Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0038

Komisijas Direktīva 96/38/EK (1996. gada 17. jūnijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 76/115/EEK attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiemDokuments attiecas uz EEZ.

Oficiālais Vēstnesis L 187 , 26/07/1996 Lpp. 0095 - 0105 CS.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 017 Lpp. 106  - 116

		Komisijas Direktīva 96/38/EK(1996. gada 17. jūnijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 76/115/EEK attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 95/54/EK [2], un jo īpaši tās 13. panta 2. punktu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/115/EEK (1975. gada 18. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 90/629/EEK [4], un jo īpaši tās 3. pantu,tā kā Direktīva 76/115/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām, kas attiecas uz EEK tipa apstiprinājuma procedūru, kura izveidota ar Direktīvu 70/156/EEK; tā kā līdz ar to Direktīvā 70/156/EEK izklāstītie noteikumi, ko piemēro transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, attiecas uz šo direktīvu;tā kā, jo īpaši Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktā un 4. panta 3. punktā paredzēts, ka katrai atsevišķajai direktīvai ir pievienots informācijas dokuments, kurā iekļauti minētās direktīvas I pielikuma attiecīgie punkti, kā arī VI pielikumā noteiktais tipa apstiprinājuma sertifikāts, lai attiecīgo tipa apstiprinājumu var datorizēt;tā kā ir iespējams uzlabot pasažieru aizsardzību pret izmešanu ceļu satiksmes negadījumā, pieprasot vismaz 1. tipa iegurņa jostas ar pievilkšanas ierīcēm visām uz priekšu un uz aizmuguri vērstām sēdvietām M2 un M3 kategorijas mehāniskajos transportlīdzekļos (izņemot tos transportlīdzekļus, kuri paredzēti gan izmantošanai pilsētā, gan stāvošu pasažieru pārvadāšanai), kā paredzēts Komisijas Direktīvā 90/628/EEK [5];tā kā Padomes Direktīvas 77/541/EEK [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/628/EEK, grozījuma spēkā stāšanās, lai noteiktu, ka šādas drošības jostas vajadzīgas M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļos, ir atkarīga no Padomes Direktīvas 74/408/EEK [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 81/577/EEK [8], pielāgošanas tehnikas attīstībai attiecībā uz sēdekļu izturību un šīs direktīvas pielāgošanas tehnikas attīstībai attiecībā uz drošības jostu stiprinājumiem;tā kā ir izdarīta atsauce uz Padomes Direktīvu 74/60/EEK [9], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 78/632/EEK [10], attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu iekšējo apdari;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi izveidota ar Direktīvu 70/156/EEK izveidotā Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 76/115/EEK groza šādi.1. Direktīvas 1. pantu formulē šādi:"Šī direktīva attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu to drošības jostu stiprinājumiem, kas paredzētas pieaugušiem pasažieriem uz priekšu vai uz aizmuguri vērstos sēdekļos."2. Direktīvas 2. pantā vārdus "I pielikumā" aizstāj ar vārdiem "II pielikuma A iedaļā".3. Direktīvas 76/115/EEK 3. un 4. pantā vārdus "I, III un IV pielikums" aizstāj ar vārdu "pielikumi".4. Pielikumus groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Neviena dalībvalsts no 1997. gada 1. janvāra drošības jostu stiprinājumu dēļ nedrīkst:- atteikties kādam mehāniskā transportlīdzekļa tipam piešķirt EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu vai- aizliegt transportlīdzekļu reģistrāciju, pārdošanu vai nodošanu ekspluatācijā,ja šā tipa transportlīdzeklī vai šajos transportlīdzekļos stiprinājumi atbilst prasībām, kas iekļautas Direktīvā 76/115/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.2. No 1999. gada 1. oktobra M2 kategorijas transportlīdzekļiem ar maksimālo masu, kas nepārsniedz 3500 kg, un visiem pārējiem transportlīdzekļiem no 1997. gada 1. oktobra dalībvalstis:- vairs nepiešķir EEK tipa apstiprinājumu un- var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumutransportlīdzekļa tipa drošības jostu stiprinājumu dēļ, ja nav izpildītas prasības, kas iekļautas Direktīvā 76/115/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.3. No 2001. gada 1. oktobra attiecībā uz M2 kategorijas transportlīdzekļiem ar maksimālo masu, kas nepārsniedz 3500 kg, un attiecībā uz visiem pārējiem transportlīdzekļiem no 1999. gada 1. oktobra dalībvalstis:- uzskata, ka atbilstības sertifikāti, kas pievienoti jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK noteikumiem, vairs nav derīgi minētās direktīvas 7. panta 1. punkta mērķiem, un- var atteikt tādu jaunu transportlīdzekļu reģistrāciju, pārdošanu vai nodošanu ekspluatācijā, kuriem nav pievienots atbilstības sertifikāts saskaņā ar Direktīvu 70/156/EEK,drošības jostu stiprinājumu dēļ, ja nav izpildītas prasības, kas iekļautas Direktīvā 76/115/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1996. gada 31. decembrim, un dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsDirektīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 17. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 266, 8.11.1995., 1. lpp.[3] OV L 24, 30.1.1976., 6. lpp.[4] OV L 341, 6.12.1990., 14. lpp.[5] OV L 341, 6.12.1990., 1. lpp.[6] OV L 220, 29.8.1977., 95. lpp.[7] OV L 221, 12.8.1974., 1. lpp.[8] OV L 209, 29.7.1981., 34. lpp.[9] OV L 38, 11.2.1974., 2. lpp.[10] OV L 206, 29.7.1978., 26. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSPievieno šādu pielikumu sarakstu:"PIELIKUMU SARAKSTSI PIELIKUMS: | Definīcijas, pieteikums EEK tipa apstiprinājumam, EEK tipa apstiprinājuma piešķiršana, specifikācijas, testi, ražojumu atbilstība, norādījumi: || 1. papildinājums: | Minimālais stiprinājuma punktu skaits, || 2. papildinājums: | Apakšējo stiprinājumu atrašanās vieta, prasības attiecībā uz leņķi, || 3. papildinājums: | Informācijas dokuments, || 4. papildinājums: | Tipa apstiprinājuma sertifikāts. |II PIELIKUMS: | Efektīvo jostu stiprinājumu atrašanās vieta. |III PIELIKUMS: | Vilkšanas ierīce. |"Direktīvas I pielikumu groza šādi.————————————————————————— Aiz 1.14. punkta pievieno šādu jaunu punktu:"1.15. "Atskaites zona" ir tāda vieta starp divām vertikālām gareniskām plaknēm, kas atrodas 400 mm attālumā viena no otras un ir simetriskas attiecībā pret H punktu, kuru nosaka, Direktīvas 74/60/EEK II pielikumā aprakstītajai zveltņgalvas iekārtai rotējot no vertikālā uz horizontālo virzienu. Iekārtu novieto tā, kā aprakstīts minētajā pielikumā, un iestata uz maksimālo garumu 840 mm."Pielikuma 2.1. punktu groza šādi:"2.1. Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam attiecībā uz drošības jostu stiprinājumiem, ievērojot Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu, iesniedz transportlīdzekļa ražotājs."Pielikuma 2.2. punktu groza šādi:"2.2. Informācijas dokumenta paraugs ir dots 3. papildinājumā."Svītro 2.2.1. līdz 2.2.5. punktu, ieskaitot.Pielikuma 3. punktu groza šādi:"3. EEK tipa apstiprinājuma piešķiršana3.1. Ja attiecīgās prasības ir izpildītas, piešķir EEK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu un, attiecīgā gadījumā, 4. panta 4. punktu.3.2. EEK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir dots 4. papildinājumā.3.3. Katram apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam piešķir apstiprinājuma numuru saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu. Tā pati dalībvalsts nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam."Pielikuma 4.1. punktā vārdus"I pielikums"aizstāj ar vārdiem"II pielikums".Pielikuma 4.3.1. punktu groza šādi:"4.3.1. Jebkuram M un N kategorijas transportlīdzeklim (izņemot tos M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļus, kuri paredzēti gan lietošanai pilsētā, gan stāvošu pasažieru pārvadāšanai) jābūt aprīkotam