title: Padomes Direktīva 2010/32/ES ( 2010. gada 10. maijs), ar ko īsteno HOSPEEM un EPSU noslēgto Pamatnolīgumu par asu instrumentu radītu ievainojumu novēršanu slimnīcu un veselības aprūpes nozarē  (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 134/66

         PADOMES DIREKTĪVA 2010/32/ES
   (2010. gada 10. maijs),
   ar ko īsteno HOSPEEM un EPSU noslēgto Pamatnolīgumu par asu instrumentu radītu ievainojumu novēršanu slimnīcu un veselības aprūpes nozarē
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 155. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Sociālie partneri atbilstīgi 155. panta 2. punktam Līgumā par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) var sagatavot kopīgu lūgumu, lai Savienības līmenī noslēgtus nolīgumus par jautājumiem, kurus regulē LESD 153. pants, īstenotu ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               (2)

               Eiropas sociālo partneru organizācijas HOSPEEM (Eiropas Slimnīcu un veselības aprūpes darba devēju asociācija, t. i., nozares organizācija, kas pārstāv darba devējus) un EPSU (Eiropas Sabiedrisko pakalpojumu arodbiedrību federācija, kas ir Eiropas arodbiedrību organizācija) 2008. gada 17. novembra vēstulē paziņoja Komisijai par savu vēlmi sākt sarunas saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (“EK līgums”) 138. panta 4. punktu un 139. pantu (1), lai noslēgtu Pamatnolīgumu par asu instrumentu radītu ievainojumu novēršanu slimnīcu un veselības aprūpes nozarē.

               (3)

               Eiropas sociālie partneri 2009. gada 17. jūlijā parakstīja Pamatnolīgumu par asu instrumentu radītu ievainojumu novēršanu slimnīcu un veselības aprūpes nozarē.

               (4)

               Ņemot vērā to, ka direktīvas mērķus, proti, panākt pēc iespējas drošāku darba vidi, novēršot darba ņēmēju savainošanos ar asiem medicīniskiem instrumentiem (tostarp injekciju adatām) un aizsargājot apdraudētos darba ņēmējus, nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (5)

               Kad Komisija izstrādāja direktīvas priekšlikuma projektu, ievērojot pamatnolīguma darbības jomu (slimnīcu un veselības aprūpes nozare), tā ņēma vērā parakstītāju pušu pārstāvību un to pilnvaras, pamatnolīguma noteikumu likumību un tā atbilstību attiecīgajiem noteikumiem, kuri skar mazos un vidējos uzņēmumus.

               (6)

               Komisija par savu priekšlikumu informēja Eiropas Parlamentu un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju.

               (7)

               Eiropas Parlaments 2010. gada 11. februārī pieņēma rezolūciju par priekšlikumu.

               (8)

               Pamatnolīguma mērķis, kas norādīts 1. klauzulā, ir panākt progresu viena sociālās politikas mērķa sasniegšanā, proti, darba apstākļu uzlabošanā.

               (9)

               Ar 11. klauzulu ļauj dalībvalstīm un Kopienai (kopš 2009. gada 1. decembra aizstāj ar Savienību) saglabāt un ieviest noteikumus, kas ir daudz labvēlīgāki darba ņēmēju aizsardzībai pret asu medicīnisko instrumentu radītiem ievainojumiem.

               (10)

               Dalībvalstīm būtu jāparedz iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas gadījumiem, kad netiek pildīti šajā direktīvā noteiktie pienākumi.

               (11)

               Dalībvalstis var uzticēt šīs direktīvas īstenošanu sociālajiem partneriem pēc to kopīga lūguma, ja vien tie veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tie var vienmēr garantēt šajā direktīvā noteiktos rezultātus.

