title: Komisijas Direktīva 2009/141/EK ( 2009. gada 23. novembris), ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/32/EK par arsēna, teobromīna, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. un Abrus precatorius L. maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               24.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/20

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/141/EK
   (2009. gada 23. novembris),
   ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/32/EK par arsēna, teobromīna, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. un Abrus precatorius L. maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvu 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (1) un jo īpaši tās 8. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2002/32/EK nosaka, ka ir aizliegts izmantot dzīvnieku barībai paredzētus produktus, kuros nevēlamo vielu saturs pārsniedz minētās direktīvas I pielikumā noteiktos maksimāli pieļaujamos daudzumus.

               (2)

               Attiecībā uz barību, kas iegūta, pārstrādājot zivis vai citus jūras dzīvniekus, dalībvalstu kompetento iestāžu nesen sniegtā informācija par arsēna kopējā daudzuma (organiskā un neorganiskā arsēna summa) klātbūtni liecina par to, ka jāpalielina daži maksimāli pieļaujamie daudzumi attiecībā uz arsēna kopējo daudzumu. Zivju pārstrādes nozares blakusprodukti ir vērtīgs izejmateriāls zivju miltu un zivju eļļas ražošanai, ko paredzēts izmantot kombinētajā barībā, īpaši zivju barībā.

               (3)

               Arsēna kopējā daudzuma maksimāli pieļaujamo daudzumu palielināšana barībā, kas iegūta, pārstrādājot zivis vai citus jūras dzīvniekus, un zivīm paredzētajā barībā nemaina neorganiskā arsēna maksimāli pieļaujamos daudzumus. Arsēna iespējamo negatīvo ietekmi uz dzīvnieku un cilvēku veselību nosaka arsēna neorganiskā daļa konkrētajā barībā vai pārtikas produktā, un organiskā arsēna savienojumiem ir ļoti neliels toksiskums (2), tāpēc arsēna kopējā daudzuma palielināšana neietekmē dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzību.

               (4)

               Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā ar arsēnu apzīmē arsēna kopējo daudzumu, lai noteiktu maksimāli pieļaujamos daudzumus, jo nav standartizētas neorganiskā arsēna noteikšanas metodes. Savukārt gadījumos, kad kompetentās iestādes pieprasa noteikt neorganiskā arsēna saturu, minētajā pielikumā ir noteikts neorganiskā arsēna maksimāli pieļaujamais daudzums.

               (5)

               Tā kā dažkārt ekstrakcijas metode būtiski ietekmē kopējā arsēna analītisko rezultātu, atsauces labad ir konkrēti jānorāda ekstrakcijas procedūra, kas izmantojama oficiālajai kontrolei.

               (6)

               Kompetento iestāžu un iesaistīto organizāciju sniegtā informācija liecina par ievērojamiem arsēna daudzumiem piedevās, kuras ietilpst mikroelementu savienojumu funkcionālajā grupā un kuras atļauts izmantot, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1831/2003 (3). Dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzības nolūkos ir jānosaka maksimāli pieļaujamie arsēna daudzumi šajās piedevās.

               (7)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2008. gada 10. jūnija atzinumā (4) secināja, ka pašreiz noteiktie maksimāli pieļaujamie teobromīna daudzumi nevar pilnībā garantēt dažu dzīvnieku sugu aizsardzību. Tā norādīja uz iespējamu negatīvu ietekmi uz cūkām, suņiem un zirgiem un uz tāda piena ražošanu, kas iegūts no piena govīm. Tāpēc jānosaka zemāki maksimāli pieļaujamie daudzumi.

               (8)

               Attiecībā uz Datura sp. sugās esošajiem alkaloīdiem EFSA2008. gada 9. aprīļa atzinumā (5) secināja, ka, ievērojot to, ka tropāna alkaloīdi atrodami visās Datura sp. sugās, dzīvnieku, īpaši cūku, veselības aizsardzības nolūkos maksimāli pieļaujamie Datura stramonium L. daudzumi atbilstoši Direktīvas 2002/32/EK I pielikumam jāattiecina uz visām Datura sp. sugām.

               (9)

               Attiecībā uz ricīnu (kas iegūts no Ricinus communis L.) EFSA2008. gada 10. jūnija atzinumā (6) secināja, ka, ievērojot līdzīgo toksisko iedarbību, ko rada Ricinus communis L. (rīcins), Croton tiglium L. (krotīns) un Abrus precatorius L. (abrīns) toksīni, maksimāli pieļaujamie Ricinus communis L. daudzumi atbilstoši Direktīvas 2002/32/EK I pielikumam jāattiecina arī uz Croton tiglium L. un Abrus precatorius L., atsevišķi vai kopā.

               (10)

               Tāpēc Direktīva 2002/32/EK ir attiecīgi jāgroza.

               (11)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebildusi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Dalībvalstīs vēlākais līdz 2010. gada 1. jūlijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto tiesību aktu tekstu, kā arī minēto tiesību aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 23. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp.

      (2)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) zinātnes ekspertu grupas jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, atzinums pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma par arsēnu kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā. The EFSA Journal (2005) 180, 1.–35.

      (3)  OV L 268, 18.10.2003., 29. lpp.

      (4)  Zinātnes ekspertu grupas jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, atzinums pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma par teobromīnu kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā. The EFSA Journal (2008) 725, 1.–66.

      (5)  Zinātnes ekspertu grupas jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, atzinums pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma par tropāna alkaloīdiem (kas iegūti no Datura sp.) kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā. The EFSA Journal (2008) 691, 1.–55.

      (6)  Zinātnes ekspertu grupas jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, atzinums pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma par rīcinu (kas iegūts no Ricinus communis) kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā. The EFSA Journal (2008) 726, 1.–38.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu groza šādi.

                  1.

                  Tabulas 1. rindu “Arsēns” aizstāj ar šādu rindu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “1.

                                          Arsēns (1)
                                              (2)

                              Barības sastāvdaļas, izņemot:

                              2

                                          —

                                          miltus, kas iegūti no zāles, kaltētas lucernas un kaltēta āboliņa, kaltēta cukurbiešu mīkstuma un kaltēta melases cukurbiešu mīkstuma,

                              4

                                          —

                                          palmu kodolu raušus,

                              4 (3)

                                          —

                                          fosfātus un kaļķainas jūras aļģes,

                              10

                                          —

                                          kalcija karbonātu,

                              15

                                          —

                                          magnija oksīdu,

                              20

                                          —

                                          barību, kas iegūta no zivju vai citu jūras dzīvnieku, tostarp zivju, pārstrādes,

                              25 (3)

                                          —

                                          jūras aļģu miltus un no tām iegūtas barības sastāvdaļas.

                              40 (3)

                              Dzelzs daļiņas izmanto par marķieri.

                              50

                              Piedevas, kas ietilpst saliktu mikroelementu funkcionālajā grupā, izņemot:

                              30

                                          —

                                          vara sulfāta pentahidrātu un vara karbonātu,

                              50

                                          —

                                          cinka oksīdu, mangāna oksīdu un vara oksīdu.

                              100

                              Kompleksā barība, izņemot:

                              2

                                          —

                                          zivīm un kažokzvēriem paredzēto komplekso barību.

                              10 (3)

                              Papildbarība, izņemot:

                              4

                                          —

                                          minerālbarību.

                              12

                  2.

                  Tabulas 10. rindu “Teobromīns” aizstāj ar šādu rindu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “10.

                                          Teobromīns

                              Kompleksā barība, izņemot:

                              300

                                          —

                                          komplekso barību cūkām,

                              200

                                          —

                                          komplekso barību suņiem, trušiem, zirgiem un kažokzvēriem.

                              50”

                  3.

                  Tabulas 14. rindu “Nezāļu sēklas un nemalti un nesasmalcināti augļi, kas satur alkaloīdus, glikozīdus vai citas toksiskas vielas” aizstāj ar šādu rindu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “14.

                                          Nezāļu sēklas un nemalti un nesasmalcināti augļi, kas satur alkaloīdus, glikozīdus vai citas toksiskas vielas atsevišķi vai kopā, ieskaitot

                              Visa barība

                              3 000

                                 Datura sp.

                              1 000”

                  4.

                  Tabulas 15. rindu “Rīcinaugs – Ricinus communis L.” aizstāj ar šādu rindu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “15.