ar drošības jostu stiprinājumiem, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām."Pielikuma 4.3.2. punktu groza šādi:"4.3.2. Minimālais drošības jostu stiprinājumu skaits katrai uz priekšu un uz aizmuguri vērstai sēdvietai atbilst 1. papildinājumā noteiktajam."Pielikuma 4.3.5. punktā simbolu"*"aizstāj ar simbolu""(tikai vācu valodas variants).Pievieno šādu jaunu 4.3.7. punktu:"4.3.7. Katrai sēdvietai, kas norādīta I papildinājumā un apzīmēta ar simbolu+++++ TIFF +++++, jānodrošina trīs stiprinājumi, ja vien nav izpildīts kāds no šādiem nosacījumiem:- tieši priekšā ir sēdeklis vai citas transportlīdzekļa daļas atbilstīgi Direktīvas 74/408/EEK III pielikuma 1. papildinājuma 3.5. punktam vai- neviena transportlīdzekļa daļa nav atskaites zonā vai – transportlīdzekļa kustības gadījumā – nespēj būt atskaites zonā, vai- transportlīdzekļa daļas minētajā atskaites zonā atbilst enerģijas slāpēšanas prasībām, kas izklāstītas Direktīvas 74/408/EEK III pielikuma 6. papildinājumā,un tādā gadījumā var uzstādīt divus stiprinājumus."Bijušais4.3.7.punkts kļūst par4.3.8.punktu.Pielikuma 4.3.8. punkta pirmo teikumu groza šādi:"Nolaižamiem sēdekļiem vai sēdvietām, kuras paredzēts lietot tikai tad, kad transportlīdzeklis stāv, kā arī visiem sēdekļiem… jostu stiprinājumi nav vajadzīgi."Aiz 4.3.8. punkta pievieno divus jaunus punktus:"4.3.9. Divstāvu transportlīdzekļa augšstāva gadījumā prasības attiecībā uz centrālo priekšējo sēdvietu attiecas arī uz ārējām priekšējām sēdvietām.4.3.10. Ja sēdekļus var pagriezt vai novietot citos virzienos lietošanai tad, kad transportlīdzeklis stāv, 4.3.1. punkta prasības attiecas tikai uz tiem virzieniem, kas paredzēti parastai lietošanai, kad transportlīdzeklis brauc pa ceļu, saskaņā ar šo direktīvu. Informācijas dokumentā par to iekļauj piezīmi."Pielikuma 4.4.3.4. punkta beigās pievieno šādu teikumu:"M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļu sēdekļu α1 un α2 leņķis, izņemot priekšējos sēdekļus, ir no 45 līdz 90 grādiem liels visos parastos lietošanas stāvokļos."Pievieno šādu jaunu 5.1.1.2. punktu:"5.1.1.2. Testi var aprobežoties tikai ar viena sēdekļa vai vienas sēdekļu grupas stiprinājumiem ar nosacījumiem, ka:- konkrētajiem stiprinājumiem ir tādi paši uzbūves parametri kā citu sēdekļu vai sēdekļu grupu stiprinājumiem un,- ja šādi stiprinājumi pilnīgi vai daļēji ir uzstādīti sēdeklim vai sēdekļu grupai, sēdekļa vai sēdekļu grupas uzbūves parametri ir tādi paši kā pārējiem sēdekļiem vai sēdekļu grupām."Bijušais5.1.1.2.un5.1.1.3.punkts kļūst attiecīgi par5.1.1.3.un5.1.1.4.punktu.Pielikuma 5.3.1. punktu groza šādi."5.3.1. Visus tās pašas sēdekļu grupas jostu stiprinājumus testē vienlaicīgi. Tomēr, ja pastāv risks, ka sēdekļu un/vai stiprinājumu nesimetrisks noslogojums var radīt defektus, var veikt papildu testu ar nesimetrisku noslogojumu."Pielikuma 5.3.2. punktu groza šādi:"5.3.2. Vilces spēku piemēro sēdvietai atbilstīgā virzienā 10° ± 5° leņķī virs horizontāles plaknē, kura ir paralēla transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei."Pielikuma 5.3.4., 5.4.1.2., 5.4.1.3., 5.4.2.1., 5.4.2.2., 5.4.3. un 5.4.5.2. punktā vārdus"IV pielikums"aizstāj ar vārdiem"III pielikums".Pielikuma 5.4.4.2. punktu groza šādi:"5.4.4.2. Pielikuma 5.4.1., 5.4.2. un 5.4.3. punktā norādītās slodzes papildina ar spēku, kas divdesmitkārtīgi pārsniedz sakomplektēta sēdekļa svaru.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šim spēkam jābūt vienādam ar sakomplektēta sēdekļa desmitkārtīgu svaru; M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā tam jābūt 6,6 reizes lielākam par sakomplektēta sēdekļa svaru."Aiz 5.4.5.2. punkta pievieno šādu jaunu punktu:"5.4.6. Tests uz aizmuguri vērstu sēdekļu gadījumā:5.4.6.1. Stiprinājuma punktus testē atbilstīgi attiecīgi 5.4.1., 5.4.2. vai 5.4.3. punktā paredzētajam spēkam. Katrā gadījumā testa slodze atbilst M3 vai N3 kategorijas transportlīdzekļiem paredzētajai slodzei.5.4.6.2. Testa slodzi vērš uz priekšu attiecībā pret konkrēto sēdvietu atbilstīgi 5.3. punktā paredzētajai procedūrai."Aiz 5.5.3. punkta pievieno šādu jaunu punktu:"5.5.4. Izdarot atkāpi, apakšējiem stiprinājumiem, kas uzstādīti vienam vai vairākiem sēdekļiem M2 kategorijas transportlīdzekļos virs 3,5 tonnām un M3 kategorijas transportlīdzekļos un kas atbilst Direktīvas 74/408/EEK III pielikuma prasībām, nav jāatbilst 5.5.1. punkta prasībām attiecībā uz atbilstību 4.4.4.6. punktam. Informāciju par konkrēto(-ajiem) sēdekli(-iem) norāda 4. papildinājumā minētajā tipa apstiprinājuma sertifikāta papildpielikumā."Pielikuma 6.1. punktu groza šādi:"6.1. Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, parasti veic pasākumus saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. pantā izklāstītajiem noteikumiem.."Pielikuma 7. punkts kļūst par 8. punktu un iekļauj šādu jaunu 7. punktu:"7. Tipa modifikācijas un apstiprinājumu grozījumi7.1. Saskaņā ar šo direktīvu veikto tipa modifikāciju gadījumā piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus."I pielikumu papildina ar šādu jaunu 1. un 2. papildinājumu:"1. papildinājumsMinimālais stiprinājuma punktu skaitsTransportlīdzekļa kategorija | Uz priekšu vērstas sēdvietas | Uz aizmuguri vērstas sēdvietas |Ārējās | Centrālās |Priekšējās | Citas | Priekšējās | Citas |M1 | 3 | 3 vai 2Ø | 3 vai 2* | 2 | 2 |M2 ↑ 3,5 T | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++M3 & M2 > 3,5 T | 3 | 3 vai 2 | 3 vai 2 | 3 vai 2 | 2 |N1, N2 & N3 | 3 | 2 vai 0 | 3 vai 2 * | 2 vai 0 | — |Simbolu atšifrējums:2: divi apakšējie stiprinājumi, kas ļauj uzstādīt B tipa drošības jostu vai, ja to pieprasa Direktīvas 77/541/EEK XV pielikums, Br, Br3, Br4m vai Br4Nm tipa drošības jostu.3: divi apakšējie stiprinājumi un viens augšējais stiprinājums, kas ļauj uzstādīt A tipa trīspunktu drošības jostu vai, ja to pieprasa Direktīvas 77/541/EEK XV pielikums, Ar, Ar4m vai Ar4Nm tipa drošības jostu.Ø: attiecas uz 4.3.3. punktu (atļauti divi stiprinājumi, ja sēdeklis ir ejas iekšpusē).*: attiecas uz 4.3.4. punktu (atļauti divi stiprinājumi, ja priekšējais stikls ir ārpus atskaites zonas).: attiecas uz 4.3.5. un 4.3.6. punktu (atklātās sēdvietās vajadzīgi divi stiprinājumi).+++++ TIFF +++++ : attiecas uz 4.3.7. punktu (atļauti divi stiprinājumi, ja nekas neatrodas atskaites zonā).+++++ TIFF +++++ : attiecas uz 4.3.10. punktu (speciāls noteikums transportlīdzekļa augšstāvam).2. papildinājumsApakšējo stiprinājumu atrašanās vieta – tikai prasības attiecībā uz leņķiSēdeklis | M1 | Izņemot m1 || |Priekšējais | Sprādzes puse (α2) | 45° – 80° | 30° – 80° |Izņemot sprādzes pusi (α1) | 30° – 80° | 30° – 80° |Nemainīgs leņķis | 50° – 70° | 50° – 70° |Sprādzes puse (α2) | 45° – 80° | 20° – 80° |Sols, izņemot sprādzes pusi (α1) | 30° – 80° | 20° – 80° |Regulējams sēdeklis ar sēdekļa atzveltnes leņķi < 20° | 45° – 80° (α2)* 20° – 80° (α1)* | 20° – 80° |Aizmugures | | 30° – 80° | 20°– 80°ψ |Nolaižams | Jostas stiprinājums nav vajadzīgs. Ja stiprinājums ir uzstādīts: sk. prasības attiecībā uz leņķi – priekšējais un aizmugures. |Piezīmes:: ārējais un centrālais.*: ja leņķis ir nemainīgs, sk. 4.4.3.1. punktu.ψ: 45° – 90° M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļu sēdekļu gadījumā."Pievieno šādus divus jaunus papildinājumus:"3. papildinājums+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++4. papildinājums+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"3. Svītro direktīvas II pielikumu.4. Direktīvas III pielikums kļūst par II pielikumu, kura virsraksts ir: "Efektīvo jostu stiprinājumu atrašanās vieta".5. Direktīvas IV pielikums kļūst par III pielikumu.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1977. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu darbību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0453

