title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/22/EK (1994. gada 30. maijs) par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0022

Oficiālais Vēstnesis L 164 , 30/06/1994 Lpp. 0003 - 0008 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 4 Lpp. 0237  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 4 Lpp. 0237

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/22/EK(1994. gada 30. maijs)par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguveiEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 57. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu, kā arī 66. un 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],lemjot saskaņā ar līguma 189.b pantā paredzēto procedūru [3],tā kā iekšējais tirgus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite; tā kā jāparedz vajadzīgie pasākumi tā darbībai;tā kā 1986. gada 16. septembra rezolūcijā [4] Padome par Kopienas un dalībvalstu enerģētikas politikas mērķi ir noteikusi lielāku iekšējā enerģijas tirgus integrāciju bez šķēršļiem tirdzniecībai, lai uzlabotu apgādes drošību, samazinātu izmaksas un uzlabotu saimniecisko konkurētspēju;tā kā Kopiena ogļūdeņražu apgādē ir ievērojami atkarīga no importa; tā kā tāpēc ir vēlams veicināt pēc iespējas labāku Kopienas ogļūdeņražu resursu apzināšanu, izpēti un ieguvi;tā kā dalībvalstis ir suverēnas un tām ir suverēnas tiesības attiecībā uz ogļūdeņražu resursiem, kas atrodas to teritorijās;tā kā Kopiena ir parakstījusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju;tā kā jāveic pasākumi, lai nodrošinātu vienlīdzīgas iespējas uzsākt darbu un darboties ogļūdeņražu meklēšanas, izpētes un ieguves jomā saskaņā ar nosacījumiem, kas veicina lielāku konkurenci šajā jomā, tādējādi atbalstot resursu iespējami labāku meklēšanu, izpēti un ieguvi dalībvalstīs un veicinot iekšējā enerģijas tirgus integrāciju;tā kā šajā nolūkā jāizstrādā kopīgi noteikumi, lai nodrošinātu to, ka procedūras, ar kurām piešķir atļaujas ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei, ir pieejamas visiem subjektiem, kam ir vajadzīgās iespējas; tā kā atļaujas jāpiešķir, balstoties uz objektīviem un publicētiem kritērijiem; tā kā atļauju piešķiršanas nosacījumiem jau iepriekš jābūt zināmiem visiem subjektiem, kas piedalās procedūrā;tā kā dalībvalstīm jāpatur tiesības pēc izvēles ierobežot šo darbu uzsākšanu un veikšanu, pamatojoties uz sabiedriskām interesēm, kā arī uzlikt par šo darbu veikšanu finansiālu nodevu vai nodevu ogļūdeņražos, ir jābūt sīki izstrādātiem minētās nodevas nosacījumiem, lai neiejauktos subjektu vadībā; tā kā šīs izvēles tiesības jāizmanto, nevienu nediskriminējot; tā kā jāveic pasākumi, lai neuzliktu subjektiem nosacījumus un pienākumus, ko nepamato vajadzība šo darbu veikt pareizi — izņēmums ir pienākumi, kas attiecas uz šo izvēles tiesību izmantošanu; tā kā subjektu darbs jāuzrauga tikai tiktāl, cik vajadzīgs, lai nodrošinātu tā atbilstību šiem pienākumiem un nosacījumiem;tā kā apgabali, uz ko attiecas atļauja, kā arī atļaujas darbības ilgums ir jāierobežo, lai nepieļautu, ka vienam subjektam saglabājas ekskluzīvas tiesības uz apgabalu, ko efektīvāk var pārmeklēt, izpētīt un apgūt vairāki subjekti;tā kā trešās valstīs pret dalībvalstu subjektiem jābūt tādai attieksmei, kas samērojama ar attieksmi, kāda ir Kopienā pret trešo valstu subjektiem šīs direktīvas dēļ; tā kā šajā nolūkā ir jāizstrādā procedūra;tā kā šī direktīva attiecas uz atļaujām, kas izsniegtas pēc datuma, līdz kuram dalībvalstīs jāstājas spēkā normatīviem un administratīviem aktiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu šo direktīvu;tā kā Padomes 1990. gada 17. septembra Direktīva 90/531/EEK par sagādes procedūrām subjektiem, kuri darbojas ūdens apgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē [5], un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/38/EEK, ar ko koordinē sagādes procedūras subjektiem, kuri darbojas ūdens apgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē [6], attiecas uz piegāžu, darbu un pakalpojumu nodrošināšanu subjektiem, kas darbojas enerģētikas jomā; tā kā Direktīvas 90/531/EEK 3. pantā paredzētos alternatīvos pasākumus piemēro ar nosacījumu, ka dalībvalstī, kura pieprasa šādu pasākumu piemērošanu, atļauju piešķiršana notiek nediskriminējot un caurskatāmi; tā kā dalībvalsts atbilst šim nosacījumam no tā brīža, kad tā sāk pildīt šīs direktīvas prasības, un tik ilgi, kamēr tās pilda; tā kā tāpēc ir jāgroza Direktīva 90/531/EEK,tā kā Direktīvas 90/531/EEK 36. pants paredz četros gados pārskatīt šīs direktīvas piemērošanas jomu, ņemot vērā sasniegto, jo īpaši progresu tirgus pieejamības ziņā un konkurences līmeni. Šī piemērošanas jomas pārskatīšana ietver ogļūdeņražu izpēti un ieguvi;tā kā Dānija ir īpašā situācijā tāpēc, ka tai jāuzsāk sarunas par iespējamo darbu turpināšanu pēc tam, kad būs beidzies darbības laiks 1962. gada 8. jūlijā izdotajai koncesijai par apgabaliem, no kuriem atteiksies 2012. gada 8. jūlijā, un uz Dāniju tāpēc tiek attiecināts izņēmuma statuss attiecībā uz šiem apgabaliem,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā:1. "Kompetentās iestādes" nozīmē valsts iestādes, kā noteikts Direktīvas 90/531/EEK 1. panta 1. punktā, kuras ir atbildīgas par atļauju piešķiršanu un/vai to izmantošanas uzraudzību.2. "Subjekts" ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura šādu personu grupa, kas lūdz atļauju, gatavojas lūgt atļauju vai kurai ir atļauja.3. "Atļauja" ir jebkurš normatīvs vai administratīvs akts vai līguma noteikums, vai arī saskaņā ar tiem izdots dokuments, ar kuru dalībvalsts kompetentās iestādes piešķir subjektam ekskluzīvas tiesības pašam savā labā un uz savu atbildību meklēt, pētīt vai iegūt ogļūdeņražus kādā ģeogrāfiskā apgabalā. Atļauju var piešķirt katrai darbībai atsevišķi vai vairākām darbībām kopā.4. "Valsts iestāde" ir publisks uzņēmums, kā definēts Direktīvas 90/531/EEK 1. panta 2. punktā.2. pants1. Dalībvalstis saglabā tiesības noteikt savā teritorijā apgabalus, kas darāmi pieejami, lai veiktu ogļūdeņražu meklēšanas, izpētes un ieguves darbus.2. Ja kāds apgabals ir darīts pieejams 1. punktā noteikto darbu veikšanai, dalībvalstis nodrošina to, ka subjekti netiek diskriminēti attiecībā uz šādu darbu sākšanu un to veikšanu.Valsts drošības interešu dēļ dalībvalstis tomēr var atteikt atļauju sākt šos darbus un veikt tos jebkuram subjektam, ko faktiski kontrolē trešās valstis vai trešo valstu pilsoņi.3. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atļaujas piešķir, ievērojot procedūru, kas ļauj visiem ieinteresētiem subjektiem iesniegt pieteikumus saskaņā ar 2. vai 3. punktu.2. Šo procedūru sāk:a) pēc kompetento iestāžu iniciatīvas ar paziņojumu, kurā aicina iesniegt pieteikumus un kas jāpublicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī vismaz 90 dienas pirms pieteikumu iesniegšanas pēdējās dienas;b) vai ar paziņojumu, kurā aicina iesniegt pieteikumus un kas jāpublicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, pēc tam, kad kāds subjekts iesniedzis pieteikumu, ciktāl tas nav pretrunā ar 2. panta 1. punktu. Citiem ieinteresētiem subjektiem ir laiks vismaz 90 dienas pēc publikācijas, lai iesniegtu pieteikumu.Paziņojumos norāda atļaujas tipu, ģeogrāfisku apgabalu vai apgabalus daļēji vai kopumā, par kuriem ir iesniegts pieteikums vai var iesniegt pieteikumu, kā arī pieteikuma iesniegšanai paredzēto datumu vai termiņu.Ja priekšroku dod tādu subjektu pieteikumiem, kuri ir atsevišķas fiziskas vai juridiskas personas, tas jānorāda paziņojumā.3. Dalībvalstis var piešķirt atļaujas, neuzsākot 2. punktam atbilstīgo procedūru, ja apgabals, kuram pieprasīta atļauja:a) ir pieejams pastāvīgi; vaib) attiecībā uz to agrāk ir veikta 2. punktam atbilstīga procedūra, kura nav novedusi pie atļaujas piešķiršanas; vaic) kāds subjekts no tā ir atteicies, bet tas automātiski neietilpst a) apakšpunktā.Dalībvalstis, kas vēlas piemērot šo punktu, trijos mēnešos pēc šīs direktīvas pieņemšanas, bet tās dalībvalstis, kuras vēl nav ieviesušas šādas procedūras, tūlīt sāk priekšdarbus, lai Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicētu paziņojumu, kurā norādīti apgabali tās teritorijā, kas ir pieejami atbilstīgi šim punktam, kā arī tas, kur iegūstama sīka informācija šajā sakarā. Jebkuras būtiskas pārmaiņas šajā informācijā jānorāda papildu paziņojumā. Tomēr nedrīkst izskatīt nevienu šim punktam atbilstīgu pieteikumu atļaujas piešķiršanai, kamēr nav publicēts attiecīgais paziņojums saskaņā ar iepriekšteikto.4. Dalībvalsts var nolemt nepiemērot 1. punkta noteikumus tādā gadījumā, ja ģeoloģiski vai ražošanas apsvērumi attaisno to, ka atļauju kādam apgabalam piešķir tuvējā apgabala atļaujas turētājam. Attiecīgā dalībvalsts nodrošina, ka šādā gadījumā citi tuvējo apgabalu atļauju turētāji var iesniegt pieteikumus un tiem ir pietiekami daudz laika, lai to izdarītu.5. Par atļaujas piešķiršanu 1. punkta izpratnē neuzskata:a) atļaujas piešķiršanu tikai tādēļ, ka ir mainījies pašreizējā atļaujas turētāja nosaukums vai īpašumtiesības, mainījies šāda subjekta sastāvs vai arī atļauja nodota citam;b) atļaujas piešķiršanu subjektam, kam ir cita atļauja, ja šī atļauja dod tiesības piešķirt pirmo atļauju;c) kompetento iestāžu lēmumu, kas pieņemts atļaujas sakarā (neatkarīgi no tā, vai šī atļauja piešķirta pirms 14. pantā noteiktā datuma vai ne) un attiecas uz darbu sākšanu, pārtraukšanu, pagarināšanu vai izbeigšanu, vai arī pašas atļaujas pagarināšanu.6. Kaut arī tiek uzsākta 2. punktā minētā procedūra, dalībvalstis saglabā tiesības atteikt atļaujas piešķiršanu, tomēr nodrošinot, ka šīs tiesības neizraisa subjektu diskrimināciju.4. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka:a) ja ģeogrāfiskie apgabali nav noteikti, pamatojoties uz agrāku teritorijas telpisku dalījumu, katra apgabala platību nosaka tā, lai tas nepārsniegtu platību, kas vajadzīga, lai darbus veiktu tehniskā un ekonomiskā ziņā cik iespējams labi. Ja atļaujas piešķir saskaņā ar 3. panta 2. punktā noteikto procedūru, šajā nolūkā jānosaka objektīvi kritēriji, kas jādara zināmi subjektiem pirms pieteikumu iesniegšanas;b) atļaujas darbības ilgums nepārsniedz laiku, kas vajadzīgs to darbu veikšanai, kuriem piešķirta atļauja. Tomēr kompetentās iestādes var pagarināt atļauju, ja iepriekš noteiktais atļaujas darbības ilgums nav pietiekams attiecīgo darbu pabeigšanai un ja šie darbi ir veikti saskaņā ar atļauju;c) subjektu ekskluzīvas tiesības ģeogrāfiskā apgabalā, kuram tie saņēmuši atļauju, nesaglabājas ilgāk par laiku, kāds vajadzīgs pareizai atļauto darbu veikšanai.5. