title: Padomes Direktīva (1975. gada 24. jūnijs), ar ko piekto reizi groza Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0409

Oficiālais Vēstnesis L 183 , 14/07/1975 Lpp. 0022 - 0024 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0131  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0100  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0131  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0127  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0127

		Padomes Direktīva(1975. gada 24. jūnijs),ar ko piekto reizi groza Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu(75/409/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā ir jāgroza Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīva 67/548/EEK [3] par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 73/146/EEK [4]; tā kā ir jāprecizē un jāpaplašina daži noteikumi par bīstamu vielu marķēšanu un iepakošanu; tā kā jebkurā gadījumā šie noteikumi ir jāsaskaņo ar noteikumiem Padomes 1973. gada 4. jūnija Direktīvā 73/173/EEK [5] par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu preparātu (šķīdinātāju) klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu;tā kā etiķetes izmēri ir jānosaka atkarībā no iepakojuma tilpuma;tā kā, lai izvairītos no atšķirīgu simbolu dublēšanās marķējumā, ir jāpieņem arī normatīvi, kas nosaka savstarpēju atbilstību marķējumam, ko izmanto pārvadājumos, no vienas puses, un marķējumam, ko izmanto tirdzniecībā un lietotāju brīdināšanai, no otras puses;tā kā bīstamas vielas, arī tās, kuras atbilst Direktīvas 67/548/EEK prasībām, tomēr var apdraudēt veselību un drošību; tā kā tādēļ ir jāparedz procedūra, kas ļautu novērst šo apdraudējumu;tā kā ir jāgroza daži formulējumi direktīvas vācu, angļu un itāļu tekstā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvā 67/548/EEK izdara grozījumus, kā tas norādīts turpmākajos pantos.2. pants1. Direktīvas 6. panta 2. punkta pirmā teikuma sākumu aizstāj ar šādu vārdkopu:"Uz katra iepakojuma jābūt skaidrai un neizdzēšamai norādei par:"2. Direktīvas 6. panta 2. punkta d) apakšpunktu papildina ar šādu teikumu:"Ja kaitīgas, kairinošas, viegli uzliesmojošas, uzliesmojošas vielas vai oksidētājvielas tilpums iepakojumā nepārsniedz 125 ml, nav jābūt īpašai bīstamības norādei."3. pantsDirektīvas 7. panta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Ja etiķetē iekļauj 6. pantā noteiktās norādes, šīm etiķetēm jābūt izvietotām uz vienas vai vairākām iepakojuma virsmām tā, lai tās būtu lasāmas līmeniski, iesaiņojumam atrodoties parastā stāvoklī. Etiķetes izmēriem jābūt šādiem:Iepakojuma tilpums | Izmēri |—līdz trīs litriem, ja iespējams, | vismaz 52 x 74 mm |—vairāk nekā trīs litri, bet ne vairāk kā 50 litri, | vismaz 74 x 105 mm |—vairāk nekā 50 litri, bet ne vairāk kā 500 litri, | vismaz 105 x 148 mm |—vairāk nekā 500 litri, | vismaz 148 x 210 mm |Katrs simbols aizņem vismaz vienu desmito daļu no etiķetes virsmas, bet ne mazāk kā 1 cm2. Etiķetes virsmai cieši jāpiekļaujas vielas tiešajam iepakojumam.2. Etiķete nav vajadzīga, ja attiecīgā informācija ir skaidri norādīta uz tiešā iepakojuma, kā tas noteikts 1. punktā.3. Etiķetes vai (ja piemēro 2. punktu) iepakojuma marķējuma krāsai un noformējumam jābūt tādam, lai brīdinājuma simbols būtu viegli atšķirams no apkārtējā fona.4. Dalībvalstis savā teritorijā var noteikt, ka, laižot tirgū bīstamas vielas, šo vielu marķējumā jāizmanto valsts valoda vai valodas.5. Uzskata, ka šajā direktīvā noteiktās prasības attiecībā uz marķējumu ir ievērotas, ja:a) vielām, kam ir ārējais iepakojums ar vienu vai vairākiem iekšējiem iepakojumiem, ārējais iepakojums ir marķēts saskaņā ar starptautiskajiem noteikumiem par bīstamo vielu pārvadājumiem, bet iekšējais iepakojums ir marķēts saskaņā ar šīs direktīvas prasībām;b) vielām ar vienreizēju iepakojumu šis iepakojums ir marķēts saskaņā ar starptautiskajiem noteikumiem par bīstamo vielu pārvadājumiem, kā arī saskaņā ar 6. panta 2. punkta a), b) un d) apakšpunktu.Ja bīstamas vielas neizved no dalībvalsts pārvaldītās teritorijas, var izmantot marķējumu, kas atbilst konkrētās valsts noteikumiem, nevis starptautiskajiem noteikumiem par bīstamo vielu pārvadājumiem."4. pantsDirektīvas 8. panta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu:"a) atļaut 6. pantā noteikto marķējumu lietot citādā pieņemamā veidā, ja iepakojums ir pārāk mazs vai citu iemeslu dēļ nav piemērots marķēšanai saskaņā ar 7. panta 1. vai 2. punktu;"5. pantsAiz 8.c panta pievieno šādus pantus:"8.d pantsDalībvalstis nedrīkst aizliegt, ierobežot vai kavēt bīstamu vielu laišanu tirgū, atsaucoties uz šajā direktīvā noteikto klasifikāciju, iepakojumu vai marķējumu, ja tās atbilst šīs direktīvas un tās pielikumu prasībām.8.e pants1. Ja dalībvalstij ir pamatotas aizdomas, ka bīstama viela, lai arī tā atbilst šīs direktīvas prasībām, apdraud veselību vai drošību, tā var uz laiku aizliegt šīs vielas pārdošanu vai paredzēt īpašus nosacījumus attiecībā uz savu teritoriju. Dalībvalsts par to tūlīt informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, pamatojot savu lēmumu.2. Komisija sešu nedēļu laikā apspriežas ar attiecīgajām dalībvalstīm, nekavējoties sniedz savu atzinumu un veic vajadzīgos pasākumus.3. Ja Komisija uzskata, ka šai direktīvai ir vajadzīgi tehniski pielāgojumi, šos pielāgojumus pieņem Komisija vai Padome, ievērojot 8.c pantā noteikto procedūru. Šajā gadījumā dalībvalsts, kas noteikusi aizsardzības pasākumus, var turpināt tos piemērot, kamēr nav stājušies spēkā šie pielāgojumi."6. pantsVācu tekstu groza šādi.1. Vārdu "brennbaren" 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā aizstāj ar vārdu "entzündlichen".2. Vārdu "brennbar" 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā un III pielikuma R 21 pozīcijā aizstāj ar vārdu "entzündlich".3. Vārdus "Gift" un "Reizstoff" 6. panta 2. punkta c) apakšpunktā un II pielikumā aizstāj attiecīgi ar vārdiem "giftig" un "reizend".7. pantsAngļu tekstu groza šādi.1. Ar vārdu "highly" aizstāj:- vārdu "easily" 2. panta 2. punkta c) apakšpunktā,- vārdu "very" 6. panta 2. punkta c) apakšpunktā,- vārdu "easily" II pielikumā,- vārdu "very" III pielikuma R 22 un R 25 pozīcijā.2. Vārdu "highly" III pielikuma R 23 un R 26 pozīcijā aizstāj ar vārdu "extremely".8. pantsItāļu tekstu groza šādi: vārdu "molto" III pielikuma R 22 un R 25 pozīcijā aizstāj ar vārdu "facilmente".9. pants1. Dalībvalstis ievieš noteikumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1976. gada 1. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības, un tūlīt par to informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai tiek nosūtīts to valsts tiesību normu teksts, kuras jāpieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.10. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1975. gada 24. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Fitzgerald[1] OV C 2, 9.1.1974., 59. lpp.[2] OV C 109, 19.9.1974., 19. lpp.[3] OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.[4] OV L 167, 25.6.1973., 1. lpp.[5] OV L 189, 11.7.1973., 7. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 73/146/EEK (1973. gada 21. maijs), ar ko groza 1967. gada 27. jūnija Direktīvu par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31973L0146

Oficiālais Vēstnesis L 167 , 25/06/1973 Lpp. 0001 - 0128 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0003  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0084  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0003  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0208  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0208