Oficiālais Vēstnesis L 176 , 15/07/1977 Lpp. 0008 - 0010 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0204  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0258  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0204  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0009  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0009

		Padomes direktīva(1977. gada 27. jūnijs)par normatīvo un administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu darbību(77/453/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49., 57., 66. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā, lai panāktu diplomu, apliecību un citu vispārējās aprūpes māsu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, kā izklāstīts Padomes Direktīvā 77/452/EEK [3], tas apstāklis, ka mācību kursi dalībvalstīs ir salīdzināmi, ļauj koordinēšanu šajā jomā noteikt kā prasību par obligāto standartu ievērošanu, kas sniedz dalībvalstīm izvēles brīvību attiecībā uz mācību organizēšanu;tā kā šajā direktīvā paredzētā koordinēšana neizslēdz turpmāku koordinēšanu;tā kā šajā direktīvā paredzētā koordinēšana attiecas uz vispārējās aprūpes māsu profesionālo sagatavošanu; tā kā šobrīd attiecībā uz mācībām lielākā daļa dalībvalstu nenošķir tādas māsas, kas ir darbinieces, no pašnodarbinātām māsām; tā kā šā iemesla dēļ un lai pēc iespējas veicinātu speciālistu brīvu pārvietošanos Kopienā, ir lietderīgi attiecināt šo direktīvu arī uz māsām — darbiniecēm,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka, lai saņemtu diplomu, apliecību vai citu vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kā noteikts Direktīvas 77/452/EEK 3. pantā, ir jābūt nokārtotam eksāmenam, kurš nodrošina to, ka mācību laikā attiecīgā persona ir apguvusi:a) atbilstīgas zināšanas tajās zinātnes jomās, uz kurām balstās vispārējā aprūpe, to skaitā pietiekamu izpratni par vesela un slima cilvēka organismu, fizioloģiskajām funkcijām un uzvedību un par veselības stāvokļa saistību ar cilvēka fizisko un sociālo vidi;b) pietiekamas zināšanas attiecībā uz profesijas raksturu un profesionālo ētiku, kā arī attiecībā uz vispārējiem veselības un aprūpes principiem;c) atbilstīgu klīnisko pieredzi; šī pieredze, kura ir vērtīga mācību ziņā, būtu jāapgūst kvalificētu medmāsu uzraudzībā un vietās ar pietiekamu skaitu kvalificētā personāla un pienācīgu aprīkojumu pacientu aprūpei;d) spēju piedalīties kopšanas personāla praktiskajās mācībās un pieredzi darbā ar šo personālu;e) pieredzi darbam ar citu profesiju pārstāvjiem, kas strādā veselības aprūpes nozarē.2. Šā panta 1. punktā minētajās mācībās ietilpst vismaz:a) vispārējā 10 klašu izglītība, ko apliecina diploms, apliecība vai cits kvalifikāciju apliecinošs dokuments, ko dalībvalstī izsniegušas kompetentās iestādes vai struktūras, vai sertifikāts par līdzvērtīga standarta iestājeksāmenu nokārtošanu uzņemšanai māsu skolā;b) pilna laika mācības sagatavošanai specialitātē, kurās jābūt iekļautiem tiem mācību programmas priekšmetiem, kas izklāstīti šīs direktīvas pielikumā un kas aptver trīs gadu jeb 4600 stundu teorētisko un praktisko nodarbību kursu.3. Dalībvalstis nodrošina to, lai iestādes, kas sagatavo medicīnas māsas, būtu atbildīgas par teorijas un prakses koordinēšanu visā programmā.Pielikuma A daļā minētās teorētiskās un tehniskās mācības tiek līdzsvarotas un koordinētas ar tā paša pielikuma B daļā minētajām māsu klīniskajām mācībām tādējādi, lai pienācīgi varētu apgūt 1. punktā uzskaitītās zināšanas un pieredzi.Māsu klīniskās mācības noris uzraudzītas praktizēšanās veidā slimnīcas nodaļās vai citos veselības dienestos, to skaitā mājas aprūpes dienestos, ko apstiprinājušas kompetentas iestādes vai struktūras. Šo mācību laikā topošās māsas piedalās nodaļu darbā tiktāl, ciktāl šī darbība dod ieguldījumu viņu mācībās. Viņas tiek informētas par aprūpes atbildību.4. Vēlākais piecus gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas un, ievērojot situācijas pārskatīšanu, Padome pēc Komisijas ierosinājuma lemj par to, vai ir jāsaglabā vai jāgroza 3. punkta noteikumi par līdzsvaru starp māsu teorētiskajām un tehniskajām nodarbībām no vienas puses un klīniskajām nodarbībām no otras puses.5. Dalībvalstis var piešķirt daļēju izņēmumu tādām personām, kas ir apguvušas daļu no 2. punkta b) apakšpunktā minētajām mācībām atšķirīgā, bet vismaz līdzvērtīga standarta mācību veidā.2. pantsNeatkarīgi no 1. panta noteikumiem dalībvalstis var atļaut daļlaika mācības ar kompetentu valsts iestāžu apstiprinātiem nosacījumiem.Daļlaika mācību kopējais laiks nedrīkst būt mazāks, nekā tas ir pilna laika mācībām. Daļlaika mācības nedrīkst pazemināt mācību standartu.3. pantsŠī direktīva arī attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuri saskaņā ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulu (EEK) Nr. 1612/68 par darbaspēka brīvu pārvietošanos Kopienā [4] strādā vai strādās kādā no Direktīvas 77/452/EEK 1. pantā minētajiem darbiem kā darbinieki.4. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības divu gadu laikā pēc tās izziņošanas, un tūlīt par to informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsJa kāda dalībvalsts, piemērojot šo direktīvu, sastopas ar ievērojamiem sarežģījumiem noteiktās jomās, Komisija izskata šos sarežģījumus sadarbībā ar attiecīgo valsti un lūdz atzinumu Veselības aizsardzības augstāko amatpersonu komitejai, kas izveidota ar Lēmumu 75/365/EEK [5], kurš grozīts ar Lēmumu 77/455/EEK [6].Vajadzības gadījumā Komisija iesniedz Padomei attiecīgus priekšlikumus.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1977. gada 27. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Silkin[1] OV C 65, 5.6.1970., 12. lpp.[2] OV C 108, 26.8.1970., 23. lpp.[3] OV L 176, 15.7.1977., 1. lpp.[4] OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.[5] OV L 167, 30.6.1975., 19. lpp.[6] OV L 176, 15.7.1977., 13. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSVISPĀRĒJĀS APRŪPES MĀSU MĀCĪBU PROGRAMMAMācības, kuru rezultātā tiek iegūts diploms, apliecība vai cits vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošs dokuments, sastāv no šādām daļām:A. Teorētiskās un tehniskās nodarbības:a) aprūpe:profesijas raksturs un profesionālā ētika,vispārējie veselības un aprūpes principi,aprūpes principi saistībā ar:- vispārējo un specializēto medicīnu,- vispārējo un specializēto ķirurģiju,- bērnu aprūpi un pediatriju,- mātes un jaundzimušā kopšanu,- garīgo veselību un psihiatriju,- veco ļaužu aprūpi un geriatriju;b) fundamentālās zinātnes:anatomija un fizioloģija,patoloģija,bakterioloģija, virusoloģija un parazitoloģija,biofizika, bioķīmija un radioloģija,dietoloģija,higiēna:- medicīniskā profilakse,- veselības mācība,farmakoloģija;c) sociālās zinātnes:socioloģija,psiholoģija,vadības pamati,pedagoģijas pamati,tiesību akti sociālajā un veselības aizsardzības jomā,aprūpes tiesiskie aspekti.B. Klīniskās nodarbības:aprūpe saistībā ar:- vispārējo un specializēto medicīnu,- vispārējo un specializēto ķirurģiju,- bērnu aprūpi un pediatriju,- mātes un jaundzimušā kopšanu,- garīgo veselību un psihiatriju,- veco ļaužu aprūpi un geriatriju,- mājas aprūpi.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1991. gada 25. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 83/477/EEK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 80/1107/EEK 8. panta nozīmē)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0382

Oficiālais Vēstnesis L 206 , 29/07/1991 Lpp. 0016 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 5 Sējums 5 Lpp. 0060  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 5 Sējums 5 Lpp. 0060

		Padomes Direktīva(1991. gada 25. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 83/477/EEK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 80/1107/EEK 8. panta nozīmē)(91/382/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 118.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas izstrādāts pēc apspriešanās ar Darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības padomdevēju komiteju [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Līguma 118.a pantā paredzēts, ka Padome ar direktīvām nosaka minimālās prasības, kas jāizpilda, lai veicinātu uzlabojumus attiecībā uz darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību, jo īpaši darba vidē;tā kā saskaņā ar minētā panta noteikumiem šādās direktīvās jāvairās uzlikt tādus administratīvus, finanšu un juridiskus ierobežojumus, kas traucē izveidoties un attīstīties maziem un vidējiem uzņēmumiem;tā kā Komisijas paziņojumā par darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības programmu [4] paredzēts pieņemt direktīvas, lai garantētu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību;tā kā Padome savā 1987. gada 21. decembra rezolūcijā par darba drošību, higiēnu un veselības aizsardzību [5] ņēma vērā Komisijas nodomu tuvākajā nākotnē iesniegt Padomei Kopienas minimālās prasības attiecībā uz aizsardzību pret risku, ko rada bīstamas vielas, to skaitā kancerogēnās vielas; tā kā uzskatāms, ka šajā sakarā par pamatu būtu jāņem aizstāšanas princips, saskaņā ar kuru izmanto par nekaitīgām atzītas vai mazāk bīstamas vielas;tā kā azbests ir sevišķi bīstama aktīvā viela, kas var izraisīt nopietnu saslimšanu un kas dažādos veidos bieži atrodas darba vietās;tā kā, ņemot vērā uzkrāto zinātnisko pieredzi un tehnoloģiju attīstību, kā arī pieredzi, kas gūta, piemērojot Padomes 1983. gada 19. septembra Direktīvu 83/477/EEK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 80/1107/EEK 8. panta nozīmē) [6], būtu jāuzlabo darba ņēmēju aizsardzība un jāsamazina Direktīvā 83/477/EEK paredzētie iedar bības līmeņi un robežvērtības;tā kā aizliegums izmantot azbestu smidzināšanas darbos nav pietiekams, lai nepieļautu azbesta šķiedru izplatīšanu gaisā; tā kā jāaizliedz arī pārējie darba procesi, kas ietver konkrētu azbestu saturošu materiālu izmantošanu;tā kā vēl nevar pieņemt lēmumu, ar ko noteiktu vienotu paņēmienu, kā Kopienā mērīt azbesta koncentrāciju gaisā;tā kā šī direktīva līdz 1995. gada 31. decembrim būtu jāpārskata, jo īpaši ņemot vērā uzkrāto zinātnisko pieredzi un tehnoloģiju attīstību, kā arī pieredzi, kas gūta, piemērojot šo direktīvu;tā kā Lēmumā 74/325/EEK [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1985. gada Pievienošanās aktu, paredzēts, ka Komisija apspriežas ar Darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības padomdevēju komiteju, lai izstrādātu priekšlikumus minētajā jomā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 83/477/EEK groza šādi.1. Direktīvas 3. panta 3. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"3. Ja 2. punktā minētajā novērtējumā konstatē, ka darba vietā, kur netiek lietoti nekādi individuālie aizsardzības līdzekļi, azbesta šķiedru koncentrācija gaisā, to pēc dalībvalstu izvēles izmērot vai aprēķinot, ir:a) hrizotilam:- zemāka nekā 0,20 šķiedras/cm3 astoņu stundu ilgā bāzes laikposmā un/vai- zemāka nekā kumulatīvā deva - 12,00 šķiedras/cm3 trīs mēnešos;b) visām citām azbesta formām tīrā veidā vai maisījumos, to skaitā maisījumos, kuru sastāvā ir hrizotils:- zemāka nekā 0,10 šķiedras/cm3 astoņu stundu ilgā bāzes laikposmā un/vai- zemāka nekā kumulatīvā deva - 6,00 šķiedras/cm3 trīs mēnešos,tad 4., 7., 13. pantu, 14. panta 2. punktu, 15. un 16. pantu nepiemēro.";2. Direktīvas 5. pantu aizstāj ar šādu tekstu:"5. pantsAizliegts lietot azbestu smidzināšanas darbos, kā arī veikt darbus, kuros izmanto zema blīvuma (mazāk nekā 1 g/cm3) izolācijas vai skaņu necaurlaidīgus materiālus, kuru sastāvā ir azbests.";3. Direktīvas 7. panta 1. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu daļu:"Saskaņā ar Līguma 118.a pantu, un jo īpaši ņemot vērā uzkrāto zinātnisko pieredzi un tehnoloģiju attīstību, kā arī pieredzi, kas gūta, piemērojot šo direktīvu, Padome līdz 1995. gada 31. decembrim pārskata pirmās daļas pirmā teikuma noteikumus, lai noteiktu vienotu paņēmienu, kā Kopienā mērīt azbesta koncentrāciju gaisā.";4. Direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu tekstu:"8. pantsPiemēro šādas robežvērtības:a) hrizotila šķiedru koncentrācijai darba vietas gaisā:0,60 šķiedras/cm3, mērot vai aprēķinot attiecībā uz astoņu stundu ilgu bāzes laikposmu;b) visu pārējo veidu azbesta šķiedru koncentrācijai darba vietas gaisā — tīrā veidā vai maisījumos, to skaitā maisījumos, kuru sastāvā ir hrizotils:0,30 šķiedras/cm3, mērot vai aprēķinot attiecībā uz astoņu stundu ilgu bāzes laikposmu.";5. Direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu tekstu:"9. pants1. Neskarot 7. panta 1. punkta trešo daļu, saskaņā ar Līguma 118.a pantu, un jo īpaši ņemot vērā uzkrāto zinātnisko pieredzi un tehnoloģiju attīstību, kā arī pieredzi, kas gūta, piemērojot šo direktīvu, Padome līdz 1995. gada 31. decembrim pārskata šīs direktīvas noteikumus.2. Grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotu šīs direktīvas pielikumus un šādi ņemtu vērā tehnikas attīstību, veic saskaņā ar procedūru, kura aprakstīta 9. un 10. pantā Padomes 1980. gada 27. novembra Direktīvā 80/1107/EEK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu ķīmisku, fizikālu un bioloģisku aģentu iedarbībai darba vietā [8].;"6. Ar šo direktīvas 12. pantu groza šādi:a) panta 2. punktu papildina ar šādu daļu:"Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma plānā iekļauj šādu informāciju:- darba veids un iespējamais ilgums;- vieta, kur darbu veic;- pielietotās metodes, ja darba gaitā jāstrādā ar azbestu vai materiāliem, kuru sastāvā ir azbests;- to iekārtu parametri, kuras izmanto:- strādājošo aizsardzībai un attīrīšanai;- citu darba vietā vai tai blakus esošo personu aizsardzībai.";b) pantu papildina ar šādu punktu:"3. Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma pirms paredzēto darbu sākšanas 1. punktā minēto plānu jādara zināmu minētajām iestādēm."2. pants1. Dalībvalstīs ne vēlāk kā līdz 1993. gada 1. janvārim stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.Attiecībā uz azbesta ieguves darbiem 1993. gada 1. janvāri tomēr aizstāj ar 1996. gada 1. janvāri.Tomēr attiecībā uz Grieķijas Republiku:- pirmajā daļā minētais datums ir 1996. gada 1. janvāris;- ceturtajā daļā minētais datums ir 1999. gada 1. janvāris.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1991. gada 25. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ.-C. Juncker[1] OV C 161, 30.6.1990., 14. lpp.[2] OV C 284, 12.11.1990., 98. lpp. un OV C 129, 20.5.1991., 93. lpp.[3] OV C 332, 31.12.1990., 162. lpp.[4] OV C 28, 3.2.1988., 3. lpp.[5] OV C 28, 3.2.1988., 1. lpp.[6] OV L 263, 24.9.1983., 25. lpp.[7] OV L 185, 9.7.1974., 15. lpp.[8] OV L 327, 3.12.1980., 8. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/22/EK ( 2009. gada 23. aprīlis ) par aizliegumiem saistībā ar patērētāju interešu aizsardzību (Kodificēta versija) Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               1.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 110/30