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka:1. Atļaujas piešķir, pamatojoties uz kritērijiem, kas kopumā attiecas:a) uz subjektu tehniskām un finansiālām iespējām; unb) uz to, kādā veidā tie paredzējuši pārmeklēt, pētīt un/vai apgūt attiecīgo ģeogrāfisko apgabalu;un vajadzības gadījumā:c) ja atļauju paredzēts pārdot, par kritēriju izmanto cenu, kuru subjekts ir gatavs maksāt, lai iegūtu atļaujas;d) ja, izvērtējot pēc kritērijiem a), b) un vajadzības gadījumā c), divi vai vairāki pieteikumi ir vienlīdz labi, tad, lai izdarītu galīgo izvēli, izmanto citus piemērotus kritērijus, kas ir objektīvi un nediskriminē.Izvērtējot pieteikumus, kompetentās iestādes var ņemt vērā arī efektivitātes un atbildības trūkumu, kas izpaudies, kandidātiem izmantojot agrāk piešķirtas atļaujas.Ja kompetentās iestādes nosaka tā subjekta uzbūvi, kuram tās var piešķirt atļauju, tās šo lēmumu pieņem, pamatojoties uz kritērijiem, kas ir objektīvi un nav diskriminējoši.Ja kompetentās iestādes nosaka subjekta operatoru, kuram tās var piešķirt atļauju, tās šo lēmumu pieņem, pamatojoties uz kritērijiem, kas ir objektīvi un nav diskriminējoši.Kritērijus izstrādā un publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī pirms pieteikumu iesniegšanas sākuma. Dalībvalstis, kas jau publicējušas kritērijus savos oficiālajos izdevumos, Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī var publicēt tikai atsauci uz publikāciju savos oficiālajos izdevumos. Tomēr jebkuras kritēriju izmaiņas pilnībā jāpublicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.2. Darbu veikšanas vai pabeigšanas nosacījumi un prasības, kas attiecas uz visām atļaujām un pieteikumu iesniegšanas laikā ir spēkā saskaņā ar normatīviem un administratīviem aktiem — neatkarīgi no tā, vai tās ietvertas atļaujā vai pieder nosacījumiem, kas jāievēro pirms atļaujas piešķiršanas — vienmēr ir izstrādātas un darītas pieejamas ieinteresētajiem subjektiem. Šīs direktīvas 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajā gadījumā tās var būt darītas pieejamas tikai no dienas, kurā var sākt iesniegt atļauju pieteikumus.3. Par jebkurām nosacījumu un prasību pārmaiņām, kas veiktas procedūras laikā, paziņo visiem ieinteresētajiem subjektiem.4. Šajā pantā minētos kritērijus, nosacījumus un prasības piemēro nediskriminējot.5. Visus subjektus, kuriem atsakās izsniegt atļauju, informē par šāda lēmuma iemesliem, ja šie subjekti to vēlas.6. pants1. Dalībvalstis nodrošina to, ka 5. panta 2. punktā minētos nosacījumus un prasības, kā arī sīkākus pienākumus konkrētas atļaujas izmantošanai attaisno vienīgi vajadzība nodrošināt darbu pareizu veikšanu apgabalā, kuram pieprasīta atļauja, 2. punkta piemērošana vai arī finansiālas nodevas vai nodevas ogļūdeņražos.2. Dalībvalstis var 2. panta 1. punktā minēto darbu veikšanai uzlikt nosacījumus un prasības tiktāl, cik to attaisno apsvērumi par valsts drošību, sabiedrības drošību, veselības aizsardzību, transporta drošību, vides aizsardzību, bioloģisko resursu aizsardzību un nacionālo bagātību aizsardzību, kurām ir mākslas, vēstures vai arheoloģiska vērtība, kā arī apsvērumi par iekārtu un darbinieku drošību, ogļūdeņražu resursu plānotu vadību (piemēram, ātrums, kādā tiek izsmelti ogļūdeņraži, vai to atgūšanas optimizācija) vai arī vajadzību nodrošināt nodokļu ieņēmumus.3. Dalībvalstis nosaka noteikumus 1. punktā minēto nodevu maksāšanai, tostarp jebkuru prasību pēc valsts līdzdalības, nodrošinot to, ka saglabājas subjektu vadības neatkarība.Ja atļaujas piešķiršana ir saistīta ar valsts līdzdalību darbos un ja šīs līdzdalības vadīšana ir uzticēta juridiskai personai, vai arī ja valsts pati vada šo līdzdalību, ne šo juridisko personu, ne valsti tomēr nedrīkst atturēt uzņemties ar šādu līdzdalību saistītās tiesības un pienākumus atbilstīgi līdzdalības nozīmībai, ja vien juridiskā persona vai valsts nav informēta un tai nav balsstiesību lēmumos par subjektu sagādes avotiem, ja vien juridiska persona vai valsts kopā ar kādu sabiedrisku subjektu vai subjektiem neizmanto vairākuma balsstiesības citos lēmumos un jebkurš valsts vai juridiskās personas balsojums balstās tikai un vienīgi uz caurredzamiem, objektīviem principiem, kas nerada diskrimināciju, kā arī neliedz subjekta vadības lēmumus balstīt uz parastiem komercprincipiem.Iepriekšējās rindkopas noteikumi tomēr neliedz juridiskai personai vai valstij apstrīdēt to atļaujas turētāju lēmumu, kuri neievēro atļaujā noteiktos nosacījumus un prasības attiecībā uz resursu izsmelšanas politiku un valsts finanšu interešu aizsardzību.Tiesības apstrīdēt lēmumu jāīsteno nediskriminējot, jo īpaši attiecībā uz lēmumiem par investīcijām un subjektu piegādes avotiem. Ja valsts līdzdalību darbos vada juridiska persona, kas pati ir atļauju turētāja, dalībvalsts ievieš prasības, kas paredz, lai šādai juridiskai personai būtu atsevišķa grāmatvedība tās komercdarbībai un valsts līdzdalības vadībai, un kas garantē, ka nenotiek informācijas noplūde no tās juridiskās personas daļas, kas atbild par valsts līdzdalības vadību, uz to juridiskās personas daļu, kura ir pilntiesīga atļauju turētāja. Ja tā juridiskās personas daļa, kura atbild par valsts līdzdalības vadību, tomēr iesaista par konsultantu to juridiskās personas daļu, kurai ir atļauja, pirmā var darīt pieejamu jebkuru informāciju, kas vajadzīga konsultācijām. Visiem atļauju turētājiem, uz kuriem attiecas šī informācija, jau iepriekš jādara zināms, kādu informāciju šādi sniegs, un tiem jādod pietiekams laiks izteikt iebildumus.4. Dalībvalstis nodrošina to, ka atļaujas ieguvušo subjektu uzraudzība nepārsniedz to, kāda vajadzīga, lai nodrošinātu 1. punktā minēto nosacījumu, prasību un pienākumu izpildi. Jo īpaši tās veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka neviena normatīva vai administratīva akta prasība, ne arī vienošanās vai saistības nepieprasa nevienam subjektam sniegt informāciju par tā paredzētajiem vai esošajiem sagādes avotiem, izņemot gadījumu, ja tas notiek pēc kompetento iestāžu pieprasījuma un vienīgi, lai īstenotu Līguma 36. pantā izvirzītos mērķus.7. pantsCiktāl tas nav pretrunā ar noteikumiem, kas attiecas uz atsevišķām atļaujām vai kas tajās ietverti, kā arī 3. panta 5. punkta b) apakšpunkta noteikumiem, dalībvalstis līdz 1997. gada 1. janvārim atceļ normatīvus un administratīvu aktus, kas vienam vienīgam subjektam saglabā tiesības iegūt atļauju noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā to teritorijā.8. pants1. Dalībvalstis informē Komisiju par visām galvenajām grūtībām, kas tām darītas zināmas un ar kurām de jure vai de facto sastopas subjekti, sākot vai veicot ogļūdeņražu meklēšanas, izpētes un ieguves darbus trešās valstīs. Dalībvalstis un Komisija nodrošina, lai tiktu ievērota komerciāla konfidencialitāte.2. Komisija līdz 1994. gada 31. decembrim un pēc tam periodiski ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par subjektu stāvokli trešās valstīs un par jebkurām sarunām, kas atbilstoši 3. punktam sāktas ar šīm valstīm vai arī starptautiskās organizācijās.3. Ja, pamatojoties uz 2. punktā minētajiem ziņojumiem vai uz citu informāciju, Komisija konstatē, ka trešā valsts attiecībā uz 1. punktā minēto darbu sākšanu vai veikšanu nepiešķir Kopienas subjektiem tādu režīmu, kas līdzīgs režīmam, kuru Kopiena piešķir subjektiem no šīs trešās valsts, Komisija var iesniegt Kopienai priekšlikumus par vajadzīgo pilnvarojumu sarunām, lai panāktu līdzvērtīgas konkurences iespējas Kopienas subjektiem. Padome lemj ar kvalificētu balsu vairākumu.4. Šā panta 3. punktā izklāstītajos apstākļos Komisija jebkurā laikā var likt priekšā, lai Padome atļauj vienai vai vairākām dalībvalstīm atteikt atļauju subjektam, ko faktiski kontrolē attiecīgā trešā valsts un/vai šīs trešās valsts pilsoņi.Komisija var izteikt šādu priekšlikumu pati pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma.Padome lemj ar kvalificētu balsu vairākumu, cik vien drīz iespējams.5. Atbilstīgi šim pantam veiktie pasākumi nav pretrunā ar Kopienas saistībām, ko uzliek jebkurš starptautisks nolīgums, kas regulē ogļūdeņražu meklēšanas, izpētes un ieguves darbu veikšanu.9. pantsVisas dalībvalstis publicē un dara Komisijai zināmu gadskārtēju pārskatu, kurā ietverta informācija par ģeogrāfiskiem apgabaliem, kas ir pieejami pārmeklēšanai, izpētei un ieguvei, par piešķirtajām atļaujām, par atļauju turētājiem subjektiem un to sastāvu, kā arī šīs dalībvalsts teritorijā esošo rezervju vērtējumu.Šis noteikums neuzliek dalībvalstīm pienākumu publicēt informāciju, kas ir komerciāli konfidenciāla.10. pantsDalībvalstis ne vēlāk kā 1995. gada 1. maijā informē Komisiju par kompetentām iestādēm. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par jebkurām vēlākām pārmaiņām. Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī kompetento iestāžu sarakstu un jebkuras izmaiņas tajā.11. pantsŠī direktīva attiecas uz atļaujām, kas piešķirtas pēc 14. pantā noteiktā datuma.12. pantsDirektīvas 90/531/EEK 3. pantam pievieno šādu punktu:"5. Kopš dienas, kurā attiecīgā dalībvalsts ir pielāgojusies Eiropas Parlamenta un Padomes 30. maija Direktīvai 94/22/EK par atļauju piešķiršanas un izmantošanas noteikumiem ogļūdeņražu meklēšanai, izpētei un ieguvei [7], attiecībā uzģeogrāfisku apgabalu izmantošanu naftas vai gāzes meklēšanai vai ieguvei 1. līdz 4. punkts ir piemērojams šādi:a) kopš šīs dienas 1. punktā noteiktos nosacījumus uzskata par izpildītiem, ciktāl tas nav pretrunā ar 3. punktu;b) kopš šīs dienas 4. punktā minētajai dalībvalstij jādara zināmi tikai tie noteikumi, kas attiecas uz pielāgošanos 2. un 3. punktā minētajiem nosacījumiem."13. pantsŠīs direktīvas 3. un 5. panta noteikumi neattiecas uz jaunām atļaujām, ko Dānija piešķir līdz 2012. gada 31. decembrim apgabaliem, no kuriem atteiksies 2012. gada 8. jūlijā pēc tam, kad beigsies 1962. gada 8. jūlijā izdotās atļaujas darbības laiks. Jaunās atļaujas piešķir, ievērojot objektīvus principus, kas nerada diskrimināciju.Tātad šis pants nerada precedentu dalībvalstīm.14. pantsDalībvalstīs līdz 1995. gada 1. jūlijam stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt par to informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno šo pasākumu oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.15. pantsŠī direktīva stājas spēkā tajā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.16. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 30. maijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsE. KlepschPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Simitis[1] OV C 139, 2.6.1992., 12. lpp.[2] OV C 19, 25.1.1993., 128. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1992. gada 18. novembra atzinums (OV C 337, 21.12.1992., 145. lpp.). Padomes 1993. gada 22. decembra kopējā nostāja (OV C 101, 9.4.1994., 14. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1994. gada 9. marta lēmums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[4] OV C 241, 25.9.1986., 1. lpp.[5] OV L 297, 29.10.1990., 1. lpp.[6] OV L 199, 9.8.1993., 84. lpp.[7] OV L 164, 30.6.1994., 3. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 92/33/EEK (1992. gada 28. aprīlis) par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0033