                                          Sēklas un miziņas no Ricinus communis L., Croton tiglium L. un Abrus precatorius L., kā arī to pārstrādātie atvasinājumi (4), atsevišķi vai kopā

                              Visa barība

                              10

                  5.

                  Tabulas 34. rindu “Krotons – Croton tiglium L.” svītro.

         (1)  Maksimāli pieļaujamie daudzumi attiecas uz kopējo arsēna daudzumu.

         (2)  Maksimāli pieļaujamie daudzumi attiecas uz analītiski nosakāmu arsēna daudzumu, kad to 30 minūtes ekstrahē slāpekļskābē (5 tilp. %) vārīšanās temperatūrā. Var piemērot līdzvērtīgas ekstrahēšanas procedūras, kuras izmantojot ir pierādīts, ka šāda ekstrahēšanas procedūra ir vienlīdz efektīva.

         (3)  Atbildīgajam uzņēmējam pēc kompetento iestāžu pieprasījuma jāveic analīze, lai pierādītu, ka neorganiskā arsēna saturs ir zemāks par 2 ppm. Šī analīze ir īpaši svarīga attiecībā uz jūras aļģu sugu Hizikia fusiforme.”

         (4)  Ciktāl iespējams noteikt, izmantojot analītisko mikroskopu.”


title: Padomes Direktīva 2000/47/EK (2000. gada 20. jūlijs), ar ko groza Direktīvas 69/169/EEK un 92/12/EEK attiecībā uz pagaidu daudzuma ierobežojumiem alus ievešanai Somijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0047

Oficiālais Vēstnesis L 193 , 29/07/2000 Lpp. 0073 - 0074

		Padomes Direktīva 2000/47/EK(2000. gada 20. jūlijs),ar ko groza Direktīvas 69/169/EEK un 92/12/EEK attiecībā uz pagaidu daudzuma ierobežojumiem alus ievešanai SomijāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Ar 26. pantu Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīvā 92/12/EEK par vispārīgo kārtību attiecībā uz akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, pārvadāšanu un pārraudzību [4] Somijai tika piešķirtas tiesības saglabāt Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktā noteikto daudzuma ierobežojumu 15 litru apjomā alus iegādei citās dalībvalstīs, šim daudzumam neuzliekot Somijas nodokļus.(2) Somijai jāveic pasākumi, lai nodrošinātu to, ka alus ievešanai no trešām valstīm nepiemēro labvēlīgākus nosacījumus kā alus ievešanai no dalībvalstīm.(3) Ar Direktīvas 92/12/EEK 26. pantu Somijai ir atļauts līdz 2003. gada 31. decembrim precēm, ko tās teritorijā var ievest bez papildu akcīzes nodokļa, turpināt piemērot tādus pašus daudzuma ierobežojumus, kādi tika piemēroti 1996. gada 31. decembrī, ar nosacījumu, ka šos ierobežojumus pakāpeniski atceļ.(4) 4. un 5. pantā Padomes 1969. gada 28. maija Direktīvā 69/169/EEK par to, kā saskaņojami normatīvie un administratīvie akti attiecībā uz starptautiskos ceļojumos ievestu preču atbrīvojumu no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļa [5], paredzētas atlaides akcīzes precēm, ko personīgajā bagāžā pārvadā ceļotāji no trešām valstīm, ar nosacījumu, ka šāda preču ievešana nav komerciāla.(5) Direktīvas 92/12/EEK 26. panta noteikumi tomēr ir atkāpšanās no viena no iekšējā tirgus pamatprincipiem, proti, Kopienas pilsoņu tiesībām savām vajadzībām iegādātās preces pārvadāt visā Kopienā, par to nemaksājot papildu nodokļus, tādēļ minētā panta piemērošana pēc iespējas jāierobežo.(6) Šādos apstākļos būtu noderīgi pakāpeniski palielināt daudzuma ierobežojumus alus iegādei citās dalībvalstīs, lai Somija pieskaņotos Kopienas noteikumiem, kas paredzēti Direktīvas 92/12/EEK 8. un 9. pantā, un lai līdz 2003. gada 31. decembrim nodrošinātu to, ka atbilstīgi minētās direktīvas 26. panta 1. punktam pilnībā tiek atceltas Kopienas iekšējās atlaides alum.(7) Somijā ir bijušas problēmas saistībā ar alkohola politiku un sociālo un veselības politiku, kā arī sabiedrisko kārtību, kas savukārt saistīts ar to, ka privātpersonām preces, to skaitā alu, ļauts ievest lielā daudzumā.(8) Somija ir lūgusi noteikt izņēmumu, saskaņā ar kuru no trešām valstīm ievestam alum piemērojams ierobežojums vismaz 6 litru apjomā.(9) Ir ņemts vērā Somijas ģeogrāfiskais stāvoklis, pierobežas apgabalos izvietoto Somijas mazumtirgotāju saimnieciskās grūtības un ievērojamie ieņēmumu zaudējumi, ko rada alus importa pieaugums no trešām valstīm.(10) Tādēļ Somijai jāļauj alus ievešanai no trešām valstīm piemērot ierobežojumu vismaz 6 litru apjomā.(11) Šo izņēmumu būtu derīgi piemērot divus gadus ilgāk nekā ierobežojumus alum, ko Somijā ieved no dalībvalstīm, lai Somijas mazumtirdzniecība varētu pielāgoties jaunajiem apstākļiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 69/169/EEK 5. pantu papildina ar šādu punktu:"9. Atkāpjoties no 4. panta 1. punkta, Somijai ir atļauts līdz 2005. gada 31. decembrim no trešām valstīm ievestam alum piemērot daudzuma ierobežojumu vismaz 6 litru apjomā."2. pantsDirektīvas 92/12/EEK 26. panta 1. punkta otro daļu papildina ar šādu teikumu:"Somija alus daudzuma ierobežojumu pakāpeniski palielina līdz vismaz 24 litriem, kad Somijā stājas spēkā attiecīgs tiesību akts, ar kuru tiek transponēts Direktīvas 69/169/EEK 5. panta 9. punkts, līdz vismaz 32 litriem no 2001. gada 1. janvāra un līdz vismaz 64 litriem no 2003. gada 1. janvāra."3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2000. gada 1. novembrim nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 20. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājaF. Parly[1] OV 177 E, 27.6.2000., 93. lpp.[2] Atzinums sniegts 2000. gada 14. jūnijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] Atzinums sniegts 2000. gada 24. maijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/99/EK (OV L 8, 11.1.1997., 12. lpp.).[5] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/4/EK (OV L 60, 3.3.1994., 14. lpp.).--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/149/EK ( 2009. gada 27. novembris ) par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK grozījumiem attiecībā uz kopīgiem drošības indikatoriem un vienotām metodēm nelaimes gadījumos radušos zaudējumu aprēķināšanai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 313/65

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/149/EK
   (2009. gada 27. novembris)
   par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK grozījumiem attiecībā uz kopīgiem drošības indikatoriem un vienotām metodēm nelaimes gadījumos radušos zaudējumu aprēķināšanai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Dzelzceļa aģentūras 2008. gada 29. septembra rekomendāciju (ERA/REC/SAF/02-2008),
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 2004/49/EK labotās redakcijas 5. panta 2. punktā paredzēta iespēja minētās direktīvas I pielikumu pārskatīt, iekļaujot vienotas kopīgo drošības indikatoru definīcijas un vienotas metodes nelaimes gadījumos radušos zaudējumu aprēķināšanai.

               (2)

               Saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 5. panta 1. punktu kopīgo drošības mērķu (CST) sasniegšanas novērtēšanas atvieglošanai jāvāc informācija par kopīgajiem drošības indikatoriem. Ievērojot minētās direktīvas 7. panta 3. punktu, līdz ar kopīgajiem drošības mērķiem izstrādā pieņemamās bīstamības ekonomisko izmaksu novērtējumu. Kopīgie drošības indikatori galvenokārt jāizmanto drošības noteikšanai un kopīgo drošības mērķu ekonomiskās ietekmes novērtēšanai. Tāpēc jāpāriet no indikatoriem, kas raksturo visu veidu dzelzceļa avāriju radītās izmaksas, uz indikatoriem, kas raksturo nelaimes gadījumu ekonomisko ietekmi uz sabiedrību.

               (3)

               Drošības paaugstināšanās novērtēšana naudas izteiksmē ir saistīta ar publiskās politikas pasākumu ierobežotajiem budžeta resursiem. Tāpēc, lai izraudzītos tās iniciatīvas, kas nodrošina piešķirto resursu efektīvu izmantošanu, kļūst nepieciešams noteikt dažādo pasākumu prioritātes.