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/22/EK
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par aizliegumiem saistībā ar patērētāju interešu aizsardzību
   (Kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/27/EK (1998. gada 19. maijs) par aizliegumiem saistībā ar patērētāju interešu aizsardzību (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt attiecīgās direktīvas kodifikāciju.

               (2)

               Dažās direktīvās, kas uzskaitītas šīs direktīvas I pielikumā, ir paredzēti noteikumi attiecībā uz patērētāju interešu aizsardzību.

               (3)

               Mehānismi, kas pašlaik nodrošina minēto direktīvu izpildi gan valsts, gan Kopienas līmenī, vienmēr neļauj laikus pārtraukt pārkāpumus, kuri kaitē patērētāju kopējām interesēm. Kopējās intereses nozīmē intereses, kas neietver to indivīdu interešu uzkrāšanu, kuriem pārkāpums ir radījis kaitējumu. Tas neskar atsevišķas prasības, ko iesniedz indivīdi, kuriem pārkāpums ir radījis kaitējumu.

               (4)

               Tiktāl, ciktāl tas attiecas uz mērķi izbeigt praksi, kas ir nelikumīga saskaņā ar valstu tiesību aktiem, valstu pasākumu efektivitāte, transponējot iepriekš minētās direktīvas, tostarp to aizsardzības pasākumu efektivitāte, kas pārsniedz attiecīgajās direktīvās noteikto līmeni, ja tie atbilst Līgumam un ja tos pieļauj minētās direktīvas, var tikt mazināta, ja minētā prakse izraisa sekas dalībvalstī, kur tā nav aizsākta.

               (5)

               Minētie sarežģījumi var traucēt iekšējā tirgus sekmīgu darbību, jo to rezultātā ir pietiekami pārvietot nelikumīgas prakses avotu uz citu valsti, lai tā būtu ārpus jebkāda veida likuma piemērošanas lauka. Tas izraisa konkurences izkropļojumus.

               (6)

               Minētie sarežģījumi var mazināt patērētāju uzticību iekšējam tirgum un ierobežot to organizāciju darbības jomu, kas pārstāv patērētāju kopējās intereses, vai tādu neatkarīgu valsts iestāžu darbības jomu, kuras ir atbildīgas par patērētāju kopējo interešu aizsardzību, ja tās nelabvēlīgi ietekmē prakse, kas ir pretrunā Kopienu tiesībām.

               (7)

               Minētā prakse bieži pārsniedz dalībvalstu robežas. Ir steidzami vajadzīgs zināmā mērā tuvināt valstu tiesību aktus, kas ir izstrādāti, lai izbeigtu iepriekšminēto nelikumīgo praksi neatkarīgi no dalībvalsts, kurā šī nelikumīgā prakse ir izraisījusi sekas. Attiecībā uz jurisdikciju tā neierobežo starptautisko privāttiesību normas un spēkā esošās konvencijas starp dalībvalstīm, vienlaicīgi ievērojot dalībvalstu galvenās saistības, kas izriet no Līguma, un jo īpaši tās, kuras ir saistītas ar iekšējā tirgus sekmīgu darbību.

               (8)

               Paredzētās darbības mērķi var sasniegt tikai Kopiena. Tādēļ tas uzliek Kopienai saistības rīkoties.

               (9)

               Līguma 5. panta trešajā daļā Kopienai ir uzlikts par pienākumu nepārsniegt to, kas ir vajadzīgs, lai sasniegtu Līguma mērķus. Saskaņā ar minēto pantu pēc iespējas ir jāņem vērā valstu tiesību sistēmu īpatnības, piedāvājot dalībvalstīm dažādas iespējas ar līdzvērtīgu ietekmi. Tiesām vai administratīvām iestādēm, kas ir kompetentas pieņemt nolēmumu sakarā ar šajā direktīvā minētajiem pieteikumiem/iesniegumiem, vajadzētu būt tiesīgām pārbaudīt iepriekšējo nolēmumu sekas.

               (10)

               Vienai iespējai vajadzētu ietvert prasību vienai vai vairākām neatkarīgām valsts iestādēm, kas ir īpaši atbildīgas par patērētāju kopējo interešu aizsardzību, izmantot rīcības tiesības, kuras noteiktas šajā direktīvā. Otrai iespējai būtu jāparedz tas, ka šīs tiesības īsteno organizācijas, kuru mērķis ir aizstāvēt patērētāju kopējās intereses, saskaņā ar valsts tiesību aktos noteiktiem kritērijiem.

               (11)

               Dalībvalstīm vajadzētu spēt izvēlēties vienu no šīm divām iespējām vai tās apvienot, valsts līmenī izveidojot iestādes un/vai organizācijas, kas atbilst šīs direktīvas mērķiem.

               (12)

               Attiecībā uz pārkāpumiem Kopienas iekšienē šīm iestādēm un/vai organizācijām būtu jāpiemēro savstarpējas atzīšanas princips. Dalībvalstīm pēc to valsts iestāžu pieprasījuma būtu jāinformē Komisija par to valsts iestāžu nosaukumu un mērķi, kuras ir tiesīgas iesniegt pieteikumu/iesniegumu savā valstī saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem.

               (13)

               Komisijas ziņā ir nodrošināt šo tiesīgo iestāžu saraksta publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Līdz publicē pretēju paziņojumu, uzskata, ka tiesīgajai iestādei ir rīcībspēja, ja tās nosaukums ir iekļauts minētajā sarakstā.

               (14)

               Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai pieprasīt iepriekšēju apspriešanos pusei, kura gatavojas prasīt aizliegumu, lai dotu atbildētājam iespēju izbeigt apstrīdēto pārkāpumu. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai pieprasīt, lai šī iepriekšējā konsultācija notiktu kopīgi ar šo dalībvalstu izraudzītu neatkarīgu valsts iestādi.

               (15)

               Ja dalībvalstis ir noteikušas, ka būtu jānotiek iepriekšējai apspriedei, pēc apspriešanās pieprasījuma saņemšanas būtu jānosaka divu nedēļu termiņš, pēc kura beigām, ja pārkāpuma pārtraukšana nav panākta, pieprasītājai pusei ir tiesības bez turpmākas kavēšanās iesniegt pieteikumu/iesniegumu kompetentā tiesā vai administratīvā iestādē.

               (16)

               Ir vajadzīgs, lai Komisija sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas darbību, un jo īpaši par tās darbības jomu un iepriekšēju apspriešanos.

               (17)

               Piemērojot šo direktīvu, nevajadzētu skart Kopienas konkurences noteikumu piemērošanu.

               (18)

               Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz II pielikuma B daļā minētajiem termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Darbības joma
   1.   Lai nodrošinātu iekšējā tirgus sekmīgu darbību, šīs direktīvas mērķis ir tuvināt dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus, kas attiecas uz lietas ierosināšanu par aizliegumu, kas minēts 2. pantā un kā mērķis ir aizsargāt patērētāju kopējās intereses, kuras iekļautas I pielikumā uzskaitītajās direktīvās.
   2.   Šajā direktīvā pārkāpums nozīmē jebkādu rīcību, kas ir pretrunā I pielikumā uzskaitītajām direktīvām, kā tās transponētas dalībvalstu iekšējā tiesību sistēmā, un kas kaitē 1. punktā minētajām kopējām interesēm.
   2. pants
   Lietas ierosināšana par aizliegumu
   1.   Dalībvalstis izraugās tiesas vai administratīvas iestādes, kas ir kompetentas pieņemt nolēmumus sakarā ar pieteikumiem/iesniegumiem, kurus iesniegušas tiesīgās iestādes 3. panta nozīmē, lai panāktu:

               a)

               nolēmumu ar visu pienācīgo lietderību, vajadzības gadījumā ar saīsināto tiesāšanās procedūru pieprasot izbeigt vai aizliegt jebkādus pārkāpumus;

               b)

               ja vajadzīgs, tādus pasākumus kā nolēmuma publicēšana pilnībā vai daļēji veidā, ko uzskata par atbilstīgu, un/vai korektīva paziņojuma publicēšana nolūkā novērst pārkāpuma seku turpināšanos;

               c)

               ciktāl atļauj attiecīgās dalībvalsts tiesību sistēma, lai nodrošinātu nolēmumu izpildi, nolēmumu pret zaudējošu atbildētāju par maksājumu valsts kasē vai jebkuram saņēmējam, ko izraugās saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ja tiesu vai administratīvu iestāžu noteiktā termiņā nav izpildīts nolēmums, fiksētā apmērā par katru kavēto dienu vai jebkuru citu summu, kas noteikta valsts tiesību aktos.