Oficiālais Vēstnesis L 157 , 10/06/1992 Lpp. 0001 - 0009 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 42 Lpp. 0107  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 42 Lpp. 0107

		Padomes Direktīva 92/33/EEK(1992. gada 28. aprīlis)par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklasEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā dārzeņu ražošana ieņem nozīmīgu vietu Kopienas lauksaimniecībā;tā kā apmierinošu rezultātu sasniegšana dārzeņu audzēšanas jomā lielā mērā atkarīga ne tikai no to sēklu veselības un kvalitātes, ko jau reglamentē ar Padomes 1970. gada 29. septembra Direktīvu 70/458/EEK par dārzeņu sēklu tirdzniecību [4], bet arī no dārzeņu stādāmā materiāla, kuru izmanto to pavairošanai; tā kā dažas dalībvalstis tāpēc ieviesušas noteikumus, kuri paredzēti, lai nodrošinātu kvalitāti un augu veselību dārzeņu dēstu pavairošanas un stādāmajam materiālam, ko laiž tirgū;tā kā dažādu dalībvalstu atšķirīgais regulējums attiecībā uz dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu varētu radīt tirdzniecības šķēršļus un tādējādi apgrūtināt šo produktu brīvu apriti Kopienā; tā kā, ņemot vērā mērķi izveidot iekšējo tirgu, šie šķēršļi jānovērš, pieņemot Kopienas noteikumus, lai aizvietotu dalībvalstu pieņemtos noteikumus;tā kā saskaņotu nosacījumu ieviešana Kopienas mērogā nodrošinās, ka pircēji visā Kopienā saņem veselīgu un labas kvalitātes dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu;tā kā tiktāl, ciktāl šādi saskaņoti nosacījumi attiecināmi uz augu veselību, tiem jābūt atbilstīgiem Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvai 77/93/EEK par aizsargpasākumiem pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu dalībvalstīs [5];tā kā, neierobežojot tos noteikumus attiecībā uz augu veselību, kas paredzēti ar Direktīvu 77/93/EEK, nav lietderīgi piemērot Kopienas noteikumus dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecībai, ja norādīts, ka šos produktus paredzēts eksportēt uz trešām valstīm, jo tur piemērojamie noteikumi var atšķirties no minētajā direktīvā iekļautajiem noteikumiem;tā kā, lai noteiktu augu veselības un kvalitātes standartus visu ģinšu un sugu dārzeņu dēstiem, vajadzīgi ilgstoši un sīki izstrādāti tehniski un zinātniski pētījumi; tā kā šim nolūkam attiecīgi ir jāizstrādā procedūra;tā kā pirmām kārtām tieši dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla piegādātājs ir atbildīgs par to, lai nodrošinātu, ka viņu produkti atbilst šajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem;tā kā dalībvalstu kompetentajām iestādēm, īstenojot uzraudzību un veicot pārbaudes, jānodrošina tas, lai piegādātāji izpilda šos nosacījumus;tā kā jāievieš Kopienas kontroles pasākumi, lai nodrošinātu šajā direktīvā noteikto standartu vienādu piemērošanu visās dalībvalstīs;tā kā dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla pircēju interesēs ir tas, lai šķirnes nosaukums būtu zināms un lai šķirnes identitāte būtu aizsargāta;tā kā šajā nolūkā jāparedz cik vien iespējams piemērot tos noteikumus par šķirnes izskatu, kas paredzēti attiecībā uz dārzeņu sēklu tirdzniecību;tā kā, lai nodrošinātu dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla identitāti un tirdzniecības kārtību, jāparedz Kopienas noteikumi par partiju atdalīšanu un marķēšanu; tā kā izmantotajām etiķetēm jāsniedz ziņas, kas nepieciešamas gan oficiālajai kontrolei, gan izmantotāja informēšanai;tā kā ir jāizstrādā noteikumi, kas pārejošu piegādes problēmu gadījumā ļautu veikt dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecību saskaņā ar mazāk stingrām prasībām, nekā paredzēts šajā direktīvā;tā kā, lai uzsāktu nosacījumu saskaņošanu, pirmām kārtām jāaizliedz dalībvalstīm ieviest jaunus tirdzniecības nosacījumus vai ierobežojumus, kas atšķirtos no šajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem, attiecībā uz ģintīm un šķirnēm, kuras minētas II pielikumā un par kurām tiks sagatavoti apraksti;tā kā jāparedz atļaut trešās valstīs ražota dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecību Kopienā tikai ar noteikumu, ka tas sniedz tādu pašu nodrošinājumu kā Kopienā ražots dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls un tirdzniecība notiek atbilstoši Kopienas noteikumiem;tā kā, lai saskaņotu tehniskās metodes, ko dalībvalstis izmanto pārbaudēs, un salīdzinātu Kopienā ražoto dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu ar trešās valstīs ražoto, jāveic salīdzinoši pētījumi, lai pārbaudītu šādu produktu atbilstību šīs direktīvas prasībām;tā kā, lai nodrošinātu šīs direktīvas efektīvu darbību, jāuzdod Komisijai pieņemt pasākumus tās ieviešanai un tās pielikuma grozīšanai, kā arī izstrādāt šim nolūkam nepieciešamo procedūru, kas paredzētu ciešu sadarbību starp Komisiju un dalībvalstīm Pastāvīgajā lauksaimniecības, dārzkopības un mežkopības sēklu un reproduktīvā materiāla komitejā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva attiecas uz tirdzniecību ar tādu dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu Kopienā, kas nav sēklas.2. Šīs direktīvas 2. līdz 20. pants un 24. pants attiecas un ģintīm, sugām un to hibrīdiem, kas uzskaitīti II pielikumā.Iepriekš minētie panti attiecas arī uz citu ģinšu, sugu un to hibrīdu potcelmiem un citām stādu daļām, ja kādas minētās ģints, sugas vai to hibrīdu materiālu uzpotē vai ir paredzēts uzpotēt uz tiem.3. Grozījumus II pielikumā iekļautajam ģinšu un sugu sarakstam pieņem saskaņā ar 22. pantā noteikto procedūru.2. pantsNeierobežojot noteikumus attiecībā uz veselību, kas paredzēti ar Direktīvu 77/93/EEK, šī direktīva neattiecas uz pavairošanas vai stādāmo materiālu, kuru paredzēts eksportēt uz trešām valstīm, ja tas pienācīgi apzīmēts šādam nolūkam un tiek uzglabāts pietiekami izolēti.Izpildes pasākumus attiecībā uz šā panta pirmo daļu, jo īpaši attiecībā uz apzīmēšanu un atsevišķu uzglabāšanu, pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.3. pantsŠajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:pavairošanas materiāls : augu daļas un visa veida stādāmais materiāls, ieskaitot potcelmus, kas paredzēti dārzeņu pavairošanai un ražošanai;stādāmais materiāls : veseli augi un augu daļas, to skaitā potētajiem augiem — potētie komponenti, kas paredzēti stādīšanai, lai ražotu dārzeņus;piegādātājs : jebkura fiziska vai juridiska persona, kas profesionāli veic vismaz vienu no šādām darbībām attiecībā uz dārzeņu pavairošanas vai stādāmo materiālu: ataudzēšanu, ražošanu, aizsargāšanu un/vai apstrādi un tirdzniecību;tirdzniecība : pavairošanas vai stādāmā materiāla uzglabāšana pieejamā veidā vai krājumā, izlikšana vai piedāvāšana pārdošanai, pārdošana un/vai piegādāšana citai personai jebkādā veidā;atbildīgā oficiālā iestāde i) vienīgā un centrālā iestāde, ko dalībvalsts tās valdības pārraudzībā izveidojusi vai izraudzījusies un kura ir atbildīga par kvalitātes jautājumiem;ii) jebkura valsts iestāde, kas izveidota:- vai nu valsts līmenī,- vai reģionālā līmenī valsts iestāžu pārraudzībā, ievērojot attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos noteiktos ierobežojumus.Šā panta i) un ii) apakšpunktā minētās iestādes saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem var deleģēt šajā direktīvā paredzēto uzdevumu veikšanu to pakļautībā un pārraudzībā jebkurai juridiskai personai, kas ir publisko vai privāto tiesību subjekts, kurš saskaņā ar tās oficiāli apstiprinātiem statūtiem pilda vienīgi konkrētas publiskas funkcijas, ar noteikumu, ka šāda persona un tās dalībnieki nav personīgi ieinteresēti savu veikto pasākumu iznākumā.Dalībvalstis nodrošina ciešu sadarbību starp ii) un i) apakšpunktā minētajām iestādēm.Turklāt saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru var apstiprināt citu juridisku personu, kas nodibināta jebkuras i) un ii) apakšpunktā minētās iestādes uzdevumā un kas darbojas šīs iestādes pakļautībā un pārraudzībā, ar noteikumu, ka šāda persona nav personīgi ieinteresēta tās veikto pasākumu iznākumā.Dalībvalstis paziņo Komisijai, kuras ir to oficiālās atbildīgās iestādes. Komisija šo informāciju nosūta pārējām dalībvalstīm;oficiāli pasākumi : pasākumi, kurus veic atbildīgā oficiālā iestāde;oficiāla pārbaude : pārbaude, kuru veic atbildīgā oficiālā iestāde;oficiāls paziņojums : paziņojums, ko izdevusi atbildīgā oficiālā iestāde vai par kā izdošanu tā atbildīga;partija : noteikts daudzums viena veida produktu vienību, kas identificējamas pēc to sastāva homogenitātes un izcelsmes;laboratorija : publisko vai privāto tiesību subjekts, kurš veic analīzes un pienācīgu diagnosticēšanu, kas ļauj ražotājam pārraudzīt produkcijas kvalitāti.4. pantsDirektīvas I pielikumā saskaņā ar 22. pantā noteikto procedūru katrai ģintij un sugai, kas minēta II pielikumā, un citu ģinšu un sugu potcelmiem, ja šo ģinšu vai sugu materiāls ir uzpotēts vai to paredzēts uzpotēt uz šo ģinšu vai sugu augiem, sagatavo sarakstu, kurā iekļauj atsauci uz augu veselības nosacījumiem, kas paredzēti ar Direktīvu 77/93/EEK un ko piemēro attiecīgajām ģintīm un/vai sugām, un kurā paredz:i) nosacījumus dārzeņu stādāmajam materiālam, jo sevišķi attiecībā uz ražas kvalitāti un tīrību un vajadzības gadījumā attiecībā uz šķirnes raksturīgajām pazīmēm. Šīs prasības pievieno I pielikuma A daļai;ii) nosacījumus pavairošanas materiālam, jo sevišķi attiecībā uz piemēroto pavairošanas sistēmu, gaidāmās ražas tīrību un vajadzības gadījumā attiecībā uz šķirnes raksturīgajām pazīmēm. Šos nosacījumus paredz I pielikuma B daļā.5. pants1. Dalībvalstis nodrošina to, ka piegādātāji veic visus vajadzīgos pasākumus, lai garantētu atbilstību šajā direktīvā noteiktajiem standartiem visos dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla ražošanas un tirdzniecības posmos.2. Šā panta 1. punkta nolūkiem minētie piegādātāji veic pārbaudes vai nu paši, vai arī viņu uzdevumā to dara akreditēts piegādātājs vai atbildīgā oficiālā iestāde, pamatojoties uz šādiem principiem:- kritisko punktu identificēšana savā ražošanas procesā, pamatojoties uz izmantotajām ražošanas metodēm,- pirmajā ievilkumā minēto kritisko punktu pārraudzības un pārbaudes metožu izveidošana un ieviešana,- paraugu ņemšana, lai veiktu analīzes laboratorijās, ko akreditējusi atbildīgā oficiālā iestāde, lai pārbaudītu atbilstību šajā direktīvā noteiktajiem standartiem,- pirmajā, otrajā un trešajā ievilkumā minēto datu uzskaite rakstveidā vai citā neizdzēšamā veidā, kā arī datu par pavairošanas un stādāmā materiāla ražošanu un tirdzniecību uzskaite, kas atrodas atbildīgās oficiālās iestādes rīcībā. Šos dokumentus un uzskaites datus uzglabā vismaz vienu gadu.Tomēr piegādātājiem, kuru darbība šajā jomā saistīta tikai ar tā dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla izplatīšanu, kas nav ražots un iepakots viņu telpās, jāveic datu uzskaite rakstveidā vai citādā neizdzēšamā veidā vienīgi par šādu produktu pirkšanu un pārdošanu un/vai piegādi.