīvās kontroles procedūras ieviešanas būtu jāsvītro noteikumi, ar kuriem nosaka minēto ierobežojumu Direktīvā 2002/87/EK.

               (6)

               Komisijai būtu regulāri jāizvērtē, kā darbojas noteikumi par tai piešķirtajām īstenošanas pilnvarām, lai Eiropas Parlaments un Padome varētu noteikt, vai šo pilnvaru apjoms un Komisijai piemērotās procedūras prasības ir atbilstīgas un nodrošina efektīvu un demokrātisku pārskatatbildību.

               (7)

               Tādēļ atbilstīgi būtu jāgroza Direktīva 2002/87/EK.

               (8)

               Tā kā grozījumi, ko Direktīvā 2002/87/EK izdara ar šo direktīvu, ir tehniski un attiecas vienīgi uz komitejas procedūru, dalībvalstīm tie nav jātransponē. Tādēļ nav nepieciešams pieņemt attiecīgus noteikumus,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi
   Ar šo Direktīvu 2002/87/EK groza šādi.

               1)

               Direktīvas 20. panta 1. punktu groza šādi:

                           a)

                           svītro vārdkopu “saskaņā ar 21. panta 2. punktā paredzēto procedūru”;

                           b)

                           pievieno šādu daļu:
                           “Pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, inter alia, to papildinot, pieņem saskaņā ar 21. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”;

               2)

               Direktīvas 21. pantu groza šādi:

                           a)

                           2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.”;

                           b)

                           3. un 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “3.   Komisija līdz 2010. gada 31. decembrim un pēc tam vismaz reizi trīs gados pārskata noteikumus par tai piešķirtajām īstenošanas pilnvarām un sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šo pilnvaru darbību. Ziņojumā jo īpaši izvērtē, vai Komisijai ir jāierosina šīs direktīvas grozījumi, lai nodrošinātu Komisijai piešķirtajām īstenošanas pilnvarām atbilstošu darbības jomu. Atzinumam par to, vai grozījums ir vai nav nepieciešams, pievieno sīki izklāstītu pārskatu par iemesliem. Ja vajadzīgs, ziņojumam pievieno likumdošanas priekšlikumu, lai grozītu noteikumus, ar ko Komisijai piešķir īstenošanas pilnvaras.”.

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 11. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. LENARČIČ

      (1)  OV C 161, 13.7.2007., 45. lpp.

      (2)  OV C 39, 23.2.2007., 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. novembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 3. marta Lēmums.

      (4)  OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/1/EK (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.).

      (5)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (6)  OV C 255, 21.10.2006., 1. lpp.