         2.   Šī direktīva neierobežo starptautisko privāttiesību normas attiecībā uz piemērojamiem tiesību aktiem, kas parasti ir vai nu tās dalībvalsts tiesību akti, kurā noticis pārkāpums, vai tās dalībvalsts tiesību akti, kurā pārkāpums izraisa sekas.
   3. pants
   Iestādes, kas ir tiesīgas iesniegt pieteikumu/iesniegumu
   Šajā direktīvā “tiesīgā iestāde” nozīmē iestādi vai organizāciju, kura ir pienācīgi izveidota saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem un kurai ir leģitīma interese nodrošināt to, ka tiek ievēroti 1. pantā minētie noteikumi, jo īpaši:

               a)

               viena vai vairākas neatkarīgas valsts iestādes, kas īpaši atbild par 1. pantā minēto interešu aizsardzību dalībvalstīs, kur pastāv šādas valsts iestādes, un/vai

               b)

               organizācijas, kuru mērķis ir aizsargāt 1. pantā minētās intereses saskaņā ar to valstu tiesību aktos noteiktajiem kritērijiem.

         4. pants
   Pārkāpumi Kopienas iekšienē
   1.   Katra dalībvalsts veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja pārkāpuma izcelsme ir šajā dalībvalstī, jebkura tiesīgā iestāde no citas dalībvalsts, ja pārkāpums skar intereses, kuras aizsargā minētā tiesīgā iestāde, drīkst vērsties pie 2. pantā minētās tiesas vai administratīvās iestādes, uzrādot šā panta 3. punktā minēto sarakstu. Tiesas vai administratīvās iestādes pieņem šo sarakstu kā pierādījumu par tiesīgās iestādes rīcībspēju, neierobežojot to tiesības pārbaudīt, vai tiesīgās iestādes mērķis attaisno faktu, ka tā iesniedz pieteikumu/iesniegumu konkrētā lietā.
   2.   Pārkāpumu apkarošanas nolūkam Kopienas iekšienē un neierobežojot citām iestādēm saskaņā ar valstu tiesību aktiem piešķirtās tiesības, dalībvalsts pēc savu tiesīgo iestāžu pieprasījuma paziņo Komisijai, ka šīs iestādes ir tiesīgas iesniegt pieteikumu/iesniegumu saskaņā ar 2. pantu. Dalībvalstis informē Komisiju par šo tiesīgo iestāžu nosaukumu un mērķi.
   3.   Komisija sagatavo 2. punktā minēto tiesīgo iestāžu sarakstu, precizējot to mērķi. Šo sarakstu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī; izmaiņas šajā sarakstā publicē nekavējoties, aktualizētu sarakstu publicē reizi sešos mēnešos.
   5. pants
   Iepriekšēja apspriešanās
   1.   Dalībvalstis var ieviest vai paturēt spēkā noteikumus, saskaņā ar kuriem puse, kura gatavojas prasīt aizliegumu, var to darīt tikai pēc tam, kad tā mēģinājusi panākt pārkāpuma izbeigšanu, apspriežoties vai nu ar atbildētāju, vai arī ar atbildētāju un tās dalībvalsts tiesīgo iestādi 3. panta a) punkta nozīmē, kurā prasa aizliegumu. Dalībvalsts ziņā ir nolemt, vai pusei, kas gatavojas prasīt aizliegumu, ir jāapspriežas ar tiesīgo iestādi. Ja pārkāpuma novēršanu nepanāk divās nedēļās pēc apspriešanās pieprasījuma saņemšanas, attiecīgā puse var iesniegt pieteikumu/iesniegumu par aizliegumu bez turpmākas kavēšanās.
   2.   Par dalībvalstu pieņemtajiem noteikumiem, kas reglamentē iepriekšēju apspriešanos, paziņo Komisijai, un tos publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Ziņojumi
   1.   Reizi trijos gados un pirmo reizi ne vēlāk kā 2003. gada 2. jūlijā Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu.
   2.   Pirmajā ziņojumā Komisija pārbauda jo īpaši:

               a)

               šīs direktīvas darbības jomu saistībā ar to personu kopējo interešu aizsardzību, kuras veic komerciālu, rūpniecisku, amatniecības vai profesionālu darbību;

               b)

               šīs direktīvas darbības jomu, kas noteikta I pielikumā uzskaitītajās direktīvās;

               c)

               vai 5. pantā minētā iepriekšēja apspriešanās ir palīdzējusi efektīvai patērētāju aizsardzībai.

         Vajadzības gadījumā šim ziņojumam pievieno priekšlikumus par šīs direktīvas grozījumiem.
   7. pants
   Noteikumi plašākām prasībām
   Šī direktīva neliedz dalībvalstīm pieņemt vai paturēt spēkā noteikumus, kuru mērķis ir valsts līmenī piešķirt tiesīgajām iestādēm un jebkurai citai attiecīgai personai plašākas rīcības tiesības.
   8. pants
   Īstenošana
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   9. pants
   Atcelšana
   Direktīvu 98/27/EK, kurā grozījumi izdarīti ar II pielikuma A daļā minētajām direktīvām, ar šo atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem II pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
   10. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā 2009. gada 29. decembrī.
   11. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 23. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         P. NEČAS

      (1)  OV C 161, 13.7.2007., 39. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 19. jūnija Atzinums (OV C 146 E, 12.6.2008., 73. lpp.) un Padomes 2009. gada 23. marta Lēmums.

      (3)  OV L 166, 11.6.1998., 51. lpp.

      (4)  Sk. II pielikuma A daļu.

      I PIELIKUMS

         DIREKTĪVU SARAKSTS, KURAS MINĒTAS 1. PANTĀ
          (1)

                  1.

                  Padomes Direktīva 85/577/EEK (1985. gada 20. decembris) par patērētāja aizsardzību attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti ārpus uzņēmuma telpām (OV L 372, 31.12.1985., 31. lpp.).

                  2.

                  Padomes Direktīva 87/102/EEK (1986. gada 22. decembris) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz patēriņa kredītu (OV L 42, 12.2.1987., 48. lpp.) (2).

                  3.

                  Padomes Direktīva 89/552/EEK (1989. gada 3. oktobris) par dažu audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanas noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos: 10. līdz 21. pants (OV L 298, 17.10.1989., 23. lpp.).

                  4.

                  Padomes Direktīva 90/314/EEK (1990. gada 13. jūnijs) par kompleksiem ceļojumiem, kompleksām brīvdienām un kompleksām ekskursijām (OV L 158, 23.6.1990., 59. lpp.).

                  5.

                  Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV L 95, 21.4.1993., 29. lpp.).

                  6.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/7/EK (1997. gada 20. maijs) par patērētāju aizsardzību saistībā ar distances līgumiem (OV L 144, 4.6.1997., 19. lpp.).

                  7.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/44/EK (1999. gada 25. maijs) par dažiem patēriņa preču pārdošanas aspektiem un saistītajām garantijām (OV L 171, 7.7.1999., 12. lpp.).

                  8.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.).

                  9.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm: no 86. līdz 100. pantam (OV L 311, 28.11.2001., 67. lpp.).

                  10.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/65/EK (2002. gada 23. septembris) par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu (OV L 271, 9.10.2002., 16. lpp.).

                  11.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem (OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.).

                  12.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.).

                  13.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/122/EK (2009. gada 14. janvāris) par patērētāju aizsardzību attiecībā uz dažiem aspektiem, kas saistīti ar daļlaika lietojuma tiesībām, ilgtermiņa brīvdienu produktiem, tālākpārdošanas un apmaiņas līgumiem (OV L 33, 3.2.2009., 10. lpp.).

         (1)  5., 6., 9. un 11. punktā minētās direktīvas ietver īpašus noteikumus saistībā ar lietas ierosināšanu par aizliegumu.

         (2)  Minēto direktīvu no 2010. gada 12. maija atceļ un aizstāj ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem (OV L 133, 22.5.2008., 66. lpp.).

      II PIELIKUMS

         A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar sekojošiem grozījumiem

      (minēti 9. pantā)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/27/EK
                  (OV L 166, 11.6.1998., 51. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/44/EK
                  (OV L 171, 7.7.1999., 12. lpp.)

                  tikai 10. pants

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK
                  (OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.)

                  tikai 18. panta 2. punkts

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/65/EK
                  (OV L 271, 9.10.2002., 16. lpp.)

                  tikai 19. pants

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK
                  (OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.)

                  tikai 16. panta 1. punkts

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/123/EK
                  (OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.)

                  tikai 42. pants

         B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai

      (minēti 9. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  Piemērošanas datums

                  98/27/EK

                  2001. gada 1. janvāris

                  —

                  1999/44/EK

                  2002. gada 1. janvāris

                  —

                  2000/31/EK

                  2002. gada 16. janvāris

                  —

                  2002/65/EK

                  2004. gada 9. oktobris

                  —

                  2005/29/EK

                  2007. gada 12. jūnijs

                  2007. gada 12. decembris

                  2006/123/EK

                  2009. gada 28. decembris

                  —

      III PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 98/27/EK

                  Šī direktīva

                  1.–5. pants

                  1.–5. pants

                  6. panta 1. punkts

                  6. panta 1. punkts

                  6. panta 2. punkta pirmās daļas pirmais ievilkums

                  6. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts

                  6. panta 2. punkta pirmās daļas otrais ievilkums

                  6. panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkts

                  6. panta 2. punkta pirmās daļas trešais ievilkums

                  6. panta 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunkts

                  6. panta 2. punkta otrā daļa

                  6. panta 2. punkta otrā daļa

                  7. pants

                  7. pants

                  8. panta 1. punkts

                  —

                  8. panta 2. punkts

                  8. pants

                  —

                  9. pants

                  9. pants

                  10. pants

                  10. pants

                  11. pants

                  Pielikums

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums


title: Padomes direktīva (1989. gada 10. oktobris), ar ko groza Direktīvu 77/452/EEK par vispārējas aprūpes māsu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, un ar ko groza Direktīvu 77/453/EEK par normatīvo vai administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz vispārējas aprūpes māsu darbību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0595