               (12)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (2) dalībvalstis tiek mudinātas gan pašu, gan arī Savienības interesēs izstrādāt tabulas, kas iespējami labāk atspoguļotu saistību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un darīt tās publiski pieejamas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Ar šo direktīvu īsteno 2009. gada 17. jūlijā Eiropas sociālo partneru HOSPEEM un EPSU noslēgto Pamatnolīgumu par asu instrumentu radītu ievainojumu novēršanu slimnīcu un veselības aprūpes nozarē, kas pievienots pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis nosaka sankcijas, ko piemēro, ja ir pārkāpti valstu noteikumi, kas pieņemti, ievērojot šo direktīvu. Noteiktās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un atturošas.
   3. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vai nodrošina, ka vēlākais līdz 2013. gada 11. maijam sociālie partneri ar nolīgumu ievieš vajadzīgos pasākumus. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 10. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         Á. GONZÁLEZ-SINDE REIG

      (1)  Pārnumurēts: LESD 154. panta 4. punkts un 155. pants.

      (2)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      PIELIKUMS

         PAMATNOLĪGUMS PAR ASU INSTRUMENTU RADĪTU IEVAINOJUMU NOVĒRŠANU SLIMNĪCU UN VESELĪBAS APRŪPES NOZARĒ

         Preambula

                  1.

                  Visiem, kas nodarbināti slimnīcu un veselības aprūpes nozarē, ir īpaši jāpievērš uzmanība veselībai un drošībai darbā. Pareizi īstenotai atbilstošai rīcībai, lai novērstu liekus ievainojumus vai pasargātu no tiem, būs pozitīva ietekme uz resursiem.

                  2.

                  Darba ņēmēju veselībai un drošībai ir sevišķi svarīga nozīme, un tā ir cieši saistīta ar pacientu veselību. Tas ir aprūpes kvalitātes pamatā.

                  3.

                  Politikas izveides un ieviešanas procesam saistībā ar asiem medicīniskiem instrumentiem vajadzētu būt sociālā dialoga rezultātam.

                  4.

                     HOSPEEM (Eiropas Slimnīcu un veselības aprūpes darba devēju asociācija) un EPSU (Eiropas Sabiedrisko pakalpojumu arodbiedrību federācija), kas ir atzīti Eiropas sociālie partneri slimnīcu un veselības aprūpes nozarē, ir vienojušies par turpmāk minēto.

         Vispārīgi apsvērumi

                  1.

                  Ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 138. pantu un 139. panta 2. punktu (1).

                  2.

                  Ņemot vērā Padomes Direktīvu 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (2).

                  3.

                  Ņemot vērā Padomes Direktīvu 89/655/EEK (1989. gada 30. novembris) par drošības un veselības aizsardzības minimālajām prasībām, darba ņēmējiem lietojot darba aprīkojumu darbā (3).

                  4.

                  Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/54/EK (2000. gada 18. septembris) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar bioloģisku aģentu iedarbību darba vietā (4).

                  5.

                  Ņemot vērā Kopienas stratēģiju par drošību un veselības aizsardzību darbā no 2007. līdz 2012. gadam (5).

                  6.

                  Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/14/EK (2002. gada 11. marts), ar ko izveido vispārēju shēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā (6).

                  7.

                  Ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 6. jūlija Rezolūciju par Eiropas veselības aprūpes darbinieku aizsardzību pret asins saindēšanos no injekciju adatu ievainojumiem (2006/2015 (INI)).

                  8.

                  Ņemot vērā pirmo un otro kārtu Eiropas Komisijas rīkotajā apspriedē par Eiropas veselības aprūpē strādājošo darba ņēmēju aizsardzību pret asins saindēšanos no injekciju adatu ievainojumiem.

                  9.

                  Ņemot vērā rezultātus, kas gūti EPSU–HOSPEEM2008. gada 7. februāra speciālistu seminārā par injekciju adatu radītajiem ievainojumiem.

                  10.

                  Ņemot vērā Direktīvas 89/391/EEK 6. pantā noteikto vispārējo preventīvo principu hierarhiju, kā arī Direktīvas 2000/54/EK 3., 5. un 6. pantā noteiktos preventīvos pasākumus.

                  11.

                  Ņemot vērā Starptautiskās Darba organizācijas/Pasaules Veselības organizācijas kopējās vadlīnijas par veselības aprūpes pakalpojumiem un HIV/AIDS un minēto organizāciju kopējās vadlīnijas par profilaksi pēc saskares, lai novērstu inficēšanos ar HIV.