Šis punkts neattiecas uz piegādātājiem, kuru darbība šajā jomā saistīta ar dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla piegādi neprofesionāliem galapatērētājiem nelielos apjomos.3. Ja pašu veikto pārbaužu rezultāti vai jebkura 1. punktā minēto piegādātāju rīcībā esoša informācija liecina, ka produktā ir viens vai vairāki Direktīvā 77/93/EEK minēti kaitīgi organismi vai ka to daudzums pārsniedz apmēru, kas parasti pieļaujams, lai nodrošinātu atbilstību standartiem, vai tādi organismi, kuri norādīti attiecīgajos sarakstos, kas sagatavoti saskaņā ar 4. pantu, piegādātāji par to nekavējoties ziņo atbildīgajai oficiālajai iestādei un veic šīs iestādes noteiktos pasākumus vai jebkādus citus pasākumus, lai mazinātu šādu kaitīgu organismu izplatības risku. Piegādātājs veic uzskaiti par visiem gadījumiem, kad šādi kaitīgi organismi konstatēti viņa telpās, kā arī par visiem pasākumiem, kas veikti attiecībā uz šādiem gadījumiem.4. Sīki izstrādātus noteikumus 2. punkta otrās daļas piemērošanai sagatavo saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.6. pants1. Atbildīgā oficiālā iestāde akreditē piegādātājus tad, kad ir pārliecinājusies, ka to ražošanas metodes un uzņēmumi atbilst šīs direktīvas prasībām attiecībā uz darbību, ko tie veic. Akreditācija jāatjauno, ja piegādātājs izlemj veikt citas darbības, par kurām tas nav saņēmis akreditāciju.2. Atbildīgā oficiālā iestāde akreditē laboratorijas tad, kad ir pārliecinājusies, ka šīs laboratorijas, to izmantotās metodes un to uzņēmumi attiecībā uz to veiktajām testēšanas darbībām atbilst šīs direktīvas prasībām, kas jāprecizē saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru. Akreditācija jāatjauno, ja laboratorija izlemj veikt citas darbības, par kurām tā nav saņēmusi akreditāciju.3. Atbildīgā oficiālā iestāde veic vajadzīgos pasākumus, ja 1. un 2. punktā minētās prasības vairs netiek pildītas. Šādā nolūkā tā jo īpaši ņem vērā secinājumus, kas iegūti jebkādās pārbaudēs, kuras veiktas saskaņā ar 7. pantu.4. Piegādātāju, uzņēmumu un laboratoriju uzraudzību un kontroli regulāri veic atbildīgā oficiālā iestāde vai tas tiek darīts tās uzdevumā, un tai jebkurā laikā iespējams brīvi iekļūt jebkurā uzņēmuma daļā, lai nodrošinātu atbilstību šīs direktīvas prasībām. Izpildes pasākumus attiecībā uz uzraudzību un kontroli vajadzības gadījumā pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.Ja, veicot uzraudzību un kontroli, atklājas, ka šīs direktīvas prasības netiek ievērotas, atbildīgā oficiālā iestāde veic atbilstošus pasākumus.7. pants1. Komisijas eksperti, sadarbojoties ar dalībvalstu atbildīgajām oficiālajām iestādēm, var veikt pārbaudes uz vietas tiktāl, ciktāl tas nepieciešams, lai nodrošinātu šīs direktīvas vienādu piemērošanu un jo īpaši — lai pārliecinātos, vai piegādātāji patiešām izpilda šīs direktīvas prasības. Dalībvalsts, kuras teritorijā veic pārbaudi, sniedz ekspertiem jebkādu palīdzību, kas vajadzīga viņu pienākumu veikšanai. Komisija informē dalībvalstis par veikto pārbaužu rezultātiem.2. Sīki izstrādātus noteikumus 1. punkta piemērošanai pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.8. pants1. Dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu var laist pārdošanā tikai akreditēti piegādātāji un tikai tad, ja šis materiāls atbilst prasībām, kas paredzētas 4. pantā minētajā sarakstā.2. Neierobežojot Direktīvas 77/93/EEK noteikumus, 1. punktu nepiemēro attiecībā uz dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas paredzēts:a) pētījumiem vai zinātniskiem mērķiem, vaib) selekcijas darbam, vaic) pasākumiem, kuru mērķis ir ģenētiskās daudzveidības saglabāšana.Sīki izstrādātus noteikumus a) un b) apakšpunkta piemērošanai vajadzības gadījumā pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru. Sīki izstrādātus noteikumus c) apakšpunkta piemērošanai vēlams pieņemt līdz 1993. gada 1. janvārim, ievērojot to pašu procedūru.9. pants1. Neierobežojot 2. pantu, dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas pieder pie II pielikumā uzskaitītajām ģintīm vai sugām un uz ko attiecas arī Direktīva 70/458/EEK, nelaiž pārdošanā Kopienā, ja vien tas nepieder pie šķirnes, kura akceptēta saskaņā ar Direktīvu 70/458/EEK.2. Neierobežojot 2. pantu un šā panta 3. un 4. punktu, dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas pieder pie II pielikumā uzskaitītajām ģintīm vai sugām, bet uz ko neattiecas Direktīva 70/458/EEK, nelaiž pārdošanā Kopienā, ja vien tas nepieder pie šķirnes, kuru oficiāli akceptējusi vismaz viena dalībvalsts.Akceptēšanas nosacījumiem piemēro Direktīvas 70/458/EEK 4., 5. pantā un 10. panta 3. punktā paredzētos noteikumus.Minētās direktīvas 3. panta 2. un 4. punktu, 6., 7., 8. pantu, 10. panta 1., 2. un 4. punktu un 11. līdz 15. pantu piemēro pēc analoģijas attiecībā uz akcepta un turpmākas ražošanas procedūrām un formalitātēm.Jebkurā posmā var ņemt vērā neoficiālu testu rezultātus un praktisku informāciju, kas iegūta audzēšanas laikā.3. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka pie 2. punktā minētajām ģintīm vai sugām piederošo šķirni oficiāls akcepts, kas tika dots līdz 1993. gada 1. janvārim saskaņā ar citiem principiem, nevis tiem, kuri paredzēti Direktīvā 70/458/EEK, vai arī, pamatojoties uz to, ka dalībvalstu materiāls to teritorijā ir laists pārdošanā pirms minētā datuma, beidzas ne vēlāk kā 1998. gada 30. jūnijā, ja vien attiecīgās šķirnes līdz tam laikam nav akceptētas saskaņā ar 1. punktu.4. Šķirnes, kuras oficiāli akceptētas saskaņā ar 2. un 3. punktu, iekļauj Kopējā dārzeņu šķirņu katalogā, kas minēts Direktīvas 70/458/EEK 17. pantā. Pēc analoģijaspiemēro 16. panta 2. un 3. punktu un 17., 18. un 19. pantu.Minētais izdevums ar īpašu atsauci nosauc šķirnes, kas akceptētas saskaņā ar 3. punktu.10. pants1. Audzēšanas laikā, kā arī izceļot vai noņemot no vecākaugu materiāla, dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu glabā atsevišķās partijās.2. Ja dažādas izcelsmes dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls ir salikts kopā vai sajaukts, to iepakojot, uzglabājot, transportējot vai piegādājot, piegādātājs veic uzskaiti, kurā iekļauj šādus datus: partijas sastāvu un atsevišķu komponentu izcelsmi.3. Dalībvalstis nodrošina atbilstību 1. un 2. punkta prasībām, veicot oficiālas pārbaudes.11. pants1. Neierobežojot 10. panta 2. punktu, dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu laiž pārdošanā vienīgi tad, ja tas ir pietiekami homogēnās partijās, ja tas ir atzīts par atbilstošu šai direktīvai un ja tam ir pievienots dokuments, ko izdevis piegādātājs saskaņā ar nosacījumiem, kuri paredzēti sarakstos, kas sagatavoti saskaņā ar 4. pantu. Ja šajā dokumentā ir iekļauts oficiāls paziņojums, tad to uzskatāmi nodala no dokumenta pārējā satura.Prasības attiecībā uz dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla marķēšanu un/vai (iepakojuma vienību) noslēgšanu un iepakošanu paredz sarakstā, kas minēts 4. pantā.2. Ja dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu mazumtirgotājs piegādā neprofesionālam galapatērētājam, tad prasības attiecībā uz marķēšanu var būt ierobežotas, pieprasot sniegt vienīgi atbilstošu informāciju par produktu.12. pantsDalībvalstis var atbrīvot:- no 11. panta piemērošanas — sīkražotājus, kuru viss saražotais un pārdotais dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls paredzēts tādu personu gala izlietošanai vietējā tirgū, kas nav profesionāli iesaistīti augkopībā ("vietējā apgrozība"),- no 18. pantā paredzētās kontroles un oficiālajām pārbaudēm — vietējās apgrozības dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, ko ražo šādi atbrīvotas personas.Izpildes pasākumus citām prasībām attiecībā uz atbrīvojumiem, kas minēti iepriekš pirmajā un otrajā ievilkumā, jo īpaši attiecībā uz jēdzieniem "sīkražotāji" un "vietējais tirgus", kā arī attiecībā uz atbilstošām procedūrām pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.13. pantsJa ir pārejošas grūtības tāda dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla piegādē, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, tad saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru var pieņemt pasākumus par tāda dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecību, kas atbilst mazāk stingrām prasībām, neierobežojot augu veselības noteikumus, kuri paredzēti ar Direktīvu 77/93/EEK.14. pants1. Tāda dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecība, kas atbilst šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem, ir pakļauta tikai šajā direktīvā paredzētajiem ierobežojumiem attiecībā uz piegādātājiem, augu veselību, augsni un pārbaudes režīmu.2. Tāda dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla tirdzniecība, kura šķirne ir iekļauta kopējā dārzeņu šķirņu katalogā, ir pakļauta tikai šajā direktīvā noteiktajiem vai minētajiem ierobežojumiem attiecībā uz šķirni.15. pantsDalībvalstis attiecībā uz II pielikumā minētajiem produktiem neparedz stingrākus nosacījumus vai tirdzniecības ierobežojumus par tiem nosacījumiem, kas paredzēti 4. pantā minētajos sarakstos, vai, ja to nav, tad par tiem, kuri ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas dienā.16. pants1. Lēmumu par to, vai dārzeņu pavairošanas un stādāmaismateriāls, kas ražots trešā valstī un sniedz tādas pašas garantijas attiecībā uz piegādātāja saistībām, identitāti, raksturīgajām pazīmēm, augu veselību, augsni, iepakošanu, pārbaužu režīmu, marķēšanu un iepakojumu noslēgšanu, attiecībā visām šīm pazīmēm ir līdzvērtīgs Kopienā ražotam dārzeņu pavairošanas un stādāmajam materiālam un atbilst šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem, pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.2. Līdz 1. punktā minētā lēmuma pieņemšanai dalībvalstis, neierobežojot Direktīvas 77/93/EEK noteikumus, līdz 1993. gada 1. janvārim var dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla importam no trešām valstīm piemērot nosacījumus, kas ir vismaz līdzvērtīgi pagaidu vai