		Padomes Direktīva 73/146/EEK(1973. gada 21. maijs),ar ko groza 1967. gada 27. jūnija Direktīvu par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu(73/146/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā 2. pantā Padomes Direktīvā 67/548/EEK (1967. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1971. gada 22. marta Direktīvu [2], viegli uzliesmojoši šķidrumi klasificēti pēc uzliesmošanas temperatūras; tā kā pašlaik nav noteikts, ar kādām metodēm nosakāma uzliesmošanas temperatūra, ieteicams izmantot tās pašas analīzes metodes, kuras noteiktas starptautiskajos nolīgumos par bīstamo kravu pārvadājumiem;tā kā tehnikas attīstības dēļ ir strauji jāpielāgo direktīvās par bīstamām vielām un preparātiem noteiktās tehniskās prasības; tā kā, lai atvieglotu vajadzīgo pasākumu ieviešanu, jāizveido sistēma dalībvalstu un Komisijas ciešai sadarbībai Komitejā, kas atbild par to, kā tehnikas attīstībai pielāgot direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā;tā kā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvas I pielikumā ir bīstamo vielu saraksts, kurā tās klasificētas to elementu kārtas skaitļu secībā, kas nosaka vielas galvenās īpašības, un ar norādēm uz II, III un IV pielikumu šo vielu marķēšanas paņēmiens;tā kā, pārskatot bīstamo vielu sarakstu, atklājās, ka tas jāpielāgo jaunākajām zinātnes un tehnikas atziņām; tā kā turklāt ir konstatēts, ka dažu bīstamo vielu ķīmiskā formula vai nosaukums ir norādīti nepareizi; tā kā tāpēc šis saraksts jālabo;tā kā ir izrādījies vajadzīgs pievienot to bīstamības raksturojumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvu groza, kā noteikts turpmākajos pantos.2. pantsDirektīvas tekstā itāļu valodā vārdus "punto di scintilla" aizstāj ar vārdiem "punto di infiammabilitá".3. pants"3. Uzliesmošanas temperatūru šā panta 2. punkta c) un d) apakšpunktā minētajām viegli uzliesmojošajām vielām un preparātiem, kas ir šķidrumi, nosaka ar V pielikumā noteiktajām metodēm un aparatūru."4. pants"4. Tomēr trīs gadus pēc šīs direktīvas paziņošanas un atkāpjoties no šā panta noteikumiem, Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste savā teritorijā drīkst atļaut laist tirgū bīstamās vielas, kas ir iepakotas un marķētas saskaņā ar nosacījumiem, kuri to teritorijā bija spēkā to pievienošanās dienā."5. pants"8.a pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai šīs direktīvas pielikumus pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar 8.c pantā noteikto procedūru.8.b pants1. Izveido Komiteju, kas atbild par to, kā tehnikas attīstībai pielāgot direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā, turpmāk "Komiteja", kuras locekļi ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.2. Komiteja pieņem savu reglamentu.8.c pants1. Ja ir norāde uz šajā pantā noteikto procedūru, Komitejas priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai dalībvalsts pārstāvja lūguma iesniedz jautājumu izskatīšanai Komitejā.2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Atkarībā no konkrētā jautājuma steidzamības priekšsēdētāja noliktā laikā Komiteja sniedz atzinumu par attiecīgo projektu. Lēmumus pieņem ar 41 balss vairākumu; dalībvalstu balsis vērtē, kā noteikts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Komisija pieņem ierosinātos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu;b) ja ierosinātie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai ja tā atzinums nav sniegts, tad Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu vairākumu;c) ja Padome trijos mēnešos pēc tam, kad tai iesniegts priekšlikums, lēmumu nepieņem, tad ierosinātos pasākumus pieņem Komisija."6. pantsDirektīvas I līdz IV pielikumus aizstāj ar šīs direktīvas I līdz IV pielikumu.7. pantsPievieno V pielikumu, kā izklāstīts šīs direktīvas pielikumā.Šis pielikums attiecas uz normām un metodēm, kas ir spēkā dienā, kad šo direktīvu paziņo dalībvalstīm.8. pants1. Dalībvalstis stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai sešu mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības, un par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1973. gada 21. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsE. Glinne[1] OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.[2] OV L 74, 29.3.1971., 15. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSBĪSTAMO VIELU SARAKSTS TO ELEMENTU KĀRTAS SKAITĻU SECĪBĀ, KAS NOSAKA VIELAS GALVENĀS ĪPAŠĪBASSk. Komisijas Direktīvu 93/72/EEK, OV L 258, 16.10.1993., 29. lpp.--------------------------------------------------II PIELIKUMSSk. Komisijas Direktīvu 2001/59/EK, OV L 225, 21.08.2001., 1. lpp.--------------------------------------------------III PIELIKUMSKONKRĒTI BĪSTAMU VIELU RADĪTĀ RISKA FAKTORISk. Komisijas Direktīvu 2001/59/EK, OV L 225, 21.08.2001., 1. lpp.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSDROŠĪBAS IETEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ BĪSTAMĀM ĶĪMISKĀM VIELĀMSk. Komisijas Direktīvu 2001/59/EK, OV L 225, 21.08.2001., 1. lpp.--------------------------------------------------V PIELIKUMSAPARATŪRA UN METODES UZLIESMOŠANAS TEMPERATŪRAS NOTEIKŠANAI BĪSTAMĀM VIELĀM UN PREPARĀTIEM, KAS IR ŠĶIDRUMISk. Komisijas Direktīvu 88/302/EEK, OV L 133, 30.05.1988., 1. lpp. un Komisijas Direktīvu 92/69/EEK, OV L 383, 29.12.1992., 113. lpp.--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31987L0432

Padomes Direktīva (1987. gada 3. augusts), ar ko astoto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 21/08/1987 Lpp. 0001 - 0020 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 8 Lpp. 0010  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 8 Lpp. 0010  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 346  - 349

		Padomes Direktīva(1987. gada 3. augusts),ar ko astoto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanuEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 67/548/EEK (1967. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 86/431/EEK [2], un jo īpaši tās 19. un 21. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā ir svarīgi veikt pasākumus, lai līdz 1992. gada 31. decembrim pakāpeniski izveidotu iekšējo tirgu; tā kā iekšējais tirgus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite;tā kā Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā ir ietverts bīstamu vielu saraksts kopā ar informāciju par katras vielas klasifikācijas un marķēšanas procedūru; tā kā, pārbaudot šo sarakstu, atklājās, ka saraksts ir jāprecizē, ņemot vērā jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas; tā kā, jo īpaši, ir jāmaina dažu vielu klasifikācija un marķējums, jāpaskaidro daži nosaukumi, jāgroza daži CAS (Chemical Abstract Service) numuri un jāpapildina saraksts ar jaunām vielām;tā kā Komiteja, kas atbild par to, kā tehnikas attīstībai pielāgot direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā, un kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 67/548/EEK 20. pantu, ir sniegusi negatīvu atzinumu par Komisijas iesniegto pasākumu projektu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 67/548/EEK I pielikumā ("Bīstamu vielu saraksts") izdara šādus grozījumus.1. Šeit uzskaitīto vielu nosaukumus, CAS numurus, klasifikāciju un marķējumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikumā iekļautajiem šķirkļiem.Nr. 006-008-00-0Nr. 006-019-00-0Nr. 602-005-00-9Nr. 602-042-00-0Nr. 602-045-00-7Nr. 602-046-00-2Nr. 602-047-00-8Nr. 602-048-00-3Nr. 602-049-00-9Nr. 603-023-00-XNr. 605-001-00-5Nr. 605-001-01-2Nr. 605-001-02-XNr. 606-019-00-6Nr. 612-036-00-XNr. 612-037-00-5Nr. 612-041-00-7Nr. 613-011-00-6Nr. 650-007-00-3.2. Sarakstu papildina ar vielām, kas uzskaitītas šīs direktīvas II pielikumā.2. pantsDalībvalstis līdz 1988. gada 1. aprīlim pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis sāk piemērot šos noteikumus, vēlākais, no 1988. gada 1. oktobra.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1987. gada 3. augustāPadomes vārdā —priekšsēdētājsK.E. Tygesen[1] OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.[2] OV L 247, 1.9.1986., 1. lpp.--------------------------------------------------ANEXO I — BILAG I — ANHANG I — ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Ι — ANNEX I — ANNEXE I — ALLEGATO I — BIJLAGE I — ANEXO ISk. Komisijas Direktīvu 93/72/EEK, OV L 258, 16.10.1993., 29. lpp.--------------------------------------------------ANEXO II — BILAG II — ANHANG II — ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΙI — ANNEX II — ANNEXE II — ALLEGATO II — BIJLAGE II — ANEXO IISk. Komisijas Direktīvu 93/72/EEK, OV L 258, 16.10.1993., 29. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1990. gada 9. oktobris) par frekvenču joslām Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas saskaņotai ieviešanai Kopienā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0544

Oficiālais Vēstnesis L 310 , 09/11/1990 Lpp. 0028 - 0029 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0253  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0253