                  12.

                  Pilnībā ievērojot spēkā esošos valstu tiesību aktus un noslēgtos koplīgumus.

                  13.

                  Kaut arī nepieciešama rīcība asu instrumentu radīto ievainojumu apmēra novērtēšanai slimnīcu un veselības aprūpes nozarē, zinātniski pierādīts, ka profilaktiski un aizsardzības pasākumi var ievērojami samazināt nelaimes gadījumu un inficēšanās gadījumu skaitu.

                  14.

                  Tā kā pilns riska novērtējums ir priekšnosacījums, lai atbilstoši rīkotos un novērstu ievainojumus un inficēšanās gadījumus.

                  15.

                  Tā kā darba devējiem un veselības un drošības jautājumos pilnvarotajiem darba ņēmēju pārstāvjiem jāsadarbojas, lai novērstu savainošanos ar asiem medicīniskiem instrumentiem un inficēšanos un aizsargātu darba ņēmējus no tām.

                  16.

                  Tā kā no asu instrumentu radītajiem ievainojumiem galvenokārt, bet ne tikai, cieš veselības aprūpē strādājošie.

                  17.

                  Tā kā studenti, kas mācību laikā atrodas klīniskajā praksē, netiek uzskatīti par darba ņēmējiem atbilstīgi šim pamatnolīgumam, šajā pamatnolīgumā norādītie profilakses un aizsardzības pasākumi jāattiecina uz viņiem, nosakot atbildību saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi.

         1. klauzula.   Mērķis

      Šā pamatnolīguma mērķis ir:

                  —

                  izveidot pēc iespējas drošāku darba vidi,

                  —

                  novērst darba ņēmēju savainošanos ar asiem medicīniskiem instrumentiem (tostarp injekciju adatām),

                  —

                  aizsargāt darba ņēmējus, kuri ir riska grupā,

                  —

                  izveidot integrētu pieeju, kas paredz politisko nostādņu izstrādi risku novērtēšanai, risku novēršanai, apmācībai, informācijai, izpratnes veidošanai un pārraudzībai,

                  —

                  noteikt, kāda ir reaģēšanas un turpmākas rīcības kārtība.

         2. klauzula.   Darbības joma

      Šis pamatnolīgums attiecas uz visiem darba ņēmējiem, kas strādā slimnīcu un veselības aprūpes nozarē, un uz visiem tiem, kuri ir darba devēju pakļautībā un pārraudzībā. Darba devējiem būtu jācenšas nodrošināt, lai apakšuzņēmēji ievērotu šā nolīguma nosacījumus.

         3. klauzula.   Definīcijas

      Šajā pamatnolīgumā:

            1.
            Darba ņēmēji: jebkuras personas, kuras nodarbina darba devējs, ieskaitot praktikantus un stažierus, ar slimnīcu un veselības aprūpes nozari tieši saistītu pakalpojumu un darbību jomā. Šis pamatnolīgums attiecas uz darba ņēmējiem, kas ir nodarbināti uzņēmumā, kurš nodrošina darba ņēmējiem īslaicīgu darbu Padomes Direktīvas 91/383/EEK, kas papildina pasākumus, kuru mērķis ir veicināt uzlabojumus darba drošībā un veselības aizsardzībā attiecībā uz tiem darba ņēmējiem, kas pieņemti darbā uz noteiktu laiku vai arī īslaicīgā darbā (7), nozīmē.

            2.
            Darba vietas, uz kurām attiecas pamatnolīgums: publiskā un privātā sektora veselības aprūpes organizācijas/dienesti un visas citas vietas, kur darba devēja pakļautībā un pārraudzībā tiek sniegti veselības aprūpes pakalpojumi un/vai veiktas ar veselības aprūpi saistītas darbības.

            3.
            Darba devēji: fiziskas/juridiskas personas/organizācijas, kurām ir darba attiecības ar darba ņēmējiem. Tās ir atbildīgas par veselības aprūpes un ar to tieši saistītu tādu pakalpojumu/darbību vadību, organizēšanu un nodrošināšanu, kurus sniedz/veic darba ņēmēji.