pastāvīgajiem nosacījumiem, kuri paredzēti sarakstos, kas minēti 4. pantā. Ja minētajos sarakstos tādi nosacījumi nav paredzēti, importa nosacījumiem jābūt līdzvērtīgiem vismaz tiem nosacījumiem, ko piemēro produkcijai attiecīgajā dalībvalstī.Līdz 1. punktā minētā lēmuma pieņemšanai pirmajā daļā minēto datumu attiecībā uz dažādām trešām valstīm var atlikt saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.Dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, ko dalībvalsts importē saskaņā ar tās pieņemtu lēmumu atbilstoši pirmajai daļai, nav pakļauts nekādiem tirdzniecības ierobežojumiem citās dalībvalstīs attiecībā uz 1. punktā minētajiem jautājumiem.17. pantsDalībvalstis nodrošina, ka ražošanas un tirdzniecības laikā tiek veiktas oficiālas dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla pārbaudes izlases veidā, lai pārliecinātos par atbilstību šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem.18. pantsSīki izstrādātas īstenošanas procedūras 5. pantā paredzētajai kontrolei un 10. un 17. pantā paredzētajām oficiālajām pārbaudēm, ieskaitot paraugu ņemšanas metodes, pieņem vajadzības gadījumā saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.19. pants1. Ja, veicot 6. panta 4. punktā noteiktos uzraudzības un kontroles pasākumus, 17. pantā noteikto oficiālo pārbaudi vai 20. pantā noteiktos pētījumus, noskaidro, ka dārzeņu pavairošanas vai stādāmais materiāls neatbilst šīs direktīvas prasībām, tad dalībvalsts atbildīgā oficiālā iestāde atbilstoši rīkojas, lai nodrošinātu, ka tiek ievēroti šīs direktīvas noteikumi, vai, ja tas nav iespējams, lai aizliegtu šā dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla pārdošanu Kopienā.2. Ja noskaidro, ka dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls, ko laiž pārdošanā noteikts piegādātājs, neatbilst šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem, tad attiecīgā dalībvalsts nodrošina to, ka pret šo piegādātāju tiek veikti atbilstoši pasākumi. Ja šim piegādātājam aizliedz pārdot dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, tad dalībvalsts par to paziņo Komisijai un citu dalībvalstu kompetentām iestādēm.3. Jebkurus pasākumus, kas veikti saskaņā ar 2. punktu, pārtrauc, tiklīdz attiecīgi noskaidrots, ka dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls, kuru piegādātājs paredzējis pārdot, turpmāk būs atbilstošs šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem.20. pants1. Dalībvalstis veic pētījumus vai attiecīgos gadījumos testus ar paraugiem, lai pārbaudītu, vai dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls atbilst šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem, to skaitā attiecībā uz augu veselību. Komisija var organizēt pētījumu pārbaudes, ko veic dalībvalstu un Komisijas pārstāvji.2. Saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru var nolemt, ka nepieciešams veikt Kopienas mēroga pētījumus 1. punktā minētajā nolūkā. Komisija var organizēt Kopienas mēroga pētījumu pārbaudes, ko veic dalībvalstu un Komisijas pārstāvji.3. Šā panta 1. un 2. punktā minētos pētījumus vai testus izmanto, lai saskaņotu tehniskās metodes dārzeņu pavairošanas un stādāmā materiāla pārbaudei. Par šiem pētījumiem vai testiem sagatavo darba pārskatus un kā konfidenciālus nosūta dalībvalstīm un Komisijai.4. Komisija nodrošina, ka attiecīgos gadījumos komiteja, kas izveidota saskaņā ar 21. pantu, veic pasākumus, lai koordinētu, veiktu un pārbaudītu 1. un 2. punktā minētos pētījumus un novērtētu to rezultātus. Ja rodas augu veselības problēmas, Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai. Vajadzības gadījumā pieņem īpašus pasākumus. Pētījumos iekļauj dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas ražots trešās valstīs.21. pants1. Komisijai palīdz komiteja, kas minēta kā "Pastāvīgā lauksaimniecības, dārzkopības un mežkopības sēklu un stādu komiteja", kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Atzinumu par projektu komiteja sniedz termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 148. panta 2. punktā noteikts attiecībā uz lēmumiem, kurus Padomei ierosina pieņemt pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisija pieņem pasākumus, ko piemēro uzreiz.Tomēr, ja šie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu, Komisija tūlīt par tiem paziņo Padomei. Tādā gadījumā Komisija var atlikt tās noteikto pasākumu piemērošanu uz laiku ne ilgāku par vienu mēnesi pēc šāda paziņojuma dienas.Iepriekšējā punktā minētajā termiņā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt atšķirīgu lēmumu.22. pants1. Komisijai palīdz Pastāvīgā lauksaimniecības, dārzkopības un mežkopības sēklu un reproduktīvā materiāla komiteja, kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Atzinumu par projektu komiteja sniedz termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 148. panta 2. punktā noteikts attiecībā uz lēmumiem, kurus Padomei ierosina pieņemt pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu.Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja trīs mēnešos pēc tam, kad Komisija iesniegusi jautājumu izskatīšanai Padomē, tā nav pieņēmusi lēmumu, ierosinātos pasākumus pieņem Komisija.23. pantsGrozījumus 4. pantā minētajos sarakstos, kā arī nosacījumos un sīki izstrādātajos noteikumos, kas pieņemti, lai ieviestu šo direktīvu, pieņem saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.24. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka dārzeņu pavairošanas un stādāmais materiāls, kas ražots to teritorijā un ir paredzēts pārdošanai, atbilst šīs direktīvas prasībām.2. Ja oficiālā pārbaudē noskaidro, ka dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu nevar laist pārdošanā, jo tas neatbilst augu veselības nosacījumiem, tad attiecīgā dalībvalsts veic atbilstošus oficiālus pasākumus, lai novērstu jebkādu augu veselības risku.25. pants1. Dalībvalstīs ne vēlāk kā 1992. gada 31. decembrī stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Attiecībā uz 5. līdz 11. pantu, 14., 15., 17., 19. un 24. pantu, piemērošanas sākuma datumu visām II pielikumā minētajām ģintīm un sugām nosaka saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru pēc tam, kad ir sagatavots 4. pantā minētais saraksts.26. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1992. gada 28. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsArlindo Marques Cunha[1] OV C 46, 27.2.1990., 4. lpp., un OV C 296, 15.11.1991., 10. lpp.[2] OV C 240, 16.9.1991., 193. lpp.[3] OV C 182, 23.7.1990., 19. lpp.[4] OV L 225, 12.10.1970., 7. lpp.; Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/654/EEK (OV L 353, 17.12.1990., 48. lpp.).[5] OV L 26, 31.1.1977., 20. lpp.; Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 92/10/EEK (OV L 70, 17.3.1992., 27. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMSNosacījumi, kas jāparedz saskaņā ar 4. pantuPunkts ANosacījumi attiecībā uz stādāmo materiālu.Punkts BSaraksti ģintīm un sugām, kas nav uzskaitītas Direktīvā 70/458/EEK, kuri paredz nosacījumus attiecībā uz pavairošanas materiālu.--------------------------------------------------II PIELIKUMSDirektīvas 1. panta 2. punktā minēto ģinšu un sugu saraksts— Allium ascalonicum | šalote |— Allium cepa L. | dārza sīpols |— Allium fistulosum L. | maurloki |— Allium porrum L. | puravs |— Allium sativum | ķiploki |— Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm. | kārvele |— Apium graveolens L. | kātu selerija |— Asparagus officinalis L. | sparģelis |— Beta vulgaris L. var. vulgaris | lopbarības biete |— Beta vulgaris L. var. conditiva Alef. | sarkanā biete |— Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. sabellica L. | virziņkāposti |— Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. botrytis L. | ziedkāposts |— Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef. var. cymosa Duch. | sparģeļkāposts |— Brassica oleracea L. convar. var. gammifera DC | Briseles kāposts |— Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. sabauda L. | Savojas kāposts |— Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. alba DC | galviņkāposts |— Brassica oleracea L. convar. capitata (L.) Alef. var. rubra DC | sarkanais galviņkāposts |— Brassica oleracea L. convar. acephala (DC) Alef. var. gongylodes | kolrābis |— Brassica pekinensis L. | Ķīnas kāposts |— Brassica rapa L. var. rapa | rācenis |— Capsicum annuum L. | dārzeņpipari |— Chicorium endivia L. | endīvija |— Chicorium intybus L. (partim) | Lapu cigoriņi |— Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai | arbūzs |— Cucumis melo L. | melone |— Cucumis sativus L. | īsaugļu kārpainais gurķis |— Cucurbita maxima Duchesne | lielaugļu ķirbis |— Cucurbita pepo L. | tumšzaļais kabacis |— Cynara cardunculus | lapu artišoks |— Cynara scolymus | artišoks |— Daucus carota L. | burkāns |— Foeniculum vulgare P. Mill. | fenhelis |— Lactuca sativa L. | dārza salāti |— Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. | tomāti |— Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill | pētersīlis |— Phaseolus coccineus L. | daudzziedu pupiņas |— Phaseolus vulgaris L. | baltās pupiņas |— Pisum sativum L. (partim) | zirņi, izņemot rupjās barības zirņus |— Raphanus sativus L. | redīss |— Rheum | rabarbers |— Scorzonera hispanica L. | melnā sakne |— Solanum melongena L. | baklažāns |— Spinacia oleracea L. | dārza spināts |— Valerianelle locusta (L.) Laterr. | lauka salāti |— Vicia faba L. (partim) | dārza pupas |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 95/17/EK (1995. gada 19. jūnijs), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 76/768/EEK piemērošanai attiecībā uz vienas vai vairāku sastāvdaļu neiekļaušanu kosmētikas līdzekļu marķējuma sastāvdaļu sarakstāDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995L0017

Oficiālais Vēstnesis L 140 , 23/06/1995 Lpp. 0026 - 0029