		Padomes Direktīva(1990. gada 9. oktobris)par frekvenču joslām Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas saskaņotai ieviešanai Kopienā(90/544/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Ieteikumā 84/549/EEK [4] Padome aicina ieviest telekomunikāciju jomā pakalpojumus pēc vienotas saskaņotas pieejas;tā kā moderno telekomunikāciju tīklu sniegtie resursi ir pilnībā izmantojami Kopienas ekonomikas attīstībā;tā kā radiopeidžeru sistēmas pakalpojumi ir atkarīgi no piemēroto frekvenču piešķiršanas un pieejamības, lai raidītu un uztvertu attiecīgi no fiksētām stacijām uz radiopeidžeru sakaru uztvērējiem un otrādi;tā kā pašlaik Kopienā lietotās frekvences un zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas ievērojami atšķiras un neļauj visiem lietotājiem, kuri pārvietojas, iegūt visas Eiropas pakalpojumu un visas Eiropas tirgus priekšrocības;tā kā progresīvas radiopeidžeru sistēmas ERMES (Eiropas radiogrammu sistēma) ieviešana, ko specifiski nosaka Eiropas Elektrosakaru standartizācijas institūts (ETSI), sniegs unikālu iespēju izveidot patiešām Viseiropas radiopeidžeru sistēmu;tā kā Eiropas Pasta un elektrosakaru pārvalžu konference (CEPT) ir identificējusi nepāra frekvenču joslu 169,4 līdz 169,8 MHz kā vispiemērotāko joslu radiopeidžeru sabiedriskai sistēmai; tā kā šāda izvēle atbilst Starptautiskās elektrosakaru savienības (ITU) noteikumiem par radiosakariem;tā kā CEPT Ieteikumā T/R 25-07 par frekvenču saskaņošanu Eiropas radiogrammu sistēmai ir noteikti Eiropas kanāli ERMES sistēmai;tā kā daļu no frekvenču joslas izmanto vai plāno izmantot dažas dalībvalstis citiem radiosakaru pakalpojumiem;tā kā iepriekš minētās frekvences joslas attiecīgās daļas pakāpeniska pieejamība būs obligāta, lai izveidotu patiešām Viseiropas radiopeidžeru sistēmas pakalpojumu;tā kā būs vajadzīga zināma elastība, lai ņemtu vērā atšķirīgās frekvenču prasības dažādās dalībvalstīs; tā kā būs jānodrošina, ka šāda elastība neaizkavē Viseiropas sistēmas paplašināšanos;tā kā starp blakus esošajām valstīm vajadzības gadījumā jāizveido saskaņošanas procedūra;tā kā Padomes 1990. gada 9. oktobra Ieteikuma 90/543/EEK par Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas saskaņotu ieviešanu Kopienā [5] īstenošana nodrošinās Viseiropas sistēmas darbības sākumu ne vēlāk kā 1992. gada 31. decembrī;tā kā, vadoties pēc pašreizējām tehnoloģiskajām un tirgus tendencēm, reālistiski ir paredzēt 169,4 līdz 169,8 MHz frekvenču joslu kā joslu, no kuras izraugās frekvences atbilstoši Viseiropas radiopeidžeru sistēmas īstenošanas un paplašināšanas tirgus prasībām;tā kā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīva 86/361/EEK par telekomunikāciju terminālu iekārtu tipveida apstiprinājumu savstarpējas atzīšanas sākumstadiju [6] ļaus ātri izveidot kopēju atbilstības specifikāciju Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskajai sistēmai;tā kā Analīzes un prognozēšanas grupas (GAP) ziņojumā par sabiedriskajiem mobilajiem sakariem, kurš iesniegts Vecāko amatpersonu grupai par elektrosakariem (SOG-T), ir īpaši ieteikts elektrosakaru pārvaldēm panākt vienošanos par vienādu radio frekvenču izmantošanu radiopeidžeriem;tā kā dalībvalstu elektrosakaru pārvaldes, CEPT un elektrosakaru iekārtu ražotāji par šo ziņojumu snieguši labvēlīgus atzinumus;tā kā radiopeidžeru sistēma ir sakaru metode ar efektīvu frekvenču spektra izmantošanu brīdināšanai un/vai ziņojumu nosūtīšanai lietotājiem, kuri pārvietojas,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas pakalpojums" ir sabiedrisks radiopeidžeru sistēmas pakalpojums, kurš izveidots uz zemes infrastruktūras dalībvalstīs saskaņā ar kopējām specifikācijām, kas ļauj personām nosūtīt un/vai saņemt brīdinājumus un/vai ciparu vai burtciparu ziņojumus jebkurā vietā Kopienā, kur ir šā pakalpojuma pārklājums.2. pants1. Dalībvalstis saskaņā ar CEPT Ieteikumu T/R 25-07 vēlākais 1992. gada 31. decembrī Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas pakalpojumam frekvences joslā no 169,4 līdz 169,8 MHz izveido četrus prioritārus un aizsargājamus kanālus, un ir vēlams, lai tie būtu:- 169,6 MHz,- 169,65 MHz,- 169,7 MHz,- 169,75 MHz.2. Dalībvalstis rūpējas par to, lai, cik vien iespējams drīz, sagatavotu plānus, kas nodrošinātu Viseiropas zemes radiopeidžeru sabiedriskās sistēmas pakalpojuma darbību visā frekvenču joslā no 169,4 līdz 169,8 MHz atbilstoši tirgus pieprasījumam.3. pants1. Dalībvalstīs ne vēlāk kā 1991.gada 18. oktobrī stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsPar šīs direktīvas īstenošanu Komisija ziņo Padomei ne vēlāk kā 1996. gada beigās.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1990. gada 9. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Romita[1] OV C 43, 23.2.1990., 6. lpp.[2] OV C 15, 22.1.1990., 84. lpp. un OV C 231, 17.9.1990., 86. lpp.[3] OV C 298, 27.11.1989., 27. lpp.[4] OV L 298, 16.11.1984., 49. lpp.[5] OV L 310, 9.11.1990., 23. lpp.[6] OV L 217, 5.8.1986., 21. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 93/51/EEK (1993. gada 24. jūnijs), ar ko nosaka noteikumus noteiktu augu, augu izcelsmes produktu vai citu objektu pārvadājumiem aizsargājamā zonā un tādu augu, augu produktu vai citu objektu pārvadājumiem, kuru izcelsme ir šādā aizsargājamā zonā un kurus tajā pārvadā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0051

Oficiālais Vēstnesis L 205 , 17/08/1993 Lpp. 0024 - 0025 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 51 Lpp. 0186  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 51 Lpp. 0186

