title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/65/ES ( 2010. gada 20. oktobris ) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               29.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 283/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2010/65/ES
   (2010. gada 20. oktobris)
   par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/6/EK (2002. gada 18. februāris) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri pienāk Kopienas dalībvalstu ostās un/vai atiet no tām (4), ir izvirzīta prasība dalībvalstīm satiksmes atvieglināšanas nolūkā pieņemt konkrētas standartizētas veidlapas (“FAL veidlapas”), kā tās definētas Starptautiskās jūrniecības organizācijas (SJO) Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglināšanu (FAL konvencija), kura pieņemta 1965. gada 9. aprīlī, ar attiecīgajiem grozījumiem.

               (2)

               Lai atvieglinātu jūras pārvadājumus un kuģošanas sabiedrībām samazinātu administratīvo slogu, ir jāvienkāršo un pēc iespējas plašāk jāsaskaņo ziņošanas formalitātes, ko nosaka Savienības tiesību akti un dalībvalstis. Tomēr šai direktīvai nevajadzētu skart sniedzamās informācijas veidu un saturu, un ar to nedrīkstētu paredzēt nekādas papildu ziņošanas prasības kuģiem, kuriem šāds pienākums līdz šim vēl nav noteikts saskaņā ar dalībvalstīs piemērojamiem tiesību aktiem. Tai būtu jāattiecas tikai un vienīgi uz to, kā var vienkāršot un saskaņot minētās informācijas procedūras un kā var efektīvāk iegūt informāciju.

               (3)

                  FAL veidlapas pilnībā atspoguļo informāciju, kuras sniegšanu, kuģiem ienākot ostās un/vai izejot no tām, pieprasa saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/59/EK (2000. gada 27. novembris) par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (5), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK (2002. gada 27. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu (6), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 725/2004 (2004. gada 31. marts) par kuģu un ostas iekārtu drošības pastiprināšanu (7), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/16/EK (2009. gada 23. aprīlis) par ostas valsts kontroli (pārstrādāta) (8), un attiecīgā gadījumā Starptautisko jūras bīstamo kravu kodeksu, kuru pieņēma 1965. gadā, ar attiecīgajiem grozījumiem, kas pieņemti un stājušies spēkā. Tādēļ, ja šāda informācija atbilst prasībām, kas noteiktas iepriekš minētajos tiesību aktos, FAL veidlapas būtu jāpieņem kā piemērots veids tās sniegšanai.

               (4)

               Tā kā jūras transports darbojas pasaules mērogā, Savienības tiesību aktos jāņem vērā SJO prasības, ja ir jāveic vienkāršošana.

               (5)

               Dalībvalstīm būtu jāpadziļina sadarbība starp tādām kompetentām iestādēm kā muitas, robežsardzes, sabiedrības veselības un transporta iestādes, lai turpinātu Savienībā vienkāršot un saskaņot ziņošanas formalitātes un pēc iespējas efektīvāk izmantotu elektroniskās datu pārraides un informācijas apmaiņas sistēmas, pēc iespējas vienlaicīgi novēršot šķēršļus jūras transportam un izveidojot Eiropas jūras transporta telpu bez robežām.

               (6)

               Vajadzētu būt pieejamai detalizētai statistikai par jūras transportu, lai novērtētu tādu politikas pasākumu efektivitāti un nepieciešamību pēc tiem, kuru mērķis ir atvieglot jūras transportu Savienībā, ņemot vērā vajadzību izvairīties no jaunu nevajadzīgu prasību ieviešanas attiecībā uz statistikas apkopošanu dalībvalstīm, un lai pilnībā izmantotu Eurostat. Šīs direktīvas piemērošanai būtu svarīgi apkopot nepieciešamos datus par kuģu satiksmi/pārvietošanos Savienībā un/vai kuģiem, kas ieiet trešās valsts ostās vai brīvzonā.

               (7)

               Kuģošanas sabiedrībām būtu vieglāk gūt labumu no “atļautas regulāras kuģu satiksmes” statusa saistībā ar mērķiem, kas izvirzīti Komisijas 2009. gada 21. janvāra paziņojumā “Paziņojums un rīcības plāns ar mērķi izveidot Eiropas jūras transporta telpu bez šķēršļiem”.

               (8)

               Pēc iespējas nekavējoties un ne vēlāk kā 2015. gada 1. jūnijā, kārtojot visas ziņošanas formalitātes, plaši būtu jāizmanto elektroniskie datu pārraides līdzekļi, kad vien iespējams, izmantojot FAL konvencijas izstrādātos starptautiskos standartus. Lai racionalizētu un paātrinātu, iespējams, ļoti liela apjoma informācijas pārraidi, ziņošanas formalitātēm, ja vien iespējams, būtu jāizmanto elektroniski formāti. Savienībā informācijas sniegšana FAL veidlapās papīra formātā būtu izmantojama tikai ārkārtas gadījumā un ierobežotu laiku. Dalībvalstis ir aicinātas izmantot administratīvos līdzekļus, tostarp ekonomiskos stimulus, lai veicinātu elektronisko formātu izmantošanu. Iepriekš minēto iemeslu dēļ informācijas apmaiņai starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm būtu jānotiek elektroniski. Lai veicinātu šādu pāreju, jāpalielina elektronisko sistēmu tehniskā savietojamība, turklāt tas pēc iespējas jādara vienlaicīgi, lai nodrošinātu Eiropas jūras transporta telpas bez robežām netraucētu darbību.

               (9)

               Pildot ziņošanas formalitātes, tirdzniecībā un satiksmē iesaistītajām pusēm būtu jāspēj iesniegt informāciju un dokumentus, izmantojot vienu elektronisku kontaktpunktu. Atsevišķi datu elementi būtu jāiesniedz tikai vienu reizi.

               (10)

               Valsts un Savienības līmenī ieviestajām SafeSeaNet sistēmām vajadzētu vienkāršot informācijas saņemšanu, apmaiņu un izplatīšanu starp tām dalībvalstu informācijas sistēmām, kas attiecas uz jūrniecību. Lai atvieglinātu jūras satiksmi un samazinātu tai uzliktos administratīvos slogus, SafeSeaNet sistēmai vajadzētu būt savstarpēji savietojamai ar citām Savienības sistēmām ziņošanas prasību izpildei. SafeSeaNet sistēma būtu jāizmanto papildu informācijas apmaiņai, lai atvieglinātu jūras satiksmi. SafeSeaNet sistēmā nebūtu jāievieš ziņošanas formalitātes, kas attiecas uz tādu informāciju, kura nepieciešama tikai un vienīgi valstu vajadzībām.

               (11)

               Pieņemot jaunus Savienības pasākumus, būtu jānodrošina, ka dalībvalstis var saglabāt datu elektronisku pārraidi un tām nav pienākuma izmantot papīra formātus.

               (12)

               Elektroniskas datu pārraides priekšrocības pilnībā var izmantot tikai tad, ja ir netraucēta un efektīva saziņa starp SafeSeaNet, e-muitu un elektroniskajām sistēmām datu ievadīšanai vai to saņemšanai. Tāpēc, lai ierobežotu administratīvos šķēršļus, pirmām kārtām būtu jāizmanto piemērojamie standarti.

               (13)

                  FAL veidlapas regulāri atjaunina. Tāpēc šai direktīvai vajadzētu attiekties uz pašlaik spēkā esošo veidlapu versiju. Jebkāda informācija, kas ir prasīta dalībvalstu tiesību aktos, kura pārsniedz FAL konvencijas prasības, būtu jānosūta formātā, ko izstrādā, pamatojoties uz FAL konvencijas standartiem.

               (14)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart Padomes Regulu (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (9), Komisijas Regulu (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (10), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (11), vai to dalībvalstu tiesību aktus robežkontroles jomā, kuras nepiemēro Šengenas robežkontroles tiesību aktus, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 450/2008 (2008. gada 23. aprīlis), ar ko izveido Kopienas Muitas kodeksu (Modernizētais muitas kodekss) (12).

               (15)

               Lai informācijas elektronisku pārraidi padarītu par standarta praksi un atvieglotu jūras satiksmi, dalībvalstīm būtu saskaņā ar atbilstīgu grafiku jāpaplašina elektronisko datu pārraides līdzekļu izmantošana un sadarbībā ar Komisiju būtu jāapspriež iespēja saskaņot elektronisko datu pārraides līdzekļu izmantošanu. Šim nolūkam būtu jāņem vērā SafeSeaNet sistēmas augsta līmeņa vadības grupas darbs attiecībā uz SafeSeaNet ceļvedi, kad to pieņems, un konkrētās finansējuma vajadzības un Savienības finanšu līdzekļu attiecīga piešķiršana elektroniskas datu pārraides attīstībai.

               (16)

               No FAL veidlapās minētās informācijas nosūtīšanas būtu jāatbrīvo kuģi, kuri kuģo maršrutā starp Savienības muitas teritorijā esošām ostām, ja šie kuģi neienāk no kādas ostas ārpus minētās teritorijas vai no kādas brīvzonas, kurai piemēro I tipa kontroles kārtību muitas tiesību aktu nozīmē, neienāk šādā ostā vai neiet uz šādu ostu, neskarot piemērojamos Savienības tiesību aktus un informāciju, ko dalībvalstis var pieprasīt, lai aizsargātu iekšējo kārtību un drošību un piemērotu tiesību aktus muitas, fiskālajā, imigrācijas, vides vai sanitāro prasību jomā.

               (17)

               Atbrīvojumu no administratīvo formalitāšu kārtošanas vajadzētu atļaut arī atkarībā no kuģa kravas, ne tikai atkarībā no tā galamērķa un/vai atiešanas ostas. Tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu, ka papildu formalitātes kuģiem, kas ienākuši trešās valsts ostā vai brīvzonā, ir samazinātas. Komisijai būtu jāizskata šis jautājums saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes ziņojumu par šīs direktīvas darbību.

               (18)

               Būtu jāievieš jauna pagaidu veidlapa, lai saskaņotu aizsardzības informāciju, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 725/2004 tiek pieprasīta pirms kuģa ienākšanas ostā.

               (19)

               Valstu prasības par valodu bieži vien ir piekrastes kuģniecības tīkla izveides kavēklis. Dalībvalstīm būtu jādara viss iespējamais, lai atvieglotu rakstisko un mutisko saziņu starp dalībvalstu jūras transporta apkalpēm atbilstīgi starptautiskajai praksei, lai rastu kopīgu saziņas veidu.

               (20)

               Komisijai vajadzētu būt tiesīgai atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantam pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz šīs direktīvas pielikumu. Īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī.

               (21)

               Dažādie Savienības tiesību akti, kuros ienākšanai ostā noteiktas iepriekšēja paziņojuma formalitātes, piemēram, Direktīva 2009/16/EK, var paredzēt atšķirīgus termiņus šo iepriekšēja paziņojuma formalitāšu pabeigšanai. Saistībā ar ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas darbību, kurā vajadzības gadījumā iekļauj tiesību akta priekšlikumu, Komisijai būtu jāizskata iespēja šos termiņus saīsināt un saskaņot, izmantojot priekšrocības, ko sniedz elektroniskās datu apstrādes pastāvīgā attīstība.

               (22)

               Saistībā ar ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas darbību Komisijai būtu jāapsver, cik lielā mērā šīs direktīvas nolūku, proti, administratīvo formalitāšu vienkāršošanu attiecībā uz kuģiem, kuri ienāk ES ostās un/vai iziet no tām, būtu jāattiecina arī uz šo ostu iekšzemes teritorijām, jo īpaši uz upju transportu, lai panāktu ātrāku un raitāku jūras transporta plūsmu uz iekšzemi un ilgtspējīgi atrisinātu jūras ostu un ap tām esošo teritoriju pārmērīgās noslodzes problēmu.

               (23)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus – proti, saskaņotā veidā visā Savienībā atvieglot jūras satiksmi, – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (24)

               Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru, ja direktīvas transponēšana ir bezjēdzīga ģeogrāfisku iemeslu dēļ, šī transponēšana nav obligāta. Tāpēc šajā direktīvā paredzētās prasības neattiecas uz dalībvalstīm, kam nav ostu, kurās var ienākt kuģi, uz ko attiecas šī direktīva.

               (25)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir ieguldījums Lisabonas stratēģijā izvirzīto mērķu sasniegšanā.

               (26)

               Piekļuvei SafeSeaNet un citām elektroniskajām sistēmām vajadzētu būt regulētai, lai aizsargātu komerciālu un konfidenciālu informāciju un netiktu skarti komerciālu datu aizsardzības jomā piemērojamie tiesību akti, bet attiecībā uz personas datiem – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par fizisko personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (13) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (14). Dalībvalstīm un Savienības iestādēm un struktūrām vajadzētu pievērst īpašu uzmanību nepieciešamībai aizsargāt komerciālu un konfidenciālu informāciju ar pienācīgām piekļuves kontroles sistēmām.

               (27)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (15) dalībvalstīm ir ieteikts gan pašu, gan arī Savienības vajadzībām sastādīt tabulas, kurās pēc iespējas labāk parādītu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, kā arī darīt tās zināmas atklātībai.