            4.
            Asi instrumenti: priekšmeti vai instrumenti, kas vajadzīgi īpašu veselības aprūpes darbību veikšanai, ar kuriem var sagriezties, sadurties, kuri var radīt ievainojumu un/vai infekciju. Asus instrumentus uzskata par darba aprīkojumu Direktīvas 89/655/EEK par darba aprīkojumu nozīmē.

            5.
            Pasākumu hierarhija: pasākumu hierarhiju nosaka atbilstoši efektivitātei, kas nodrošina izvairīšanos no riska, tā novēršanu un samazināšanu, kā noteikts Direktīvas 89/391/EEK 6. pantā un Direktīvas 2000/54/EK 3., 5. un 6. pantā.

            6.
            Īpaši profilaktiski pasākumi: pasākumi, kas veikti, lai, nodrošinot ar slimnīcām un veselības aprūpi tieši saistītus pakalpojumus un darbības (tostarp visdrošākā aprīkojuma izmantošanu), novērstu savainošanos un/vai infekcijas pārnešanu, atbilstoši riska novērtējumam un drošām asu medicīnisku instrumentu iznīcināšanas metodēm.

            7.
            Darba ņēmēju pārstāvji: jebkura saskaņā ar valsts tiesību aktiem/praksi ievēlēta, izraudzīta vai norīkota persona, kas pārstāv darba ņēmējus.

            8.
            Veselības un drošības jautājumos pilnvarotie darba ņēmēju pārstāvji saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 3. panta c) punktu ir katra persona, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi ir ievēlēta, izraudzīta vai norīkota pārstāvēt darba ņēmējus, ja rodas problēmas ar darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā.

            9.
            Apakšuzņēmējs: jebkura persona, kas piedalās ar slimnīcām un veselības aprūpi tieši saistītu pakalpojumu sniegšanā un darbību veikšanā, pamatojoties uz spēkā esošajām līgumattiecībām ar darba devēju.

         4. klauzula.   Principi

                  1.

                  Asu medicīnisku instrumentu radīto ievainojumu un infekcijas riska novēršanai ir būtiski, lai veselības aprūpē strādājošais darbaspēks būtu labi apmācīts, piemēroti aprīkots un pievērstu uzmanību drošībai. Galvenā stratēģija, kā novērst un mazināt darbā iegūtu ievainojumu un inficēšanās risku, ir pasargāšana no saskarsmes.

                  2.

                  Veselības un drošības jautājumos pilnvarotajiem darbinieku pārstāvjiem ir ļoti būtiska nozīme riska novēršanā un aizsardzībā pret to.

                  3.

                  Darba devēja pienākums ir nodrošināt darba ņēmēju drošību un veselību visos ar darbu saistītajos aspektos, tostarp psihosociālajā un darba organizācijas aspektā.

                  4.

                  Katra darba ņēmēja pienākums ir pēc iespējas labāk rūpēties par savu un citu personu drošību un veselību, ko ietekmē viņa darbā veiktās darbības, atbilstoši darba devēja sniegtajai apmācībai un instrukcijām.

                  5.

                  Darba devējs veido vidi, kurā darba ņēmēji un viņu pārstāvji piedalās veselības un drošības politikas un prakses veidošanā.

                  6.

                  Šā pamatnolīguma 5.–10. klauzulā norādīto īpašo profilaktisko pasākumu ievērošanas princips paredz nekad neizvirzīt pieņēmumu par riska neesību. Piemēro vispārējo profilaktorisko principu hierarhiju saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 6. pantu un Direktīvas 2000/54/EK 3., 5. un 6. pantu.

                  7.

                  Darba devēji un darba ņēmēju pārstāvji strādā kopā atbilstošajā līmenī, lai likvidētu un novērstu risku, aizsargātu darba ņēmēju veselību un drošību un radītu drošu darba vidi, tostarp apspriežoties par droša aprīkojuma izvēli un lietošanu un nosakot, kā vislabāk veikt apmācību, informēt un nodrošināt izpratnes veidošanos.