               (4)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 881/2004 par Eiropas Dzelzceļa aģentūras izveidošanu (Aģentūras regula) (2) 9. pantā Aģentūrai noteikts uzdevums izveidot tīklu, kurā iesaistītas valstu iestādes, kas atbildīgas par drošību, un valstu iestādes, kas atbildīgas par izmeklēšanu, lai definētu Direktīvas 2004/49/EK I pielikumā uzskaitīto kopīgo drošības indikatoru saturu. Ievērojot šo mandātu, Aģentūra 2008. gada 29. septembrī ir sniegusi rekomendāciju par Direktīvas 2004/49/EK I pielikuma pārskatīšanu: vienotas kopīgo drošības indikatoru definīcijas un vienotas metodes nelaimes gadījumos radušos ekonomisko zaudējumu aprēķināšanai (ERA/REC/SAF/02-2008).

               (5)

               Tāpēc ir jāgroza Direktīvas 2004/49/EK I pielikums.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 96/48/EK 21. pantu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2004/49/EK I pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis ne vēlāk kā 2010. gada 18. jūnijā pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 20 dienas pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē 2009. gada 27. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Antonio TAJANI

      (1)  OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp.

      (2)  OV L 164, 30.4.2004., 1. lpp.

      PIELIKUMS

            “I PIELIKUMS

               KOPĪGIE DROŠĪBAS INDIKATORI

            Kopīgie drošības indikatori, par kuriem drošības iestādēm katru gadu ir jāsniedz ziņas. Pirmais pārskata periods ir 2010. gads.
            Indikatori, kas attiecas uz 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, ja tos iesniedz, ir jānorāda atsevišķi.
            Ja pēc pārskata iesniegšanas atklājas jauni fakti vai tiek konstatētas kļūdas, indikatori par attiecīgo gadu drošības iestādei ir jāgroza vai jālabo pie pirmās izdevības, bet ne vēlāk kā nākamajā gada pārskatā.
            Uz 1. iedaļā minētajiem indikatoriem par nelaimes gadījumiem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 91/2003 par dzelzceļa transporta statistiku (1), ciktāl ir pieejama vajadzīgā informācija.
            1.   Ar avārijām saistītie indikatori

                        1.1.

                        Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) smagu avāriju skaits, tās iedalot šādi:

                                    —

                                    vilcienu sadursmes, ieskaitot sadursmes ar šķēršļiem būvju tuvināšanas gabarītā,

                                    —

                                    vilcienu nobraukšana no sliedēm,

                                    —

                                    avārijas uz pārbrauktuvēm, ieskaitot nelaimes gadījumus uz pārbrauktuvēm ar gājējiem,

                                    —

                                    avārijas ar cilvēku upuriem, ko izraisījis kustībā esošs ritošais sastāvs, izņemot pašnāvības,

                                    —

                                    ritošā sastāva ugunsgrēki,

                                    —

                                    citi.

                              Par katru smagu avāriju jāziņo pēc sākotnējās avārijas veida arī tad, ja sekundārās avārijas sekas ir smagākas, piemēram, ugunsgrēks pēc vilciena nobraukšanas no sliedēm.

                        1.2.

                        Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) personu skaits, kas guvušas smagus miesas bojājumus vai gājušas bojā pa nelaimes gadījumu veidiem, tās iedalot šādi:

                                    —

                                    pasažieri (arī uz kopējo pasažierkilometru skaitu un pasažieru vilcienkilometriem),

                                    —

                                    darbinieki, ieskaitot apakšuzņēmēju personālu,

                                    —

                                    pārbrauktuvju lietotāji,

                                    —

                                    nepiederošas personas dzelzceļa teritorijā,

                                    —

                                    citi.

                  2.   Ar bīstamām kravām saistītie indikatori

            Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) avāriju skaits, kas saistītas ar bīstamu kravu pārvadājumiem, tās iedalot šādi:

                        —

                        avārijas, kurās iesaistīts vismaz viens bīstamu kravu dzelzceļa transportlīdzeklis, saskaņā ar pielikuma papildinājumu,

                        —

                        tādu avāriju skaits, kurās notikušas izplūdes no bīstamajām kravām.

                  3.   Ar pašnāvībām saistītie indikatori

            Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) pašnāvību skaits.
            4.   Ar avāriju prekursoriem saistītie indikatori

            Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) gadījumu skaits:

                        —

                        sliežu lūzumi,

                        —

                        sliežu ceļa izmetums,

                        —

                        bīstamas signalizācijas atteices,

                        —

                        bīstama garāmbraukšana signālam,

                        —

                        riteņu un asu lūzumi ritošā sastāva ekspluatācijas laikā.

                  Jāsniedz ziņas par visiem prekursoriem, arī par tiem, kas nebeidzas ar avāriju. Par prekursoriem, kas beidzas ar avāriju, jāsniedz ziņas iedaļā par kopīgajiem drošības rādītājiem par prekursoriem; attiecībā uz faktiski notikušajām avārijām, ja tās ir smagas, jāsniedz ziņas par kopīgajiem drošības indikatoriem par avārijām saskaņā ar 1. iedaļu.
            5.   Indikatori avāriju ekonomiskās ietekmes aprēķināšanai

            Kopējā un relatīvā (uz vilcienkilometriem) summa euro:

                        —

                        upuru skaits, kas reizināts ar smagu avāriju novēršanas izmaksām (Value of Preventing a Casualty, VPC),

                        —

                        videi nodarītā kaitējuma izmaksas,

                        —

                        ritošā sastāva vai infrastruktūras būtisku bojājumu izmaksas,

                        —

                        satiksmes kavējumu izmaksas nelaimes gadījumu dēļ.

                  Drošības iestādēm jāsniedz pārskats par visu avāriju ekonomisko ietekmi, vai tikai par smagāko avāriju ekonomisko ietekmi. Šī izvēle skaidri jānorāda 18. pantā minētajā gada pārskatā.
            VPC ir summa, ko sabiedrība saista ar smagu avāriju novēršanas izmaksām, un kā tādu to avārijā iesaistītās puses neizmanto kompensāciju noteikšanai.
            6.   Indikatori, kas attiecas uz infrastruktūras tehnisko drošību un tās realizāciju

                        6.1.

                        Sliežu ceļu daļa procentos, kuros izmanto vilcienu automātisko aizsardzību, vilcienkilometru daļa procentos, kuros izmanto vilcienu automātiskās aizsardzības sistēmas.

                        6.2.

                        Pārbrauktuvju skaits (kopējais, uz līnijas kilometru un sliežu ceļa kilometru) pa šādiem astoņiem to veidiem:

                                    a)

                                    aktīvas dzelzceļa pārbrauktuves ar:

                                                i)

                                                automātisku lietotāja puses brīdināšanu;

                                                ii)

                                                automātisku lietotāja puses aizsardzību;

                                                iii)

                                                automātisku lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu;

                                                iv)

                                                automātisku lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu, un dzelzceļa puses aizsardzību;

                                                v)

                                                neautomātisku lietotāja puses brīdināšanu;

                                                vi)

                                                neautomātisku lietotāja puses aizsardzību;

                                                vii)

                                                neautomātisku lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu;

                                    b)

                                    pasīvas dzelzceļa pārbrauktuves.

                  7.   Indikatori, kas attiecas uz drošības pārvaldību

            Infrastruktūras pārvaldītāju un dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu veiktie iekšējie auditi, kā norādīts drošības pārvaldības sistēmas dokumentācijā. Kopējais faktiski veikto auditu skaits procentos no vajadzīgo (un/vai plānoto) auditu skaita.
            8.   Definīcijas

            Vienotas kopīgo drošības indikatoru definīcijas un vienotas metodes nelaimes gadījumos radušos ekonomisko zaudējumu aprēķināšanai noteiktas šā pielikuma papildinājumā.

               Papildinājums

                  Vienotas kopīgo drošības indikatoru definīcijas un vienotas metodes nelaimes gadījumos radušos ekonomisko zaudējumu aprēķināšanai

               1.   Ar avārijām saistītie indikatori

                           1.1.