Oficiālais Vēstnesis L 341 , 23/11/1989 Lpp. 0030 - 0032 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0024  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0024

		Padomes direktīva(1989. gada 10. oktobris),ar ko groza Direktīvu 77/452/EEK par vispārējas aprūpes māsu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, un ar ko groza Direktīvu 77/453/EEK par normatīvo vai administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz vispārējas aprūpes māsu darbību(89/595/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49. pantu, 57. panta 1. punktu un 2. punkta pirmo un trešo teikumu, un 66. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvas 77/453/EEK [4] 1. panta 3. punkta otrā daļa nosaka principu, ka teorētiskās un tehniskās mācības saskaņo un līdzsvaro ar klīniskajām mācībām, lai gan nav noteikta īpaša attiecība; tā kā 1. panta 4. punkts nosaka, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma nolemj, vai šie noteikumi būtu jāsaglabā vai jāgroza;tā kā, ņemot vērā šo pārskatu un jo īpaši paaugstinātās prasības vispārējas aprūpes māsu zināšanu līmenim, ir jāgroza Direktīvas 77/453/EEK 1. panta 4. punktu tā, lai teorētisko mācību ilgums būtu noteikts vismaz vienas trešdaļas apmērā un klīnisko mācību ilgums — vismaz vienas puses apmērā no minimālā mācību ilguma, kā noteikts minētās direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā; tā kā minētā attiecība rada vajadzību precīzāk definēt teorētiskās mācības un klīniskās mācības;tā kā ir arī jāprecizē, tāpat kā līdzīgos noteikumos citās direktīvās, kas attiecas uz veselības aizsardzības profesijām, ka Direktīvas 77/453/EEK pielikumā ietvertais priekšmetu saraksts nav ierobežojošs, un "teorētiskās mācības" un "klīniskās mācības" jāizmanto kā standarta termini Direktīvā 77/453/EEK un tās pielikuma virsrakstos; tā kā līdzīgi ir jāsaskaņo dažu Direktīvas 77/452/EEK [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/594/EEK [6], noteikumu redakcija ar līdzīgiem noteikumiem Padomes 1975. gada 16. jūnija Direktīvā 75/362/EEK par diplomu, sertifikātu un citu medicīnas kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas ļautu efektīvi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību, kā arī pakalpojumu sniegšanas brīvību [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/594/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 77/452/EEK ar šo groza šādi.1. Tās 6. panta 3. punktu aizstāj ar:"3. Ja uzņēmēja dalībvalsts ir sīki informēta par kādu nopietnu starpgadījumu, kas noticis ārpus tās teritorijas pirms attiecīgās personas apmešanās šajā valstī un kas varētu ietekmēt attiecīgās darbības uzsākšanu šajā valstī, tā drīkst informēt izcelsmes dalībvalsti vai dalībvalsti, no kuras ierodas ārvalstnieks.Izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras ierodas ārvalstnieks, pārbauda starpgadījumu atbilstību patiesībai. Šīs dalībvalsts iestādes pieņem lēmumu par veicamās izmeklēšanas būtību un apjomu un informē uzņēmējdalībvalsti par jebkāda veida turpmāku rīcību, ko tās veic saistībā ar sertifikātiem vai dokumentiem, kurus tās izdevušas.Dalībvalstis nodrošina iegūtās informācijas konfidencialitāti."2. Tās 7. panta 2. punktu aizstāj ar:"2. Ja uzņēmēja dalībvalsts ir sīki informēta par kādu nopietnu starpgadījumu, kas noticis ārpus tās teritorijas pirms attiecīgās personas apmešanās šajā valstī un kas varētu ietekmēt attiecīgās darbības veikšanu šajā valstī, tā drīkst informēt izcelsmes dalībvalsti vai dalībvalsti, no kuras ierodas ārvalstnieks.Izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras ierodas ārvalstnieks, pārbauda starpgadījumu atbilstību patiesībai. Šīs dalībvalsts iestādes pieņem lēmumu par veicamās izmeklēšanas būtību un apjomu un informē uzņēmēju dalībvalsti par jebkāda veida turpmāku rīcību, ko tās veic saistībā ar informāciju, kuru tās pārsūtījušas saskaņā ar 1. punktu."3. Iestarpina šādu pantu:"10.a pantsJa uzņēmēja dalībvalsts pieprasa saviem pilsoņiem, kuri vēlas sākt vai veikt vienu no darbībām, kas minētas 1. pantā, dot zvērestu vai svinīgu solījumu un ja šāda zvēresta vai solījumu formu nevar izmantot citas dalībvalsts pilsoņi, tad šī dalībvalsts nodrošina, ka attiecīgajām personām tiek piedāvāta piemērota un līdzvērtīga zvēresta vai solījuma forma."4. Pēc 11. panta 1. punkta otrās daļas iestarpina šādu:"Šim nolūkam un papildus 2. punktā paredzētajam solījumam attiecībā uz pakalpojumiem, kurus paredzēts sniegt, dalībvalstis, lai ļautu īstenot tajās spēkā esošos profesionālās uzvedības noteikumus, drīkst pieprasīt vai nu automātisku pagaidu reģistrāciju, vai formālu dalību profesionālā organizācijā vai apvienībā, vai alternatīvu reģistrāciju ar noteikumu, ka šāda reģistrācija vai dalība neaizkavē vai jebkādā veidā neapgrūtina pakalpojumu sniegšanu vai nerada papildu izmaksas personai, kura sniedz pakalpojumus."5. Tās 14. pantu svītro.2. pantsDirektīvu 77/453/EEK ar šo groza šādi.1. Tās 1. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 3. un 4. punktu aizstāj ar:"2. b) pilna laika mācības ar īpašu profesionālu raksturu, kurām jāaptver programmas priekšmeti, kas minēti šīs direktīvas pielikumā, un kuras atbilst triju gadu kursam jeb 4600 teorētisko vai klīnisko mācību stundām.3. Dalībvalstis nodrošina, ka iestāde, kas apmāca medicīnas māsas, ir atbildīga par teorētisko un klīnisko mācību saskaņošanu visā mācību laikā;a) "teorētiskās mācības" definē kā:to mācību daļu, kurā topošās medicīnas māsas apgūst zināšanas, izpratni un profesionālās iemaņas, kas vajadzīgas, lai plānotu, nodrošinātu un izvērtētu vispārējo slimnieku kopšanu. Šīs mācības nodrošina māsu skolās un citās mācību vidēs, kuras izvēlas mācību iestāde, un pasniedz pasniedzēji slimnieku kopšanā un citas kompetentas personas;b) "klīniskās mācības" definē kā:to māsu mācību procesa daļu, kurā topošās medicīnas māsas kā personāla daļa un tiešā kontaktā ar slimu vai veselu indivīdu un/vai kopienu mācās plānot, nodrošināt un izvērtēt prasīto vispārējo slimnieku kopšanu, pamatojoties uz apgūtajām zināšanām un iemaņām. Topošā medicīnas māsa mācās ne tikai iekļauties personāla sastāvā, bet arī būt par grupas vadītāju, kas organizē vispārējo slimnieku kopšanu, to skaitā veselības mācību atsevišķām personām un nelielām grupām veselības aizsardzības iestādēs un sabiedrībā.Šīs mācības notiek slimnīcās un citās veselības aizsardzības iestādēs, un sabiedrībā tādu pasniedzēju uzraudzībā, kuri paši ir medicīnas māsas, un sadarbībā ar citām kvalificētām māsām. Šajā mācību procesā drīkst iesaistīt arī citu kvalificētu personālu.Topošās medicīnas māsas piedalās attiecīgo nodaļu darbā tiktāl, ciktāl šis darbs noder to mācībām, ļaujot tām iemācīties uzņemties pienākumus, kas ietilpst slimnieku aprūpē.4. Pielikuma A daļā minētās teorētiskās mācības līdzsvaro un saskaņo ar klīniskajām mācībām, kas minētas pielikuma B daļā, tā, lai šā panta 1. punktā uzskaitītās zināšanas un pieredzi varētu iegūt pienācīgā veidā. Teorētisko mācību ilgums ir vismaz viena trešdaļa un klīniskās mācības — vismaz puse no 2. punkta b) apakšpunktā minētā minimālo mācību ilguma."2. Pielikumu groza šādi:a) ievada teikumu aizstāj ar:"Mācību programma, pēc kuras apgūšanas piešķir diplomu, sertifikātu vai citu vispārējas aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, sastāv no divām daļām un vismaz no tiem priekšmetiem, kas uzskaitīti turpmāk. Mācības vienā vai vairākos no šiem priekšmetiem var notikt kā daļa no citiem kursiem vai saistībā ar tiem."b) A un B daļu virsrakstus groza šādi:- spāņu variantā "A. Enseñanza teórica y técnica" aizstāj ar "A. Enseñanza teórica", un "B. Enseñanzas de enfermería clínica" aizstāj ar "B. Enseñanza clínica",- dāņu variantā "A. Teoretisk og teknisk undervisning" aizstāj ar "A. Teoretisk undervisning",- vācu variantā "A. Theoretischer und technischer Unterricht" aizstāj ar "A. Theoretischer Unterricht", un "B. Klinisch-praktische Krankenpflege-Ausbildung" aizstāj ar "B. Klinische Unterweisung",- grieķu variantā "A. Θεωρητική και πρακτική διδασκαλία" aizstāj ar "A. Θεωρητική διδασκαλία", un "B. Κλινική διδασκαλία του νοσοκόμου" aizstāj ar "B. Κλινική διδασκαλία",- angļu variantā "A. Theoretical and technical instruction" aizstāj ar "A . Theoretical instruction",- franču variantā "A. Enseignement théorique et technique" aizstāj ar "A. Enseignement théorique", un "B. Enseignement infirmier clinique" aizstāj ar "B. Enseignement clinique",- itāļu variantā "A. Insegnamento teorico e tecnico" aizstāj ar "A. Insegnamento teorico", un "B. Insegnamento infermieristico clinico" aizstāj ar "B. Insegnamento clinico",- nīderlandiešu variantā "A. Theoretisch en technisch onderwijs" aizstāj ar "A. Theoretisch onderwijs",- portugāļu variantā "A. Ensino teórico e técnico" aizstāj ar "A. Ensino teórico", un "B. Ensino clínico da enfermagem" aizstāj ar "B. Ensino clínico".3. pantsMācību kursus vispārējas aprūpes māsām, kuri sākti līdz 1991. gada 13. oktobrim saskaņā ar iepriekšējo programmu, ievērojot Direktīvas 77/453/EEK 1. pantu, drīkst pabeigt saskaņā ar šo programmu.4. pantsDalībvalstīs vēlākais līdz 1991. gada 13. oktobrim stājas spēkā pasākumi, kas vajadzīgi, lai ievērotu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to nekavējoties informē Komisiju.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1989. gada 10. oktobrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsF. Doubin[1] OV C 20, 26.1.1988., 10. lpp. un OV C 322, 15.12.1988., 22. lpp.[2] OV C 235, 12.9.1988., 68. lpp. un OV C 256, 9.10.1989.[3] OV C 134, 24.5.1988., 27. lpp.[4] OV L 176, 15.7.1977., 8. lpp.[5] OV L 176, 15.7.1977., 1. lpp.[6] OV L 341, 23.11.1989., 19. lpp.[7] OV L 167, 30.6.1975., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2005/2/EK (2005. gada 19. janvāris), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu Ampelomyces quisqualis un Gliocladium catenulatum kā aktīvās vielasDokuments attiecas uz EEZ

text:
               22.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 20/15