               (28)

               Skaidrības labad Direktīva 2002/6/EK būtu jāaizstāj ar šo direktīvu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Priekšmets un darbības joma
   1.   Šīs direktīvas mērķis ir vienkāršot un saskaņot administratīvās procedūras, kuras piemēro jūras satiksmē, nosakot, ka atbilstīgi standarta praksei informācija ir jānosūta elektroniski un racionalizējot ziņošanas formalitātes.
   2.   Šī direktīva attiecas uz jūras satiksmei piemērojamām ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk ostās, kas atrodas dalībvalstīs, vai iziet no tām.
   3.   Šī direktīva neattiecas uz kuģiem, kas no ziņošanas formalitātēm ir atbrīvoti.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “ziņošanas formalitātes” ir informācija, kā norādīts pielikumā, kas, kuģim ienākot dalībvalsts ostā vai izejot no tās, jāsniedz administratīvos un procedūras nolūkos saskaņā ar dalībvalstī piemērojamiem tiesību aktiem;

               b)

               “FAL konvencija” ir SJO Konvencija par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu, kas pieņemta 1965. gada 9. aprīlī, ar attiecīgajiem grozījumiem;

               c)

               “FAL veidlapas” ir standartizētas veidlapas, kas paredzētas FAL konvencijā;

               d)

               “kuģis” ir jebkura veida jūras kuģis vai jūras transportlīdzeklis;

               e)

               “SafeSeaNet” ir Savienības jūrlietu informācijas apmaiņas sistēma, kā noteikts Direktīvā 2002/59/EK;

               f)

               “elektroniska datu pārraide” ir ciparu formātā kodētas informācijas pārraides process, izmantojot pārskatāmu strukturētu formātu, kuru var tieši izmantot glabāšanai un apstrādei datoros.

         3. pants
   Ziņošanas formalitāšu saskaņošana un koordinācija
   1.   Katra dalībvalsts veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka ziņošanas formalitātes šajā dalībvalstī tiek pieprasītas saskaņotā un koordinētā veidā.
   2.   Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādā mehānismus, kas vajadzīgi, lai saskaņotu un koordinētu ziņošanas formalitātes visā Savienībā.
   4. pants
   Paziņošana pirms ienākšanas ostās
   Ievērojot īpašus noteikumus par informācijas nosūtīšanu, kas paredzēti piemērojamos Savienības tiesību aktos vai saskaņā ar starptautiskiem juridiskajiem instrumentiem, kurus piemēro jūras satiksmei un kuri ir saistoši dalībvalstīm, tostarp noteikumiem par personu un preču kontroli, dalībvalstis nodrošina, ka pirms ienākšanas kādas dalībvalsts teritorijā esošā ostā kuģa kapteinis vai jebkura cita persona, kuru pienācīgi pilnvarojis kuģa operators, sniedz šīs dalībvalsts norādītajai kompetentajai iestādei informāciju, kas pieprasīta atbilstīgi ziņošanas formalitātēm:

               a)

               vismaz 24 stundas iepriekš; vai

               b)

               ne vēlāk kā brīdī, kad kuģis iziet no iepriekšējās ostas, ja reisa laiks ir mazāks par 24 stundām; vai

               c)

               tiklīdz šī informācija ir pieejama, ja ierašanās osta nav zināma vai mainās reisa laikā.

         5. pants
   Elektroniska datu nosūtīšana
   1.   Dalībvalstis cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā 2015.gada 1. jūnijā apstiprina, ka ir iespējams kārtot ziņošanas formalitātes elektroniskā formātā un ir iespējama to pārraide, izmantojot vienu kontaktpunktu.
   Šis viens kontaktpunkts, kas savienos SafeSeaNet, e-muitu un citas elektroniskas sistēmas, ir vieta, ar kuras starpniecību saskaņā ar šo direktīvu visu informāciju sniedz vienu reizi un dara to pieejamu dažādām kompetentām iestādēm un dalībvalstīm.
   2.   Neskarot atbilstīgo formātu, kas noteikts FAL konvencijā, 1. punktā minētais formāts atbilst 6. pantam.
   3.   Ja Savienības tiesību aktos ir noteiktas ziņošanas formalitātes un tādā mērā, kā nepieciešams saskaņā ar 1. punktu izveidotā vienotā kontaktpunkta efektīvai funkcionēšanai, 1. punktā minētajiem elektroniskajiem līdzekļiem, ir jābūt sadarbspējīgiem, pieejamiem un savietojamiem ar SafeSeaNet sistēmu, kas izveidota atbilstīgi Direktīvai 2002/59/EK, un vajadzības gadījumā arī ar datorsistēmām, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 70/2008/EK (2008. gada 15. janvāris) par elektronisku muitas un tirdzniecības vidi (16).
   4.   Neskarot īpašus noteikumus par muitu un robežkontroli, kas noteikti Regulā (EEK) Nr. 2913/92 un Regulā (EK) Nr. 562/2006, dalībvalstis apspriežas ar uzņēmējiem un informē Komisiju par paveikto atbilstīgi Lēmumā Nr. 70/2008/EK paredzētajai kārtībai.
   6. pants
   Datu apmaiņa
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka informācija, kas saņemta saskaņā ar ziņošanas formalitātēm, kuras paredzētas Savienības tiesību aktā, tiek ievadīta valstu SafeSeaNet sistēmās, un šādas informācijas attiecīgās daļas dara pieejamas citām dalībvalstīm, izmantojot SafeSeaNet sistēmu. Ja vien dalībvalsts nav noteikusi citādi, minētais neattiecas uz informāciju, ko saņem saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2913/92, Regulu (EEK) Nr. 2454/93, Regulu (EK) Nr. 450/2008 un Regulu (EK) Nr. 562/2006.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar 1. punktu saņemtā informācija pēc pieprasījuma ir pieejama attiecīgajām valsts iestādēm.
   3.   Ziņojumu digitālo pamatformātu, kas saskaņā ar 1. punktu izmantojams valstu SafeSeaNet sistēmās, nosaka saskaņā ar Direktīvas 2002/59/EK 22.a pantu.
   4.   Dalībvalstis var nodrošināt atbilstīgu piekļuvi 1. punktā minētajai informācijai, vai nu izmantojot valsts viena kontaktpunkta sistēmu ar elektroniskas datu apmaiņas sistēmas palīdzību, vai izmantojot valstu SafeSeaNet sistēmas.
   7. pants
   Informācija FAL veidlapās
   Dalībvalstis pieņem FAL veidlapas ziņošanas formalitāšu izpildei. Informāciju, kas jāiesniedz saskaņā ar Savienības tiesību aktu, dalībvalstis var pieņemt papīra formātā tikai līdz 2015. gada 1. jūnijam.
   8. pants
   Konfidencialitāte
   1.   Dalībvalstis saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem vai valsts tiesību aktiem veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu tās komerciālās un cita veida konfidenciālās informācijas konfidencialitāti, kuras apmaiņa veikta saskaņā ar šo direktīvu.
   2.   Dalībvalstis īpašu uzmanību pievērš saskaņā ar šo direktīvu apkopoto komerciālo datu aizsardzībai. Attiecībā uz personas datiem dalībvalstis nodrošina atbilstību Direktīvai 95/46/EK. Savienības iestādes un struktūras nodrošina, ka tiek ievērota Regula (EK) Nr. 45/2001.
   9. pants
   Atbrīvojumi
   Dalībvalstis nodrošina, ka, neskarot piemērojamos Savienības tiesību aktus, no pienākuma nosūtīt FAL veidlapās minēto informāciju ir atbrīvoti kuģi, kas ietilpst Direktīvas 2002/59/EK darbības jomā un kuģo maršrutā starp Savienības muitas teritorijā esošām ostām, bet kas nenāk no kādas ostas ārpus minētās teritorijas vai no kādas brīvzonas, kurai piemēro I tipa kontroles kārtību saskaņā ar tiesību aktiem muitas jomā, kas šādā ostā neienāk vai nedodas uz to, kā arī neskarot dalībvalstu iespēju pieprasīt šīs direktīvas pielikuma B daļas 1. līdz 6. punktā minētajās FAL veidlapās iekļauto informāciju, kas vajadzīga, lai aizsargātu iekšējo kārtību un drošību un piemērotu tiesību aktus muitas, fiskālajā, imigrācijas, vides vai sanitāro prasību jomā.
   10. pants
   Grozījumu procedūra
   1.   Komisija atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantam var pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz šīs direktīvas pielikumu, lai nodrošinātu, ka tiek ņemtas vērā jebkādas atbilstīgas izmaiņas FAL veidlapās, kuras ieviesusi SJO. Šie grozījumi nepaplašina šīs direktīvas darbības jomu.
   2.   Šajā pantā minētajiem deleģētajiem aktiem piemēro 11., 12. un13. pantā noteiktās procedūras.
   11. pants
   Deleģēšanas īstenošana
   1.   Pilnvaras pieņemt 10. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas uz piecu gadu laikposmu, sākot no 2010. gada 18. novembra. Komisija sniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām, vēlākais, sešus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 12. pantu.
   2.   Līdzko Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
   3.   Pilnvaras pieņemt deleģētus aktus Komisijai piešķir, ievērojot 12. un 13. pantā paredzētos nosacījumus.
   12. pants
   Deleģējuma atsaukšana
   1.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 10. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.
   2.   Iestāde, kas ir sākusi iekšēju procedūru, lai pieņemtu lēmumu par pilnvaru deleģēšanas atsaukšanu, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas par to savlaicīgi informē otru iestādi un Komisiju, norādot, kuras deleģētās pilnvaras var tikt atsauktas, un minot iespējamos atsaukšanas iemeslus.
   3.   Lēmums par atsaukšanu izbeidz šajā lēmumā minēto pilnvaru deleģēšanu. Tas stājas spēkā tūlīt vai vēlākā datumā, kas norādīts lēmumā. Tas neietekmē jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esamību. Lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   13. pants
   Iebildumi pret deleģētiem aktiem
   1.   Eiropas Parlaments vai Padome var iebilst pret deleģētu aktu divu mēnešu laikā no paziņošanas dienas.
   Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
   2.   Ja, beidzoties sākotnējam divu mēnešu laikposmam vai attiecīgā gadījumā – pagarinātajam laikposmam, ne Eiropas Parlaments, ne Padome iebildumus pret deleģēto aktu nav izteikusi, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas stājas spēkā šajā izdevumā minētajā datumā.
   Deleģēto aktu var publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tas var stāties spēkā pirms sākotnējā divu mēnešu laikposma vai attiecīgā gadījumā – pirms pagarinātā laikposma beigām, ja Eiropas Parlaments un Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus.
   3.   Ja Eiropas Parlaments vai Padome iebilst pret deleģētu aktu, tas nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus attiecībā uz deleģēto aktu, izklāsta iebildumu pamatojumu.
   14. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis līdz 2012. gada 19. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Minētos noteikumus tās piemēro no 2012. gada 19. maija.
   Dalībvalstīm pieņemot minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   15. pants
   Ziņojums
   Līdz 2013. gada 19. novembrim Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei ziņo par šīs direktīvas darbību, tostarp par:

               a)

               iespēju ar šo direktīvu ieviesto vienkāršošanu attiecināt arī uz iekšējo ūdensceļu transportu;

               b)

               to, kā Upju informācijas dienesti ievēro šajā direktīvā minētās elektroniskās datu pārraidīšanas procedūras;

               c)

               virzību, kas atbilstīgi 3. pantam panākta, saskaņojot un koordinējot ziņošanas formalitātes;

               d)

               iespējām izvairīties no formalitātēm vai vienkāršot tās kuģiem, kas ienāk trešās valsts ostā vai brīvzonā;

               e)

               pieejamiem datiem par kuģu satiksmi/pārvietošanos Savienībā un/vai ienākšanu trešo valstu ostās vai brīvzonā.

         Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno likumdošanas priekšlikumu.
   16. pants
   Direktīvas 2002/6/EK atcelšana
   Direktīvu 2002/6/EK atceļ no 2012. gada 19. maija. Norādes uz atcelto direktīvu saprot kā norādes uz šo direktīvu.
   17. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2010. gada 20. oktobrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         O. CHASTEL

      (1)  OV C 128, 18.5.2010., 131. lpp.

      (2)  OV C 211, 4.9.2009., 65. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2010. gada 6. jūlija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2010. gada 12. oktobra lēmums.

      (4)  OV L 67, 9.3.2002., 31. lpp.

      (5)  OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp.

      (6)  OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.

      (7)  OV L 129, 29.4.2004., 6. lpp.

      (8)  OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp.

      (9)  OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.

      (10)  OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp.

      (11)  OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

      (12)  OV L 145, 4.6.2008., 1. lpp.

      (13)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.

      (14)  OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

      (15)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (16)  OV L 23, 26.1.2008., 21. lpp.

      PIELIKUMS

         ŠAJĀ DIREKTĪVĀ MINĒTO ZIŅOŠANAS FORMALITĀŠU SARAKSTS

      A.   Ziņošanas formalitātes, kas izriet no Savienības tiesību aktiem

      Šī ziņošanas formalitāšu kategorija ietver informāciju, kas sniedzama saskaņā ar šādiem noteikumiem.

                  1.

                  Paziņošana kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un iziet no tām
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/59/EK (2002. gada 27. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu, 4. pants (OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.).

                  2.

                  Personu robežpārbaudes
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), 7. pants (OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.).

                  3.