                           “Smaga avārija” ir jebkurš nelaimes gadījums, kurā iesaistīts vismaz viens dzelzceļa transportlīdzeklis kustībā un kura rezultātā vismaz viena persona ir gājusi bojā vai ir guvusi smagus miesas bojājumus, vai kura rezultātā radīti nopietni ritošā sastāva, sliežu ceļu, citu iekārtu kaitējums videi, vai radušies būtiski satiksmes traucējumi. Šī definīcija neattiecas uz nelaimes gadījumiem darbnīcās, noliktavās un depo.

                           1.2.

                           “Nopietni ritošā sastāva, sliežu ceļu, citu iekārtu bojājumi vai kaitējums videi” ir EUR 150 000 vai lielāki zaudējumi.

                           1.3.

                           “Būtiski satiksmes traucējumi” ir gadījumi, kad vilcienu kustība ir apturēta vai galvenais sliežu ceļš slēgts sešas stundas vai ilgāk.

                           1.4.

                           “Vilciens” ir viens vai vairāki dzelzceļa transportlīdzekļi, ko velk viena vai vairākas lokomotīves vai motorvagoni, vai viens atsevišķs motorvagons, kas brauc ar savu numuru vai īpašu apzīmējumu no noteikta maršruta sākumpunkta līdz noteiktam galapunktam. Rezerves lokomotīvi, t. i., atsevišķu lokomotīvi, kas veic ceļu viena pati, neuzskata par vilcienu.

                           1.5.

                           “Vilcienu sadursme, ieskaitot sadursmes ar šķēršļiem būvju tuvinājuma gabarītā” ir viena vilciena daļas frontāla sadursme ar otra vilciena daļu frontāli, no aizmugures vai no sāniem, vai ar:

                                       i)

                                       manevru ritošo sastāvu;

                                       ii)

                                       stacionāriem objektiem vai objektiem, kas īslaicīgi atrodas uz sliežu ceļiem vai to tuvumā (izņemot uz pārbrauktuvēm, ja tur tos pazaudējuši šķērsojošie transportlīdzekļi vai lietotāji).

                           1.6.

                           “Vilciena nobraukšana no sliedēm” ir visi gadījumi, kad vismaz viens vilciena ritenis nobrauc no sliedēm.

                           1.7.

                           “Avārijas uz pārbrauktuvēm” ir tādi nelaimes gadījumi uz pārbrauktuvēm, kuros iesaistīts vismaz viens dzelzceļa transportlīdzeklis un viens vai vairāki pārbrauktuvi šķērsojoši citi transportlīdzekļi, citi pārbrauktuves lietotāji, piemēram, gājēji, vai citi objekti, kas īslaicīgi atrodas uz sliežu ceļiem vai to tuvumā, ja tur tos pazaudējis šķērsojošais transportlīdzeklis/lietotājs.

                           1.8.

                           “Kustībā esoša ritošā sastāva izraisīti nelaimes gadījumi ar personām” ir tādi nelaimes gadījumi, kuros vienu vai vairākas personas notriec dzelzceļa transportlīdzeklis, tam piestiprināts vai no tā atdalījies objekts. Iekļauj personas, kas izkrīt no dzelzceļa transporta, kā arī personas, kuras nokrīt vai kuras notriec nenostiprināti objekti, tām atrodoties transportlīdzeklī.

                           1.9.

                           “Ritošā sastāva ugunsgrēki” ir ugunsgrēki un eksplozijas dzelzceļa transportlīdzekļos (un to kravā), kas izceļas to kustības laikā no izbraukšanas stacijas līdz galastacijai, kā arī stāvēšanas laikā izbraukšanas stacijā, galastacijā vai starpstacijās, kā arī laikā, kad notiek ritošā sastāva vienības iekļaušana vilciena sastāvā.

                           1.10.

                           “Citu veidu avārijas” ir visas pārējās avārijas, izņemot iepriekš minētās (vilciena sadursme, vilciena nobraukšana no sliedēm, avārijas uz pārbrauktuvēm, kustībā esoša ritošā sastāva izraisīti nelaimes gadījumi ar personām, ritošā sastāva ugunsgrēki).

                           1.11.

                           “Pasažieris” ir jebkura persona, kas veic braucienu pa dzelzceļu, izņemot vilciena apkalpes locekļus. Nelaimes gadījumu statistikā ieskaita arī pasažierus, kas cenšas iekāpt ejošā vilcienā vai izkāpt no vilciena tā kustības laikā.

                           1.12.

                           “Darbinieki (ieskaitot apakšuzņēmēju un pašnodarbināto personālu)” ir personas, kuru nodarbinātība ir saistīta ar dzelzceļu un kuras laikā, kad notiek nelaimes gadījums, ir savā darba vietā. Tiem pieskaitāmi vilciena apkalpes locekļi un personas, kas apkalpo ritošo sastāvu un infrastruktūras iekārtas.

                           1.13.

                           “Pārbrauktuvju lietotāji” ir personas, kuras izmanto pārbrauktuves dzelzceļa līniju šķērsošanai ar visu veidu transportlīdzekļiem vai kājām.

                           1.14.

                           “Nepiederošas personas dzelzceļa teritorijā” ir personas, kuras atrodas dzelzceļa teritorijā vietās, izņemot pārbrauktuves, kurās tām atrasties ir aizliegts.

                           1.15.

                           “Citas personas (trešās puses)” ir visas tādas personas, kuras netiek definētas kā “pasažieri”, “darbinieki (ieskaitot apakšuzņēmēju un pašnodarbināto personālu)”, “pārbrauktuvju lietotāji” vai “nepiederošas personas dzelzceļa teritorijā”.

                           1.16.

                           “Nāves gadījums (bojā gājusi persona)” ir persona, kas uzreiz gājusi bojā nelaimes gadījumā vai nelaimes gadījuma rezultātā mirusi 30 dienu laikā pēc tā, izņemot pašnāvniekus.

                           1.17.

                           “Miesas bojājumi (smagus miesas bojājumus guvusi persona)” ir persona, kas guvusi miesas bojājumus un nelaimes gadījuma rezultātā hospitalizēta ilgāk nekā 24 stundas, izņemot pašnāvību mēģinājumus.

                     2.   Ar bīstamām kravām saistītie indikatori

                           2.1.

                           “Ar bīstamu kravu pārvadājumiem saistīta avārija” ir jebkurš nelaimes gadījums vai notikums, kas jāpaziņo saskaņā ar RID
                               (2)/ADR 1.8.5. iedaļu.

                           2.2.

                           “Bīstamas kravas” ir vielas un priekšmeti, kuru pārvadājumi saskaņā ar RID ir aizliegti vai kuras pārvadāt ir atļauts, tikai ievērojot RID paredzētos noteikumus.

                     3.   Ar pašnāvībām saistītie indikatori

                           3.1.

                           “Pašnāvība” ir personas apzināta rīcība ar nodomu radīt sev miesas bojājumus, kuru rezultātā iestājas nāve, un kuru kā tādu reģistrē un klasificē kompetentā valsts iestāde.

                     4.   Ar avāriju prekursoriem saistītie indikatori

                           4.1.

                           “Sliežu lūzumi” ir sliedes, kas sadalījušās vismaz divos gabalos, vai sliedes, no kurām atdalījies metāla gabals, kas velšanās virsmā radījis defektu vairāk nekā 50 mm garumā un 10 mm dziļumā.

                           4.2.

                           “Sliežu ceļa izmetumi” ir defekti, kas saistīti ar sliežu ceļa nepārtrauktību un ģeometriju un kuru dēļ sliežu ceļš ir jāslēdz vai kustības drošības saglabāšanai nekavējoties jāsamazina atļautais kustības ātrums.

                           4.3.

                           “Bīstamas signalizācijas atteices” ir signalizācijas sistēmas atteices (infrastruktūrai vai ritošajam sastāvam), kuru rezultātā signalizācijas informācija nav tik ierobežojoša, cik vajadzīgs.

                           4.4.

                           “Bīstama garāmbraukšana signālam (Signal Passed at Danger, SPAD)” ir visi gadījumi, kad vilciena jebkura lieluma daļa veic tam neatļautu kustību.
                           Neatļauta kustība nozīmē bīstamu garāmbraukšanu:

                                       —

                                       gaismas STOP signāliem gar sliežu ceļu vai semaforam gadījumos, kad nedarbojas automātiskas vilcienu vadības (Automatic Train Control System, ATCS) vai ATP sistēmas ierīces,

                                       —

                                       pēc ATCS vai ATP sistēmas izdotas atļaujas beigām ar drošību saistītai kustībai,

                                       —

                                       punktam, kas paziņots ar noteikumos paredzētu mutvārdu vai rakstveida atļauju,

                                       —

                                       mazā luksofora apstāšanās signāliem (izņemot attura signālus) vai neautomātiski ieslēdzamiem signāliem.