		Komisijas Direktīva 95/17/EK(1995. gada 19. jūnijs),ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 76/768/EEK piemērošanai attiecībā uz vienas vai vairāku sastāvdaļu neiekļaušanu kosmētikas līdzekļu marķējuma sastāvdaļu sarakstā(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/32/EEK [2], un jo īpaši tās 6. panta 1. punkta g) apakšpunktu,tā kā jānosaka kritēriji un nosacījumi, ar kādiem ražotājs ar komercnoslēpumu saistītu iemeslu dēļ vienu vai vairākas sastāvdaļas drīkst neiekļaut sastāvdaļu obligātajā sarakstā, kuram jābūt uz kosmētikas līdzekļu iepakojuma, vai, ja tas nav iespējams praktisku apsvērumu dēļ, uz pavadlapiņas, etiķetes, papīra lentes vai kartītes, kas pievienota pie iepakojuma;tā kā, apstiprinot konfidencialitāti, tomēr nevajadzētu ietekmēt pārējos pienākumus, kas paredzēti Direktīvā 76/768/EEK, un atbildību, kura izriet no pantiem, kas attiecas uz kosmētikas līdzekļu drošumu, no pielikumiem un no noteikumiem, kuri attiecas uz informāciju, kas vajadzīga, lai sniegtu attiecīgu medicīnisko palīdzību, un no dokumentiem, kam jābūt pieejamiem valsts kontroles iestādēm;tā kā, apstiprinot konfidencialitāti, nevajadzētu ierobežot patērētāju drošību;tā kā konfidencialitātes pieprasījums jāiesniedz dalībvalstī, kurā notiek ražošana vai sākotnējā ievešana Kopienas tirgū, tai ir vajadzīga piekļuve informācijai, kas minēta 7.a pantā Direktīvā 76/768/EEK, kura kontroles nolūkiem grozīta ar Direktīvu 93/35/EEK [3];tā kā atbilstīga novērtējuma un kontroles nolūkā pieprasījumā jāiekļauj visa informācija, kas vajadzīga, lai identificētu pieprasījuma iesniedzējus, kvalitatīvi noteiktu kosmētikas līdzeklī (līdzekļos) lietoto sastāvdaļu, novērtētu tās ietekmi uz cilvēka veselību un noteiktu, kādam nolūkam tā lietojama, kā arī pamatotu konfidencialitātes nepieciešamību, un jāiekļauj arī tā (to) kosmētikas līdzekļa (līdzekļu) nosaukums (nosaukumi), kurā (kuros) ir attiecīgā sastāvdaļa;tā kā ekonomisku apsvērumu dēļ un, lai aizsargātu pieprasījuma iesniedzēja tiesības, kompetentajai iestādei īsā laikā, kas nepārsniedz četrus mēnešus, izņemot īpašus gadījumus, pieprasījuma iesniedzējs būtu jāinformē par pieņemto lēmumu; tā kā jebkurš atteikums piešķirt konfidencialitāti būtu attiecīgi jāpamato un skaidri jānorāda pārsūdzības veidi un termiņi;tā kā caurskatāmības un kontroles labad kompetentajām iestādēm būtu jāpiešķir reģistrācijas numurs katram pieprasījumam, ko tās apstiprina; tā kā ar šo numuru Direktīvas 76/768/EEK 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā minētajā sastāvdaļu sarakstā būtu jāaizstāj sastāvdaļas nosaukums;tā kā par visiem grozījumiem informācijā, kas iekļauta sākotnējā pieprasījumā, pieprasījuma iesniedzējam jāziņo kompetentajai iestādei, kura pēc tam var atsaukt konfidencialitātes apstiprinājumu, ņemot vērā minētos grozījumus, vai ja sakarā ar jaunu informāciju rodas nepieciešamība veikt šādu pasākumu nepārvaramu, ar sabiedrības veselību saistītu iemeslu dēļ;tā kā konfidencialitātes tiesības nevajadzētu piešķirt vairāk kā uz pieciem gadiem, īpašos gadījumos šo termiņu pagarinot ne ilgāk kā vēl par trīs gadiem;tā kā produktu drošuma kontroles un direktīvas pareizas izpildes labad Komisija un pārējās dalībvalstis būtu pietiekami jāinformē par lēmumiem, ko pieņem kompetentā iestāde; tā kā, no otras puses, šādi lēmumi būtu jāatzīst visā Kopienā, izņemot gadījumus, kad ir īpaši iemesli tos neatzīt visā Kopienā;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas izveidota, lai direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu kosmētikas līdzekļu nozarē pielāgotu tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠo direktīvu piemēro, neierobežojot citus pienākumus, kas izriet no Direktīvas 76/768/EEK, jo īpaši no tās 2., 4., 5. panta, 7. panta 3. punkta un 7.a panta, kā arī no tiem izrietošo atbildību.2. pantsJebkurš ražotājs vai viņa pārstāvis, vai persona, uz kuras rēķina ražo kosmētikas līdzekli, vai jebkura par kosmētikas līdzekļa laišanu Kopienas tirgū atbildīgā persona, kas ar komercnoslēpumu saistītu iemeslu dēļ nevēlas vienu vai vairākas kosmētikas līdzekļa sastāvdaļas iekļaut sarakstā, kurš minēts Direktīvas 76/768/EEK 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā, par to, pirms kosmētikas līdzekli laiž Kopienas tirgū, iesniedz pieprasījumu 10. pantā minētajai kompetentajai iestādei tajā dalībvalstī, kurā notiek ražošana vai sākotnējā ievešana.3. pantsPieprasījumā, kas minēts 2. pantā, jābūt šādai informācijai:a) pieprasījuma iesniedzēja nosaukums vai firmas zīme un adrese;b) precīza tās sastāvdaļas identifikācija, uz kuru attiecas konfidencialitātes pieprasījums, tas ir:- CAS, Einecs un krāsu indeksi, ķīmiskais nosaukums, IUPAC nosaukums, INCI [4] nosaukums, Eiropas farmakopejas nosaukums, starptautiski parasti lietotais nosaukums, ko ieteikusi Pasaules veselības organizācija, un kopējās nomenklatūras nosaukums, kas minēts Direktīvas 76/768/EEK 7. panta 2. punktā, ja šādi nosaukumi pastāv,- Elincs nosaukums un oficiālais numurs, kas piešķirts, ja par kosmētikas līdzekli paziņots, kā paredzēts Padomes Direktīvā 67/548/EEK [5], un norāde par konfidencialitātes pieprasījuma apstiprinājumu vai noraidījumu to apstiprināt, kā paredzēts minētās direktīvas 19. pantā,- ja pirmajā un otrajā ievilkumā minētie nosaukumi vai numuri nepastāv, kā tas ir attiecībā uz dažām dabīgas izcelsmes sastāvdaļām, tad norāda izejvielas nosaukumu, attiecīgā auga vai dzīvnieka izmantotā orgāna nosaukumu un sastāvdaļas komponentu, piemēram šķīdinātāju, nosaukumus;c) novērtējums, cik gatavajā produktā (produktos) izmantotās sastāvdaļas ir drošas cilvēka veselībai, ņemot vērā sastāvdaļas toksikoloģisko aspektu, ķīmisko uzbūvi un iedarbību, kā precizēts 7.a panta 1. punkta d) un e) apakšpunktā un Direktīvas 76/768/EEK 7.a panta 2. punktā;d) sastāvdaļas paredzētais izmantojums, un jo īpaši dažādās to kosmētikas līdzekļu kategorijas, kuros sastāvdaļu izmanto;e) sīki izstrādāts pamatojums, kāpēc konfidencialitāti pieprasa izņēmuma kārtā; piemēram, tāpēc, ka:- tirgū laižamajā kosmētikas līdzeklī ir sastāvdaļa, kuras identitāte vai funkcija nav aprakstīta literatūrā un kura nav zināma citiem tirgus dalībniekiem,- šī informācija vēl nav sabiedrībai zināma, kaut arī ir iesniegts patenta pieteikums par attiecīgo sastāvdaļu vai tās izmantojumu,- gadījumā, ja šī informācija kļūtu zināma, tā būtu viegli izplatāma tālāk, tādējādi kaitējot pieprasījuma iesniedzējam;f) visu to kosmētikas līdzekļu nosaukumi, ja tie ir zināmi, kuru sastāvā ir attiecīgā sastāvdaļa (sastāvdaļas), un, ja Kopienas tirgū lieto dažādus nosaukumus, tad jābūt precīzām ziņām par katru no tiem.Ja kosmētikas līdzekļa nosaukums vēl nav zināms, to var paziņot vēlāk, tomēr vismaz 15 dienas pirms kosmētikas līdzekli laišanas tirgū.Ja attiecīgo sastāvdaļu izmanto vairākos kosmētikas līdzekļos, tad pietiek ar vienu pieprasījumu ar noteikumu, ka minētos nosaukumus skaidri norāda kompetentajai iestādei;g) paziņojums par to, vai attiecībā uz sastāvdaļu, par ko pieprasa piešķirt konfidencialitāti, ir iesniegts kādas citas dalībvalsts kompetentajā iestādē, un ziņas par jebkura šāda pieprasījuma izskatīšanas rezultātiem.4. pants1. Kad saskaņā ar 3. pantu saņemts konfidencialitātes pieprasījums, kompetentā iestāde ne vēlāk kā četros mēnešos izskata pieprasījumu un rakstiski informē iesniedzēju par pieņemto lēmumu. Ja pieprasījumu apstiprina, tad kompetentā iestāde paziņo arī reģistrācijas numuru, ko tā pielikumā noteiktajā kārtībā piešķīrusi kosmētikas līdzeklim. Tomēr, ja ir īpaši iemesli, tad kompetentā iestāde var pieprasījuma iesniedzēju rakstiski informēt par to, ka pieprasījuma izskatīšanai ir vajadzīgi divi papildu mēneši.2. Jebkurš atteikums piešķirt konfidencialitātes pieprasījuma apstiprinājumu jāpamato; pārsūdzības kārtība un termiņš skaidri jānorāda pieprasījuma iesniedzējam.5. pantsDirektīvas 76/768/EEK 6. panta 1. punkta g) apakšpunktā norādītajā nosaukumu sarakstā attiecīgās sastāvdaļas aizstāj ar reģistrācijas numuru.6. pants1. Par visiem grozījumiem informācijā, kas sniegta, kā paredzēts 3. pantā, cik ātri iespējams, jāpaziņo kompetentajai iestādei, kas piešķīrusi konfidencialitātes pieprasījuma apstiprinājumu. Par visām izmaiņām to kosmētikas līdzekļu nosaukumos, kuros ir attiecīgā sastāvdaļa, vismaz 15 dienas, pirms attiecīgos kosmētikas līdzekļus laiž tirgū, jāpaziņo kompetentajai iestādei, norādot jauno nosaukumu.2. Ņemot vērā grozījumus, kas minēti 1. punktā, vai ja tas vajadzīgs sakarā ar jaunu informāciju, īpaši ar sabiedrības veselību saistītu iemeslu dēļ, kompetentā iestāde var atsaukt apstiprinājumu. Tādā gadījumā tā par savu lēmumu informē pieprasījuma iesniedzēju tādā termiņā un kārtībā, kā norādīts 4. pantā.7. pantsLēmums, ar ko piešķir konfidencialitātes tiesības, ir spēkā piecus gadus.Ja persona, kas gūst labumu no minētā lēmuma, uzskata, ka ir īpaši iemesli, ar ko pamatojams šā termiņa pagarinājums, tad viņš var iesniegt pamatotu pieprasījumu kompetentajā iestādē, kura sākotnēji piešķīrusi konfidencialitātes pieprasījuma apstiprinājumu.Kompetentā iestāde lemj par jauno pieprasījumu tādā termiņā un ar tādiem nosacījumiem, kā norādīts 4. pantā.Konfidencialitātes termiņu nepagarina ilgāk kā uz trim gadiem.8. pants1. Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pieņemtajiem lēmumiem piešķirt konfidencialitātes pieprasījumu apstiprinājumu vai pagarināt apstiprinājumu, norādot pieprasījuma iesniedzēja nosaukumu vai firmas zīmi un adresi vai galveno biroju, to kosmētikas līdzekļu nosaukumus, kuros ir sastāvdaļa, par ko piešķirts konfidencialitātes pieprasījuma apstiprinājums, un reģistrācijas numuru, kas norādīts 4. panta 1. punktā.Komisija un pārējās dalībvalstis pēc pieprasījuma var saņemt tās dokumentācijas eksemplāru, kurā ir pieprasījums apstiprināt konfidencialitāti un kompetentās iestādes lēmums. Jo īpaši šajā jomā dalībvalstu kompetentās iestādes un Komisija veic pasākumus, lai nodrošinātu pienācīgu sadarbību.2. Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pamatotiem lēmumiem, ar ko tās atteikušas vai atsaukušas konfidencialitātes apstiprinājumu vai atteikušas pagarināt konfidencialitātes termiņu.3. Dalībvalstis un Komisija veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka konfidenciālos datus, kas tai darīti zināmi, nepienācīgi neizpauž.9. pantsDalībvalstis atzīst lēmumus, ko kompetentā iestāde pieņēmusi, lai apstiprinātu konfidencialitāti vai pagarinātu konfidencialitātes termiņu.Tomēr, ja, saņēmusi informāciju vai dokumentācijas eksemplāru 8. panta 1. punktā noteiktajā kārtībā, dalībvalsts apstrīd citas dalībvalsts kompetentās iestādes pieņemtu lēmumu, tā var prasīt, lai Komisiju pieņemtu lēmumu Direktīvas 76/768/EEK 10. pantā norādītajā kārtībā.10. pantsDalībvalstis izrauga šajā direktīvā minētās kompetentās iestādes un informē Komisiju par tām, Komisija publicē kompetento iestāžu sarakstu Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Dalībvalsts var arī izraudzīt kompetento iestādi citā dalībvalstī, kas vēlas īpašos gadījumos pieņemt izskatīšanai pieprasījumus, kas norādīti 2. pantā.11. pants1. Ne vēlāk kā līdz 1995. gada 30. novembrim dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka kārtību, kādā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.12. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.13. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1995. gada 19. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas locekleEmma Bonino[1] OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp.[2] OV L 181, 15.7.1994., 31. lpp.[3] OV L 151, 23.6.1993., 32. lpp.[4] Iepriekš: CTFA nosaukums[5] OV L 196, 16.8.1967., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSKĀRTĪBA, KĀDĀ PIEŠĶIR 4. PANTĀ MINĒTO REĢISTRĀCIJAS NUMURU1. Reģistrācijas numurs, kas minēts 4. pantā, sastāv no septiņiem cipariem, pirmie divi atbilst konfidencialitātes apstiprinājuma gadam, otrie divi kodam, kas piešķirts katrai dalībvalstij, kā paredzēts 2. punktā, un trīs pēdējos ciparus piešķir kompetentā iestāde.2. Dalībvalstīm piešķirti šādus kodus01 Francija02 Beļģija03 Nīderlande04 Vācija05 Itālija06 Apvienotā Karaliste07 Īrija08 Dānija09 Luksemburga10 Grieķija11 Spānija12 Portugāle13 Somija14 Austrija15 Zviedrija--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0033