                  Paziņošana par bīstamām vai piesārņojošām kravām, ko pārvadā ar kuģi
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/59/EK (2002. gada 27. jūnijs), ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu, 13. pants.

                  4.

                  Paziņojums par atkritumiem un atliekām
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/59/EK (2000. gada 27. novembris) par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai, 6. pants (OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp.).

                  5.

                  Aizsardzības informācijas sniegšana
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 725/2004 (2004. gada 31. marts) par kuģu un ostas iekārtu drošības pastiprināšanu 6. pants (OV L 129, 29.4.2004., 6. lpp.).
                  Kamēr starptautiskā mērogā vēl nav pieņemta saskaņota veidlapa, Regulas (EK) Nr. 725/2004 6. pantā pieprasītās ziņas nosūta, izmantojot šā pielikuma papildinājumā norādīto veidlapu. Veidlapu var nosūtīt elektroniski.

                  6.

                  Ievešanas kopsavilkuma deklarācija
                  Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi 36.a pants (OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 450/2008 (2008. gada 23. aprīlis), ar ko izveido Kopienas Muitas kodeksu (Modernizētais muitas kodekss), 87. pants (OV L 145, 4.6.2008., 1. lpp.).

            B.   FAL veidlapas un formalitātes, kas izriet no starptautiskajiem juridiskajiem instrumentiem

      Šī ziņošanas formalitāšu kategorija ietver informāciju, kas sniedzama saskaņā ar FAL konvenciju un citiem atbilstīgiem starptautiskiem juridiskiem instrumentiem.

                  1.

                  FAL 1. veidlapa – Vispārīgā deklarācija

                  2.

                  FAL 2. veidlapa – Kravas deklarācija

                  3.

                  FAL 3. veidlapa – Kuģa krājumu deklarācija

                  4.

                  FAL 4. veidlapa – Apkalpes mantu deklarācija

                  5.

                  FAL 5. veidlapa – Apkalpes saraksts

                  6.

                  FAL 6. veidlapa – Pasažieru saraksts

                  7.

                  FAL 7. veidlapa – Bīstamās kravas

                  8.

                  Jūras sanitārā deklarācija

            C.   Visi atbilstīgie valsts tiesību akti

      Dalībvalstis šajā kategorijā var iekļaut informāciju, ko sniedz saskaņā ar to valsts tiesību aktiem. Šāda informācija jānosūta ar elektroniskiem līdzekļiem.

         Papildinājums
         AIZSARDZĪBAS INFORMĀCIJAS VEIDLAPA VISIEM KUĢIEM, KAS AIZPILDĀMA PIRMS IENĀKŠANAS ES DALĪBVALSTS OSTĀ
         (1974. gada Starptautiskās konvencijas par cilvēka dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS) 9. noteikuma XI-2. nodaļa un Regulas (EK) Nr. 725/2004 6. panta 3. punkts)

                     Ziņas par kuģi un kontaktinformācija

                        IMO numurs

                     Kuģa vārds

                     Pieraksta osta

                     Karoga valsts

                     Kuģa tips

                     Izsaukuma signāls

                     Bruto tilpība

                        Inmarsat izsaukuma numuri (ja pieejami)

                     Kuģošanas kompānijas nosaukums un identifikācijas numurs

                        CSO vārds, uzvārds un informācija saziņai 24 stundas diennaktī

                     Osta, kurā paredzēts ienākt

                     Ostas iekārta, kurā paredzēts ienākt (ja zināms)

                     Informācija par ostu un ostas iekārtu

                     Paredzamais kuģa ienākšanas ostā datums un laiks (ETA)

                     Ienākšanas galvenais nolūks

                        SOLAS 9.2.1 noteikuma XI-2. nodaļā prasītā informācija

                     Vai kuģim ir derīgs Starptautiskais kuģa aizsardzības sertifikāts (ISSC)?

                     JĀ

                        ISSC

                     NĒ – kāpēc nav?

                     Izdevējs (administrācijas vai RSO nosaukums)

                     Derīguma termiņš (dd/mm/gggg)

                     Vai uz kuģa ir apstiprināts SSP?

                     JĀ

                     NĒ

                     Aizsardzības līmenis, kādā kuģis pašlaik darbojas

                     1. aizsardzbas līmenis

                     2. aizsardzības līmenis

                     3. aizsardzības līmenis

                     Kuģa atrašanās vieta laikā, kad sagatavots šis ziņojums

                     Norādiet hronoloģiskā secībā (sākot ar nesenāko) desmit pēdējās ostas iekārtas, kurās kuģis iegājis:

                     Nr.

                     No (dd/mm/gggg)

                     Līdz (dd/mm/gggg)

                     Osta

                     Valsts

                        UN/LOCODE

                     (ja pieejams)

                     Ostas iekārta

                     Aizsardzības līmenis

                     1

                     AL =

                     2

                     AL =

                     3

                     AL =

                     4

                     AL =

                     5

                     AL =

                     6

                     AL =

                     7

                     AL =

                     8

                     AL =

                     9

                     AL =

                     10

                     AL =

                     Vai kuģis ir veicis kādus īpašus vai papildu aizsardzības pasākumus ārpus tiem, kas paredzēti apstiprinātajā SSP?
                     Ja atbilde ir JĀ, zemāk norādiet īpašos vai papildu aizsardzības pasākumus, ko kuģis veicis.

                     JĀ

                     NĒ

                     Nr.
                     (sk. iepriekš)

                     Īpaši vai papildu aizsardzības pasākumi, ko kuģis veicis

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Norādiet hronoloģiskā secībā (sākot ar nesenāko) no kuģa uz kuģi veiktas darbības, kas notikušas iepriekš norādītajās desmit pēdējās ostas iekārtās, kurās kuģis iegājis. Vajadzības gadījumā pievienojiet rindas turpmāk norādītajai tabulai vai turpiniet uz atsevišķas lapas; norādiet no kuģa uz kuģi veikto darbību kopskaitu:

                     Vai, veicot katru no minētajām darbībām no kuģa uz kuģi, tika ievērotas apstiprinātajā SSP norādītās kuģa aizsardzības procedūras?
                     Ja atbilde ir NĒ, turpmāk norādītās tabulas pēdējā ailē sniedziet informāciju par tā vietā īstenotajiem aizsardzības pasākumiem.

                     JĀ

                     NĒ

                     Nr.

                     No (dd/mm/gggg)

                     Līdz (dd/mm/gggg)

                     Atrašanās vieta vai garums un platums

                     No kuģa uz kuģi veikta darbība

                     Tā vietā īstenotie aizsardzības pasākumi

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Vispārējs apraksts par kravu, kas atrodas uz kuģa

                     Vai kuģis kā kravu pārvadā bīstamas vielas, kas ietilpst IMDG kodeksa 1., 2.1., 2.3., 3., 4.1., 5.1., 6.1., 6.2., 7. vai 8. klasē?

                     JĀ

                     NĒ

                     Ja atbilde ir JĀ, apstipriniet, ka ir pievienots bīstamo kravu manifests (vai attiecīgs izraksts)

                     Apstipriniet, ka ir pievienots kuģa apkalpes saraksta eksemplārs

                     JĀ

                     Apstipriniet, ka ir pievienots kuģa pasažieru saraksta eksemplārs

                     JĀ

                     Cita ar aizsardzību saistīta informācija

                     Vai ir kāds ar aizsardzību saistīts jautājums, par ko vēlaties ziņot?

                     JĀ

                     Sniedziet informāciju:

                     NĒ

                     Kuģa aģents plānotajā ienākšanas ostā

                     Nosaukums/vārds, uzvārds:

                     Kontaktinformācija (tālrunis):

                     Informācijas sniedzējas personas identifikācija

                     Nosaukums vai ieņemamais amats (lieko svītrot):
                     Kapteinis/SSO/CSO/kuģa aģents (sk. iepriekš):

                     Vārds, uzvārds:

                     Paraksts:

                     Ziņojuma sagatavošanas datums/laiks/vieta


title: Padomes Direktīva (1989. gada 27. novembris), ar ko groza Direktīvu 80/181/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mērvienībām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0617

Oficiālais Vēstnesis L 357 , 07/12/1989 Lpp. 0028 - 0030 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0118  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0118

		Padomes Direktīva(1989. gada 27. novembris),ar ko groza Direktīvu 80/181/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mērvienībām(89/617/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīva 80/181/EEK [4], kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 85/1/EEK [5], paredz pievienotā pielikuma III nodaļā minēto standarta mērvienību lietojumu līdz noteiktam termiņam; tā kā ir nepieciešams atļaut ieinteresētajām dalībvalstīm noteikt atbilstīgu termiņu standarta mērvienību un specifiski lietojamo mērvienību likumīgam lietojumam;tā kā Direktīvas 80/181/EEK 3. panta 5. punkts paredz noteikt jaunus beigu termiņus papildu rādītāju lietojumam,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 80/181/EEK groza šādi.1. Tās 1. panta b) un c) punktus aizstāj ar šādu tekstu:"b) pielikuma II nodaļā uzskaitītās mērvienības tikai tajās dalībvalstīs, kur apstiprinājums izdarīts 1973. gada 21. aprīlī, un līdz dienai, kuru nosaka šīs valstis;c) pielikuma III nodaļā uzskaitītās mērvienības tikai tajās valstīs, kur apstiprinājums izdarīts 1973. gada 21. aprīlī, un līdz dienai, kuru nosaka šīs valstis. Šī diena nevar būt vēlāk par 1994. gada 31. decembrī;d) pielikuma III nodaļā uzskaitītās mērvienības tikai tajās valstīs, kur apstiprinājums izdarīts 1973. gada 21. aprīlī, un līdz dienai, kuru nosaka šīs valstis. Šī diena nevar būt vēlāk par 1999. gada 31. decembri."2. Tās 3. pantā:- 2. punktā datumu "1989. gada 31. decembrim" aizstāj ar "1999. gada 31. decembrim",- 5. punktu svītro.3. Tās 5. pantā datumu "1974. gada 1. marta" aizstāj ar "1983. gada 15. maija".4. Tās 6. pantā svītro otro daļu.5. Pielikumu groza šādi:a) II nodaļu aizstāj ar šādu tekstu:"II NODAĻALIKUMĪGĀS MĒRVIENĪBAS, KURAS MINĒTAS 1. PANTA b) PUNKTĀ UN KURU IZMANTOŠANA ATĻAUTA TIKAI ĪPAŠOS GADĪJUMOSPiemērošanas joma | Vienība |Nosaukums | Aptuvena vērtība | Apzīmējums || |Ceļa satiksmes zīmes, attāluma un ātruma mērvienības | jūdze | 1 mile = | 1609 m | mile |jards | 1 yd = | 0,9144 m | yd |pēda | 1 ft = | 0,3048 m | ft |colla | 1 in = | 2,54 x 10-2 m | in |Alus, sidra liešana mucās; piens vairākkārtēji izmantojamos traukos | pinte | 1 pt = | 0,5683 x 10-3 m3 | pt |Zemes reģistrācija | akrs | 1 ac = | 4047 m2 | ac |Darījumi ar dārgmetāliem | trojas unce | 1 oz tr = | 31,10 x 10-3 kg | oz tr |Līdz 1. panta b) punktā noteiktajai dienai, šajā nodaļā minētās vienības var savstarpēji savienot vai savienot ar I. nodaļā minētajām, lai veidotu saliktas vienības."b) vienību "jūras ass" svītro no III nodaļas;c) pielikumu papildina ar šādu nodaļu:"IV NODAĻALIKUMĪGĀS MĒRVIENĪBAS, KURAS MINĒTAS 1. PANTA d) PUNKTĀ UN KURAS ATĻAUTS LIETOT TIKAI SPECIĀLĀS JOMĀSPiemērošanas sfēra | Vienība |Nosaukums | Aptuvena vērtība | Apzīmējums || |Jūras navigācija | jūras ass | 1 fm = | 1,829 m | fm |Alus, sidrs, ūdeņi, limonādes un augļu sulas vairākkārtēji izmantojamos konteineros | pinte | 1 pt = | 0,5683 x 10-3 m3 | pt |šķidruma unce | 1 fl oz = | 28,41 x 10-6 m3 | fl. oz |Alkoholiskie dzērieni | ceturtdaļpinte | 1 gill = | 0,142 x 10-3 m3 | gill |Preces, kuras tiek pārdotas irdenas, berot | Unce (avoir dupois) | 1 oz = | 28,35 x 10-3 kg | oz |mārciņa | 1 lb = | 0,4536 kg | lb |Gāzes piegāde | terms | 1 therm = | 105,506 x 106 J | therm |Līdz 1. panta d) punktā noteiktajai dienai, šajā nodaļā minētās mērvienības var savstarpēji savienot vai savienot ar I nodaļā minētajām, lai veidotu saliktas vienības."2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais divdesmit četru mēnešu laikā no šīs direktīvas paziņošanas dienas [6].Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsNeatkarīgi no Direktīvas 80/181/EEK dalībvalstis pēc 1989. gada 31. decembra atļauj vai turpina atļaut šīs direktīvas 3. pantā minēto papildu rādītāju izmantošanu.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1989. gada 27. novembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsR.Dumas[1] OV C 31, 7.2.1989., 7. lpp.[2] OV C 120, 16.5.1989., 73. lpp.;OV C 291, 20.11.1989.[3] OV C 159, 26.6.1989., 3. lpp.[4] OV L 39, 15.2.1980., 40. lpp.[5] OV L 2, 3.1.1985., 11. lpp.[6] Šī direktīva tika paziņota dalībvalstīm 1989. gada 30. novembrī.--------------------------------------------------


title: Council Directive 80/777/EEC of 15 July 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the exploitation and marketing of natural mineral waters