                                 Šiem bīstamas garāmbraukšanas gadījumiem nepieskaita ritekļus bez vilces vienības un atbremzējušos vilcienu kustību bez vadītāja. Šiem bīstamas garāmbraukšanas gadījumiem nepieskaita arī aizlieguma signāla neieslēgšanos laikus dažādu iemeslu dēļ, kas nedod vadītājam iespēju vilcienu apturēt pirms signāla.
                           Valstu drošības iestādes par šiem četriem rādītājiem var sniegt pārskatu atsevišķi, un tām vismaz jānorāda apvienotais indikators ar datiem par visiem šiem četriem rādītājiem kopā.

                           4.5.

                           “Riteņu un asu lūzumi” ir tādi riteņa vai ass būtisku detaļu lūzumi, kuri rada avāriju risku (vilciena nobraukšanu no sliedēm vai sadursmi).

                     5.   Indikatori avāriju ekonomiskās ietekmes aprēķināšanai

                           5.1.

                           Smagu avāriju novēršanas izmaksas (Value of Preventing a Casualty, VPC) sastāv no:

                                       1)

                                       drošības vērtības per se, t. i., gatavības maksāt (Willingness to Pay, WTP) vērtībām, kas noteikta preferenču izpētē dalībvalstī, kurai tās piemēro;

                                       2)

                                       tiešām un netiešām ekonomiskajām izmaksām, kas noteiktas attiecīgajā dalībvalstī un kas sastāv no:

                                                   —

                                                   medicīnas un rehabilitācijas izmaksām,

                                                   —

                                                   tiesāšanās izmaksām, policijas izmaksām, privātās izmeklēšanas izmaksām, avārijas dienestu un apdrošināšanas administratīvajām izmaksām,

                                                   —

                                                   zaudējumiem ražošanai, t. i., preču un pakalpojumu sabiedriskā vērtība, kuru varētu saražot cietusī persona, ja nelaimes gadījums nebūtu noticis.

                           5.2.

                           Vienoti principi drošības vērtības per se un tiešo/netiešo ekonomisko izmaksu noteikšanai.
                           Drošības vērtības per se novērtējums tam, vai pieejamie aprēķini ir piemēroti, pamatojas uz šādiem apsvērumiem:

                                       —

                                       aprēķiniem jābūt saistītiem ar nāves gadījumu riska samazināšanas novērtējuma sistēmu transporta nozarē, un jāievēro gatavības maksāt (WTP) pieeja saskaņā ar noteiktajām preferenču metodēm,

                                       —

                                       respondentu izlasei, kuru izmanto vērtību noteikšanai, jābūt reprezentatīvai attiecīgajai populācijai. Tas nozīmē, ka izlasei jāatspoguļo ienākumu sadalījums pa vecuma grupām, kā arī citi attiecīgi populāciju raksturojoši sociāli ekonomiskie un demogrāfiskie rādītāji,

                                       —

                                          WTP vērtību noteikšanai aptaujai jābūt tādai, lai respondentiem uzdotie jautājumi būtu tiem skaidri/saprotami.

                                 Tiešās un netiešās ekonomiskās izmaksas jānovērtē pēc sabiedrībai radītajām reālajām izmaksām.

                           5.3.

                           “Videi nodarītā kaitējuma izmaksas” ir bojātās teritorijas atjaunošanas izmaksas stāvoklī, kādā tā bija pirms avārijas, kuras jāsedz dzelzceļa uzņēmumiem/ infrastruktūras pārvaldītājiem un kas novērtētas, pamatojoties uz viņu pieredzi.

                           5.4.

                           “Ritošā sastāva vai infrastruktūras būtisku bojājumu izmaksas” ir izmaksas jauna ritošā sastāva vai jaunas infrastruktūras iegādei ar tādām pašām funkcijām un tehniskajiem raksturlielumiem kā tiem, kuriem radušies neatgriezeniski bojājumi, kā arī remontējama ritošā sastāva vai infrastruktūras atjaunošanas izmaksas stāvoklī, kādā tā bija pirms avārijas. Tās jānosaka dzelzceļa uzņēmumiem/ infrastruktūras pārvaldītājiem, pamatojoties uz viņu pieredzi. Šajās izmaksās ietilpst arī izmaksas, kas saistītas ar ritošā sastāva nomu, kas nepieciešama bojāto ritekļu aizstāšanai pēc avārijas.

                           5.5.

                           “Ar avārijām saistīto satiksmes kavējumu izmaksas” ir dzelzceļa transporta lietotājiem (pasažieriem un kravu pārvadātājiem) ar avārijām saistīto satiksmes kavējumu radītās izmaksas naudas izteiksmē, kuras aprēķinātas šādi.
                           VT= braukšanas laika ietaupījuma vērtība naudas izteiksmē
                           Vilciena pasažiera laika (stundas) vērtība

                                       VTP = (strādājošo pasažieru VT)*(Strādājošo pasažieru daļa vidēji gadā) + (nestrādājošo pasažieru VT)*(Nestrādājošo pasažieru daļa vidēji gadā)

                                       VT izsaka euro (EUR) vienam pasažierim vienā stundā

                                 Kravas vilciena laika (stundas) vērtība

                                       VTF = (kravas vilcienu VT)*((tonnkilometri)/(vilcienkilometri))

                                       VT izsaka euro (EUR) uz vienu tonnu kravas vienā stundā

                                       Vidējais kravu daudzums tonnās, ko pārvadā ar vienu vilcienu vienā gadā = (tonnkilometri)/(vilcienkilometri)

                                 CM= vilciena vienas kavēšanās minūtes izmaksas

                              Pasažieru vilciens

                                       CMP = K1*(VTP/60)*((pasažierkilometri)/(vilcienkilometri))

                                       Vidējais pasažieru skaits, ko pārvadā ar vienu vilcienu vienā gadā = (pasažierkilometri)/(vilcienkilometri)

                              Kravas vilciens

                                       CMF = K2* (VTF/60)

                                       Koeficienti K1 un K2 ir robežās starp laika vērtību un kavējuma vērtību, kas noteikta preferenču izpētē, lai ņemtu vērā to, ka kavēšanās dēļ zaudētais laiks tiek vērtēts daudz negatīvāk nekā parastais braukšanas laiks.

                                 Avārijas izraisīto kavējumu izmaksas = CMP*(pasažieru vilcienu kavēšanās ilgums minūtēs) + CMF*(kravas vilcienu kavēšanās ilgums minūtēs)

                  Modeļa darbības joma

               Kavējumu izmaksas jāaprēķina visām avārijām, gan nopietnām, gan nelielām.
               Kavējumus aprēķina šādi:

                           —

                           faktiskā vilcienu kavēšanās uz dzelzceļa līnijām, kurās notikušas avārijas,

                           —

                           faktiskā vilcienu kavēšanās vai, ja to nav iespējams noteikt, aprēķinātā kavēšanās uz citām ietekmētajām līnijām.

                     6.   Indikatori, kas attiecas uz infrastruktūras tehnisko drošību un tās realizāciju

                           6.1.

                           “Vilcienu automātiskā aizsardzība (ATP)” ir sistēma, kas nodrošina signālu un ātruma ierobežojumu ievērošanu, kā arī automātisku bremzēšanu pie signāliem.

                           6.2.

                           “Pārbrauktuve” ir infrastruktūras pārvaldītāja atzīts sliežu ceļa un ceļa krustojums, kas ir atvērts publiskajiem vai privātajiem lietotājiem. Ceļam nav pieskaitāmas pārejas starp peroniem stacijās, kā arī pārejas uz sliežu ceļiem, kas paredzētas tikai personālam.

                           6.3.

                           “Ceļš” publiskas lietošanas vai privāts ceļš, iela vai automaģistrāle, gājēju vai velosipēdistu ceļš, vai citāds ceļš, pa kuru paredzēts pārvietoties cilvēkiem, dzīvniekiem, mehāniskajiem transportlīdzekļiem vai tehnikai.

                           6.4.

                           “Aktīva pārbrauktuve” ir tāda dzelzceļa pārbrauktuve, kur pārbrauktuves lietotāji ir aizsargāti no vilciena, kas tuvojas, vai tiek par to brīdināti, ieslēdzot attiecīgas ierīces laikā, kad pārbrauktuves šķērsošana lietotājiem nav droša.