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/2/EK
   (2005. gada 19. janvāris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu Ampelomyces quisqualis un Gliocladium catenulatum kā aktīvās vielas
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Francijas iestādes 1996. gada 12. aprīlī saņēma pieteikumu no uzņēmuma JSC International Ltd par aktīvās vielas Ampelomyces quisqualis iekļaušanu Direktīvas I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 97/591/EK (2) apstiprināts, ka dokumentācija ir “pilnīga”, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.

               (2)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Somija 1998. gada 19. maijā no uzņēmuma Kemira Agro Oy (tagad – Verdera Oy) saņēma pieteikumu par aktīvās vielas Gliocladium catenulatum iekļaušanu Direktīvas I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 1999/392/EK (3) apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.

               (3)

               Šo aktīvo vielu iedarbība uz cilvēka veselību un vidi ir novērtēta atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem attiecībā uz pieteikuma iesniedzēja piedāvātajiem izmantošanas veidiem. Izraudzītās ziņotājas dalībvalstis iesniegušas Komisijai novērtējuma pārskatu projektus attiecīgi 1997. gada 28. oktobrī (Ampelomyces quisqualis) un 2000. gada 15. jūnijā (Gliocladium catenulatum).

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas starpniecību ir pārskatījušas novērtējuma ziņojumu projektus. 2004. gada 8. oktobrī šis pārskats ir pabeigts formātā, kādu Komisija ir noteikusi pārskata ziņojumam par Ampelomyces quisqualis un Gliocladium catenulatum.

               (5)

                  Ampelomyces quisqualis pārskata dokumentācija un informācija tika iesniegta arī Augu zinātniskajai komitejai. Šī komiteja savu ziņojumu oficiāli pieņēma 2001. gada 7. martā (4).

               (6)

               Savā atzinumā Komiteja secināja, ka lietotāja risks nav atbilstoši novērtēts, jo nav veikts apmierinošs pētījums par vielas ietekmi uz plaušām. Turklāt Komiteja secināja, ka atkārtota dozēšana parasti jāiekļauj primārajā datu kopumā, taču to var arī nedarīt, ja tam ir pietiekams pamatojums. Ampelomyces quisqualis īpašajā gadījumā Komiteja nevarēja dot atsauksmes par atkārtotas dozēšanas nepieciešamību, jo nebija veikts apmierinošs pētījums par vielas ietekmi uz plaušām.

               (7)

               Komiteja visbeidzot nolēma, ka, kaut arī nav novērotas alerģiskas reakcijas uz Ampelomyces quisqualis, nav izslēdzami gadījumi, kad alerģisku reakciju izsauc saskarsme ar šo organismu lauksaimniecībā. Komiteja ieteica veikt ražotāju un lietotāju veselības monitoringu kā lietderīgu pēcautorizācijas pasākumu un iesniegt šos rezultātus atkārtotai novērtēšanai.

               (8)

               Zinātniskās komitejas ieteikumus ņēma vērā, veicot papildu pārskatīšanu, šajā direktīvā un pārskata ziņojumā.

               (9)

               Iesniedzējs veica atkārtotu pētījumu par vielas ietekmi uz plaušām, kā to pieprasīja zinātniskā komiteja. Pastāvīgā komiteja šo pētījumu uzskatīja par zinātniski pamatotu un derīgu un turpmākajā novērtējumā secināja, ka Ampelomyces quisqualis nav patogēnas vai infekciozas ietekmes uz zīdītājiem, tas nesatur arī toksīnus, un tādējādi lietotāja riska novērtējums ir atbilstošs saskaņā ar Augu zinātniskās komitejas ieteikumiem.

               (10)

               Kas attiecas uz alerģisku reakciju iespējamību, šādas reakcijas saistībā ar vielas lietošanu lauksaimniecībā nav reģistrētas. Tāpēc nav pamata uzskatīt, ka pastāv nopietns šādu reakciju risks. Tomēr šādu alerģisku reakciju iespējamība nav pilnībā izslēdzama. Šīs bažas nav šķērslis vielas iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, taču tās var mazināt, dalībvalstīm izveidojot monitoringa programmu, ja tās atļauj lietot augu aizsardzības līdzekļus, kuru sastāvā ir Ampelomyces quisqualis.

               (11)

               Tāpēc Pastāvīgās komitejas novērtējumā secināts, ka vielas lietošana atbilstoši paredzētajiem nosacījumiem nekaitē cilvēkiem.

               (12)

                  Gliocladium catenulatum pārskatīšana neradīja atklātus jautājumus vai apsvērumus, par ko būtu jāapspriežas ar Augu zinātnisko komiteju vai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi.

               (13)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēts, ka augu aizsardzības līdzekļi, kuros ir minētās aktīvās vielas, kopumā ir atbilstoši Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumos. Tādēļ ir lietderīgi I pielikumā iekļaut Ampelomyces quisqualis un Gliocladium catenulatum, lai nodrošinātu, ka visās dalībvalstīs atbilstīgi minētās direktīvas noteikumiem var piešķirt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir šīs aktīvās vielas.

               (14)

               Pēc Ampelomyces quisqualis un Gliocladium catenulatum iekļaušanas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā dalībvalstīm jāatvēl pietiekams laika posms, lai īstenotu Direktīvas 91/414/EEK noteikumus par augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šīs vielas, jo īpaši, lai pārskatītu esošās pagaidu atļaujas un vēlākais līdz šā laika posma beigām pagaidu atļauju vietā izsniegtu pastāvīgas atļaujas, grozītu tās vai atsauktu saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem.

               (15)

               Tādēļ Direktīva 91/414/EEK ir attiecīgi jāgroza.

               (16)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis līdz 2005. gada 30. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Dalībvalstis piemēro šos tiesību aktus no 2005. gada 1. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda norāde.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis pārskata atļauju par katru augu aizsardzības līdzekli, kas satur Ampelomyces quisqualis vai Gliocladium catenulatum, lai nodrošinātu, ka par šīm aktīvajām vielām ir izpildīti Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma nosacījumi. Nepieciešamības gadījumā tās līdz 2005. gada 30. septembrim groza vai atsauc atļaujas saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK.
   2.   Dalībvalstis atkārtoti novērtē katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kurā ir Ampelomyces quisqualis vai Gliocladium catenulatum kā vienīgā aktīvā viela vai viena no vairākām aktīvām vielām, kas uzskaitītas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā līdz 2005. gada 31. martam, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst tās III pielikumā noteiktajām prasībām. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Pēc šī novērtējuma dalībvalstis:

               a)

               ja produkts satur Ampelomyces quisqualis vai Gliocladium catenulatum kā vienīgo aktīvo vielu, nepieciešamības gadījumā groza vai atsauc atļauju līdz 2006. gada 30. septembrim; vai

               b)

               ja produkts satur Ampelomyces quisqualis vai Gliocladium catenulatum kā vienu no vairākām aktīvām vielām, nepieciešamības gadījumā groza vai atsauc atļauju līdz 2006. gada 30. septembrim vai līdz datumam, kas šādam grozījumam vai atsaukumam noteikts saskaņā ar attiecīgo direktīvu vai direktīvām, kas attiecīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, kurš no šiem datumiem ir vēlākais.

         4. pants
   Šī Direktīva stājas spēkā 2005. gada 1. aprīlī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 19. janvārī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/99/EK (OV L 309, 6.10.2004., 6. lpp.).

      (2)  OV L 239, 30.8.1997., 48. lpp.

      (3)  OV L 148, 15.6.1999., 44. lpp.

      (4)  Augu zinātniskās komitejas atzinums par Ampelomyces quisqualis Padomes Direktīvas 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū kontekstā – Augu zinātniskās komitejas atzinums, kas pieņemts 2001. gada 7. martā.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu rindu:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums, identifikācijas numurs

                     IUPAC nosaukums

                     Tīrības pakāpe (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušanas termiņa beigas

                     Īpaši noteikumi

                     “94

                        Ampelomyces quisqualis

                     Celms: AQ 10
                     kultūras kolonija Nr. CNCM I-807
                     CIPAC Nr.
                     Nav

                     Nepiemēro

                     2005. gada 1. aprīlis

                     2015. gada 31. marts

                     To drīkst lietot vienīgi kā fungicīdu.
                     Piešķirot atļauju, jāņem vērā pārskata ziņojums par Ampelomyces quisqualis un jo īpaši tā I un II papildinājums, ko 2004. gada 8. oktobrī precizējusi Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja.