		Komisijas Direktīva 93/51/EEK(1993. gada 24. jūnijs),ar ko nosaka noteikumus noteiktu augu, augu izcelsmes produktu vai citu objektu pārvadājumiem aizsargājamā zonā un tādu augu, augu produktu vai citu objektu pārvadājumiem, kuru izcelsme ir šādā aizsargājamā zonā un kurus tajā pārvadāEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvu 77/93/EEK par aizsardzības pasākumiem pret augiem un augu produktiem kaitīgu organismu ieviešanos un izplatīšanos Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 93/19/EEK [2], un jo īpaši tās 6. panta 7. punkta pirmo un otro ievilkumu,tā kā Kopienas augu aizsardzības režīma piemērošana Kopienai kā teritorijai bez iekšējām robežām nozīmē arī "aizsargājamu zonu" noteikšanu dažiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem attiecībā uz vienu vai vairākiem kaitīgiem organismiem;tā kā saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK noteikumiem, kas stājās spēkā no 1993. gada 1. jūnija, augus, augu produktus vai citus objektus, kas uzskaitīti V pielikuma A daļas II iedaļā, nedrīkst ievest norādītajā aizsargājamā zonā vai pārvadāt pa šo zonu, ja tiem, to iepakojumam vai transportlīdzekļiem, kas tos pārvadā, nav pievienota šai zonai derīga, saskaņā ar minētās direktīvas 10. panta 1. punktu oficiāli izdota auga pase; tā kā šie noteikumi nav piemērojami, ja nav izpildītas noteiktas garantijas attiecībā uz augu, augu produktu vai citu objektu pārvadājumiem aizsargājamā zonā, kura minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem par tādu atzīta attiecībā uz vienu vai vairākiem kaitīgiem organismiem; un tā kā šos noteikumus iespējams izpildīt ar mazāk stingriem nosacījumiem nekā tie, kuri noteikti minētās direktīvas 6. panta 4. punktā attiecībā uz šiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem, kuru izcelsme ir šādā aizsargājamā zonā vai kurus tajā pārvadā;tā kā, ja nav vispārēji pieņemtu garantiju, tās jānosaka, ņemot vērā tipiskos apstākļus, kādos minētie pārvadājumi notiek, un šīm garantijām jābūt tādām, kas nodrošina pietiekamu auga veselības aizsardzību;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis nodrošina, lai tad, kad Direktīvas 77/93/EEK V pielikuma A daļas II iedaļā uzskaitītie augi, augu produkti vai citi objekti, kuru izcelsme ir ārpus aizsargājamās zonas, kas saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 2. panta 1. punkta h) apakšpunktu minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem par tādu atzīta attiecībā uz vienu vai vairākiem kaitīgiem organismiem, tiek pārvadāti cauri šādai zonai uz galamērķi ārpus šīs zonas un bez šai zonai derīgas auga pases, tiktu ievēroti 2. punkta nosacījumi.2. Jāievēro šādi nosacījumi:a) izmantotajam iepakojumam vai, ja vajadzīgs, transportlīdzekļiem, kuri pārvadā augus, augu izcelsmes produktus vai citus objektus, kas minēti 1. punktā, jābūt tīriem un brīviem no attiecīgajiem organismiem, kas minēti 1. punktā, un pēc sava rakstura tādiem, kas izslēdz kaitīgu organismu izplatīšanās risku;b) tūlīt pēc iepakošanas iepakojums vai, ja vajadzīgs, transportlīdzekļi, kuri pārvadā minētos augus, augu produktus vai citus objektus, jānodrošina saskaņā ar stingrām fitosanitārajām normām, lai izslēgtu kaitīgu organismu izplatīšanās risku aizsargājamā zonā un lai identitāte paliktu nemainīga un atbilstīga Direktīvā 77/93/EEK minēto atbildīgo oficiālo iestāžu prasībām, un šis nodrošinājums jāsaglabā visu pārvadāšanas laiku cauri attiecīgajai aizsargājamai zonai;c) augiem, augu produktiem vai citiem objektiem, kas minēti 1. punktā, jāpievieno dokuments, ko parasti lieto tirdzniecībā, ar norādījumu, ka minēto produktu izcelsme ir ārpus attiecīgās aizsargājamās zonas un ka to galamērķis ir ārpus attiecīgās aizsargājamās zonas.3. Ja oficiālā pārbaudē, kas organizēta saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 11. panta 7. punktu un notiek attiecīgās zonas teritorijā, atklājas, ka 1. panta 2. punktā noteiktās prasības nav ievērotas, tūlīt, ja vajadzīgs, jāveic šādi atbilstoši oficiāli pasākumi, neatkarīgi no pasākumiem, kuri jāveic, ja augi, augu produkti vai citi objekti neatbilst Direktīvā 77/93/EEK izklāstītajiem nosacījumiem:- iepakojuma aizzīmogošana,- augu, augu produktu vai citu objektu pārvešana uz vietu ārpus attiecīgās aizsargājamās zonas oficiālā uzraudzībā.2. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka Direktīvas 77/93/EEK V pielikuma A daļas II iedaļā uzskaitītajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem, kuru izcelsme ir aizsargājamā zonā un kurus pārvieto aizsargājamā zonā, kura minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem par tādu noteikta attiecībā uz vienu vai vairākiem kaitīgiem organismiem, piemērojami mazāk stingri nosacījumi.2. Šā panta 1. punkta vajadzībām iespējams piemērot šādu mazāk stingru nosacījumu:oficiālās pārbaudes, kas noteiktas minētās direktīvas 6. panta 4. punktā, iespējams veikt atbilstoši nosacījumiem, kuri izklāstīti sīki izstrādātajos apsekojumu noteikumos 1992. gada 30. jūlija Komisijas Direktīvā 92/70/EEK Kopienas aizsargājamo zonu atzīšanas vajadzībām [3].3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz Padomes Direktīvas 91/683/EEK [4] 3. panta 1. punktā noteiktajam datumam panāktu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālās publicēšanas laikā. Šādas atsauces izdarīšanas kārtību nosaka dalībvalstis.2. Dalībvalstis tūlīt paziņo Komisijai visus savu tiesību aktu noteikumus, kurus tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 24. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisRené Steichen[1] OV L 26, 31.1.1977., 20. lpp.[2] OV L 96, 22.4.1993., 33. lpp.[3] OV L 250, 29.8.1992., 37. lpp.[4] OV L 376, 31.12.1991., 29. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/98/EK ( 2009. gada 4. augusts), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā kā aktīvo vielu bora oksīdu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               5.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 203/58

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/98/EK
   (2009. gada 4. augusts),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā kā aktīvo vielu bora oksīdu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Minētajā sarakstā ir iekļauts bora oksīds.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 bora oksīds novērtēts atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai koksnes konservantos, kas ir Direktīvas 98/8/EK V pielikumā definētais 8. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Nīderlande, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2006. gada 7. jūlijā iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja izskatīšanas gaitā gūtos secinājumus 2009. gada 20. februārī iekļāva novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Veikto pārbaužu rezultāti liecina, ka biocīdie produkti, kurus izmanto kā koksnes konservantus un kuri satur bora oksīdu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut bora oksīdu I pielikumā, lai nodrošinātu, ka biocīdiem produktiem, kurus izmanto kā koksnes konservantus un kuri satur bora oksīdu, visās dalībvalstīs atļaujas var piešķirt, grozīt vai anulēt saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punktu.

               (6)

               Tomēr tika identificēti nepieņemami riski, ja produktu izmanto in situ koksnes apstrādei ārpus telpām un apstrādāta koksne tiek pakļauta laika apstākļu iedarbībai. Tāpēc atļaujas šiem lietojumiem drīkst piešķirt tikai tad, ja ir iesniegti dati, kas uzskatāmi parāda, ka produktus ir iespējams lietot, neradot nepieņemamus riskus videi.

               (7)

               Kopienas mērogā nav novērtēti visi iespējamie lietojumi. Tāpēc ir lietderīgi dalībvalstīm novērtēt tos riskus attiecībā uz vides segmentiem un populācijām, kuri nebija pārstāvēti riska novērtējumā Kopienas mērogā, un atļauju piešķiršanas procesā nodrošināt to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai noteikti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieļaujamam līmenim.

               (8)

               Ņemot vērā novērtējuma ziņojumā izklāstītos secinājumus, ir lietderīgi noteikt, ka jāveic īpaši riska mazināšanas pasākumi atļauju piešķiršanas procesā attiecībā uz produktiem, kuri satur bora oksīdu un kurus izmanto kā koksnes konservantus. Jo īpaši jāveic pienācīgi pasākumi augsnes un ūdenstilpņu aizsardzībai, jo novērtēšanas gaitā attiecībā uz tām ir atklāti nepieņemami riski. Lietojot produktus, jāizmanto arī atbilstoši aizsardzības līdzekļi, ja identificēto risku attiecībā uz profesionālajiem un rūpnieciskajiem lietotājiem nevar mazināt savādāk.

               (9)

               Svarīgi ir šīs direktīvas noteikumus piemērot vienlaikus visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur bora oksīdu, un lai kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (10)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties attiecīgo jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (11)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai, jo īpaši – lai piešķirtu, grozītu vai anulētu atļaujas bora oksīdu saturošiem 8. produktu veida biocīdiem ar nolūku nodrošināt to atbilstību Direktīvai 98/8/EK.

               (12)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (13)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2010. gada 31. augustam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no 2011. gada 1. septembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 4. augustā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Stavros DIMAS

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā iekļauj šādu ierakstu Nr. 23.

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamajā biocīdajā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām
                     (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “23

                     Bora oksīds

                     Dibora trioksīds
                     EK Nr.: 215-125-8
                     CAS Nr.: 1303-86-2

                     975 g/kg

                     2011. gada 1. septembris

                     2013. gada 31. augusts

                     2021. gada 31. augusts

                     8

                     Novērtējot pieteikumu atļaujai izmantot produktu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – novērtē, kuras populācijas produkts varētu ietekmēt, un novērtē izmantošanas vai iedarbības scenārijus, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Kopienas mērogā.
                     Piešķirot produkta atļauju, dalībvalstis izvērtē riskus un pēc tam nodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi vai paredzēti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieļaujamam līmenim.
                     Produktu atļaujas var piešķirt tikai tad, ja pieteikumā pierādīts, ka riskus var samazināt līdz pieļaujamam līmenim.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka attiecībā uz atļaujām ir paredzēti šādi nosacījumi:

                                 1)

                                 Produktus, kurus atļauj izmantot rūpnieciskai un profesionālai lietošanai jālieto, izmantojot tikai atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus, ja produkta atļaujas pieteikumā nav minēti pierādījumi tam, ka riskus attiecībā uz rūpnieciskajiem un/vai profesionālajiem lietotājiem var mazināt līdz pieņemamam līmenim ar citiem līdzekļiem.