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980L0777

Oficiālais Vēstnesis L 229 , 30/08/1980 Lpp. 0001 - 0010 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0226  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0132  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0226  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0047  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0047

		Padomes Direktīva(1980. gada 15. jūlijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dabisko minerālūdeņu ieguvi un realizāciju(80/777/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā dalībvalstu tiesību aktos definēti dabiskie minerālūdeņi; tā kā saistībā ar to Kopienā ir pieņemtas dažādas dabisko minerālūdeņu definīcijas; tā kā šie tiesību akti nosaka terminus, ar kādiem dabiskie minerālūdeņi tiek par tādiem atzīti, un reglamentē avotu ekspluatācijas nosacījumus; tā kā tie turklāt izvirza īpašus noteikumus dabisko minerālūdeņu realizācijai;tā kā atšķirības tiesību aktos traucē dabisko minerālūdeņu brīvu apriti, radot atšķirīgus konkurences nosacījumus un līdz ar to tieši ietekmējot kopīgā tirgus izveidi un darbību;tā kā šajā konkrētajā gadījumā minētos šķēršļus var novērst, gan uzliekot katrai dalībvalstij par pienākumu atļaut realizēt savā teritorijā dabiskos minerālūdeņus, kas par tādiem atzīti citās dalībvalstīs, gan paredzot kopīgus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz mikrobioloģiskām prasībām, kas izpildāmas, un nosacījumiem, kādos zināmiem dabiskajiem minerālūdeņiem jālieto to specifiskie nosaukumi;tā kā līdz tam, kamēr noslēdz vienošanās starp Kopienu un trešām valstīm par dabisko minerālūdeņu savstarpēju atzīšanu, būtu jāparedz noteikumi, ar kādiem līdz iepriekšminēto vienošanos ieviešanai ļautu līdzīgus produktus, ko importē no trešām valstīm, brīvi ievest Kopienā kā dabiskos minerālūdeņus;tā kā būtu jārūpējas par to, lai nodrošinātu, ka dabiskie minerālūdeņi tirdzniecības posmā saglabā sev raksturīgās īpašības; tā kā tādēļ dabisko minerālūdeņu traukiem vajadzētu būt pienācīgi noslēgtiem;tā kā attiecībā uz marķējumu uz dabiskajiem minerālūdeņiem attiecina vispārīgos noteikumus, kas izklāstīti Padomes 1978. gada 18. decembra Direktīvā 79/112/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformējumu un reklāmu pārdošanai galapatērētājam [4]; tā kā tādēļ šo direktīvu var ierobežot ar to, ka paredz papildinājumus un izņēmumus, kas ietverami šajos vispārīgajos noteikumos;tā kā, lai vienkāršotu un paātrinātu procedūru, Komisijai būtu jāuztic pienākums pieņemt īpašos tehniskās īstenošanas pasākumus un konkrēti – noteikt paraugu ņemšanas procedūru un analīžu metodes, kas vajadzīgas, lai pārbaudītu dabisko minerālūdeņu sastāvu;tā kā visos gadījumos, kad Padome uztic Komisijai atbildību par to noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz cilvēku uzturam paredzētajiem pārtikas produktiem, būtu jāparedz procedūra, ar kādu izveido dalībvalstu un Komisijas ciešu sadarbību Pastāvīgajā pārtikas produktu komitejā, kas izveidota ar Lēmumu 69/414/EEK [5],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva attiecas uz dalībvalstī iegūtiem pazemes ūdeņiem, ko dalībvalsts atbildīgā iestāde atzinusi par dabiskiem minerālūdeņiem saskaņā ar I pielikuma I iedaļas noteikumiem.2. Šī direktīva attiecas arī uz trešās valstīs iegūtiem pazemes ūdeņiem, kas ievesti Kopienā un ko dalībvalsts atbildīgā iestāde atzinusi par dabiskiem minerālūdeņiem.Pirmajā daļā minētos ūdeņus var par tādiem atzīt tikai tad, ja to ieguves valsts atbildīgā iestāde ir apstiprinājusi, ka tie atbilst I pielikuma I iedaļas prasībām un ka regulāri tiek pārbaudīta II pielikuma 2. punkta noteikumu piemērošana.Otrajā daļā minētā apstiprinājuma derīgums nedrīkst pārsniegt divus gadus. Pirmajā daļā minētā atzīšanas procedūra nav jāatkārto, ja apstiprinājums ir atjaunots pirms iepriekšminētā perioda beigām.3. Šo direktīvu nepiemēro:- ūdeņiem, kas ir ārstniecības līdzekļi Direktīvas 65/65/EEK [6] nozīmē,- dabiskiem minerālūdeņiem, ko izmanto ārstnieciskā nolūkā tieši ieguves avota tuvumā termālās vai balnealoģiskajās iestādēs.4. Dalībvalsts atbildīgā iestāde noformē un oficiāli publicē 1. un 2. punktā minētās atzīšanas piešķiršanas pamatojumu.5. Katra dalībvalsts informē Komisiju par 1. un 2. punktā minētās atzīšanas piešķiršanu vai anulēšanu. Šādi atzīto dabisko minerālūdeņu sarakstu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.2. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tikai 1. pantā minētos minerālūdeņus, kas atbilst šīs direktīvas noteikumiem, var realizēt kā dabiskos minerālūdeņus.3. pantsIzmantot dabisko minerālūdeņu avotus un pildīt pudelēs to ūdeņus var tikai saskaņā ar II pielikuma prasībām.4. pants1. Dabisko minerālūdeni, tādu, kāds tas nāk no avota, nedrīkst apstrādāt vai papildināt citādi, kā tikai:a) atdalīt nestabilas vielas, tādas kā dzelzs un sēra savienojumi, filtrējot vai dekantējot; pirms tam, iespējams, oksidējot, bet vienīgi tiktāl, cik šī apstrāde neizmaina minerālūdens sastāvu attiecībā uz pamatsastāvdaļām, kas nodrošina ūdenim raksturīgās īpašības;b) pilnīgi vai daļēji samazināt brīvā oglekļa dioksīda saturu, bet tikai ar fizikālām metodēm;c) pievienot vai atjaunot minerālūdenī oglekļa dioksīdu saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti I pielikuma III iedaļā.2. Jo īpaši ir aizliegta jebkura veida dezinficējoša apstrāde un, ievērojot 1. punkta c) apakšpunktu, bakteriostatisku piedevu pievienošana vai jebkura cita veida apstrāde, kas varētu mainīt dzīvotspējīgo baktēriju koloniju skaitu dabiskā minerālūdenī.3. Pirmais punkts neierobežo dabisko minerālūdeņu izmantošanu bezalkoholisko dzērienu ražošanā.5. pants1. Kopējais dzīvotspējīgo mikroorganismu skaits dabiskajā minerālūdenī atbilst normālam dzīvotspējīgo koloniju skaitam šajā ūdenī un sniedz pietiekamu pierādījumu par dabiskā minerālūdens ieguves avota aizsardzību pret jebkādu piesārņojumu. Kopējo koloniju skaitu nosaka saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti I pielikuma II iedaļas 1.3.3. punktā.Pēc produkta iepildīšanas pudelēs kopējais mikroorganismu skaits nedrīkst būt lielāks par 100 vienībām mililitrā 20 līdz 22 oC temperatūrā 72 stundās uz agara vai agara–želatīna maisījuma un 20 vienībām mililitrā 37 oC temperatūrā 24 stundās uz agara. Kopējo mikroorganismu skaitu nosaka 12 stundu laikā pēc iepildīšanas pudelēs, šajā 12 stundu laika posmā minerālūdeni uzglabā 4 oC ± 1 oC temperatūrā.Tikko iegūtā dabiskā minerālūdenī kopējais mikroorganismu skaits nedrīkstētu pārsniegt 20 vienības mililitrā 20 līdz 22 oC grādu temperatūrā 72 stundās un 5 vienības mililitrā 37 oC temperatūrā 24 stundās, ņemot vērā, ka šie skaitļi uzskatāmi par orientējošiem, nevis par maksimāli pieļaujamo koncentrāciju.2. Tikko kā iegūtais dabiskais minerālūdens un jau tirdzniecībā esošais dabiskais minerālūdens nesatur:a) parazītus un patogēnos mikroorganismus;b) Escherichia coli un citas kolibaktērijas, kā arī fekālos streptokokus 250 ml pētāmā parauga;c) sporulējošos sulfītreducējošos anaerobus 50 ml pētāmā parauga;d) Pseudomonas aeruginosa 250 ml pētāmā parauga.3. Neskarot 1. un 2. punktu un II pielikumā izklāstītos ieguves nosacījumus, minerālūdens tirdzniecībā:- dzīvotspējīgo mikroorganismu kopējo skaitu dabiskajā minerālūdenī var radīt tikai to baktēriju skaita pieaugums, kas jau bija tikko no avota iegūtā ūdenī,- dabiskajam minerālūdenim nedrīkst būt nekādu organoleptisku trūkumu.6. pantsKatrs dabiskā minerālūdens trauks ir apgādāts ar tādu noslēgšanas ierīci, kas izslēdz jebkuru iespēju to viltot vai piesārņot.7. pants1. Dabiskā minerālūdens tirdzniecības nosaukums ir "dabisks minerālūdens" vai – dzirkstošiem minerālūdeņiem, kas definēti I pielikuma III iedaļā, – "dabiski gāzēts dabiskais minerālūdens", "dabiskais minerālūdens gāzēts no avota" vai "gāzētais dabiskais minerālūdens".Ja dabiskajam minerālūdenim veikta kāda no 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajām apstrādēm, tā tirdzniecības nosaukumā pievieno norādi "pilnīgi degazēts" vai "daļēji degazēts".2. Dabiskā minerālūdens etiķetē norāda arī šādu obligāto informāciju:a) - vai nu "saturs saskaņā ar oficiāli atzītu analīzi, ko veica ___ (analīzes datums)",- vai ziņas par ķīmisko sastāvu, minot raksturīgākās sastāvdaļas;b) minerālūdens ieguves avota atrašanās vieta un nosaukums.3. Dalībvalsts var arī:a) saglabāt noteikumus, kas prasa norādīt produkta ieguves valsti, lai gan šo informāciju nedrīkst prasīt, ja dabiskā minerālūdens ieguves avots atrodas Kopienas teritorijā;b) ieviest noteikumus, kas prasa informēt par jebkuru 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto apstrādi.8. pants1. Apdzīvotās vietas, ciemata vai citas vietas nosaukumu var izmantot minerālūdens preču aprakstā, ja tas attiecas uz dabisku minerālūdeni, kura ieguves avots atrodas nosaukumā minētajā vietā, un tas nemaldina par avota atrašanās vietu.2. Aizliegts apzīmēt dabisku minerālūdeni no viena un tā paša avota ar vairāk nekā vienu preču aprakstu.3. Ja etiķete vai uzraksts uz traukiem, kuros minerālūdeni pārdod, satur preču aprakstā atšķirīgu avota vai tā atrašanās vietas nosaukumu, tad šīs vietas vai avota nosaukumu norāda ar vismaz pusotras reizes augstākiem un platākiem burtiem nekā lielākie burti attiecīgajā preču aprakstā.Pirmo daļu piemēro mutatis mutandis un tikpat stingri arī attiecībā uz avota vai tā atrašanās vietas nosaukumu, ko izmanto preču aprakstā dabiskā minerālūdens reklāmai jebkurā tās formā.9. pants1. Uz iepakojuma vai etiķetes, kā arī jebkāda veida reklāmā aizliegts lietot apzīmējumus, preču zīmes, firmas zīmes, tirdzniecības zīmes, zīmējumus vai citas norādes, to skaitā arī simbolus, kas:a) dabiskā minerālūdens gadījumā norāda uz tādām īpašībām, kādu produktam nav, īpaši tas attiecas uz dabiskā minerālūdens ieguves vietu, avota izmantošanas atļaujas izsniegšanas datumu, analīžu rezultātiem vai jebkuru norādi uz autentiskuma garantijām;b) tāda dzeramā ūdens gadījumā, kas pildīts traukā, kurš neatbilst I pielikuma I iedaļas noteikumiem, var būt par cēloni tā sajaukšanai ar dabisko minerālūdeni, jo īpaši uzraksts "minerālūdens".2. a) Aizliegti visi norādījumi, kuri piedēvē dabiskajam minerālūdenim īpašības, kas ļautu to lietot cilvēku slimību profilaksē vai ārstēšanā;b) tomēr šīs direktīvas III pielikumā uzskaitītās norādes ir atļautas, ja tās atbilst šajā pielikumā minētiem kritērijiem vai, ja tādu nav, tad attiecīgās valsts noteikumu kritērijiem un ar noteikumu, ka tās izstrādātas uz fizikāli ķīmisko analīžu un vajadzības gadījumā uz tādu farmakoloģisko, fizioloģisko un klīnisko pētījumu pamata, kas veikti ar atzītām zinātniskām metodēm saskaņā ar I pielikuma I iedaļas 2. punktu;c) dalībvalstis var atļaut tādas norādes kā "stimulē gremošanu", "veicina aknu un žultspūšļa darbību" vai tamlīdzīgas. Tās var atļaut arī citas norādes ar noteikumu, ka tās nav pretrunā ar a) apakšpunktā noteiktajiem principiem un atbilst b) apakšpunktā noteiktajiem principiem.3. Dalībvalstis var pieņemt īpašus noteikumus attiecībā uz informāciju – kā uz iepakojuma vai etiķetē, tā reklāmā – par dabisko minerālūdeņu piemērotību bērniem un zīdaiņiem. Tādi noteikumi var attiekties arī uz tām dabiskā minerālūdens īpašībām, kas nosaka iepriekšminētās informācijas izmantošanu.Dalībvalstis, kas paredz veikt šādus pasākumus, vispirms par to informē citas dalībvalstis un Komisiju.4. Ne vēlāk kā trīs gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas Komisija iesniedz Padomei ziņojumu un vajadzības gadījumā atbilstīgus priekšlikumus par I pielikuma II iedaļas 1.2.12. punkta noteikumu piemērošanu.10. pants1. Dalībvalstis paredz pasākumus, kas vajadzīgi, lai garantētu, ka tirdzniecību ar dabiskiem