                  8.

                  Nepieciešams rīkoties, proti, sniegt informāciju un apspriesties saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem un/vai koplīgumiem.

                  9.

                  Izpratnes veidošanas pasākumu efektivitāte paredz pienākumu dalīšanu starp darba devējiem, darba ņēmējiem un viņu pārstāvjiem.

                  10.

                  Lai izveidotu pēc iespējas drošāku darba vietu, ir būtiski apvienot plānošanas, izpratnes veidošanas, informācijas sniegšanas, apmācības, profilakses un pārraudzības pasākumus.

                  11.

                  Veicināt apziņu, ka nav jāmeklē vainīgie. Starpgadījumu paziņošanas procedūrā būtu jākoncentrējas uz sistēmiskiem faktoriem, nevis uz atsevišķām kļūdām. Sistemātiska ziņošana jāuzskata par pieņemto kārtību.

         5. klauzula.   Riska novērtējums

                  1.

                  Riska novērtējuma procedūras veic saskaņā ar Direktīvas 2000/54/EK 3. un 6. pantu un Direktīvas 89/391/EEK 6. un 9. pantu.

                  2.

                  Riska novērtējumā iekļauj saskarsmes noteikšanu, izpratni par nodrošinātas un organizētas darba vides nozīmību, un tas jāattiecina uz visām situācijām, kas saistītas ar ievainojumiem, asinīm un citu potenciāli inficētu materiālu.

                  3.

                  Riska novērtējumos ņem vērā tehnoloģiju, darba organizāciju, darba apstākļus, kvalifikāciju līmeni, ar darbu saistītos psihosociālos faktorus un ar darba vidi saistīto faktoru ietekmi. Tādējādi tiks:

                              —

                              noteikts, kā nepieļaut saskarsmi,

                              —

                              apsvērtas iespējamās alternatīvās sistēmas.

         6. klauzula.   Izslēgšana, novēršana un aizsardzība

                  1.

                  Ja riska novērtējuma rezultāti liecina par to, ka ir risks savainoties ar asu instrumentu un/vai inficēties, jānovērš darba ņēmēju saskarsme ar riska faktoriem, veicot šādus pasākumus, neskarot to veikšanas kārtību:

                              —

                              drošu procedūru noteikšana un īstenošana attiecībā uz asu medicīnisko instrumentu un kontaminētu atkritumu izmantošanu un to iznīcināšanu. Šīs procedūras regulāri izvērtē, un tās ir 8. klauzulā minēto un darba ņēmējiem paredzēto informācijas un apmācības pasākumu neatņemama sastāvdaļa,

                              —

                              izvairīšanās no asu instrumentu nevajadzīgas lietošanas, īstenojot izmaiņas praksē un, pamatojoties uz riska novērtējumu, nodrošinot medicīniskas ierīces ar drošības tehnikai atbilstošiem aizsargmehānismiem,

                              —

                              nekavējoties aizliedz uzgaļu likšanu uz lietotām adatām.

                  2.

                  Ņemot vērā darbības veidu un riska novērtējumu, saskarsmes risks pēc iespējas jāsamazina, lai pienācīgi aizsargātu attiecīgo darba ņēmēju drošību un veselību. Ņemot vērā riska novērtējuma rezultātus, jāveic šādi pasākumi:

                              —

                              pēc iespējas tuvāk vietām, kurās izmanto asus instrumentus vai kur tie atrodas, jānovieto skaidri marķēti un tehniski droši trauki vienreizējas lietošanas asiem instrumentiem un injekciju aprīkojumam un jāievieš efektīva kārtība, lai šos instrumentus un aprīkojumu iznīcinātu,

                              —

                              jānovērš inficēšanās risks, ieviešot drošas darba sistēmas, ko veic:

                                          a)

                                          izstrādājot saskaņotu vispārēju profilakses politiku, kas aptver tehnoloģiju, darba organizāciju, darba apstākļus, ar darbu saistītos psihosociālos faktorus, kā arī ar darba vidi saistīto faktoru ietekmi;

                                          b)

                                          nodrošinot apmācības;

                                          c)

                                          veicot veselības uzraudzības procedūras atbilstīgi Direktīvas 2000/54/EK 14. pantam,

                              —

                              jāizmanto individuālie aizsardzības līdzekļi.