                                 2)

                                 Ņemot vērā attiecībā uz augsni un ūdenstilpnēm identificētos riskus, atļauju nedrīkst piešķirt produkta lietojumiem koksnes apstrādei in situ un apstrādātai koksnei, kas pakļauta laika apstākļu ietekmei, ja nav iesniegti dati, kas pierāda to, ka produkts atbildīs 5. pantā un VI pielikumā noteiktajām prasībām, vajadzības gadījumā īstenojot atbilstošus riska samazināšanas pasākumus. Jo īpaši uz rūpnieciskai lietošanai paredzētu produktu marķējuma un/vai drošības datu lapās norāda, ka tikko apstrādāta koksne pēc apstrādes uzglabājama zem nojumes un/vai uz ūdensnecaurlaidīgas pamatnes, lai novērstu tiešu noplūdi augsnē vai ūdenī, un ka produktu noplūdes jāsavāc atkārtotai izmantošanai vai iznīcināšanai.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Komisijas Direktīva 2008/83/EK ( 2008. gada 13. augusts), ar ko groza Direktīvu 2003/91/EK, kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudei (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               14.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 219/55

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/83/EK
   (2008. gada 13. augusts),
   ar ko groza Direktīvu 2003/91/EK, kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudei
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību (1) un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Direktīvu 2003/91/EK (2) pieņēma, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu katalogos iekļautās šķirnes atbilst Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) noteiktajām vadlīnijām par raksturīgākajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem šķirņu pārbaudei, ciktāl šādas vadlīnijas ir noteiktas. Direktīvā paredzēts, ka citām šķirnēm piemērojamas Starptautiskās Jaunu augu šķirņu aizsardzības savienības (UPOV) vadlīnijas.

               (2)

                  CPVO un UPOV ir izdevusi detalizētākas vadlīnijas vairākām citām sugām un ir atjauninājusi spēkā esošās vadlīnijas.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 2003/91/EK.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2003/91/EK I un II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.
   2. pants
   Dalībvalstis var pieņemt lēmumu līdz 2008. gada 1. novembrim sāktajām pārbaudēm piemērot Direktīvu 2003/91/EK tajā redakcijā, ko piemēroja, pirms tika izdarīti grozījumi ar šo direktīvu.
   3. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2008. gada 31. oktobrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2008. gada 1. novembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 13. augustā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/124/EK (OV L 339, 6.12.2006., 12. lpp.).

      (2)  OV L 254, 8.10.2003., 11. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/49/EK (OV L 195, 27.7.2007., 33. lpp.).

      PIELIKUMS
      “
            I PIELIKUMS
            Direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto sugu saraksts, kurām jāatbilst CPVO pārbaužu protokoliem

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           CPVO protokols

                           Allium cepa L. (Cepa grupa)

                        Sīpoli

                        TP 46/1, 14.6.2005.

                           Allium cepa L. (Aggregatum grupa)

                        Šalotes

                        TP 46/1, 14.6.2005.

                           Allium porrum L.

                        Puravi

                        TP 85/1, 15.11.2001.

                           Allium sativum L.

                        Ķiploki

                        TP 162/1, 25.3.2004.

                           Apium graveolens L.

                        Selerijas

                        TP 82/1, 13.3.2008.

                           Apium graveolens L.

                        Sakņu selerijas

                        TP 74/1, 13.3.2008.

                           Asparagus officinalis L.

                        Sparģeļi

                        TP 130/1, 27.3.2002.

                           Brassica oleracea L.

                        Ziedkāposti

                        TP 45/1, 15.11.2001.

                           Brassica oleracea L.

                        Sparģeļkāposti jeb brokoļi

                        TP 151/2, 21.3.2007.

                           Brassica oleracea L.

                        Briseles kāposti

                        TP 54/2, 1.12.2005.

                           Brassica oleracea L.

                        Kolrābji

                        TP 65/1, 25.3.2004.

                           Brassica oleracea L.

                        Savojas kāposti, baltie galviņkāposti un sarkanie galviņkāposti

                        TP 48/2, 1.12.2005.

                           Brassica rapa L.

                        Ķīnas kāposti

                        TP 105/1, 13.3.2008.

                           Capsicum annuum L.

                        Sīvie dārzeņpipari vai pipari

                        TP 76/2, 21.3.2007.

                           Cichorium endivia L.

                        Krokainās un platlapu endīvijas

                        TP 118/2, 1.12.2005.

                           Cichorium intybus L.

                        Sakņu cigoriņi

                        TP 172/2, 1.12.2005.

                           Cichorium intybus L.

                        Vitlufa cigoriņi

                        TP 173/1, 25.3.2004.

                           Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                        Arbūzi

                        TP 142/1, 21.3.2007.

                           Cucumis melo L.

                        Melones

                        TP 104/2, 21.3.2007.

                           Cucumis sativus L.

                        Gurķi un īsaugļu gurķi

                        TP 61/2, 13.3.2008.

                           Cucurbita pepo L.

                        Tumšzaļie kabači

                        TP 119/1, 25.3.2004.

                           Cynara cardunculus L.

                        Artišoki un lapu artišoki

                        TP 184/1, 25.3.2004.

                           Daucus carota L.

                        Galda burkāni un lopbarības burkāni

                        TP 49/3, 13.3.2008.

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Fenheļi

                        TP 183/1, 25.3.2004.

                           Lactuca sativa L.

                        Dārza salāti

                        TP 13/3, 21.3.2007.

                           Lycopersicon esculentum Mill.

                        Tomāti

                        TP 44/3, 21.3.2007.

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Pētersīļi

                        TP 136/1, 21.3.2007.

                           Phaseolus coccineus L.

                        Daudzziedu pupiņas

                        TP 9/1, 21.3.2007.

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Krūmu pupiņas un kāršu pupiņas

                        TP 12/2, 1.12.2005.

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Šķautņainie zirņi, lobāmie zirņi un cukurzirņi

                        TP 7/1, 6.11.2003.

                           Raphanus sativus L.

                        Redīsi

                        TP 64/1, 27.3.2002.

                           Solanum melongena L.

                        Baklažāni

                        TP 117/1, 13.3.2008.

                           Spinacia oleracea L.

                        Dārza spināti

                        TP 55/2, 13.3.2008.

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Lauka salāti

                        TP 75/2, 21.3.2007.

                           Vicia faba L. (partim)

                        Dārza pupas

                        TP Broadbean/1, 25.3.2004.

                           Zea mays L. (partim)

                        Cukurkukurūza un plīsējkukurūza

                        TP 2/2, 15.11.2001.

                  Šie protokoli ir atrodami CPVO tīmekļa vietnē (www.cpvo.europa.eu).

            II PIELIKUMS
            Direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto sugu saraksts, kurām jāatbilst UPOV pārbaužu vadlīnijām

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           UPOV vadlīnijas

                           Allium fistulosum L.

                        Lielloku sīpoli

                        TG/161/3, 1.4.1998.

                           Allium schoenoprasum L.

                        Maurloki

                        TG/198/1, 9.4.2003.

                           Beta vulgaris L.

                        Mangoldi vai lapu bietes

                        TG/106/4, 31.3.2004.

                           Beta vulgaris L.

                        Bietes, ieskaitot Čeltenhamas bietes

                        TG/60/7, 9.4.2008.

                           Brassica oleracea L.

                        Virziņkāposti

                        TG/90/6, 31.3.2004.

                           Brassica rapa L.

                        Rāceņi

                        TG/37/10, 4.4.2001.

                           Cichorium intybus L.

                        Liellapu cigoriņi vai itāļu cigoriņi

                        TG/154/3, 18.10.1996.

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Lielaugļu ķirbji

                        TG/155/4, 28.3.2007.

                           Raphanus sativus L.

                        Rutki

                        TG/63/6, 24.3.1999.

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Rabarberi

                        TG/62/6, 24.3.1999.

                           Scorzonera hispanica L.

                        Melnsakne

                        TG/116/3, 21.10.1988.

                  Šīs vadlīnijas ir atrodamas UPOV tīmekļa vietnē (www.upov.int).
         ”


title: Padomes Direktīva 2007/33/EK ( 2007. gada 11. jūnijs ) par kartupeļu cistu nematožu kontroli un ar ko atceļ Direktīvu 69/465/EEK

text:
               16.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 156/12

      PADOMES DIREKTĪVA 2007/33/EK
   (2007. gada 11. jūnijs)
   par kartupeļu cistu nematožu kontroli un ar ko atceļ Direktīvu 69/465/EEK
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Kopš Padomes Direktīvas 69/465/EEK (1969. gada 8. decembris) par kartupeļu nematodes kontroli (1) pieņemšanas ir būtiski mainījusies kartupeļu nematodes sugu nomenklatūra, bioloģija un epidemioloģija, kā arī populācijas un to izplatība.

               (2)

               Ir atzīts, ka kartupeļu cistu nematodes (Globodera pallida (Stone) Behrens (Eiropas populācijas) un Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (Eiropas populācijas)) ir kartupeļiem kaitīgi organismi.

               (3)

               Direktīvas 69/465/EEK noteikumi ir atkārtoti pārskatīti, un šīs pārskatīšanas rezultātā atklāts, ka tie ir nepietiekami. Tādēļ jāpieņem visaptverošāki noteikumi.

               (4)

               Noteikumi būtu jāizstrādā, ņemot vērā to, ka vajadzīgas oficiālas pārbaudes, lai nodrošinātu kartupeļu cistu nematožu neesamību laukos, kuros tiek stādīti vai glabāti sēklas kartupeļu audzēšanai paredzēti sēklas kartupeļi un konkrēti stādu audzēšanai paredzēti augi.