minerālūdeņiem, kas atbilst šajā direktīvā ietvertajām definīcijām un noteikumiem, netraucē tādu nesaskaņotu attiecīgo valstu noteikumu pielietošana, kuri reglamentē dabisko minerālūdeņu un vispār pārtikas produktu īpašības, saturu, ieguves nosacījumus, iepakošanu vai marķēšanu.2. Pirmo punktu nepiemēro nesaskaņotiem attiecīgo valstu noteikumiem, kas apstiprināti, pamatojoties uz:- sabiedrības veselības aizsardzību,- viltojumu novēršanu, ja vien šādi noteikumi nav traucēklis šajā direktīvā ietverto definīciju un noteikumu piemērošanai,- rūpnieciskā un komerciālā īpašuma pazīmju un izcelšanās norāžu aizsardzību un negodīgas konkurences novēršanu.11. pantsParaugu ņemšanas procedūras un analīžu metodes 5. pantā minēto mikrobioloģisko īpašību un I pielikuma II iedaļas 1.2. punktā minētā sastāva pārbaudei nosaka saskaņā ar 12. pantā minēto procedūru.12. pants1. Ja jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra Pastāvīgās pārtikas produktu komitejas (turpmāk "Komiteja") priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma nodod jautājumus izskatīšanai Komitejā.2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu priekšsēdētāja noteiktajā termiņā atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu pieņem ar 41 balss vairākumu, dalībvalstu pārstāvju balsis vērtējot tā, kā noteikts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Ja paredzētie pasākumi saskan ar Komitejas atzinumu, Komisija tos apstiprina;b) ja paredzētie pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu;c) ja trīs mēnešu laikā pēc priekšlikuma iesniegšanas Padome nav pieņēmusi lēmumu, pasākumus paredz Komisija.13. pants12. pantu piemēro 18 mēnešus, skaitot no datuma, kad jautājumu saskaņā ar 12. panta 1. punktu pirmo reizi iesniedza Komitejā.14. pantsŠī direktīva neattiecas uz dabiskiem minerālūdeņiem, kas paredzēti eksportam uz trešām valstīm.15. pantsDalībvalstis izdara savos tiesību aktos tādus grozījumus, kādi vajadzīgi, lai tie atbilstu šai direktīvai, un par to tūlīt informē Komisiju; šādi grozītos tiesību aktus piemēro tā, lai:- atļautu tirdzniecību ar šīs direktīvas prasībām atbilstīgiem produktiem ne vēlāk kā divus gadus pēc tās izziņošanas,- aizliegtu tirdzniecību ar šīs direktīvas prasībām neatbilstīgiem produktiem četrus gadus pēc tās izziņošanas.16. pantsŠī direktīva attiecas arī uz Francijas Republikas aizjūras departamentiem.17. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1980. gada 15. jūlijāPadomes vārdā –priekšsēdētājsJ. Santer[1] OV C 69, 11.6.1970., 14. lpp.[2] OV C 45, 10.5.1971., 5. lpp.[3] OV C 36, 19.4.1971., 14. lpp.[4] OV L 33, 8.2.1979., 1. lpp.[5] OV L 291, 19.11.1969., 9. lpp.[6] OV 22, 9.2.1965., 369./65. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSI. DEFINĪCIJA1. "Dabisks minerālūdens" ir mikrobioloģiski nekaitīgs ūdens, kuru, kā norādīts 5. pantā, iegūst no pazemes ūdens slāņiem vai krātuvēm, izmantojot slēgtus avotus ar vienu vai vairākām dabiskām vai urbtām izejām.Dabiskos minerālūdeņus var skaidri atšķirt no parastā dzeramā ūdens:a) pēc to īpašībām, ko nosaka neorganisko vielu, mikroelementu vai citu sastāvdaļu klātbūtne, un vajadzības gadījumā arī pēc to specifiskās iedarbības;b) pēc to sākotnējā stāvokļa;ja abas raksturīgās īpašības saglabājas neskartas, tāpēc ka minerālūdenim ir pazemes izcelsme, un tas ir pasargāts no jebkādiem piesārņošanas draudiem.2. Raksturīgās pazīmes, kas nodrošina dabiskam minerālūdenim veselībai labvēlīgas īpašības, jānovērtē:a) no šādiem aspektiem:1) ģeoloģiskā un hidroloģiskā;2) fizikālā, ķīmiskā un fizikāli ķīmiskā;3) mikrobioloģiskā;4) vajadzības gadījumā arī farmakoloģiskā, fizioloģiskā un klīniskā;b) saskaņā ar II iedaļā minētajiem kritērijiem;c) saskaņā ar zinātniskām metodēm, ko apstiprinājušas atbildīgās iestādes.Analīzes, kas minētas a) apakšpunkta 4. punktā, nav obligātas, ja ūdens sastāvs ir ļāvis to ieguves dalībvalstī jau pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā atzīt par dabisku minerālūdeni. Jo īpaši tas attiecas uz gadījumu, kad attiecīgais minerālūdens gan ieguves vietā, gan arī pēc pildīšanas traukos satur vismaz 1000 mg kopējās sausnas vai vismaz 250 mg brīvā oglekļa dioksīda uz kilogramu produkta.3. Dabiskā minerālūdens saturam, temperatūrai un citiem būtiskiem parametriem jābūt stabiliem dabisko svārstību robežās, un jo īpaši tos nedrīkst ietekmēt iespējamās atšķirības minerālūdens plūsmas ātrumā.5. panta 1. punkta nozīmē normāls dzīvotspējīgu mikrobu daudzums dabiskajā minerālūdenī ir pastāvīgs. Saprātīgs kopējais mikrobu skaits tikko iegūtā minerālūdenī pirms jebkādas apstrādes; kvalitatīvo un kvantitatīvo sastāvu, ko ņem vērā, šo minerālūdeni atzīstot, pārbauda, periodiski izdarot analīzes.II. DEFINĪCIJAS PIEMĒROŠANAS PRASĪBAS UN KRITĒRIJI1.1. Prasības attiecībā uz ģeoloģisko un hidroloģisko izpētiPrasībām jānodrošina šāda precīza informācija:1.1.1. ūdens ieguves precīza atrašanās vieta, norādot tās augstumu virs jūras līmeņa kartē ar mērogu ne vairāk kā 1:1000;1.1.2. sīki izstrādāts avota izcelšanās un apkārtējās dabas ģeoloģiskais apraksts;1.1.3. hidroģeoloģiskā slāņa izvietojuma apraksts;1.1.4. ieguves darbību apraksts;1.1.5. apkārtnes norobežošana vai sīki izstrādāts to citu pasākumu apraksts, kas pasargā avotu no piesārņošanas.1.2. Prasības attiecībā uz fizikālu, ķīmisku un fizikāli ķīmisku izpētiŠajā izpētē nosaka:1.2.1. plūsmas ātrumu avotā;1.2.2. ūdens temperatūru avotā un apkārtējo temperatūru;1.2.3. sakarības starp ūdens ieguves vietas apkārtējo dabu un neorganisko vielu saturu ūdenī;1.2.4. sauso atlikumu 180 oC un 260 oC temperatūrā;1.2.5. ūdens elektrovadītspēju vai pretestību noteiktās temperatūras robežās;1.2.6. ūdeņraža jonu koncentrāciju (pH);1.2.7. anjonu un katjonu saturu;1.2.8. nejonizētos elementus;1.2.9. mikroelementus;1.2.10. avota radioloģiskās īpašības;1.2.11. vajadzības gadījumā arī pamatelementu relatīvo izotopu līmeni ūdenī skābeklim (160 – 180) un ūdeņradim (protijs, deitērijs, tritijs);1.2.12. atsevišķu minerālūdens sastāvā esošo elementu toksiskumu, ņemot vērā tiem noteiktās robežvērtības.1.3. Ieguves vietā veikto mikrobioloģisko analīžu kritērijiŠīm analīzēm jāietver:1.3.1. pierādījumi, ka ūdens nesatur parazītus un patogēnos mikroorganismus;1.3.2. par fekāliju klātbūtni liecinošo dzīvotspējīgo mikroorganismu koloniju kvantitatīva noteikšana:a) nav pieļaujama Escherichia coli un citu koliformu klātbūtne 250 mililitros parauga 37 oC un 44,5 oC temperatūrā;b) nav pieļaujama fekālo streptokoku klātbūtne 250 ml parauga;c) nav pieļaujama sporulējošo sulfītreducējošo anaerobu klātbūtne 50 ml parauga;d) nav pieļaujama Pseudomonas aeruginosa klātbūtne 250 ml parauga;1.3.3. atdzīvināmo mikroorganismu kopējā koloniju skaita noteikšana 1 ml ūdens:i) 20 līdz 22 oC temperatūrā 72 stundās uz agara-želatīna maisījuma;ii) 37 oC temperatūrā 24 stundās uz agara.1.4. Prasības attiecībā uz klīniskām un farmakoloģiskām analīzēm1.4.1. Analīzēm, kas jāveic ar zinātniski atzītām metodēm, vajadzētu būt piemērotām, lai raksturotu dabiskā minerālūdens īpašības un to ietekmi uz cilvēka organisma funkcijām, piemēram, diurēzi, kuņģa un zarnu darbību, neorganisko vielu trūkuma kompensāciju.1.4.2. Klīnisko pārbaužu skaitu 1.4.1. minētajām analīzēm var reglamentēt atkarībā no rezultātu blīvuma un atkārtojamības. Vajadzības gadījumā klīniskās analīzes var aizstāt ar 1.4.1. minētajām analīzēm, ar noteikumu, ka ar pietiekamu ticamību var iegūt tādus pašus rezultātus.III. PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ DZIRKSTOŠIEM DABISKIEM MINERĀLŪDEŅIEMIeguves vietā vai pēc pildīšanas pudelēs pie normālas temperatūras un spiediena ir skaidri redzams, ka dzirkstošais dabiskais minerālūdens spontāni izdala ogļskābo gāzi. Dzirkstošos dabiskos minerālūdeņus iedala šādās trijās grupās:a) "dabiski gāzēts dabiskais minerālūdens" ir tāds dabiskais minerālūdens, kurā ogļskābās gāzes koncentrācija ieguves vietā pēc dekantācijas, ja tāda veikta, un pildīšanas pudelēs ir tāda pati kā ieguves avotā, vajadzības gadījumā no tā paša ūdens slāņa vai depozīta otrreizēji ievadot produktā tādu pašu daudzumu oglekļa dioksīda, kāds ir zaudēts minētajās darbībās, ievērojot parastās tehniskās pielaides;b) "dabiskais minerālūdens, bagātināts ar gāzi no avota" ir tāds minerālūdens, kurā oglekļa dioksīda saturs pēc dekantēšanas, ja tāda veikta, un pildīšanas pudelēs ir lielāks nekā avotā;c) "gāzētais dabiskais minerālūdens" ir tāds minerālūdens, kam papildus pievienots citas, nevis ieguves avota vai depozīta, izcelsmes oglekļa dioksīds.--------------------------------------------------II PIELIKUMSDABISKĀ MINERĀLŪDENS IEGUVES UN TIRDZNIECĪBAS NOSACĪJUMI1. Dabiskā minerālūdens ieguves avotu drīkst izmantot tikai ar tās valsts kompetentās iestādes izsniegtu atļauju, kurā ūdeni iegūst, un tikai pēc tam, kad ir atzīts, ka attiecīgais ūdens atbilst I pielikuma 1. punkta noteikumiem.2. Ūdens ieguves iekārtām jābūt izveidotām tā, lai izslēgtu jebkuru piesārņojuma iespēju un saglabātu īpašības, kas minerālūdenim piemīt ieguves vietā.Lai to panāktu:a) avotam vai ūdens izplūdes vietai jābūt pasargātai no piesārņošanas draudiem;b) ieguves aprīkojumam, caurulēm un rezervuāriem jābūt no ūdenim piemērotiem materiāliem, pie tam izgatavotiem tā, lai izslēgtu jebkādas ķīmiskas, fizikāli ķīmiskas vai mikrobioloģiskas izmaiņas ūdenī;c) izmantošanas apstākļiem, konkrēti mazgāšanas un pildīšanas procesā, jāatbilst higiēnas prasībām. Jo īpaši traukiem jābūt izgatavotiem vai apstrādātiem tā, lai pilnīgi izslēgtu kaitīgu ietekmi uz dabiskā minerālūdens mikrobioloģiskajām un ķīmiskajām īpašībām;d) dabisko minerālūdeni atļauts transportēt tikai tādos traukos, kas paredzēti produkta piegādei galapatērētājam.Tomēr d) punktu nepiemēro dalībvalsts teritorijā iegūtiem un tirgotiem minerālūdeņiem, ja šajā dalībvalstī šīs direktīvas izziņošanas brīdī minerālūdens transportēšana cisternās no ieguves vietas uz pildīšanas rūpnīcu ir atļauta.3. Ja ieguves gaitā konstatē, ka dabiskais minerālūdens ir piesārņots un vairs neatbilst 5. pantā noteiktajām mikrobioloģiskajām prasībām, avota izmantotājam nekavējoties jāpārtrauc visas darbības, jo īpaši pildīšana, līdz ir likvidēti piesārņojuma cēloņi un minerālūdens atkal atbilst 5. panta noteikumiem.4. Ieguves valsts atbildīgs iestāde periodiski pārbauda, vai:a) dabiskais minerālūdens, kura ieguvei izdota avota izmantošanas atļauja, atbilst I pielikuma I iedaļā norādītajām prasībām;b) avota izmantotājs ievēro 2. un 3. punkta noteikumus.--------------------------------------------------III PIELIKUMS9. PANTA 2. PUNKTĀ NOTEIKTĀS PAZĪMES UN KRITĒRIJIPazīmes | Kritēriji |Zems minerālsāļu saturs | Minerālsāļu saturs, kas noteikts kā sausais atlikums, ne lielāks par 500 mg/l |Ļoti zems minerālsāļu saturs | Minerālsāļu saturs, kas noteikts kā sausais atlikums, ne lielāks par 50 mg/l |Bagāts ar minerālsāļiem | Minerālsāļu saturs, kas noteikts kā sausais atlikums, ne lielāks par 1500 mg/l |Satur bikarbonātu | Bikarbonāta saturs lielāks par 600 mg/l |Satur sulfātus | Sulfātu saturs lielāks par 200 mg/l |Satur hlorīdus | Hlorīdu saturs lielāks par 200 mg/l |Satur kalciju | Kalcija saturs lielāks par 150 mg/l |Satur magniju | Magnija saturs lielāks par 50 mg/l |Satur fluorīdus | Fluorīdu saturs lielāks par 1 mg/l |Satur dzelzi | Divvērtīgās dzelzs saturs lielāks par 1 mg/l |Skābums | Brīva oglekļa dioksīda saturs lielāks par 250 mg/l |Satur nātriju | Nātrija saturs lielāks par 200 mg/l |Derīgs izmantošanai zīdaiņu pārtikā | — |Derīgs izmantošanai diētās ar pazeminātu nātrija saturu | Nātrija saturs mazāks par 20 mg/l |Laksatīvs | — |Diurētisks | — |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 95/57/EK (1995. gada 23. novembris) par statistikas datu vākšanu tūrisma nozarē