                                       —

                                       Aizsardzība ar fiziskām ierīcēm:

                                                   —

                                                   nolaižamām pusbarjerām vai barjerām,

                                                   —

                                                   aizveramām barjerām.

                                       —

                                       Brīdinājumi uz pārbrauktuvēm, izmantojot stacionāras iekārtas:

                                                   —

                                                   vizuālas ierīces: gaismas signālus,

                                                   —

                                                   skaņas ierīces: zvanus, taures, pīkstuļus u. c.,

                                                   —

                                                   ierīces, kuru darbības pamatā ir fizikālas parādības, piemēram, vibrācijas, ko rada ceļa nelīdzenumi.

                                 Aktīvās dzelzceļa pārbrauktuves klasificē šādi:

                                       1)

                                       “pārbrauktuves ar lietotāja puses automātisku aizsardzību un/vai brīdināšanu” ir dzelzceļa pārbrauktuves, kurās aizsardzību un/vai brīdinājuma iekārtas aktivizē vilciens, kas tuvojas pārbrauktuvei.
                                       Šīs pārbrauktuves ir šādu veidu:

                                                   i)

                                                   ar automātisku lietotāja puses brīdināšanu;

                                                   ii)

                                                   ar automātisku lietotāja puses aizsardzību;

                                                   iii)

                                                   ar automātisku lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu;

                                                   iv)

                                                   ar automātisku lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu, un dzelzceļa puses aizsardzību.
                                                   “Dzelzceļa puses aizsardzība” ir signāls vai cita vilciena aizsardzības sistēma, kas ļauj vilcienam turpināt ceļu tikai tad, ja dzelzceļa pārbrauktuvei ir lietotāja puses aizsardzība un tā ir neaizņemta; pēdējais tiek nodrošināts ar uzraudzību un/vai šķēršļu detektēšanu;

                                       2)

                                       “pārbrauktuves ar lietotāja puses neautomātisku aizsardzību un/vai brīdināšanu” ir dzelzceļa pārbrauktuves, kurās aizsardzību un/vai brīdinājuma iekārtas aktivizē neautomātiski, un tā nav saistīta ar dzelzceļa signālu, kas vilcienam rāda kustības iecirkni tikai tad, kad pārbrauktuves aizsardzība un/vai brīdinājuma signāli ir ieslēgti.
                                       Šīs pārbrauktuves ir šādu veidu:

                                                   v)

                                                   ar neautomātisku lietotāja puses brīdināšanu;

                                                   vi)

                                                   ar neautomātisku lietotāja puses aizsardzību;

                                                   vii)

                                                   ar neautomātisku lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu.

                           6.5.

                           “Pasīva pārbrauktuve” ir tāda dzelzceļa pārbrauktuve, kurai netiek ieslēgta nekāda veida brīdinājuma un/vai aizsardzības sistēma laikā, kad pārbrauktuves šķērsošana lietotājiem nav droša.

                     7.   Indikatori, kas attiecas uz drošības pārvaldību

                           7.1.

                           “Audits” ir sistemātisks, neatkarīgs un dokumentēts process audita liecību iegūšanai un to objektīvai novērtēšanai, lai noteiktu pakāpi, kādā ir ievēroti auditējamie kritēriji.

                     8.   Diferenciācijas bāzu definīcijas

                           8.1.

                           “Vilcienkilometrs” ir mērvienība, kas izsaka vilciena nobraukumu viena kilometra attālumā. Izmantotais attālums ir faktiski nobrauktais attālums, vai izmanto tīkla standarta attālumu no maršruta sākuma līdz galapunktam. Ņem vērā tikai attālumu pārskata sniedzējas valsts teritorijā.

                           8.2.

                           “Pasažierkilometrs” ir mērvienība, kas izsaka viena pasažiera pārvadāšanu pa dzelzceļu viena kilometra attālumā. Ņem vērā tikai attālumu pārskata sniedzējas valsts teritorijā.

                           8.3.

                           “Līnijkilometrs” ir dzelzceļa tīkla garums kilometros dalībvalstīs apmērā, kas noteikts 2. pantā. Dzelzceļa līnijām ar vairākiem sliežu ceļiem ņem vērā tikai attālumu no to sākuma līdz galapunktam.

                           8.4.

                           “Sliežu ceļa kilometrs” ir dzelzceļa tīkla garums kilometros dalībvalstīs apmērā, kas noteikts 2. pantā. Dzelzceļa līnijām ar vairākiem sliežu ceļiem ņem vērā visus atsevišķos sliežu ceļus.

                     ”

         (1)  OV L 14, 21.1.2003., 1. lpp.

         (2)  Noteikumi par bīstamu kravu starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem (RID, Regulations concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Rail) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīvu 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem (OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp.)


title: Komisijas Direktīva 2000/39/EK (2000. gada 8. jūnijs), ar ko izveido darba vietā pieļaujamo indikatīvo robežvērtību pirmo sarakstu, lai īstenotu Padomes Direktīvu 98/24/EK par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbāTeksts attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0039