               (5)

               Būtu jāveic oficiāli apsekojumi laukos, ko izmanto tādu kartupeļu audzēšanai, kuri nav sēklas kartupeļi, lai noteiktu kartupeļu cistu nematožu izplatību.

               (6)

               Lai veiktu šādas oficiālas pārbaudes un apsekojumus, būtu jānosaka paraugu ņemšanas un testēšanas procedūras.

               (7)

               Būtu jāņem vērā patogēna izplatīšanās veids.

               (8)

               Būtu jāizstrādā noteikumi, ņemot vērā to, ka kartupeļu cistu nematožu kontrole parasti notiek ar augsekas palīdzību, jo ir zināms, ka, vairākus gadus neaudzējot kartupeļus, nematožu populācija ievērojami samazinās. Nesen papildus augsekas metodei sāka izmantot arī izturīgas kartupeļu šķirnes.

               (9)

               Turklāt dalībvalstīm vajadzības gadījumā būtu jāveic papildu vai stingrāki pasākumi, ja tie nekavē kartupeļu apriti Kopienā, izņemot ciktāl tas noteikts Padomes Direktīvā 2000/29/EK (2000. gada 8. maijs) par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā (2). Par šādiem pasākumiem būtu jāiesniedz paziņojums Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

               (10)

               Tādēļ būtu jāatceļ Direktīva 69/465/EEK.

               (11)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, noteikt kartupeļu cistu nematožu izplatību, novērst to izplatīšanos un tās kontrolēt, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šīs direktīvas mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (12)

               Šīs direktīvas ieviešanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (3),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   I   NODAĻA
   PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS
   1. pants
   Ar šo direktīvu nosaka pasākumus, kas dalībvalstīm jāveic pret Globodera pallida (Stone) Behrens (Eiropas populācijas) un Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (Eiropas populācijas), turpmāk “kartupeļu cistu nematode”, lai noteiktu tās izplatību, novērstu tās izplatīšanos un kontrolētu to.
   2. pants
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “oficiāls” vai “oficiāli” ir to dalībvalsts atbildīgo oficiālo iestāžu izveidots, apstiprināts vai veikts, kā definēts Direktīvas 2000/29/EK 2. panta 1. punkta g) apakšpunktā;

               b)

               “izturīga kartupeļu šķirne” ir šķirne, kuru audzējot tiek ievērojami kavēta konkrētās kartupeļu cistu nematožu populācijas attīstība;

               c)

               “pārbaude” ir sistemātiska procedūra kartupeļu cistu nematodes esamības noteikšanai laukā;

               d)

               “apsekojums” ir sistemātiska procedūra, ko veic noteiktā laikposmā kartupeļu nematodes izplatības noteikšanai dalībvalsts teritorijā.

         3. pants
   1.   Dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes nosaka “lauka” definīciju šīs direktīvas izpratnē, lai saistībā ar kartupeļu cistu nematodes esamības risku nodrošinātu fitosanitāro apstākļu viendabīgumu lauka robežās. Nosakot definīciju, tās ievēro pamatotus zinātniskus un statistiskus principus, kartupeļu cistu nematodes bioloģiju, lauka apsaimniekošanu un kartupeļu cistu nematodes saimniekaugu audzēšanas sistēmas attiecīgajā dalībvalstī. Par sīki izstrādātiem lauka definēšanas kritērijiem oficiāli paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
   2.   Turpmākus nosacījumus saistībā ar lauka definēšanas kritērijiem var pieņemt saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto procedūru.
   II   NODAĻA
   NOTEIKŠANA
   4. pants
   1.   Dalībvalstis nosaka, ka laukā, kurā stādīs vai glabās I pielikumā ietvertos stādu audzēšanai paredzētos augus vai sēklas kartupeļu audzēšanai paredzētos sēklas kartupeļus, veic oficiālu pārbaudi, lai noteiktu kartupeļu cistu nematodes esamību.
   2.   Oficiālo pārbaudi, kas paredzēta 1. punktā, veic laikposmā starp pēdējās ražas novākšanu laukā un 1. punktā minēto augu vai sēklas kartupeļu iestādīšanu. To var veikt agrāk – šajā gadījumā dara pieejamus dokumentārus pierādījumus par minētās pārbaudes rezultātiem, kas apstiprina, ka kartupeļu cistu nematode nav atrasta, ka kartupeļi un citi I pielikuma 1. punktā uzskaitītie saimniekaugi nebija pārbaudes laikā un nav tur audzēti kopš pārbaudes.
   3.   Tādu oficiālo pārbaužu rezultātus, kas nav minētas 1. punktā un ir veiktas pirms 2010. gada 1. jūlija, var uzskatīt par 2. punktā minētajiem pierādījumiem.
   4.   Ja dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes ir noteikušas, ka kartupeļu cistu nematodes izplatīšanās riska nav, tad 1. punktā minētā oficiālā pārbaude nav vajadzīga šādos gadījumos:

               a)

               to I pielikumā uzskaitīto augu stādīšanai, kas paredzēti stādu audzēšanai tajā pašā audzēšanas vietā, kura atrodas oficiāli noteiktā platībā;

               b)

               to sēklas kartupeļu stādīšanai, kas paredzēti, lai audzētu sēklas kartupeļus izmantošanai tajā pašā audzēšanas vietā, kura atrodas oficiāli noteiktā platībā;

               c)

               to I pielikuma 2. punktā uzskaitīto augu stādīšanai, kas paredzēti tādu stādu audzēšanai, kuri stādāmi tur, kur uz izaudzētajiem augiem attiecas III pielikuma III iedaļas A punktā izklāstītie oficiāli apstiprinātie pasākumi.

         5.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. un 3. punktā minēto pārbaužu rezultātus oficiāli reģistrē un ka tie ir pieejami Komisijai.
   5. pants
   1.   Saistībā ar laukiem, kuros stādāmi vai uzglabājami sēklas kartupeļi vai augi, kas uzskaitīti I pielikuma 1. punktā, kas paredzēti stādu audzēšanai, 4. panta 1. punktā minētajā oficiālajā pārbaudē iekļauj paraugu ņemšanu un testēšanu, lai noteiktu kartupeļu nematodes esamību saskaņā ar II pielikumu.
   2.   Saistībā ar laukiem, kuros stāda vai uzglabā I pielikuma 2. punktā uzskaitītos augus, kas paredzēti stādu audzēšanai, 4. panta 1. punktā minētajā oficiālajā pārbaudē iekļauj paraugu ņemšanu un testēšanu, lai noteiktu kartupeļu cistu nematodes esamību saskaņā ar II pielikumu, vai pārbaudi saskaņā ar III pielikuma I iedaļu.
   6. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti oficiāli apsekojumi, lai noteiktu kartupeļu cistu nematodes izplatību laukos, kurus izmanto tādu kartupeļu audzēšanai, kas nav sēklas kartupeļi.
   2.   Oficiālajos apsekojumos iekļauj paraugu ņemšanu un testēšanu, kas vajadzīga, lai kartupeļu cistu nematodes esamību noteiktu saskaņā ar II pielikuma 2. punktu, un tās veic saskaņā ar III pielikuma II iedaļu.
   3.   Oficiālo apsekojumu rezultātus rakstveidā paziņo Komisijai atbilstīgi III pielikuma II iedaļai.
   7. pants
   Ja 4. panta 1. punktā minētajā oficiālajā pārbaudē un pārējās 4. panta 3. punktā minētajās oficiālajās pārbaudēs kartupeļu cistu nematode nav konstatēta, dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes nodrošina šīs informācijas oficiālu reģistrāciju.
   8. pants
   1.   Ja 4. panta 1. punktā minētajā oficiālajā pārbaudē laukā konstatē kartupeļu cistu nematodi, tad dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes nodrošina šīs informācijas oficiālu reģistrāciju.
   2.   Ja 6. panta 1. punktā minētajā oficiālajā apsekošanā laukā konstatē kartupeļu cistu nematodi, tad dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes nodrošina šīs informācijas oficiālu reģistrāciju.
   3.   Kartupeļus vai I pielikumā minētos augus, kas audzēti laukā, kurā oficiāli reģistrēta kartupeļu cistu nematodes esamība, kā minēts šā panta 1. vai 2. punktā, vai kas ir bijuši saskarē ar augsni, kurā ir konstatēta kartupeļu cistu nematode, oficiāli atzīst par invadētiem.
   III   NODAĻA
   KONTROLES PASĀKUMI
   9. pants
   1.   Dalībvalstis nosaka, ka laukā, kur oficiāli reģistrēta kartupeļu cistu nematodes esamība atbilstīgi 8. panta 1. vai 2. punktam:

               a)

               nedrīkst stādīt kartupeļus, kas paredzēti sēklas kartupeļu audzēšanai, un

               b)

               nedrīkst stādīt vai glabāt I pielikumā minētos augus, kas paredzēti pārstādīšanai. Tomēr I pielikuma 2. punktā uzskaitītos augus drīkst stādīt šādā laukā, ja III pielikuma III iedaļas A punktā minētos oficiāli apstiprinātos pasākumus tiem piemēro tā, ka nepastāv nosakāms kartupeļu cistu nematodes izplatīšanās risks.