                  3.

                  Ja 5. klauzulā minētais novērtējums liecina par apdraudējumu darba ņēmēju drošībai un veselībai, ko rada saskarsme ar tādiem bioloģiskajiem aģentiem, pret kuriem ir efektīvas vakcīnas, darba ņēmējiem piedāvā vakcinēties.

                  4.

                  Vakcināciju un, ja vajadzīgs, revakcināciju, tostarp vakcīnu veida noteikšanu, veic atbilstoši valsts tiesību aktiem un/vai praksei.

                              —

                              Darba ņēmējus informē par vakcinācijas un nevakcinēšanas priekšrocībām un trūkumiem,

                              —

                              bezmaksas vakcinācija jāpiedāvā visiem darba ņēmējiem un studentiem, kas veic veselības aprūpi un ar to saistītas darbības darba vietā.

         7. klauzula.   Informācija un izpratnes veidošana

      Tā kā asus instrumentus uzskata par darba aprīkojumu Direktīvas 89/655/EEK (8) izpratnē, papildus informēšanai un rakstiskām instrukcijām, kas jānodrošina Direktīvas 89/655/EEK 6. pantā norādītajiem darba ņēmējiem, darba devējs veic šādus atbilstošus pasākumus:

                  —

                  norāda uz riska veidiem,

                  —

                  sniedz norādījumus par spēkā esošajiem tiesību aktiem,

                  —

                  veicina labu praksi attiecībā uz starpgadījumu/nelaimes gadījumu novēršanu un reģistrēšanu,

                  —

                  veicina izpratni, izstrādājot veicināšanas pasākumus un materiālus sadarbībā ar arodbiedrībām, kas nodrošina pārstāvību, un/vai darba ņēmēju pārstāvjiem,

                  —

                  sniedz informāciju par pieejamām atbalsta programmām.

         8. klauzula.   Apmācība

      Papildus Direktīvas 2000/54/EK 9. pantā noteiktajiem pasākumiem dara pieejamu atbilstošu apmācību par politikas nostādnēm un kārtību, kas jāievēro saistībā ar asu instrumentu radītiem ievainojumiem, tostarp:

                  —

                  kā pareizi lietot medicīniskas ierīces ar asu detaļu aizsargiem,

                  —

                  ievadkurss visiem no jauna pieņemtiem un īslaicīgā darbā pieņemtiem darbiniekiem,

                  —

                  risks, kuru var radīt saskare ar asinīm un ķermeņa šķidrumiem,

                  —

                  darba vietā veiktajām procedūrām atbilstoši preventīvi pasākumi, tostarp parastās piesardzības procedūras, drošas darba sistēmas, pareiza lietošanas un iznīcināšanas procedūras, imunizācijas nozīme,

                  —

                  ziņošanas, reaģēšanas un uzraudzības procedūras un to nozīme,

                  —

                  darbības, kas veicamas ievainojumu gadījumā.

            Darba devējiem jāorganizē un jānodrošina apmācība, kas darba ņēmējiem ir obligāta. Darba devējiem jādod darba ņēmējiem laiks apmācību apmeklēšanai. Apmācībai jānotiek regulāri, ņemot vērā uzraudzības rezultātus, modernizāciju un uzlabojumus.

         9. klauzula.   Ziņošana

                  1.

                  Tas nozīmē, ka pārskata esošo ziņošanas kārtību kopā ar veselības un drošības jautājumos pilnvarotajiem darbinieku pārstāvjiem un/vai darba devēju/darba ņēmēju pārstāvjiem. Ziņošanas mehānismos būtu jāiekļauj vietēja, valsts un Eiropas mēroga sistēmas.

                  2.