Padomes Direktīva (1974. gada 17. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aukstā ūdens skaitītājiem

Oficiālais Vēstnesis L 014 , 20/01/1975 Lpp. 0001 - 0009 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0069  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0022  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0069  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0044  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0044  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 147  - 155

		Padomes Direktīva(1974. gada 17. decembris)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aukstā ūdens skaitītājiem(75/33/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā aukstā ūdens skaitītāju uzbūvei un pārbaudes metodēm dalībvalstīs piemēro obligātus noteikumus, kas katrā dalībvalstī ir citādi, un tas kavē tirdzniecību ar minētajiem instrumentiem; tā kā tādēļ vajag minētos noteikumus tuvināt;tā kā Padomes Direktīvā Nr. 71/316/EEK (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro metroloģiskās kontroles mērinstrumentiem un metodēm [3], kas grozīta ar Pievienošanās aktu [4], ir paredzētas procedūras attiecībā uz EEK tipa apstiprinājumiem un EEK sākotnējām verifikācijām; tā kā saskaņā ar minēto direktīvu ir jānosaka tehniskās prasības aukstā ūdens skaitītāju projektēšanai un darbībai; tā kā instrumentiem ir jāatbilst šīm prasībām, lai tos varētu brīvi ievest, laist tirgū un izmantot, pirms tam veicot to kontroli un piestiprinot vajadzīgās zīmes un marķējumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz aukstā ūdens skaitītājiem, kas ir mērinstrumenti nepārtrauktai ūdens (un neviena cita šķidruma) daudzuma noteikšanai, kas plūst caur tiem, un tajos ir mērierīce, kurai ir piesaistīta indikācijas ierīce. Ūdeni uzskata par aukstu, ja tā temperatūra ir no 0 līdz 30 °C.2. pantsAukstā ūdens skaitītāji, uz kuriem var būt EEK marķējums un zīmes, ir aprakstīti šīs direktīvas pielikumā. Uz tiem attiecas EEK tipa apstiprināšana, un tie ir jāiesniedz EEK sākotnējai verifikācijai.3. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt, aizliegt vai ierobežot laist tirgū vai izmantot aukstā ūdens skaitītājus, kam ir EEK tipa apstiprinājuma simbols un EEK sākotnējās verifikācijas marķējums, pamatojoties uz to metroloģiskajām īpašībām.4. pants1. Dalībvalstis pieņem tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešos pēc tās izziņošanas un par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka tiesību aktus, kurus tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, dara zināmus Komisijai.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1974. gada 17. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Durafour[1] OV C 2, 9.1.1974., 62. lpp.[2] OV C 8, 31.1.1974., 6. lpp.[3] OV L 202, 6.9.1971., 1. lpp.[4] OV L 73, 27.3.1972., 14. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSI. TERMINOLOĢIJA UN DEFINĪCIJAS1.0. Šo pielikumu piemēro tikai aukstā ūdens skaitītājiem, kuru darbības pamatā ir tiešie mehāniskie procesi, izmantojot tilpuma kameras ar kustīgām sienām vai ūdens plūsmas ātruma ietekmi uz kustīgās daļas (turbīnas, lāpstiņrata utt.) griešanās ātrumu.1.1. Plūsmas ātrums (caurplūde)Plūsmas ātrums (caurplūde) ir ūdens tilpuma attiecība pret laiku, kurā šis tilpums ir izplūdis cauri skaitītājam, šo tilpumu izsaka kubikmetros vai litros, bet laiku izsaka stundās, minūtēs vai sekundēs.1.2. Patērētais tilpumsPatērētais tilpums ir kopējais ūdens tilpums, kas ir izplūdis caur skaitītāju noteiktā laikā.1.3. Maksimālais plūsmas ātrums (Qmax)Maksimālais plūsmas ātrums Qmax ir lielākais plūsmas ātrums, ar kādu skaitītājs ierobežotu laiku var darboties bez bojājumiem, nepārsniedzot kļūdas robežu un maksimālo pieļaujamo spiediena kritumu.1.4. Nominālais plūsmas ātrums (Qn)Nominālais plūsmas ātrums Qn ir vienāds ar pusi no maksimālā plūsmas ātruma Qmax. To izsaka kubikmetros stundā un izmanto skaitītāja marķēšanai.Pie nominālā plūsmas ātruma Qn skaitītājam ir jādarbojas normālā režīmā, t.i., nepārtrauktas un pārtrauktas darbības apstākļos, nepārsniedzot kļūdas robežu.1.5. Minimālais plūsmas ātrums (Qmin)Minimālais plūsmas ātrums (Qmin) ir plūsmas ātrums, virs kura skaitītājs nedrīkst pārsniegt kļūdas robežu, un to nosaka atkarībā no Qn.1.6. Plūsmas ātruma diapazonsŪdens skaitītāja plūsmas ātruma diapazonu ierobežo maksimālais plūsmas ātrums Qmax un minimālais plūsmas ātrums Qmin. To iedala divās joslās, ko dēvē par augšējo un apakšējo, kurās ir atšķirīgas kļūdas robežas.1.7. Pārejas plūsmas ātrums (Qt)Pārejas plūsmas ātrums Qt ir plūsmas ātrums, kas norobežo plūsmas ātruma diapazona augšējo joslu no apakšējās joslas un kurā notiek kļūdas robežas maiņa.1.8. Kļūdas robežaKļūdas robeža ir maksimālā pieļaujamā kļūda, kas saskaņā ar šo direktīvu ir pieļaujama ūdens skaitītājiem, veicot EEK tipa apstiprināšanu un EEK sākotnējo verifikāciju.1.9. Spiediena kritumsSpiediena kritums šeit nozīmē spiediena kritumu, ko ūdensvada caurulē rada ūdens skaitītājs.II. METROLOĢISKIE PARAMETRI2.1. Kļūdas robežasKļūdas robeža apakšējā joslā, ieskaitot Qmin, un neieskaitot Qt, ir ± 5 %.Kļūdas robeža augšējā joslā, ieskaitot Qt un ieskaitot Qmax, ir ± 2 %.2.2. Metroloģiskās kategorijasŪdens skaitītāji saskaņā ar iepriekš noteiktajām Qmax un Qt vērtībām ir sadalīti trīs metroloģijas kategorijās saskaņā ar šo tabulu:Kategorijas | nQ |< 15 m3/h | ≥ 15 m3/h |A kategorijaQmax vērtība | 0,04 Qn | 0,08 Qn |Qt vērtība | 0,10 Qn | 0,30 Qn |B kategorijaQmax vērtība | 0,02 Qn | 0,03 Qn |Qt vērtība | 0,08 Qn | 0,20 Qn |C kategorijaQmax vērtība | 0,01 Qn | 0,006 Qn |Qt vērtība | 0,015 Qn | 0,015 Qn |III. TEHNISKIE PARAMETRI3.1. Uzbūve — vispārīgi noteikumiSkaitītājus konstruē tā, lai:1) varētu tiem nodrošināt garu darbmūžu un aizsardzību pret krāpšanu;2) normālos ekspluatācijas apstākļos tie atbilstu šīs direktīvas noteikumiem.Ja skaitītājos var notikt nejauša plūsmas virziena maiņa, tiem jādarbojas nevainojami un bez metroloģisko parametru pasliktināšanās, tomēr tiem jāuzrāda, ka notikusi skaitīšana pretējā virzienā.3.2. MateriāliŪdens skaitītāji ir jāizgatavo no tādas stiprības un stabilitātes materiāliem, kas piemēroti ūdens skaitītāju ekspluatācijas mērķiem. Tos konstruē tikai no materiāliem, kas ir izturīgi pret iekšējo un parastu ārējo koroziju un kas vajadzības gadījumā ir aizsargāti ar piemērotu virsmas apstrādi. Ūdens temperatūras maiņas darba temperatūru diapazonā nedrīkst ietekmēt ūdens skaitītāja konstrukcijā izmantotos materiālus.3.3. Hermētiskums — izturība pret spiedienuSkaitītājam ir pastāvīgi jāiztur bez darbības traucējumiem, noplūdēm, infiltrācijas caur sieniņām un pastāvīgas deformācijas nepārtraukts ūdens spiediens, kādam tas ir paredzēts un ko dēvē par maksimālo darba spiedienu. Šā spiediena minimālā vērtība ir 10 bar.3.4. Spiediena kritumsSpiediena kritumu skaitītājā nosaka EEK tipa apstiprinājuma testos, un tas nedrīkst pārsniegt 0,25 bar, ja ir normāls plūsmas ātrums, un 1 bar, ja plūsmas ātrums ir maksimāls.Pamatojoties uz testu rezultātiem, skaitītājus iedala četrās grupās ar šādām maksimālajām spiediena zudumu vērtībām: 1, 0,6, 0,3 un 0,1 bar. Atbilstošo vērtību norāda EEK tipa apstiprinājuma sertifikātā.3.5. Indikācijas iekārtaIndikācijas iekārtai jānodrošina, lai, vienkārši sastatot dažādus indikācijas elementus, būtu iespējams droši, viegli un nepārprotami nolasīt izmērītā ūdens tilpumu, ko izsaka kubikmetros. Tilpumu norāda ar:a) vienas vai vairāku šautru stāvokli uz apaļas skalas;b) secīgas skaitļu rindas lasījumu vienā vai vairākos atvērumos;c) šo divu sistēmu apvienojumu.Kubikmetru un tā daudzkārtņus norāda ar melnu krāsu, bet kubikmetra apakšiedaļas — ar sarkanu krāsu.Faktiskais vai redzamais ciparu augstums nedrīkst būt mazāks par 4 mm.Indikācijas iekārtās ar ciparu izvietojumu vienā rindā (b) un c) tips) visu ciparu redzamai maiņai ir jānotiek augšup. Katras konkrētas ciparu šķiras kustībai ir jābeidzas, kamēr iepriekšējās zemākās šķiras cipars atrodas apgrieziena pēdējā desmitdaļā; turklāt ripa, kas parāda zemākās šķiras ciparu, c) tipa gadījumā var griezties nepārtraukti. Ir jābūt skaidri norādītam veselam kubikmetru skaitam.Indikācijas iekārtā ar šautrām (a) un c) tips) to rotācijai jānotiek pulksteņrādītāja virzienā. Katras skalas iedaļas vērtību izsaka kubikmetros kā 10n, kur "n" ir pozitīvs vai negatīvs vesels skaitlis vai nulle, tādējādi veidojot secīgu desmitu sistēmu. Pie katras skalas daļas norāda: × 1000, × 100, × 10, × 1, × 0,1, × 0,01, × 0,001.Abos gadījumos (gan šautru, gan vienrindas ciparu indikācijas iekārtās):- vienības simbolu m³ parāda vai nu uz skalas, vai tiešā ciparu rindas tuvumā,- graduētajam elementam, kas kustas visātrāk, ir saskatāms un reizē darbojas kā kontroles elements un kura iedaļas vērtību sauc par "verifikācijas iedaļas vērtību", ir jākustas nepārtraukti. Šis kontroles elements var būt pastāvīgs vai to var uzstādīt uz laiku, pievienojot izņemamas detaļas. Šīs detaļas nedrīkst būtiski ietekmēt skaitītāja metroloģiskās īpašības.Atstatums starp verifikācijas iedaļas atzīmēm nedrīkst būt mazāks kā 1 mm un nedrīkst pārsniegt 5 mm. Skala sastāv no:- vienādi biezām līnijām, kuru platums nepārsniedz vienu ceturto daļu atstatuma starp divu secīgu līniju asīm un kurām atšķirīgs ir tikai garums,- vai kontrastējošām joslām ar nemainīgu platumu, kas ir vienāds ar atstatumu starp iedaļām.Tomēr 6 gadu un 6 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas izziņošanas:a) tiks atļauta ciparu pārvietošanās lejup, šo kustību norādot ar bultiņu;b) atstatums starp skalas iedaļām var būt 0,8 mm.3.6. Ciparu skaits verifikācijas iedaļā un tās vērtības lielumsIndikācijas iekārtai, neatgriežoties pie nulles, ir jāspēj reģistrēt tilpums, kas atbilst kubikmetros izteiktajam tilpumam, ko iegūst 1999 darba stundās pie nominālā plūsmas ātruma.Verifikācijas