         2.   Saistībā ar laukiem, kuros stādīs kartupeļus, kas nav paredzēti sēklas kartupeļu audzēšanai, un kuros oficiāli reģistrēta kartupeļu cistu nematodes esamība atbilstīgi 8. panta 1. vai 2. punktam, dalībvalstu atbildīgās oficiālās iestādes paredz piemērot oficiālu kontroles programmu, kuras mērķis ir vismaz ierobežot kartupeļu cistu nematodi.
   Programmā, kas minēta šā panta 2. punktā, ņem vērā kartupeļu cistu nematodes saimniekaugu īpašās audzēšanas un tirdzniecības sistēmas attiecīgajā dalībvalstī, esošo kartupeļu cistu nematodes populāciju īpašības, tādu izturīgu kartupeļu šķirņu izmantošanu, kam ir visaugstākais pieejamais izturības līmenis, kā norādīts IV pielikuma I iedaļā, un attiecīgā gadījumā citus pasākumus. Šo programmu rakstveidā dara zināmu Komisijai un pārējām dalībvalstīm, lai drošības līmeņi dalībvalstīs būtu salīdzināmi.
   To kartupeļu šķirņu izturības pakāpi, kuras nav minētas Direktīvas 69/465/EEK 10. panta 1. punktā, izsaka skaitliski saskaņā ar šīs direktīvas IV pielikuma I iedaļā sniegto indeksācijas standarta tabulu. Izturību testē saskaņā ar šīs direktīvas IV pielikuma II iedaļā sniegto kārtību.
   10. pants
   1.   Dalībvalstis nosaka, ka kartupeļus vai I pielikumā minētos augus, kas atzīti par invadētiem saskaņā ar 8. panta 3. punktu:

               a)

               ja tie ir sēklas kartupeļi un I pielikuma 1. punktā uzskaitītie saimniekaugi – nestāda, ja invāzija nav likvidēta dalībvalsts atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā, izmantojot atbilstīgu metodi, kas pieņemta saskaņā ar šā panta 2. punktu un ir balstīta uz zinātniskiem pierādījumiem par to, ka nepastāv kartupeļu cistu nematodes izplatīšanās risks;

               b)

               ja tie ir rūpnieciskai pārstrādei vai šķirošanai paredzēti kartupeļi – tiem piemēro oficiāli apstiprinātus pasākumus saskaņā ar III pielikuma III iedaļas B punktu;

               c)

               ja tie ir I pielikuma 2. punktā minētie augi – tos nestāda, ja nav piemēroti III pielikuma III iedaļas A punktā minētie oficiāli apstiprinātie pasākumi, kuru dēļ augi vairs nav invadēti.

         2.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto metožu specifikācijas pieņem saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto procedūru.
   11. pants
   1.   Neskarot Direktīvas 2000/29/EK 16. panta 1. punktu, dalībvalstis paredz, ka to atbildīgajām oficiālajām iestādēm ziņo par tādu iespējamu kartupeļu cistu nematodes sastopamību vai apstiprina tādu tās esamību to teritorijās, kas radusies kartupeļu šķirņu izturības izbeigšanās vai izmaiņu rezultātā saistībā ar ārkārtējām izmaiņām nematožu sugu, patogēna tipa vai virulences grupu sastāvā.
   2.   Dalībvalstis paredz, ka visos saskaņā ar 1. punktu paziņotajos gadījumos kartupeļu cistu nematodes sugas un, attiecīgā gadījumā, konkrētais patogēna tips vai virulences grupa tiek izpētīta un apstiprināta ar atbilstīgām metodēm.
   3.   Sīku informāciju par 2. punktā minētajiem apstiprinājumiem ik gadu vēlākais līdz 31. decembrim rakstveidā iesniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
   4.   Šā panta 2. punktā minētās atbilstīgās metodes var tikt pieņemtas saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto procedūru.
   12. pants
   Dalībvalstis ik gadu vēlākais līdz 31. janvārim rakstveidā iesniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm sarakstu ar visām jaunajām kartupeļu šķirnēm, ko pēc oficiālas pārbaudes tās atzinušas par izturīgām pret kartupeļu cistu nematodi. Turklāt norāda sugas, patogēnu tipus, virulences grupas vai populācijas, pret kurām šķirnes ir izturīgas, izturības pakāpi un tā noteikšanas gadu.
   13. pants
   Ja pēc III pielikuma III iedaļas C punktā minēto oficiāli apstiprināto pasākumu veikšanas kartupeļu cistu nematodes esamība vairs neapstiprinās, tad dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes nodrošina 4. panta 5. punktā un 8. panta 1. un 2. punktā minētā oficiālā reģistra atjaunināšanu un visu konkrētajam laukam piemēroto ierobežojumu atcelšanu.
   14. pants
   Neskarot Direktīvas 2000/29/EK 3. un 5. pantu, dalībvalstis var pieļaut atkāpes no šīs direktīvas 9. un 10. pantā minētajiem pasākumiem saskaņā ar Komisijas Direktīvā 95/44/EK (1995. gada 26. jūlijs), ar ko ievieš nosacījumus, kurus ievērojot dažus kaitīgus organismus, augus, augu produktus un citus Padomes Direktīvas 77/93/EEK I līdz V pielikumā uzskaitītos objektus drīkst ievest vai pārvietot Kopienā vai dažās tās aizsargātās zonās izmēģinājumu vai zinātniskiem mērķiem un šķirņu selekcijas vajadzībām (4), paredzētajiem noteikumiem izmēģinājumu vai zinātniskā nolūkā un saistībā ar šķirņu selekciju.
   IV   NODAĻA
   VISPĀRĪGI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
   15. pants
   Dalībvalstis attiecībā uz savu audzēšanas nozari var pieņemt tādus papildu vai stingrākus pasākumus, kādi var būt vajadzīgi, lai kontrolētu kartupeļu cistu nematodi vai lai novērstu tās izplatīšanos, ja vien minētie pasākumi ir saskaņā ar Direktīvu 2000/29/EK.
   Par šiem pasākumiem rakstveidā paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
   16. pants
   Grozījumus, kas pielikumos jāveic, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto kārtību.
   17. pants
   1.   Komisijai palīdz Pastāvīgā augu veselības komiteja, turpmāk “Komiteja”.
   2.   Ja atsaucas uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
   18. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2010. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī šo noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis šos noteikumus piemēro no 2010. gada 1. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   19. pants
   Direktīvu 69/465/EEK atceļ no 2010. gada 1. jūlija.
   20. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2007. gada 11. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         H. SEEHOFER

      (1)  OV L 323, 24.12.1969., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.

      (2)  OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/35/EK (OV L 88, 25.3.2006., 9. lpp.).

      (3)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (4)  OV L 184, 3.8.1995., 34. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 97/46/EK (OV L 204, 31.7.1997., 43. lpp.).

      I PIELIKUMS
      Direktīvas 4. panta 1., 2. un 4. punktā, 5. panta 1. un 2. punktā, 8. panta 3. punktā, 9. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 10. panta 1. punktā minēto augu saraksts

                  1.

                  Saimniekaugi ar saknēm:

                                 Capsicum spp.,

                                 Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.

                                 Solanum melongena L.

                  2.

                              a)

                              Citi augi ar saknēm:

                                             Allium porrum L.,

                                             Beta vulgaris L.,

                                             Brassica spp.,

                                             Fragaria L.,

                                             Asparagus officinalis L.

                              b)

                              Puķu sīpoli, gumi un sakneņi, uz kuriem neattiecas oficiāli apstiprinātie III pielikuma III iedaļas A punktā minētie pasākumi un kuri audzēti augsnē un paredzēti stādīšanai, izņemot tos, uz kuru iepakojuma vai citā veidā ir norādīts, ka tie paredzēti pārdošanai tiešajiem patērētājiem, kas nav iesaistīti profesionālā augu vai griezto ziedu audzēšanā:

                                             Allium ascalonicum L.,

                                             Allium cepa L.,

                                             Dahlia spp.,

                                             Gladiolus Tourn. Ex L.,

                                             Hyacinthus spp.,

                                             Iris spp.,

                                             Lilium spp.,

                                             Narcissus L.,

                                             Tulipa L.

      II PIELIKUMS

                  1.