                  Darba ņēmēji nekavējoties ziņo darba devējiem un/vai atbildīgajai personai, un/vai par veselību un drošību darba vietā atbildīgajai personai par nelaimes gadījumu vai starpgadījumu, kas saistīts ar asiem instrumentiem.

         10. klauzula.   Reaģēšana un turpmākā rīcība

      Ir izstrādātas stratēģijas un procedūras, kuras jāievēro, ja gūts ievainojums ar asu instrumentu. Par tām jābūt informētiem visiem darba ņēmējiem. Tām vajadzētu būt saskaņā ar attiecīgi Eiropas, valsts/reģiona tiesību aktiem un koplīgumiem.
      Konkrēti veic šādas darbības:

                  —

                  darba devējs veic tūlītējus pasākumus, rūpējoties par cietušo darba ņēmēju, tostarp nodrošina profilaktiskos pasākumus pēc saskarsmes un vajadzīgās medicīniskās pārbaudes, ja tas nepieciešams medicīnisku apsvērumu dēļ, un atbilstošu veselības uzraudzību saskaņā ar 6. klauzulas 2. punkta c) apakšpunktu,

                  —

                  darba devējs veic cēloņu un apstākļu izpēti un reģistrē nelaimes gadījumu/starpgadījumu, vajadzības gadījumā atbilstoši rīkojoties. Darba ņēmējam jāsniedz būtiskā informācija atbilstošā laikā, lai varētu apkopot ziņas par nelaimes gadījumu vai starpgadījumu,

                  —

                  ievainojuma gadījumā darba devējs apsver turpmākos pasākumus, tostarp atbilstošos gadījumos darba ņēmēju konsultēšanu un garantētu ārstēšanu. Jautājumi par rehabilitāciju, darba vietas saglabāšanu un tiesībām saņemt kompensāciju tiek risināti atbilstoši valsts un/vai nozares mērogā noslēgtajiem nolīgumiem vai atbilstoši tiesību aktiem.

            Attiecībā uz ievainojumu, diagnozi un ārstēšanu jāievēro pilnīga konfidencialitāte.

         11. klauzula.   Īstenošana

      Šis pamatnolīgums neskar spēkā esošos un turpmākos valsts un Kopienas noteikumus (9), kas ir labvēlīgāki darba ņēmēju aizsardzībai pret asu medicīnisko instrumentu radītajiem ievainojumiem.
      Parakstītājas puses lūdz Komisijai iesniegt šo pamatnolīgumu Padomei, lai tā pieņemtu lēmumu, kas darītu šo nolīgumu saistošu dalībvalstīs un Eiropas Savienībā.
      Ja, neierobežojot Komisijas, valstu tiesu un Eiropas Savienības Tiesas attiecīgo nozīmi, pamatnolīgumu ar Padomes lēmumu īstenos Eiropas līmenī, Komisija var atstāt šā pamatnolīguma interpretāciju parakstītāju pušu ziņā, kuras sniegs savus atzinumus.
      Parakstītājas puses pārskatīs šā pamatnolīguma piemērošanu piecus gadus pēc Padomes lēmuma pieņemšanas dienas, ja to pieprasa kāda no pamatnolīguma parakstītājām pusēm.

         Briselē, 2009. gada 17. jūlijā

               EPSU

            Karen JENNINGS

               HOSPEEM

            Godfrey PERERA

         (1)  Pārnumurēts: LESD 154. pants un 155. panta 2. punkts.

         (2)  OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.

         (3)  OV L 393, 30.12.1990., 13. lpp. Secīgi direktīvu kodificēja Direktīvā 2009/104/EK (OV L 260, 3.10.2009., 5. lpp.).

         (4)  OV L 262, 17.10.2000., 21. lpp.

         (5)  COM(2007) 62 galīgā redakcija, 21.2.2007.

         (6)  OV L 80, 23.3.2002., 29. lpp.

         (7)  OV L 206, 29.7.1991., 19. lpp.

         (8)  Secīgi direktīvu kodificēja Direktīvā 2009/104/EK.

         (9)  Kopš 2009. gada 1. decembra“Kopienu” aizstāj ar “Savienību”.