text:
Avis juridique important

|

31995L0057

Official Journal L 291 , 06/12/1995 P. 0032 - 0039

PADOMES DIREKTĪVA 95/57/EK(1995. gada 23. novembris)par statistikas datu vākšanu tūrisma nozarēEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 213. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Eiropas Parlamenta 1991. gada 11. jūnija rezolūcijā[1] un 1994. gada 18. janvāra rezolūcijā[2] uzsvērts, ka Kopienai ir liela nozīme tūrisma statistikas izstrādāšanā;tā kā Ekonomikas un sociālo lietu komiteja[3] ir atzinusi direktīvā izstrādātos centienus, kas vērsti uz to, lai šobrīd fragmentārā veidā celtu valstu līmenī izplatīto pūliņu efektivitāti;tā kā saskaņā ar Lēmumu 90/655/EEK[4] ir tikusi izstrādāta Kopienas metodoloģiskā sistēma Kopienas tūrisma statistikas datu uzkrāšanai;tā kā tās Kopienas tūrisma statistikas divu gadu programmas (1991.-1992.) rezultāti, kas izveidota saskaņā ar Lēmumu 90/655/EEK, uzsver lietotāju nepieciešamību privātajā un valsts sektorā pēc drošiem un salīdzināmiem statistikas datiem par pieprasījumu un piedāvājumu tūrismā Kopienas līmenī, kas iegūstami uz pirmo pieprasījumu;tā kā Padomes 1992. gada 13. jūlija Lēmums 92/421/EEK par Kopienas darbības plānu tūrisma atbalstam[5] atzina Kopienas tūrisma statistikas izstrādi kā prioritāru;tā kā, balstoties uz zināšanām par attiecīgo pamata statistiku, kuras izveide redzama reģionu līmenī, var labāk nodrošināt to tūrisma lomu, par kādu tas atzīts kā attīstības un sociālekonomiskās integrācijas līdzeklis;tā kā, lai panāktu Kopienas tūrisma industrijas konkurētspēju, ir jāgūst plašākas zināšanas par tūrisma apjomu, tā īpašībām, tūristu kontingentu un tūristu izdevumiem;tā kā vajadzīga ik mēneša informācija, lai spētu izvērtēt sezonas ietekmi uz tūristu izmitināšanas kapacitātes pieprasījumu un tādējādi palīdzēt valsts iestādēm un uzņēmējiem izstrādāt piemērotākas stratēģijas un politiku, lai uzlabotu atpūtas sezonas amplitūdu un tūrisma darbību;tā kā turpmākai Kopienas darbībai šajā nozarē jāturpina balstīties uz pragmatisku pieeju, kas ir savienojama ar subsidiaritātes principu;tā kā ir jānodrošina nepieciešamā sinerģija starp valstu, starptautiskajiem un Kopienas statistikas projektiem, kas skar tūrismu, lai samazinātu ziņu vākšanas slogu;tā kā, lai nodrošinātu labāku tūrisma statistikas salīdzināmību pasaules mērogā, būtu jāņem vērā metodoloģiskais darbs, kas izstrādāts sadarbībā ar citām starptautiskām organizācijām, tādām kā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija un Vispasaules tūrisma organizācija, kā arī Apvienoto Nāciju Statistikas Komisijas 1993. gada martā pieņemtie ieteikumi;tā kā, izveidojot pienācīgu atzītu Kopienas sistēmu, var ievērojami uzlabot tūrisma pieprasījuma un piedāvājuma struktūras un attīstības drošu un efektīvu uzraudzību;tā kā šāda sistēma var dot ievērojamu ekonomiju, sagādājot informāciju, no kā gūst labumu visas dalībvalstis un iesaistītās puses;tā kā Kopienas instruments varētu atvieglot salīdzināmo tūrisma statistikas datu izplatīšanu;tā kā Padomes Lēmums 93/464/EEK (1993. gada 22. jūlijs) par pamatprogrammu prioritārajām darbībām statistikas informācijas jomā, 1993.-1997. gadā[6] paredz informācijas sistēmas izveidi attiecībā uz piedāvājumu un pieprasījumu tūrismā;tā kā Padomes direktīva var nodrošināt kopēju sistēmu, lai maksimāli palielinātu labumu, ko gūst no dažādajām darbībām, kas tiek veiktas valsts līmenī;tā kā Kopienas sistēmā savāktajiem datiem jābūt drošiem un pareiziem, lai nodrošinātu salīdzināmību dalībvalstu starpā; tā kā tādēļ ir kopīgi jānosaka kritērijus, kas ļaus izpildīt šīs prasības,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķisLai izveidotu Kopienas mēroga tūrisma statistikas informācijas sistēmu, dalībvalstis veic saskaņotas Kopienas statistikas informācijas vākšanu, kompilēšanu, apstrādi un pārraidi attiecībā uz piedāvājumu un pieprasījumu tūrismā.2. pantsInformācijas vākšanas sfēra un galvenās definīcijasŠīs direktīvas izpratnē ievācamās ziņas attiecas uz:a) tūristu kolektīvās izmitināšanas uzņēmumu kapacitāti. Attiecīgās kolektīvās izmitināšanas veidi ir šādi:1. viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi2. citi kolektīvās izmitināšanas uzņēmumi, tostarp:2.1. tūristu nometnes2.2. atpūtas pansijas2.3. cita veida kolektīvā izmitināšanab) viesu plūsmām kolektīvās izmitināšanas uzņēmumos:Savāktie dati attiecas uz iekšzemes tūrismu, t.i., vietējo tūrismu un ārzemju tūristu uzņemšanu; "vietējais tūrisms" nozīmē kādas valsts iedzīvotājus, kas ceļo vienīgi šajā valstī, un "ārzemju tūristu uzņemšana" nozīmē nerezidentus, kas ceļo kādā valstī;c) tūrisma pieprasījumu:Savāktie dati attiecas uz valsts tūrismu, t.i., vietējo tūrismu un ārzemju ceļojumiem; "ārzemju ceļojumi" nozīmē kādas valsts iedzīvotājus, kas ceļo pa citu valsti. Ziņas par tūrisma pieprasījumu skar braucienus, kuru galvenais nolūks ir brīvdienu atpūta vai darījumi un kuros ietverta vismaz viena vai vairākas viena otrai sekojošas naktis, kas pavadītas ārpus parastās mītnes vietas.3. pantsSavāktās informācijas kritēriji1. Pielikumā sniegts saraksts par savākto datu kritērijiem, kas atklāj to periodiskumu un teritoriālo iedalījumu.2. Komisija saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru nosaka definīcijas, kas jāpiemēro attiecībā uz savākto datu kritērijiem, un visa veida precizējumus savākto datu kritēriju sarakstā.4. pantsStatistikas datu precizitāte1. Savāktie statistikas dati, kad tas iespējams, nodrošina, lai rezultāti atbilstu vajadzīgajām obligātā precizitātes minimuma prasībām. Komisija šīs prasības un procedūru sistemātisko tendenču saskaņotas apstrādes nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru. Obligātā precizitātes minimuma prasības tiek noteiktas ar konkrētu valsts līmeņa atsauci uz ikgadējiem datiem attiecībā uz nakšņošanām.2. Attiecībā uz informācijas vākšanas pamatojumu dalībvalstis paredz jebkādus pasākumus, kas tām šķiet piemēroti, lai uzturētu rezultātu kvalitāti un salīdzināmību.5. pantsStatistikas informācijas savākšana1. Dalībvalstis var, ja vajadzīgs, balstīt 3. pantā minētās statistikas informācijas vākšanu uz pastāvošiem datiem, avotiem un sistēmām.2. Kritērijiem, kuru periods ir viens gads, pirmais pārskata periods sākas 1996. gada 1. janvārī. Kritērijiem, kas attiecas uz ailēm ar mēneša un ceturkšņa datiem, kuri attiecīgi parādīti pielikuma B un C sadaļā, pirmais pārskata periods sākas 1997. gada 1. janvārī.6. pantsDatu apstrādeDalībvalstis apstrādā saskaņā ar 3. pantu savākto informāciju atbilstīgi 4. pantā paredzētajām precizitātes prasībām un sīki izstrādātiem noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru. Reģionālais līmenis ir saskaņā ar Eiropas Kopienu Statistikas biroja teritoriālo vienību nomenklatūru (NUTS).7. pantsDatu paziņošana1. Dalībvalstis paziņo apstrādātos datus saskaņā ar 6. pantu, ieskaitot informāciju, ko dalībvalstis deklarējušas par konfidenciālu saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai prakses attiecībā uz statistikas konfidencialitāti, un saskaņā ar Padomes Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1588/90 (1990. gada 11. jūnijs) par tādas statistikas informācijas nosūtīšanu Eiropas Kopienu Statistikas birojam, uz kuru attiecas konfidencialitāte[7]. Minētā regula nosaka rīcību ar informāciju, ievērojot konfidencialitāti.2. Provizorisko ikgadējo datu paziņošana notiek sešu mēnešu laikā pēc pārskata perioda beigām, un pārskatītie ikgadējie rezultāti tiek paziņoti, vēlākais, 12 mēnešu laikā pēc tam, kad beidzies pārskata periods. Provizorisko mēneša un ceturkšņa datu paziņošana notiek trīs mēnešu laikā pēc atbilstīgā pārskata perioda beigām, un pārskatītie mēneša un ceturkšņa rezultāti tiek paziņoti, vēlākais, sešu mēnešu laikā pēc tam, kad beidzies atbilstīgais pārskata periods.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 12. pantā izklāstīto procedūru, nolūkā atvieglot par informācijas sniegšanu atbildīgo pušu uzdevumu var noteikt standartizētas datu paziņošanas procedūras un radīt apstākļus automātiskās datu apstrādes un elektroniskās datu pārraides lietojuma pastiprināšanai.8. pantsZiņojumi1. Dalībvalstis pēc Komisijas pieprasījuma sniedz tai visu informāciju, kas nepieciešama, lai izvērtētu statistikas informācijas kvalitāti, salīdzināmību un pilnīgumu. Dalībvalstis arī sniedz Komisijai sīkākus datus attiecībā uz izmantoto metožu jebkādiem vēlākiem grozījumiem.2. Pēc tam, kad savākti dati par trīs gadu periodu, Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par pieredzi, kas gūta darbā, kurš veikts saskaņā ar šo direktīvu.9. pantsRezultātu izplatīšanaKomisijas pasākumus datu izplatīšanai nosaka saskaņā ar 12. pantā izklāstīto procedūru.10. pantsPārejas periods1. Neierobežojot 13. pantu, dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai padarītu Kopienas informācijas sistēmu darboties spējīgu pārejas perioda laikā, kurš beidzas trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā attiecībā uz mēneša un gada datiem, un piecus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā attiecībā uz ceturkšņa datiem.2. Pārejas perioda laikā Komisija saskaņā ar 12. pantā izklāstīto procedūru var pieļaut atkāpes no šīs direktīvas prasībām, ciktāl valstu statistikas sistēmām nepieciešama pielāgošanās tūrisma jomā.11. pantsKomitejaAttiecībā uz procedūrām šīs direktīvas īstenošanai un jebkādiem pasākumiem, lai pielāgotos ekonomiskajām un tehniskajām izstrādēm, jo īpaši attiecībā uz:- definīcijām, kas jāpiemēro attiecībā uz savākto datu kritērijiem, un visa veida precizējumiem savākto datu kritēriju sarakstā (3. pants), ciktāl šie precizējumi nesarežģī datu vākšanas procesu,- precizitātes prasībām un sistemātisko tendenču saskaņotu apstrādi (4. pants),- datu apstrādi (6. pants), datu pārraides procedūrām (7. pants) un rezultātu izplatīšanu (9. pants),- izņēmumiem no šīs direktīvas noteikumiem pārejas periodā (10. pants),Komisijai saskaņā ar 12. pantā izklāstītajiem noteikumiem palīdz Statistikas programmas komiteja, kas izveidota ar Lēmumu 89/382/EEK, Euratom[8], še turpmāk saukta "Komiteja".12. pantsProcedūra1. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt saskaņā ar jautājuma steidzamību. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kāds noteikts Līguma 148. panta 2. punktā, tādu lēmumu gadījumā, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas ierosinājuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis Komitejā vērtē tā, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.2.a) Komisija paredz pasākumus, ko piemēro nekavējoties.b) Tomēr, ja pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu, Komisija tie jādara zināmi Padomei. Šādā gadījumā:- Komisija uz trim mēnešiem kopš paziņojuma sniegšanas atliek to savu pasākumu piemērošanu, par ko tā pieņēmusi lēmumu,- Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, var pieņemt atšķirīgu lēmumu termiņā, kas minēts pirmajā ievilkumā.13. pantsDirektīvas īstenošanaDalībvalstis nosaka, ka stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1996. gada 23. novembrim.14. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.15. pantsNobeiguma noteikumsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1995. gada 23. novembrīPadomes vārdā -priekšsēdētājsC. Westendorp y CabezaPIELIKUMSSTATISTIKAS INFORMĀCIJA TŪRISMA JOMĀNB: Informācijai, kas prasīta punktos B.1.3., C.1.1.2. un C.1.1.4., šā pielikuma beigās uzskaitīts pasaules ģeogrāfiskais iedalījums.A. Tūristu kolektīvās izmitināšanas kapacitāte: vietējās vienības valsts teritorijāA.1. Informācija, kas noraidāma uz ikgadēju datu pamataNumurs Iedalījums pēc izmitināšanas veida Mainīgie dati Ģeogrāfiskais iedalījums 1A.1.1. Viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi Uzņēmumu skaits Numuru skaits Gultasvietu skaits Valsts un reģionālais NUTS IIIA.1.2. Cita veida kolektīvās izmitināšanas uzņēmumi: - tūristu nometnes - atpūtas pansijas - cita veida kolektīvā izmitināšana Uzņēmumu skaits Gultasvietu skaits2 Valsts un reģionālais NUTS III1 Ziņas par numuriem un gultasvietām NUTS III līmenī var ietvert aplēses; jābūt skaidri uzrādītam, ka tās ir aplēses.2 Attiecībā uz nometnēm, ja dalībvalstij nav savu standartu, vienu nometnes punktu var uzskatīt par līdzvērtīgu četrām gultasvietām.B. Nodarbinātība tūristu kolektīvās izmitināšanas uzņēmumos: vietējais tūrisms un ārzemju tūristu uzņemšanaB.1. Informācija, kas paziņojama uz ikgadēju datu pamataNumurs Iedalījums pēc izmitināšanas veida Mainīgie dati Ģeogrāfiskais iedalījumsB.1.1. Viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi Iedzīvotāju ierašanās reizes Iedzīvotāju pavadīto nakšu skaits Nerezidentu ierašanās reizes Nerezidentu pavadīto nakšu skaits Valsts un reģionālais NUTS IIB.1.2. Cita veida kolektīvās izmitināšanas uzņēmumi: - tūristu nometnes - atpūtas pansijas - cita veida kolektīvā izmitināšana Iedzīvotāju ierašanās reizes Iedzīvotāju pavadīto nakšu skaits Nerezidentu ierašanās reizes Nerezidentu pavadīto nakšu skaits Valsts un reģionālais NUTS IIB.1.3. Viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi Cita veida kolektīvās izmitināšanas uzņēmumi Pa mītnes zemēm (iedalījums pa kalendāra mēnešiem): -Nerezidentu ierašanās reizes -Nerezidentu pavadīto nakšu skaits ValstsB.2. Informācija, kas paziņojama uz ikmēneša datu pamataNumurs Iedalījums pēc izmitināšanas veida Mainīgie dati Ģeogrāfiskais iedalījumsB.2.1. Viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi Cita veida kolektīvās izmitināšanas uzņēmumi Iedzīvotāju ierašanās reizes Iedzīvotāju pavadīto nakšu skaits Nerezidentu ierašanās reizes Nerezidentu pavadīto nakšu skaits ValstsB.2.2. Viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi Gultasvietu izlietojums: -bruto -neto ValstsC. Tūrisma pieprasījums: vietējais tūrisms un ārzemju ceļojumi (izņemot vienas dienas braucienus)C.1. Informācija, kas paziņojama visas valsts mērogāNumurs Mainīgie dati Iedalījums Gada dati Ceturkšņa datiČetru un vairāk nakšu periodi 1 Brīvdienu atpūta 2 Darījumu braucieni 3C.1.1. Dati attiecībā uz tūrisma apjomuC.1.1.1. Tūristu skaits (personas, kas iesaistītas tūrismā) Kopā - vietējā tūrismā - ārzemju ceļojumos - vietējos un ārzemju ceļojumosC.1.1.2. Tūrisma braucienu skaits Kopā - vietējā tūrismā - ārzemju ceļojumos: pasaules ģeogrāfiskais iedalījums (valsts līmenis) GD GDC.1.1.3. Tūrisma braucienu skaits (pa izbraukšanas mēnešiem) katra kalendāra mēneša laikā: - kopā - vietējā tūrismā - ārzemju ceļojumosC.1.1.4. Tūrismā pavadītu nakšu skaits Kopā - vietējā tūrismā - ārzemju ceļojumos: pasaules ģeogrāfiskais iedalījums (valsts līmenis) GD GDC.1.2. Ziņas par braucienu raksturuC.1.2.1. Apmešanās periods Naktis - no 1 līdz 3 - 4 vai vairāk viena otrai sekojošas naktis - no 4 līdz 7 - no 8 līdz 14 - no 15 līdz 28 - no 29 līdz 91 - no 92 līdz 365 NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NPC.1.2.2. Apmešanās organizēšana Tieša rezervācija pie transporta/viesnīcu uzņēmēja Ceļojumu aģenta, ceļojumu operatora izmantošana: - ieskaitot kompleksos ceļojumu pakalpojumus NP NP NP NP NP NPC.1.2.3. Pamatā izmantotais transporta veids Gaisa Jūras Sauszemes: - dzelzceļš - autobuss (maršruta, tūrisma) - privāti un īrēti transportlīdzekļi - citi NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NPC.1.2.4. Galvenais tūrismā izmantotais izmitināšanas veids: - vietējā tūrismā - ārzemju ceļojumos Viesnīcas un tām līdzīgi uzņēmumi Citi kolektīvās izmitināšanas uzņēmumi: - tūristu kempingi - atpūtas pansijas - cita veida kolektīvā izmitināšana Specializēti uzņēmumi Tūristu privāta izmitināšana: - īrēta mītne - vasarnīca - cita veida privātas izmitināšanas NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NP NPC.1.3. Ziņas par tūristiemC.1.3.1. Tūristu skaits Pa dzimumiem: - vīriešu - sieviešuC.1.3.2. Tūristu skaits Pēc vecuma - 0-14 gadi (pēc izvēles) - 15-24 gadi - 25-44 gadi - 45-64 gadi - 65 un vairāk gadu NP NP NP NP NP NP NP NP NP NPC.1.4. Ziņas par tūristu izdevumiemC.1.4.1. Izdevumi (valsts valūtā) par tūrisma braucieniem: - vietēji - tūrisma braucieni: Kopā ietverot: - ceļojumi, atpūtas un kompleksi ceļojuma pakalpojumi NP NP1 Šī aile apzīmē ilgstošus ceļojumus (t.i. četras vai vairāk viena otrai sekojošas naktis pavadītas ārpus savas parastās mītnes vietas, kā galvenie iemesli tam ir brīvdienas, rekreācija vai atpūta).2 Šī aile apzīmē ziņas par visām tūristu brīvdienām (t.i. braucieni, kur vismaz viena vai vairākas viena otrai sekojošas naktis pavadītas ārpus savas parastās mītnes vietas, kā galvenie iemesli tam ir brīvdienas, rekreācija vai atpūta).3 Šī aile apzīmē ziņas par darījumu braucieniem (t.i. braucieni, kur viena vai vairākas viena otrai sekojošas naktis pavadītas ārpus savas parastās mītnes vietas, kā galvenie iemesli tam ir darījumi vai profesionālu jautājumu kārtošana).NB: Burti GD norāda uz to, kas šie dati būtu jāpārraida par GADU, bet nevis par ceturksni.Ziņas, kas netiek prasītas dažādajām tūrisma jomām, apzīmētas ar burtiem NP.IEDALĪJUMS PA ĢEOGRĀFISKAJIEM RAJONIEMKOPĀ PASAULEKOPĀ EIROPAS EKONOMISKĀ ZONAVISA EIROPAS SAVIENĪBA (15)BeļģijaDānijaVācijaGrieķijaSpānijaFrancijaĪrijaItālijaLuksemburgaAustrijaNīderlandePortugāleSomijaZviedrijaApvienotā KaralisteKOPĀ EIROPAS BRĪVĀS TIRDZNIECĪBAS ZONA (EBTZ)IslandeNorvēģijaŠveice (un Lihtenšteina)KOPĀ CITAS EIROPAS VALSTIS (izņemot (EBTZ) valstis), to skaitā:TurcijaPolijaČehijas RepublikaSlovākijaUngārijaKOPĀ ĀFRIKA UN ZIEMEĻAMERIKA:Savienotās ValstisKanādaKOPĀ DIENVIDU UN CENTRĀLĀ AMERIKAKOPĀ ĀZIJA, tostarp:JapānaAUSTRĀLIJA, OKEĀNIJA UN CITAS TERITORIJAS, tostarp:AustrālijaJaunzēlandeNEPRECIZĒTS[1] OV C 183, 15.7.1991., 74. lpp.[2] OV C 44, 14.2.1994., 61. lpp.[3] OV C 52, 19.2.1994., 22. lpp.[4] OV L 358, 21.12.1990., 89. lp-p.[5] OV L 231, 13.8.1992., 26. lpp.[6] OV L 219, 28.8.1993., 1. lpp.[7] OV L 151, 15.6.1990., 1. lpp.[8] OV L 181, 28.6.1989., 47. lpp.


title: Padomes Direktīva 93/99/EEK (1993. gada 29. oktobris) par papildu pasākumiem attiecībā uz pārtikas produktu oficiālo pārbaudi

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0099

Oficiālais Vēstnesis L 290 , 24/11/1993 Lpp. 0014 - 0017 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 25 Lpp. 0080  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 25 Lpp. 0080