                     99

                        Gliocladium catenulatum

                     Celms: J1446
                     kultūras kolonija Nr. DSM 9212
                     CIPAC Nr.
                     Nav

                     Nepiemēro

                     2005. gada 1. aprīlis

                     2015. gada 31. marts

                     To drīkst lietot vienīgi kā fungicīdu.
                     Piešķirot atļauju, jāņem vērā pārskata ziņojums par Gliocladium catenulatum un jo īpaši tā I un II papildinājums, ko 2004. gada 30. martā precizējusi Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš lietotāju un strādājošo aizsardzībai. Vajadzības gadījumā jāpiemēro riska mazināšanas pasākumi”

         (1)  Sīkāka informācija par aktīvo vielu identifikāciju un specifikāciju sniegta pārskata ziņojumā.


title: Padomes Direktīva (1991. gada 18. jūnijs), ar ko desmito reizi groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem

text:
Avis juridique important

|

31991L0338

Official Journal L 186 , 12/07/1991 P. 0059 - 0063 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 20 P. 0198  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 20 P. 0198

PADOMES DIREKTĪVA(1991. gada 18. jūnijs),ar ko desmito reizi groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem(91/338/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu[2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],tā kā līdz 1992. gada 31. decembrim jāparedz pasākumi pakāpeniskai iekšējā tirgus izveidei; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās;tā kā Padomes 1988. gada 25. janvāra Rezolūcijā[4] Komisija ir aicināta nekavējoties izstrādāt īpašus pasākumus Kopienas rīcības programmai, kas apkarotu vides piesārņošanu ar kadmiju; tā kā jāaizsargā arī cilvēka veselība un tādēļ jāīsteno vispārēja stratēģija, kas jo īpaši ierobežo kadmija izmantošanu un veicina aizstājēju ieviešanu;tā kā zināšanas par aizstājējiem tiek papildinātas un tiek uzlabotas arī metodes; tā kā tādēļ ieteicams sistemātiski atkārtoti izvērtēt situāciju, ņemot vērā to zinātnisko un tehnisko pētījumu rezultātus, kas paredzēti minētajā rezolūcijā;tā kā polivinilhlorīdu (PVH) nedrīkst krāsot, izmantojot pigmentus, kuru pamatā ir kadmijs; tā kā ar pašreizējo tehnoloģiju atsevišķos konkrētos procesos joprojām ir jālieto stabilizators, kura pamatā ir kadmijs;tā kā atsevišķu dalībvalstu jau pieņemtie ierobežojumi par minēto vielu vai to saturošu preparātu izmantošanu un laišanu tirgū tieši ietekmē iekšējā tirgus izveidi un darbību; tā kā tādēļ jātuvina dalībvalstu tiesību akti šajā jomā un attiecīgi jāgroza I pielikums Direktīvai 76/769/EEK[5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/678/EEK[6],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/769/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā. Tomēr jaunie noteikumi neattiecas uz kadmiju saturošiem izstrādājumiem, uz kuriem jau attiecas citi Kopienas tiesību akti.2. pantsŅemot vērā zināšanu un metožu attīstību attiecībā uz aizstājējiem, kas mazāk bīstami nekā kadmijs un tā savienojumi, Komisija, apspriežoties ar dalībvalstīm, atkārtoti izvērtē situāciju pirmo reizi trīs gadus pēc 3. panta 1. punktā minētās dienas un pēc tam regulāri saskaņā ar Direktīvas 76/769/EEK 2.a pantā noteikto procedūru.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā 1992. gada 31. decembrī izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Kad dalībvalstis pieņem 1. punktā minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1991. gada 18. jūnijāPadomes vārdā  priekšsēdētājs G. WOHLFARTPIELIKUMSDirektīvas 76/769/EEK I pielikumā iekļauj šādas vielas."24. Kadmijs (CAS Nr. 7440-43-9) un tā savienojumi1.1. Nedrīkst izmantot, lai krāsotu galaproduktus, kas ražoti no turpmāk uzskaitītajām vielām un preparātiem:- polivinilhlorīda (PVH) [3904 10] [3904 21] [3904 22]- poliuretāna (PUR) [3909 50]- polietilēna ar mazu blīvumu, izņemot tādu polietilēnu ar mazu blīvumu, ko izmanto krāsaina galvenā savienojuma ražošanā [3901 10] 1- acetilcelulozes (AC) [3912 11] [3912 12]- acetilcelulozes butirāta (ACB) [3912 11] [3912 12]- epoksīdsveķiem [3907 30].Katrā ziņā neatkarīgi no izmantošanas vai paredzētā galīgā mērķa nedrīkst laist tirgū galaproduktus vai tādu izstrādājumu sastāvdaļas, kas izgatavoti no uzskaitītajām vielām vai preparātiem un krāsoti ar kadmiju, ja kadmija saturs (izsaka ar Cd metālu) pārsniedz 0,01 % no plastmasas materiāla masas.1.2. Šā punkta 1.1. iedaļa no 1995. gada 31. decembra attiecas arī uz:a) galaproduktiem, kas izgatavoti no šādām vielām un preparātiem:- melamīna formaldehīda (MF) sveķiem [3909 20]- urīnvielas formaldehīda (UF) sveķiem [3909 10]- nepiesātinātiem poliesteriem (NP) [3907 91]- polietilēnterftalāta (PET) [3907 60]- polibutilēnterftalāta (PBT) 1- caurspīdīga/universāla polistirola [3903 11] [3903 19]- akrilnitrila metilmetakrilāta (AMMA)- sašūta polietilēna (VPE)- īpaši izturīga polistirola polipropilēna (PP) [3902 10];b) krāsām [3208] [3209].Tomēr, ja krāsas ir ar lielu cinka saturu, kadmija atlieku koncentrācijai tajās jābūt cik iespējams mazai un nekādā ziņā tā nedrīkst pārsniegt 0,1 % no masas.1.3. Tomēr 1.1. un 1.2. iedaļa neattiecas uz izstrādājumiem, ko krāso drošības apsvērumu dēļ.2.1. Nedrīkst izmantot, lai stabilizētu turpmāk uzskaitītos galaproduktus, kas izgatavoti no vinilhlorīda polimēriem vai kopolimēriem:- iepakojuma materiālus (maisiņi, kastes, pudeles, vāki) [3923 29 10] [3920 41] [3920 42]- biroja vai skolas piederumus [3926 10]- savienotājelementus mēbelēm, virsbūvēm vai tamlīdzīgiem izstrādājumiem [3926 30]- apģērbus un apģērba piederumus (arī cimdus) [3926 20]- grīdu un sienu segumus [3918 10]- impregnētas, pārklātas vai laminētas tekstildrānas [5903 10] 1- mākslīgo ādu [4202]- skaņuplates [8524 10]- caurules un to savienotājelementus [3917 23]- vēja durvis- autotransporta līdzekļus (salons, ārpuse, daļa zem šasijas)- tērauda lokšņu pārklājumu, ko izmanto būvniecībā vai rūpniecībā- elektrības vadu izolāciju.Katrā ziņā neatkarīgi no izmantošanas vai paredzamā galīgā mērķa aizliegts laist tirgū minētos galaproduktus vai tādu izstrādājumu sastāvdaļas, kas izgatavoti no vinilhlorīda polimēriem vai kopolimēriem un stabilizēti ar kadmiju saturošām vielām, ja to kadmija saturs (izsaka ar Cd metālu) pārsniedz 0,01 % no polimēra masas.Šie noteikumi stājas spēkā 1994. gada 30. jūnijā.2.2. Tomēr 2.1. iedaļa neattiecas uz galaproduktiem, kuros stabilizatori, kā pamatā ir kadmijs, izmantoti drošības apsvērumu dēļ.3. Šajā direktīvā "kadmija uzklājums" ir jebkādas metāla kadmija nogulsnes vai pārklājums uz metāla virsmas.3.1. Nedrīkst izmantot metāla izstrādājumiem ar kadmija uzklājumu vai tādu izstrādājumu sastāvdaļās, ko izmanto turpmāk uzskaitītajās nozarēs/procesos:a) aprīkojumā un iekārtās:- pārtikas ražošanai [8210][8417 20][8419 81][8421 11][8421 22][8422][8435] [8437] [8438][8476 11]- lauksaimniecībai [8419 31][8424 81][8432] [8433][8434] [8436] 1- dzesēšanai un sasaldēšanai [8418]- iespiešanai un grāmatu iesiešanai [8440][8442][8443];b) aprīkojumam un iekārtām, kas paredzētas, lai ražotu:- mājsaimniecības preces [7321][8421 12][8450][8509][8516]- mēbeles [8465] [8466] 1[9401] [9402][9403] [9404]- sanitārtehnikas izstrādājumus [7324]- centrālapkures un gaisa kondicionēšanas iekārtas [7322][8403] [8404][8415].Katrā ziņā neatkarīgi no izmantošanas vai paredzētā galīgā mērķa aizliegts laist tirgū izstrādājumus ar kadmija uzklājumu vai šādu izstrādājumu sastāvdaļas, ko izmanto a) un b) apakšpunktā uzskaitītajās nozarēs/procesos, un izstrādājumus, kas ir ražoti b) apakšpunktā uzskaitītajās nozarēs.3.2. Šā punkta 3.1. iedaļā minētie noteikumi no 1995. gada 30. jūnija attiecas arī uz izstrādājumiem ar kadmija uzklājumu vai šādu izstrādājumu sastāvdaļām, ja tos izmanto a) un b) apakšpunktā turpmāk uzskaitītajās nozarēs/procesos, un izstrādājumiem, kas ražoti b) apakšpunktā turpmāk uzskaitītajās nozarēs:a) aprīkojumam un iekārtām, lai ražotu:- papīru un kartonu [8419 32][8439][8441]- tekstilizstrādājumus un apģērbu [8444][8445] [8447] 1[8448] [8449] [8451][8452];b) aprīkojumam un iekārtām, ko izmanto, lai ražotu:- rūpnieciskās apstrādes mehānismus un iekārtas [8425] [8426] [8427][8428][8429][8430][8431]- autotransporta līdzekļus un lauksaimniecības transportlīdzekļus [87. nodaļa] ([7])- ritošās daļas [86. nodaļa]- kuģus [89. nodaļa].3.3. Tomēr 3.1. un 3.2. iedaļa neattiecas uz:- izstrādājumiem un tādu izstrādājumu sastāvdaļām, kurus izmanto aeronavigācijas, aviācijas nozarē, ieguves rūpniecībā, atklātā jūrā un kodolenerģijas nozarē, kur izmantošana prasa augstus drošības standartus, kā arī autotransporta līdzekļu un lauksaimniecības transportlīdzekļu, ritošo daļu un kuģu drošības ierīcēs,- elektrokontaktos jebkurā izmantošanas nozarē, ņemot vērā tā aparāta vajadzīgo drošumu, uz kura tos uzstāda."[1] OV C 8, 13.1.1990., 8. lpp. un grozījumi, kas paziņoti 1990. gada 26. novembrī.[2] OV C 260, 15.10.1990., 92. lpp. un OV C 129, 20.5.1991.[3] OV C 112, 7.5.1990., 1. lpp.[4] OV C 30, 4.2.1988., 1. lpp.[5] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[6] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[7] Padomes Regula (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un par Kopējo muitas tarifu (OV L 256, 7.9.1987.).