Oficiālais Vēstnesis L 142 , 16/06/2000 Lpp. 0047 - 0050

		Komisijas Direktīva 2000/39/EK(2000. gada 8. jūnijs),ar ko izveido darba vietā pieļaujamo indikatīvo robežvērtību pirmo sarakstu, lai īstenotu Padomes Direktīvu 98/24/EK par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā(Teksts attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1998. gada 7. aprīļa Direktīvu 98/24/EK par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā [1], un jo īpaši tās 3. panta 2. punktu,ņemot vērā Darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas atzinumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvu 98/24/EK, lai aizsargātu darba ņēmējus no ķīmiska apdraudējuma, Komisijai kā indikatīvie iedarbības robežlielumi darba apstākļos jāizvirza Eiropas mērķi, kas jānosaka Kopienas līmenī.(2) Komisijai veikt tās uzdevumu palīdz Ķīmisko reaģentu iedarbības rādītāju darba apstākļos zinātniskā komiteja (SCOEL), kas izveidota ar Komisijas lēmumu 95/320/EK [2].(3) Attiecībā uz katru ķīmisko reaģentu, kam Kopienas līmenī noteikti indikatīvie iedarbības rādītāji darba apstākļos, dalībvalstīm jānosaka valsts iedarbības rādītājs darba apstākļos, ņemot vērā Kopienas rādītāju, nosakot tā pamatīpašības saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi.(4) Indikatīvie iedarbības rādītāji darba apstākļos būtu jāuzskata par vispārējās pieejas svarīgu daļu, lai darba vietā nodrošinātu darba ņēmēju veselības aizsardzību pret bīstamo ķīmisko vielu radītu apdraudējumu.(5) Kā noteikts Padomes 1980. gada 27. novembra Direktīvā 80/1107/EEK par darba ņēmēju aizsardzību no apdraudējuma, kas saistīts ar ķīmiskiem, fizikāliem un bioloģiskiem reaģentiem darbā [3], Komisijas Direktīvas 91/322/EEK [4] un 96/94/EK [5] noteica indikatīvo iedarbības rādītāju darba apstākļos pirmo un otro sarakstu.(6) Direktīva 80/1107/EEK no 2001. gada 5. maija atcelta ar Direktīvu 98/24/EK.(7) Kā noteikts Direktīvā 98/24/EK, atkārtoti jānosaka tie indikatīvie iedarbības rādītāji darba apstākļos, kurus, kā noteikts Direktīvā 80/1107/EEK, bija noteikušas Direktīvas 91/322/EEK un 96/94/EK.(8) Pielikumā sniegtajā sarakstā ietvertas vielas, kas uzskaitītas Direktīvas 96/94/EK pielikumā, kā arī iekļauta virkne citu reaģentu, attiecībā uz kuriem indikatīvos iedarbības rādītājus darba apstākļos ieteikusi SCOEL pēc tam, kad tika izvērtēti jaunākie pieejamie zinātniskie dati par darba apstākļu ietekmi uz veselību, kā arī ņemot vērā to, cik izmantojami ir mērījumu paņēmieni. Ievērojot iepriekš izklāstīto, kā arī skaidrības labad būtu jāpārveido Direktīva 96/94/EK.(9) Attiecībā uz noteiktām vielām īslaicīgi jānosaka iedarbības rādītāji, lai ņemtu vērā sekas, ko izraisa īslaicīga iedarbība.(10) Lai nodrošinātu vislabāko iespējamo aizsardzības līmeni, attiecībā uz dažiem reaģentiem jāņem vērā tas, ka tie spēj iekļūt organismā caur ādu.(11) Šī direktīva ir praktisks solis, kas vērsts uz iekšējā tirgus sociālo aspektu.(12) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar tās Komitejas atzinumu, kura nodibināta ar 17. pantu Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvā 89/391/EEK par to, kā ieviest pasākumus, lai veicinātu uzlabojumus attiecībā uz darba ņēmēju drošību un veselību darbā [6],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo pielikumā uzskaitītajiem ķīmiskajiem reaģentiem nosaka Kopienas indikatīvos iedarbības rādītājus darba apstākļos.2. pantsDalībvalstis pielikumā uzskaitītajiem ķīmiskajiem reaģentiem nosaka valsts indikatīvos iedarbības rādītājus darba apstākļos, ņemot vērā Kopienas rādītājus.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2001. gada 31. decembrim. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņemt šos noteikumus, tajos ietver atsaucei uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālām publikācijām. Dalībvalstis nosaka, kā jāizdara šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsDirektīvu 96/94/EK atceļ no dienas, kas minēta 3. panta 1. punktā.5. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 8. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas locekleAnna Diamantopoulou[1] OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.[2] OV L 188, 9.8.1995., 14. lpp.[3] OV L 327, 3.12.1980., 8. lpp.[4] OV L 177, 5.7.1991., 22. lpp.[5] OV L 338, 28.12.1996., 86. lpp.[6] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSINDIKATĪVIE IEDARBĪBAS RĀDĪTĀJI DARBA APSTĀKĻOSEINECS | CAS | Reaģenta nosaukums | Rādītāju pieļaujamā robeža | Piezīme |astoņas stundas | īslaicīgi |mg/m3 | ppm | mg/m3 | ppm |200–467–2 | 60–29–7 | dietilēteris | 308 | 100 | 616 | 200 | — |200–662–2 | 67–64–1 | acetons | 1210 | 500 | — | — | — |200–663–8 | 67–66–3 | hloroforms | 10 | 2 | — | — | āda |200–756–3 | 71–55–6 | 1,1,1-trihloretāns | 555 | 100 | 1110 | 200 | — |200–834–7 | 75–04–7 | etilamīns | 9,4 | 5 | — | — | — |200–863–5 | 75–34–3 | 1,1-dihloretāns | 412 | 100 | — | — | āda |200–870–3 | 75–44–5 | fosgēns | 0,08 | 0,02 | 0,4 | 0,1 | — |200–871–9 | 75–45–6 | hlordifluormetāns | 3600 | 1000 | — | — | — |201–159–0 | 78–93–3 | butanons | 600 | 200 | 900 | 300 | — |201–176–3 | 79–09–4 | propionskābe | 31 | 10 | 62 | 20 | — |202–422–2 | 95–47–6 | o-dimetilbenzols | 221 | 50 | 442 | 100 | āda |202–425–9 | 95–50–1 | 1,2-dihlorbenzols | 122 | 20 | 306 | 50 | āda |202–436–9 | 95–63–6 | 1,2,4-trimetilbenzols | 100 | 20 | — | — | — |202–704–5 | 98–82–8 | kumols | 100 | 20 | 250 | 50 | āda |202–705–0 | 98–83–9 | 2-fenilpropēns | 246 | 50 | 492 | 100 | — |202–849–4 | 100–41–4 | etilbenzols | 442 | 100 | 884 | 200 | āda |203–313–2 | 105–60–2 | ε-kaprolaktāms, (putekļi un tvaiki) | 10 | — | 40 | — | — |203–388–1 | 106–35–4 | heptan-3-ons | 95 | 20 | — | — | — |203–396–5 | 106–42–3 | p-dimetilbenzols | 221 | 50 | 442 | 100 | āda |203–400–5 | 106–46–7 | 1,4-dihlorbenzols | 122 | 20 | 306 | 50 | — |203–470–7 | 107–18–6 | alilspirts | 4,8 | 2 | 12,1 | 5 | āda |203–473–3 | 107–21–1 | etilēnglikols | 52 | 20 | 104 | 40 | āda |203–539–1 | 107–98–2 | 1-metoksipropanols-2 | 375 | 100 | 568 | 150 | āda |203–550–1 | 108–10–1 | 4-metilpentan-2-ons | 83 | 20 | 208 | 50 | — |203–576–3 | 108–38–3 | m-dimetilbenzols | 221 | 50 | 442 | 100 | āda |203–603–9 | 108–65–6 | 2-metoksi-1-metiletilacetāts | 275 | 50 | 550 | 100 | āda |203–604–4 | 108–67–8 | mezitilēns (trimetilbenzols) | 100 | 20 | — | — | — |203–628–5 | 108–90–7 | hlorbenzols | 47 | 10 | 94 | 20 | — |203–631–1 | 108–94–1 | cikloheksanons | 40,8 | 10 | 81,6 | 20 | āda |203–632–7 | 108–95–2 | fenols | 7,8 | 2 | — | — | āda |203–726–8 | 109–99–9 | tetrahidrofurāns | 150 | 50 | 300 | 100 | āda |203–737–8 | 110–12–3 | 5-metilheksan-2-ons | 95 | 20 | — | — | — |203–767–1 | 110–43–0 | heptan-2-ons | 238 | 50 | 475 | 100 | āda |203–808–3 | 110–85–0 | piperazīns | 0,1 | — | 0,3 | — | — |203–905–0 | 111–76–2 | 2-butoksietanols | 98 | 20 | 246 | 50 | āda |203–933–3 | 112–07–2 | 2-butoksietilacetāts | 133 | 20 | 333 | 50 | āda |204–065–8 | 115–10–6 | dimetilēteris | 1920 | 1000 | — | — | — |204–428–0 | 120–82–1 | 1,2,4-trihlorbenzols | 15,1 | 2 | 37,8 | 5 | āda |204–469–4 | 121–44–8 | trietilamīns | 8,4 | 2 | 12,6 | 3 | āda |204–662–3 | 123–92–2 | izopentilacetāts | 270 | 50 | 540 | 100 | — |204–697–4 | 124–40–3 | dimetilamīns | 3,8 | 2 | 9,4 | 5 | — |204–826–4 | 127–19–5 | n, n-dimetilacetamīds | 36 | 10 | 72 | 20 | āda |205–480–7 | 141–32–2 | n-butilakrilāts | 11 | 2 | 53 | 10 | — |205–563–8 | 142–82–5 | n-heptans | 2085 | 500 | — | — | — |208–394–8 | 526–73–8 | 1,2,3-trimetilbenzols | 100 | 20 | — | — | — |208–793–7 | 541–85–5 | 5-metilheptan-3-ons | 53 | 10 | 107 | 20 | — |210–946–8 | 626–38–0 | 1-metilbutilacetāts | 270 | 50 | 540 | 100 | — |211–047–3 | 628–63–7 | pentilacetāts | 270 | 50 | 540 | 100 | — |620–11–1 | 3-pentilacetāts | 270 | 50 | 540 | 100 | — |625–16–1 | terc-amilacetāts | 270 | 50 | 540 | 100 | — |215–535–7 | 1330–20–7 | jauktu izomēru dimetilbenzols bez piemaisījumiem | 221 | 50 | 442 | 100 | āda |222–995–2 | 3689–24–5 | sulfoteps | 0,1 | — | — | — | āda |231–634–8 | 7664–39–3 | fluorūdeņradis | 1,5 | 1,8 | 2,5 | 3 | — |231–131–3 | 7440–22–4 | metāliskais sudrabs | 0,1 | — | — | — | — |231–595–7 | 7647–01–0 | hlorūdeņradis | 8 | 5 | 15 | 10 | — |231–633–2 | 7664–38–2 | ortofosforskābe | 1 | — | 2 | — | — |231–635–3 | 7664–41–7 | bezūdens amonjaks | 14 | 20 | 36 | 50 | — |231–954–8 | 7782–41–4 | fluors | 1,58 | 1 | 3,16 | 2 | — |231–978–9 | 7783–07–5 | dihidrogēnselenīds | 0,07 | 0,02 | 0,17 | 0,05 | — |233–113–0 | 10035–10–6 | bromūdeņradis | — | — | 6,7 | 2 | — |247–852–1 | 26628–22–8 | nātrija azīds | 0,1 | — | 0,3 | — | āda |252–104–2 | 34590–94–8 | (2-metoksimetiletoksi)-propanols | 308 | 50 | — | — | āda |fluorīdi, neorganiskie | 2,5 | — | — | — | — |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 98/22/EK (1998. gada 15. aprīlis), kas nosaka obligātos nosacījumus augu veselības pārbaužu veikšanai Kopienā pārbaudes vietās, kas nav galamērķa pārbaudes vietas, augiem, augu izcelsmes produktiem vai citiem objektiem no trešām valstīm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0022