		Padomes Direktīva 93/99/EEK(1993. gada 29. oktobris)par papildu pasākumiem attiecībā uz pārtikas produktu oficiālo pārbaudiEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā jāpieņem pasākumi iekšējā tirgus sakarā; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā tirdzniecība ar pārtikas produktiem ieņem ļoti svarīgu vietu iekšējā tirgū;tā kā tādējādi ir būtiski, lai visās dalībvalstīs vienādi piemērotu Padomes 1989. gada 14. jūnija Direktīvu 89/397/EEK par pārtikas produktu oficiālo pārbaudi [4]; tā kā šī direktīva nosaka vispārīgus noteikumus attiecībā uz šo pārbaudi;tā kā jāparedz papildnoteikumi, kas uzlabotu Kopienā spēkā esošās pārbaudes procedūras;tā kā dalībvalstīm jāparedz vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka kompetento iestāžu darbiniekiem ir pietiekama tehniskā un administratīvā kvalifikācija;tā kā, lai garantētu testēšanas datu kvalitāti, jāievieš kvalitātes standartu sistēma laboratorijām, kam dalībvalstis uzticējušas veikt pārtikas produktu oficiālo pārbaudi; tā kā šādai sistēmai jāatbilst vispārpieņemtām un noteiktām normām; tā kā turklāt ir svarīgi, lai šīs laboratorijas izmantotu apstiprinātas analīžu metodes, kad vien tas ir iespējams;tā kā sakarā ar to, ka pārtikas produktu tirdzniecībā starp dažādām dalībvalstīm attīstās, vajadzīga ciešāka sadarbība starp iestādēm, kas veic pārtikas produktu pārbaudes;tā kā jāparedz vispārēji noteikumi Komisijas amatpersonām, kuras specializējas pārtikas produktu pārbaudē, un kuras sadarbojas ar attiecīgajām amatpersonām dalībvalstīs, lai nodrošinātu, ka tiesību aktus par pārtikas produktiem piemēro vienādi;tā kā jāpieņem noteikumi, saskaņā ar kuriem valstu iestādēm un Komisijai ir pienākums sniegt savstarpēju administratīvu palīdzību, lai nodrošinātu, ka normatīvos aktus par pārtikas produktiem piemēro atbilstīgi, jo īpaši, pateicoties preventīviem pasākumiem un atklājot pārkāpumus vai darbības, kas, domājams, ir pretrunā ar noteikumiem;tā kā uz šo informācijas apmaiņu, ko veic atbilstīgi šai direktīvai, jāattiecina komercnoslēpuma vai dienesta noslēpuma glabāšanas prasības;tā kā jāparedz procedūra, lai izveidotu ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva papildina Direktīvu 89/397/EEK.2. Šīs direktīvas nolūkiem piemēro Direktīvas 89/397/EEK 1. panta 2., 3. un 4. punkta noteikumus.2. pantsDalībvalstis gādā par to, ka kompetento iestāžu rīcībā ir pietiekams skaits atbilstīgi kvalificētu un pieredzējušu darbinieku, jo īpaši tādās jomās kā ķīmija, pārtikas ķīmija, veterinārmedicīna, medicīna, pārtikas mikrobioloģija, pārtikas higiēna, pārtikas tehnoloģija, vai ka minētās iestādes var tos izmantot, kā arī par attiecīgiem tiesību aktiem, lai varētu pienācīgi veikt Direktīvas 89/397/EEK 5. pantā minētās pārbaudes.3. pants1. Dalībvalstis pieņem visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka Direktīvas 89/397/EEK 7. pantā minētās laboratorijas atbilst pārbaudes laboratoriju darbības vispārīgajiem kritērijiem Eiropas standartā EN 45001, ko papildina standartizētās darbības procedūras, un lai nodrošinātu izlases veida pārbaudi attiecībā uz šo iepriekš minēto procedūru atbilstību, ko veic kvalitātes nodrošināšanas speciālisti, saskaņā ar Eiropas Sadarbības un attīstības organizācijas otro un septīto principu attiecībā uz labu laboratorijas praksi, kas paziņoti 2. pielikuma II iedaļā ESAO padomes 1981. gada 12. maija lēmumā par datu savstarpēju atzīšanu ķīmisko produktu novērtēšanas jomā.2. Novērtējot Direktīvas 89/397/EEK 7. pantā minētās laboratorijas, dalībvalstisa) piemēro Eiropas standartā EN 45002 noteiktos kritērijus;unb) vajadzības gadījumā uzdod par pienākumu izmantot lietpratīguma testu sistēmas.Laboratorijas, kas atbilst vērtēšanas kritērijiem, uzskata par tādām, kas atbilst 1. punktā noteiktajiem kritērijiem.Laboratorijas, kas neatbilst vērtēšanas kritērijiem, nav uzskatāmas par minētās direktīvas 7. pantā paredzētajām laboratorijām.3. Dalībvalstis norīko iestādes, kas atbild par Direktīvas 89/397/EEK 7. pantā minēto laboratoriju novērtēšanu. Šīs iestādes obligāti atbilst vispārīgajiem kritērijiem, kas Eiropas standartā EN 45003 noteikti iestādēm, kas pilnvaro laboratorijas.4. Šajā pantā minētā pārbaužu laboratoriju pilnvarošana un novērtēšana var attiekties uz individuāliem testiem vai testu virknēm. Katra attiecīga atkāpe no tā, kā piemērojami 1., 2. un 3. punktā paredzētie standarti, tiek pieņemta saskaņā ar 8. pantā noteikto procedūru.4. pantsDalībvalstis gādā par to, lai, apstiprinot analīzes metodes, ko izmanto atbilstīgi pārtikas produktu oficiālajām pārbaudēm, kuras veic Direktīvas 89/397/EEK 7. pantā minētās laboratorijas, pēc iespējas tiktu ievēroti 1. un 2. punkta noteikumi pielikumā Padomes 1985. gada 23. decembra Direktīvai 85/591/EEK par Kopienas procedūru ieviešanu paraugu ņemšanā un analīzē, ko veic sakarā cilvēku uzturam paredzētu pārtikas produktu pārbaudēm [5].5. pants1. Komisija ieceļ īpašas amatpersonas sadarbībai ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai tiktu uzraudzīts un izvērtēts tas, cik līdzvērtīgas un efektīvas ir oficiālās pārtikas produktu pārbaudes sistēmas, ko piemēro šīs iestādes. Komisija regulāri sūta attiecīgajām dalībvalstīm pārskatus par šo īpašo amatpersonu darbu.Komisija nodrošina, ka šādām amatpersonām ir atbilstīga kvalifikācija, kā arī zināšanas un pieredze, lai veiktu šo uzdevumu. Sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus var pieņemt saskaņā ar 8. pantā noteikto procedūru.Dalībvalstu kompetentās iestādes sadarbojas ar Komisijas ieceltajām amatpersonām un sniedz jebkāda veida palīdzību, kas tām ir vajadzīga, lai veiktu savus uzdevumus.2. Saskaņā ar 1. punktā minētajiem uzdevumiem dalībvalstis pieļauj, ka Komisijas izraudzītās amatpersonas pavada kompetentās amatpersonas no pašu iestādēm, kad tās veic Direktīvas 89/397/EEK 5. pantā paredzētās darbības. Jebkurā gadījumā, dalībvalstu kompetento iestāžu amatpersonas atbild par to, lai tiktu veiktas pārbaudes darbības. Komisija vismaz piecas darbadienas iepriekš brīdina dalībvalstis par šo darbību sākšanas. Pēc katras šajā punktā minētās pārbaudes darbības izpildes, Komisija nosūta attiecīgajām dalībvalstīm pārskatu par savu īpašo amatpersonu darbu.Šajā punktā minēto darbību nolūkiem Komisijas ieceltās amatpersonas obligāti uzrāda rakstveida atļauju, kurā norādīta viņu personība un statuss.Komisijas ieceltās amatpersonas ievēro noteikumus un praksi, kas jāievēro dalībvalstu kompetento iestāžu amatpersonām.3. Komisija iesniedz gada pārskatu dalībvalstīm un Eiropas Parlamentam par šā panta piemērojumu.6. pants1. Dalībvalstu kompetentās iestādes cita citai sniedz administratīvu palīdzību visās uzraudzības procedūrās saistībā ar juridiskiem noteikumiem un kvalitātes standartiem, kas piemērojami pārtikas produktiem, kā arī visos procesos attiecībā uz pārkāpumiem tiesību aktos attiecībā uz pārtikas produktiem.2. Lai veicinātu šo administratīvo palīdzību, katra dalībvalsts izveido atsevišķu sadarbības iestādi. Iestādei, ko izraudzījusi dalībvalsts, ir uzdevums attiecīgi sadarboties ar citu dalībvalstu sadarbības iestādēm. Šīm iestādēm ir jāsekmē un jākoordinē saziņa un, it īpaši, palīdzības pieprasījumu pārraide un pieņemšana.3. Dalībvalstis nosūta Komisijai visu attiecīgo informāciju par izveidotajām sadarbības iestādēm. Sarakstu, kur uzskaitītas izveidotās sadarbības iestādes, un attiecīgo informāciju par tām publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā.4. Pēc pamatota pieprasījuma saņemšanas attiecīgā iestāde gādā par to, lai pieprasījuma iesniedzēja iestāde saņemtu visu nepieciešamo informāciju, kas ļauj šai iestādei tās jurisdikcijā esošajā teritorijā garantēt atbilstību juridiskajiem noteikumiem un kvalitātes standartiem, ko piemēro pārtikas produktiem, izņemot ziņas, ko nevar nosūtīt sakarā ar to, ka tās tiek izmantotas tiesvedībā.5. Saskaņā ar 4. punktu nosūtīto informāciju un dokumentus tūlīt bez nepamatotas kavēšanās pārsūta, izmantojot sadarbības iestādi vai tieši. Ja nevar nosūtīt oriģināldokumentus, tad var nosūtīt šo dokumentu kopijas.6. Ja laikā, kad notiek informācijas apmaiņa, konstatē, ka tā, iespējams, veikta, pārkāpjot, vai nu Kopienas tiesību aktus, vai arī tiesību aktus informācijas saņēmējā dalībvalstī vai nosūtītājā dalībvalstī, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras teritorijā pieļauts domājamais pārkāpums, laikus ziņo otras dalībvalsts kompetentajai iestādei par- katru pasākumu, kas varētu tikt veikts sakarā ar domājamo pārkāpumu, kā arī- par katru paredzēts paredzēto pasākumu, ieskaitot tos, kam būtu jānovērš domājamā pārkāpuma atkārtošanās.Vienu šā ziņojuma kopiju var nosūtīt arī Komisijai pēc saņēmējas dalībvalsts vai nosūtītājas dalībvalsts iniciatīvas.7. Šo pantu piemēro, neierobežojot Padomes 1988. gada 21. decembra Lēmumu 89/45/EEK par Kopienas sistēmu operatīvai informācijas apmaiņai sakarā ar apdraudējumiem, ko rada pārtikas produktu lietošana [6] un Padomes Direktīvu 92/59/EEK par produktu vispārējo drošību [7].7. pants1. Uz atbilstīgi šīs direktīvas 6. pantam nosūtīto informāciju, neatkarīgi no formas, kādā tā pārsūtīta, attiecas dienesta noslēpums. Kriminālprocesos šo informāciju var izmantot tikai ar nosūtītājas dalībvalsts iepriekšēju piekrišanu atbilstīgi spēkā esošajām starptautiskajām konvencijām un nolīgumiem par savstarpēju palīdzību krimināllietās, un tas attiecas uz tām dalībvalstīm, kuras ir parakstījušas minētās konvencijas un nolīgumus.2. Ja dalībvalstij ir noteikumi, kas ļauj personām brīvi piekļūt kompetento iestāžu glabātajai informācijai, tad tai uz to jānorāda brīdī, kad pieprasījums tiek nosūtīts kādai citai dalībvalstij, vai brīdī, kad veic informācijas apmaiņu, ja netiek nosūtīts nekāds pieprasījums. Ja nosūtītāja dalībvalsts norāda, ka informācija satur ziņas, uz ko attiecas komercnoslēpums vai dienesta noslēpums, tad dalībvalsts, kas to saņem, gādā par to, lai tā tiktu izpausta vienīgi tiktāl, ciktāl tas paredzēts 1. punktā. Ja dalībvalsts, kam paredzēts nosūtīt šo informāciju, nevar šādi ierobežot tās izplatīšanu, neuzskata, ka tas, ka informācija netiek nosūtīta šai valstij, būtu pretrunā ar šīs direktīvas noteikumiem.3. Ikviens atteikums sniegt informāciju atbilstīgi šā panta noteikumiem ir jāpamato.8. pants1. Kad jāievēro šajā pantā paredzētā procedūra, Komisijai palīdz saskaņā ar Lēmumu 69/414/EEK [8] izveidotā Pārtikas produktu pastāvīgā komiteja, še turpmāk "Komiteja".2. Priekšsēdētājs sasauc komiteju vai nu pēc paša ierosmes, vai arī pēc kādas dalībvalsts pārstāvja lūguma.3. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par šo projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā noteikts attiecībā uz lēmumiem, kas Padomei ir jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis Komitejā vērtē tā, kā tas noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.4. a) Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu.b) Ja paredzētie pasākumi neatbilst Komitejas atzinumam vai ja atzinums nav sniegts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja trijos mēnešos pēc dokumenta iesniegšanas Padomē tā nav pieņēmusi lēmumu, ieteiktos pasākumus pieņem Komisija.9. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību- šai direktīvai, izņemot 3. pantu, līdz 1995. gada 1. maijam,- 3. pantam, līdz 1998.gada 1. novembrim.Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.10. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 29. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Urbain[1] OV C 51, 26.2.1992., 20. lpp.[2] OV C 337, 21.12.1992., 143. lpp. un 1990. gada 10. oktobra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 332, 16.12.1992., 5. lpp.[4] OV L 186, 30.6.1989., 23. lpp.[5] OV L 372, 31.12.1985., 50. lpp.[6] OV L 17, 21.1.1990., 51. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 90/352/EK (OV L 173, 6.7.1994., 49. lpp.).[7] OV L 228, 11.8.1992., 24. lpp.[8] OV L 291, 19.11.1969., 9. lpp.--------------------------------------------------