iedaļas vērtības pamatā ir formula 1 × 10n vai 2 × 10n vai 5 × 10n. Tai ir jābūt pietiekami mazai, lai nodrošinātu to, ka verifikācijā mērījumu neprecizitāte nav lielāka par 0,5 % (pieļaujot iespējamo nolasīšanas kļūdu, kas nepārsniedz pusi no mazākās iedaļas vērtības) un pietiekami mazai, lai ar minimālu plūsmas ātrumu pārbaude nebūtu ilgāka par 1½ stundu.Tomēr 6½ gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas maksimālais ilgums drīkst būt septiņas stundas.Var pievienot papildu elementu (zvaigznīti, ripu ar iezīmi utt.), lai parādītu skaitītāja ierīces kustību, pirms to var skaidri pamanīt indikācijas iekārtā.3.7. Justēšanas ierīceSkaitītājus var aprīkot ar justēšanas ierīci, ar kuru iespējams grozīt rādījuma un faktiski izplūdušā tilpuma attiecību. Šī ierīce ir obligāta skaitītājiem, kuros kustīgās daļas griešanās ātrumu ietekmē ūdens plūsmas ātrums.3.8. Paātrinātāja ierīceIr aizliegts izmantot paātrinātāju ierīci, lai zem Qmin palielinātu skaitītāja ātrumu.IV MARĶĒJUMI UN UZRAKSTI4.1. Identificēšanas uzrakstiUz visiem skaitītājiem ir jābūt salasāmai un neizdzēšamai, atsevišķi vai vienkopus uz skaitītāja korpusa, uz indikācijas iekārtas skalas vai datu plāksnītes šādai informācijai:a) izgatavotāja nosaukumam un viņa preču zīmei;b) metroloģijas kategorijai un nominālajam plūsmas ātrumam Qn kubikmetros stundā;c) izgatavošanas gadam, atsevišķam sērijas numuram;d) vienai vai divām bultiņām, kas norāda plūsmas virzienu;e) EEK tipa apstiprinājuma simbolam;f) maksimālajam darbības spiedienam bāros, ja spiediens varētu pārsniegt 10 bar;g) burtam "V" vai "H", ja skaitītājs var pareizi darboties tikai vertikālā (V) vai horizontālā (H) stāvoklī.4.2. Verifikācijas marķējuma novietojumsEEK verifikācijas marķējumam vietu paredz uz kādas svarīgas detaļas (parasti uz skaitītāja korpusa), kas ir redzama bez skaitītāja izjaukšanas.4.3. PlombēšanaŪdens skaitītājiem ir jābūt aizsardzības ierīcēm, kam var uzlikt plombas tā, lai ne pirms, ne pēc ūdens skaitītāja pareizas uzstādīšanas nebūtu iespējams izjaukt vai pārtaisīt ūdens skaitītāju vai justēšanas ierīci, nesabojājot aizsardzības ierīces.V. EEK TIPA APSTIPRINĀŠANA5.1. ProcedūraEEK tipa apstiprināšanas procedūra noris saskaņā ar Direktīvu 71/316/EEK.5.2. Tipa testiJa, pamatojoties uz pieteikuma materiāliem, ir noskaidrots, ka tips atbilst šīs direktīvas noteikumiem, veic dažu aparātu laboratorijas testus, ievērojot šādus nosacījumus:5.2.1. Testējamo skaitītāju daudzumsSkaitītāju daudzums, kas ražotājam ir jāiesniedz, ir parādīts šajā tabulā:Nominālais plūsmas ātrums (Qn), m3/h | Skaitītāju skaits |līdz un ieskaitot 5 | 10 |no 5 un vairāk līdz 50 ieskaitot | 6 |no 50 un vairāk līdz 1000 ieskaitot | 2 |vairāk nekā 1000 | 1 |5.2.2. SpiediensMetroloģiskajos testos (5.2.4. punkts) spiedienam skaitītāja izplūdes atverē ir jābūt pietiekami augstam, lai novērstu kavitāciju.5.2.3. Testu aprīkojumsParasti skaitītājus izmēģina atsevišķi, un vienmēr to dara tā, lai parādītu katra parametrus.Dalībvalsts metroloģijas dienests veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, ņemot vērā dažādas testa iekārtas radītās kļūdas, lielākā relatīvā kļūda piegādātā ūdens tilpuma mērījumos nepārsniedz 0,2 %.Lielākā pieļaujamā neprecizitāte ir 5 %, mērot spiedienu, un 2,5 %, mērot spiediena kritumu.Katrā testā relatīvai plūsmas ātruma maiņai nevajadzētu pārsniegt 2,5 % starp Qmax un Qt, bet 5 % starp Qt un Qmax.Aprīkojums jāapstiprina attiecīgās dalībvalsts metroloģijas dienestā neatkarīgi no tā, kur šos testus veic.5.2.4. Testa procedūraTests sastāv no šādām darbībām, ko veic norādītajā secībā:1) hermētiskuma tests;2) kļūdas līknes noteikšana atkarībā no plūsmas ātruma, pārbaudot spiediena ietekmi un ņemot vērā ražotāja noteiktos normālos uzstādīšanas nosacījumus šā tipa skaitītājiem (taisni cauruļvadu sistēmas posmi pirms un pēc skaitītāja, sašaurinājumi, šķēršļi utt.);3) spiediena krituma noteikšana;4) paātrinātā nolietojuma tests.Hermētiskuma testam ir divas daļas:a) katram skaitītājam ir jāiztur bez noplūdes vai infiltrācijas caur sieniņām 16 bar spiediens vai 1,6 reizes lielāks spiediens par maksimālo darba spiedienu, kam skaitītāju pakļauj 15 minūtes (skat. 4.1. punkta f) apakšpunktu);b) katram skaitītājam ir jāiztur bez bojājumiem vai iesprūšanas 20 bar spiediens vai divas reizes lielāks spiediens par maksimālo darba spiedienu, kam skaitītāju pakļauj vienu minūti (skat. 4.1. punkta f) apakšpunktu).2. un 3. testa rezultātiem būtu jāsniedz pietiekams punktu daudzums, lai precīzi uzzīmētu līknes visā diapazonā.Paātrinātās izturības tests ir jāveic šādi:Nominālais plūsmas ātrums Qn/m³/h | Testa plūsmas ātrums | Testa veids | Pārtraukumu skaits | Pārtraukumu ilgums (s) | Darbības laiks ar testa plūsmas jaudu | Sākuma un apstāšanās ilgums (s) |Qn ≤ 10 | Qn | pārtraukts | 100000 | 15 | 15 sekundes | 0,15 (Qn) [1] ar 1 s minimumu |2Qn | nepārtraukts | | | 100 h | |Qn > 10 | Qn | nepārtraukts | | | 800 h | |2Qn | nepārtraukts | | | 200 h | |Pirms pirmā testa un pēc katras testu sērijas mērījumu kļūdas nosaka vismaz šādam plūsmas ātrumam:Qmin, Qt, 0,3 Qn, 0,5 Qn, 1 Qn, 2 QnKatrā testā ūdens tilpumam, kas ir izplūdis caur skaitītāju, ir jābūt pietiekamam, lai šautra vai ripa ar verifikācijas iedaļas vērtību veiktu vismaz vienu vai vairākus pilnus apgriezienus un lai novērstu periodiskās rādījumu kļūdas ietekmi.5.2.5. EEK tipa apstiprināšanas nosacījumiŪdens skaitītāja tipu apstiprina, ja tas atbilst šādiem nosacījumiem:a) tas atbilst šīs direktīvas un tās pielikuma administratīvajiem, tehniskajiem un metroloģiskajiem noteikumiem;b) 1., 2. un 3. tests, kas paredzēts 5.2.4. punktā, liecina, ka tips atbilst šā pielikuma II un III daļas metroloģiskajiem un tehniskajiem parametriem;c) pēc katra paātrinātās izturības testa:1. Nav novērotas novirzes no sākotnējās līknes, kas pārsniegtu 1,5 % starp Qt un Qmax vai pārsniegtu 3 % starp Qmax un Qt;2. Skaitītāja kļūdas robeža starp Qmax un Qt ir ± 6 % un ± 2,5 % starp Qt un Qmax.VI. EEK SĀKOTNĒJĀ VERIFIKĀCIJATo veic dalībvalsts metroloģijas dienesta apstiprinātā vietā. Telpu iekārtojumam un verifikācijas aprīkojumam ir jābūt tādam, lai verifikāciju varētu veikt drošos apstākļos un neaizkavējot personu, kas ir atbildīga par kontroli. Ir jāpilda 5.2.3 punkta noteikumi, taču skaitītājus pēc vēlēšanās var pārbaudīt sērijveidā. Ja izmanto šo metodi, visu skaitītāju izejas spiedienam būtu jābūt pietiekamam, lai novērstu kavitāciju, un var būt vajadzīgi īpaši pasākumi, lai novērstu skaitītāju savstarpējus traucējumus.Pilnā komplektā var būt automātiskas ierīces, atzari, plūsmas ierobežotāji u.c., ja katra izmēģinājuma kontūra, kas savieno testos skaitītājus un kontroles rezervuārus, ir skaidri noteikta, un vienmēr ir iespējams pārbaudīt tās iekšējo hermētiskumu.Var izmantot visas ūdens piegādes sistēmas, taču, ja paralēli darbojas vairākas testu kontūras, nedrīkst parādīties tādi savstarpēji traucējumi, kuru dēļ nevar izpildīt 5.2.3. punkta noteikumus.Ja kontroles rezervuārs ir sadalīts vairākās kamerās, starpsienām jābūt pietiekami stingrām, lai nodrošinātu to, ka kameras tilpums nemainās vairāk kā par 0,2 % atkarībā no tā, vai blakus esošās kameras ir piepildītas vai tukšas.Verifikācijā ir paredzēta precizitātes pārbaude ar vismaz trim plūsmas ātrumiem, kas attiecīgi ir:a) starp 0,9 Qmax un Qmax;b) starp Qt un 1,1 Qt;b) starp Qmax un 1,1 Qmax.Pirmajā testā nosaka spiediena kritumus, kam jābūt mazākiem par EEK tipa apstiprinājuma sertifikātā norādīto lielumu.Lielākā pieļaujamā kļūda ir norādīta 2.1. punktā.Katrā testā ūdens tilpumam, kas ir izplūdis caur skaitītāju, ir jābūt pietiekamam, lai bultiņa vai rullītis verifikācijas iedaļā veiktu vismaz vienu vai vairākus pilnus apgriezienus un lai novērstu cikliskās deformācijas ietekmi.Ja visas kļūdas ir ar vienu zīmi, ūdens skaitītāju noregulē tā, lai daļa no tām nepārsniegtu pusi no lielākās pieļaujamās kļūdas.[1] (Qn) ir skaitlis, kas ir vienāds ar Qn vērtību, kas ir izteikta m³/h.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1979. gada 5. marts), ar ko groza Direktīvu 77/504/EEK par liellopu sugas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31979L0268

Oficiālais Vēstnesis L 062 , 13/03/1979 Lpp. 0005 - 0005 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 10 Lpp. 0199  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 24 Lpp. 0257  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 10 Lpp. 0199  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 16 Lpp. 0048  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 16 Lpp. 0048

		Padomes Direktīva(1979. gada 5. marts),ar ko groza Direktīvu 77/504/EEK par liellopu sugas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem(79/268/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Padomes 1977. gada 25. jūlija Direktīvā 77/504/EEK par liellopu sugas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem [4] ir noteikti nosacījumi, kā pakāpeniski liberalizēt Kopienas iekšējo tirdzniecību šajā jomā;tā kā tikmēr, kamēr šajā jomā vēl nav īstenoti Kopienas noteikumi, saskaņā ar minētās direktīvas 7. pantu ir pieņemts vispārējs princips, ka importam no trešām valstīm nedrīkst piemērot noteikumus, kas būtu izdevīgāki par Kopienas iekšējā tirdzniecībā spēkā esošajiem noteikumiem;tā kā vēl nav pilnībā sagatavoti Kopienas noteikumi par tirdzniecību starp dalībvalstīm, jo īpaši attiecībā uz ierakstu ciltsgrāmatā; tā kā to sagatavošana aizkavēsies, līdz tiks noteikti vairāki izpildes pasākumi, jo īpaši minētās direktīvas 6. pantā paredzētie; tā kā tāpēc jānosaka, kā piemērot minētās direktīvas 7. pantu, kad tiks ieviests Kopienas iekšējais režīms,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 77/504/EEK 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:"9. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi:a) lai vēlākais līdz 1979. gada 1. janvārim tiktu izpildīta šīs direktīvas prasības, izņemot 7. pantu;b) lai 7. panta prasības katrā no tajā minētajām jomām tiktu izpildītas tajos pašos datumos, kad panākta to atbilstība attiecīgajiem noteikumi, ko piemēro Kopienas iekšējā tirdzniecībā, jo īpaši lēmumiem, kas pieņemti vēlāk saskaņā ar 6. pantu.Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju".2. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1979. gada 5. martāPadomes vārdā –priekšsēdētājsP. Mehaignerie[1] OV C 9, 11.1.1979., 4. lpp.[2] Atzinums sniegts 1979. gada 16. februārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] Atzinums sniegts 1979. gada 21. un 22. februārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 206, 12.8.1977., 8. lpp.--------------------------------------------------