Oficiālais Vēstnesis L 126 , 28/04/1998 Lpp. 0026 - 0028

		Komisijas Direktīva 98/22/EK(1998. gada 15. aprīlis),kas nosaka obligātos nosacījumus augu veselības pārbaužu veikšanai Kopienā pārbaudes vietās, kas nav galamērķa pārbaudes vietas, augiem, augu izcelsmes produktiem vai citiem objektiem no trešām valstīmEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvu 77/93/EEK par aizsardzības pasākumiem pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu un izplatību Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/2/EK [2], un jo īpaši tās 12. panta 6. punkta priekšpēdējo daļu,tā kā, lai augu veselības pārbaužu organizēšana Direktīvas 77/93/EEK V pielikuma B daļā uzskaitītajiem augiem, augu izcelsmes produktiem vai citiem objektiem no trešajām valstīm, noritētu efektīvi, jānosaka saskaņoti obligātie nosacījumi šo pārbaužu veikšanai vietās, kas nav galamērķa pārbaudes vietas;tā kā obligātajiem nosacījumiem, kas noteikti šo augu veselības pārbaužu veikšanai, jāņem vērā tehniskās prasības, kas attiecas uz atbildīgajām oficiālajām iestādēm, kuras, kā minēts Direktīvas 77/93/EEK 2. panta 1. punkta g) apakšpunktā, ir atbildīgas par minētajām pārbaudes vietām, kā arī par noteikumiem, kuri piemērojami aprīkojumam, instrumentiem un iekārtām, kas dod iespēju minētajām oficiālajām iestādēm veikt prasītās augu veselības pārbaudes;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDalībvalstis nodrošina, lai augu veselības pārbaudes, kas noteiktas Direktīvas 77/93/EEK 12. panta 6. punkta ceturtajā daļā, minētās direktīvas V pielikuma B daļā uzskaitītajiem augiem, augu izcelsmes produktiem vai citiem objektiem, kuri nāk no trešajām valstīm, un kas tiek veiktas pārbaudes vietās, kas nav galamērķa pārbaudes vietas, atbilstu vismaz šīs direktīvas pielikumā noteiktajiem obligātajiem nosacījumiem.2. pants1. Dalībvalstis ievieš normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 1998. gada 1. oktobrim panāktu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālās publicēšanas laikā. Šādas atsauces izdarīšanas kārtību nosaka dalībvalstis.2. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai visus galvenos savu tiesību aktus, kurus tās pieņem ar jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 15. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFranz Fischler[1] OV L 26, 31.1.1977., 20. lpp.[2] OV L 15, 21.1.1998., 34. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSObligātie nosacījumi augu veselības pārbaužu veikšanai Kopienā pārbaudes vietās, kas nav galamērķa pārbaudes vietas, augiem, augu izcelsmes produktiem vai citiem objektiem no trešām valstīm1. Atbildīgajām oficiālajām iestādēm, kuras, kā noteikts Direktīvas 77/93/EEK 2. panta 1. punkta g) apakšpunktā, ir atbildīgas pa šīs direktīvas 1. pantā minētajām pārbaudes vietām, ir jāatbilst šādiem nosacījumiem:- tām jābūt pilnvarotām veikt savus pienākumus,- tām jābūt tehniskai kompetencei, it īpaši kaitīgu organismu atklāšanā un diagnosticēšanā.- tām jābūt ekspertu zināšanām kaitīgu organismu identificēšanā vai iespējām izmantot ekspertīzi,- tām jābūt iespējām izmantot atbilstošu administratīvo, apskates vai pārbaudes aprīkojumu, instrumentus un iekārtas, kā norādīts 3. punktā,- tām jābūt iespējām izmantot atbilstošu aprīkojumu sūtījumu glabāšanai un karantīnai un, ja vajadzīgs, visa aizturētā sūtījuma vai tā daļas iznīcināšanai (vai citai piemērotai rīcībai),- tām jābūt pieejamiem šādiem dokumentiem:(a) rakstiskas, mūsdienīgas dalībvalstu pamatnostādnes pārbaužu veikšanai, kas pamatojas uz dalībvalsts normatīviem un administratīviem aktiem, kā noteikts Kopienas tiesību aktos;(b) atjaunināts Kopienas pamatnostādņu komplekts ekspertiem un valstu inspektoriem, kas minēts Direktīvas 77/93/EEK 19.a panta 6. punktā;(c) atjaunināti Kopienas tiesību akti augu veselības jomā;(d) atjaunināts saraksts ar specializētu laboratoriju adresēm un telefonu numuriem, kuras oficiāli apstiprinātas pārbaužu veikšanai, lai noteiktu kaitīgu organismu klātbūtni vai identificētu kaitīgus organismus. Jāievieš atbilstoša kārtība, lai nodrošinātu parauga (paraugu) veselumu un drošību ceļā uz laboratoriju un pārbaužu laikā;(e) atjaunināta informācija par augu, augu izcelsmes produktu vai citu objektu sūtījumiem no trešajām valstīm, kuri ir:- oficiāli aizturēti,- izgājuši oficiālas pārbaudes specializētās laboratorijās (kopā ar rezultātiem),vismaz ar tādu nosacījumu, ka šī informācija ir būtiski svarīga augu veselības pārbaudēm tajā vietā, kur tās tiek veiktas,- tām, cik ātri vien iespējams, jāpielāgo pieņemtā augu veselības pārbaužu programma tā, lai tā atbilstu faktiskajām vajadzībām, ņemot vērā jebkādu jaunu augu veselības risku vai jebkādas izmaiņas 1. pantā minētajās pārbaudes vietās ievesto augu, augu izcelsmes produktu vai citu objektu kvantitātē/tilpumā.2. Nepieciešams, lai valsts ierēdņiem un kvalificētiem pārstāvjiem, kuri, kā noteikts Direktīvas 77/93/EEK 2. panta 1. punkta i) apakšpunkta otrajā daļā, ir faktiski atbildīgi par pārbaužu veikšanu šīs direktīvas 1. pantā minētajās pārbaudes vietās, būtu:- tehniskā kompetence, it īpaši kaitīgu organismu atklāšanā,- ekspertu zināšanas kaitīgu organismu identificēšanā vai iespējas izmantot ekspertu zināšanas,tā ir daļa no viņu kvalifikācijas, kas prasīta minētā 2. panta 1. punkta i) apakšpunkta otrajā daļā, un viņiem jābūt tieši pieejamai 1. punkta sestajā ievilkumā minētajai informācijai.3. Nepieciešams, lai 1. punktā minētajam aprīkojumam, instrumentiem un iekārtām būtu vismaz:(a) attiecībā uz administratīvo aprīkojumu:- ātra komunikāciju sistēma ar:- Direktīvas 77/93/EEK 1. panta 6. punktā minēto iestādi,- 1. punktā minētajām specializētajām laboratorijām,- muitas iestādēm,- Komisiju,- citām dalībvalstīm,- dokumentu dublikātu veidošanas sistēmu;(b) attiecībā uz pārbaužu aprīkojumu:- piemērotas pārbaudes telpas atbilstoši konkrētajai vajadzībai,- adekvāts apgaismojums,- pārbaužu galds (galdi),- iekārtas, kas piemērotas:- vizuālām pārbaudēm,- augu veselības pārbaudēm nepieciešamo telpu un iekārtu dezinficēšanai,- paraugu sagatavošanai varbūtējām turpmākām pārbaudēm 1. punktā minētajās specializētajās laboratorijās;(c) attiecībā uz aprīkojumu sūtījumu paraugu ņemšanai:- atbilstošs materiāls katra parauga individuālai identificēšanai un iesaiņošanai,- atbilstošs iesaiņojuma materiāls paraugu sūtīšanai uz 1. punktā minētajām specializētajām laboratorijām,- zīmogi,- oficiālie spiedogi,- adekvāts apgaismojums.--------------------------------------------------