                  Direktīvas 5. panta 1. un 2. punktā minētajā paraugu ņemšanā un testēšanā, ko veic oficiālas pārbaudes nolūkā:

                              a)

                              ņem augsnes paraugu, kura standartizmērs ir vismaz 1 500 ml augsnes/ha un kurš sastāv no vismaz 100 noņēmumiem/ha, vēlams, taisnstūrveida tīklā, kura platums ir ne mazāks kā 5 metri un garums ir ne lielāks kā 20 metri starp atsevišķu paraugu ņemšanas vietām, kas aptver visu lauku. Visu paraugu izmanto tālākai pārbaudei, t. i., cistu ieguvei, sugu noteikšanai un, attiecīgā gadījumā, patogēna tipa/virulences grupas noteikšanai;

                              b)

                              testēšanā izmanto tās kartupeļu cistu nematožu izdalīšanas metodes, kas aprakstītas attiecīgajās Fitosanitārās procedūrās vai Diagnostikas protokolos sugām Globodera pallida un Globodera rostochiensis: EPPO standarti.

                  2.

                  Direktīvas 6. panta 2. punktā minētajā paraugu ņemšanā un testēšanā, ko veic oficiāla apsekojuma nolūkā:

                              a)

                              paraugu ņemšana ir:

                                          —

                                          1. punktā aprakstītā paraugu ņemšana, kurā augsnes parauga tilpums ir vismaz 400 ml/ha,

                                    vai

                                          —

                                          vismaz 400 ml lielu augsnes paraugu ņemšana pēc vizuālas sakņu pārbaudes, ja ir redzami vizuāli simptomi,

                                    vai

                                          —

                                          vismaz 400 ml lielu paraugu ņemšana pēc ražas novākšanas no pie kartupeļiem klāt esošās augsnes, ja ir iespējams noteikt lauku, kurā attiecīgie kartupeļi audzēti;

                              b)

                              testēšana ir 1. punktā minētā testēšana.

                  3.

                  Šā pielikuma 1. punktā minēto parauga lielumu izņēmuma kārtā drīkst samazināt līdz 400 ml augsnes/ha, ja:

                              a)

                              pastāv dokumentāri pierādījumi tam, ka konkrētajā laukā sešos gados pirms oficiālās pārbaudes nav audzēti un nav atradušies kartupeļi vai citi I pielikuma 1. punktā uzskaitītie saimniekaugi,

                        vai

                              b)

                              divās iepriekšējās secīgās oficiālajās pārbaudēs 1 500 ml augsnes/ha paraugos nav atrasta kartupeļu cistu nematode, un pēc pirmās oficiālās pārbaudes laukā audzēti un atradušies tikai tie kartupeļi vai citi I pielikuma 1. punktā minētie saimniekaugi, kuriem saskaņā ar 4. panta 1. punktam vajadzīga oficiāla pārbaude,

                        vai

                              c)

                              iepriekšējā oficiālajā pārbaudē, kurā tika pārbaudīts vismaz 1 500 ml liels augsnes/ha paraugs, nav atrastas kartupeļu cistu nematodes vai kartupeļu cistu nematodes cistas bez dzīva satura, un kopš iepriekšējās oficiālās pārbaudes laukā nav audzēti kartupeļi vai citi I pielikuma 1. punktā minētie saimniekaugi, izņemot tos, attiecībā uz kuriem saskaņā ar 4. panta 1. punktu ir vajadzīga oficiāla pārbaude.

                        Pirms 2010. gada 1. jūlija veikto citu oficiālo pārbaužu rezultātus var uzskatīt par b) un c) apakšpunktā minētajām oficiālajām pārbaudēm.

                  4.

                  Šā pielikuma 1. un 3. punktā minēto parauga lielumu izņēmuma kārtā drīkst samazināt laukos, kas ir lielāki par attiecīgi 8 ha un 4 ha:

                              a)

                              saistībā ar 1. punktā minēto standartizmēru pirmajiem 8 ha piemēro tur noteikto paraugu izmēru, bet katrā papildu hektārā šo izmēru var samazināt līdz pat 400 ml augsnes/ha;

                              b)

                              saistībā ar 3. punktā minēto samazināto izmēru pirmajiem 4 ha piemēro tur noteikto paraugu izmēru, bet katrā papildu hektārā šo izmēru var samazināt līdz pat 200 ml augsnes/ha.

                  5.

                  Šā pielikuma 3. un 4. punktā minēto samazināta izmēra paraugu var turpināt izmantot nākamajās 4. panta 1. punktā minētajās oficiālajās pārbaudēs tik ilgi, līdz attiecīgajā laukā tiek konstatēta kartupeļu cistu nematode.

                  6.

                  Izņēmuma kārtā 1. punktā minēto augsnes parauga standartizmēru var samazināt līdz 200 ml augsnes/ha, ja lauks atrodas zonā, kas ir atzīta par brīvu no kartupeļu cistu nematodes, un ja to atzīst, uztur un apseko saskaņā ar atbilstīgajiem Starptautiskajiem fitosanitāro pasākumu standartiem. Informāciju par šādām zonām oficiāli rakstveidā paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

                  7.

                  Jebkurā gadījumā augsnes parauga tilpums ir vismaz 100 ml augsnes no viena lauka.

      III PIELIKUMS
      I   IEDAĻA
      PĀRBAUDE
      Atbilstīgi 5. panta 2. punktam oficiālajā pārbaudē, kas minēta 4. panta 1. punktā, pārliecinās, ka pārbaudes laikā noteikta atbilstība vienam no šādiem kritērijiem:

                  —

                  pamatojoties uz atbilstīgas oficiāli apstiprinātas testēšanas rezultātiem, iepriekšējos 12 gados kartupeļu cistu nematode konkrētajā laukā nav konstatēta

            vai

                  —

                  visas audzētās kultūras ir zināmas, un iepriekšējos 12 gados konkrētajā laukā nav audzēti kartupeļi vai citi I pielikuma 1. punktā minētie saimniekaugi.

            II   IEDAĻA
      APSEKOJUMI
      Direktīvas 6. panta 1. punktā minētie oficiālie apsekojumi aptver vismaz 0,5 % attiecīgā gada kartupeļu audzēšanas platības, izņemot sēklas kartupeļu audzēšanai paredzēto platību. Minēto apsekojumu rezultātus par iepriekšējo divpadsmit mēnešu laikposmu paziņo Komisijai līdz 1. aprīlim.
      III   IEDAĻA
      OFICIĀLI PASĀKUMI

                  A.

                  Direktīvas 4. panta 4. punkta c) apakšpunktā, 9. panta 1. punkta b) apakšpunktā, 10. panta 1. punkta c) apakšpunktā un I pielikuma 2.b punktā minētie oficiāli apstiprinātie pasākumi ir šādi:

                              1)

                              dezinsekcija, ko ar piemērotām metodēm veic tā, lai nepastāvētu nosakāms kartupeļu cistu nematodes izplatīšanās risks;

                              2)

                              augsnes noņemšana mazgājot vai beržot, līdz augsnes praktiski vairs nav un nepastāv nosakāms kartupeļu cistu nematodes izplatīšanās risks.

                  B.

                  Direktīvas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētie oficiāli apstiprinātie pasākumi ir nogādāšana pārstrādes vai šķirošanas uzņēmumā, kurā ir atbilstīgas un oficiāli apstiprinātas atkritumu aizvākšanas procedūras, kuras nodrošina, ka nepastāv kartupeļu cistu nematodes izplatīšanās risks.

                  C.

                  Direktīvas 13. pantā minētie oficiāli apstiprinātie pasākumi ir atkārtota oficiāla paraugu ņemšana laukā, kur oficiāli reģistrēta kartupeļu cistu nematodes esamība atbilstīgi 8. panta 1. vai 2. punktam, un testēšana ar vienu no II pielikumā norādītajām metodēm pēc vismaz 6 gadiem no apstiprinājuma saņemšanas par kartupeļu cistu nematodes esamību vai no iepriekšējās kartupeļu ražas. Šo laikposmu drīkst samazināt līdz 3 gadiem (minimums), ja ir veikti atbilstīgi oficiāli apstiprināti kontroles pasākumi.

      IV PIELIKUMS
      I   SADAĻA
      IZTURĪBAS PAKĀPE
      Pakāpi kartupeļu uzņēmībai pret kartupeļu cistu nematodi skaitliski izsaka saskaņā ar šādu standarta indeksāciju atbilstīgi 9. panta 2. punktam.
      Ar 9 punktiem apzīmē visaugstāko izturības līmeni.

                  Relatīvā uzņēmība (%)

                  Punktu skaits

                  < 1

                  9

                  1,1–3

                  8

                  3,1–5

                  7

                  5,1–10

                  6

                  10,1–15

                  5

                  15,1–25

                  4

                  25,1–50

                  3

                  50,1–100

                  2

                  > 100

                  1

            II   SADAĻA
      IZTURĪBAS PĀRBAUDES KĀRTĪBA

                  1.

                  Pārbaudi veic karantīnas iekārtās ārpus telpām, siltumnīcās, vai telpās, kurās iespējams kontrolēt klimatu.

                  2.

                  Pārbaudi veic traukos, katrā no kuriem atrodas vismaz viens litrs augsnes (vai piemērota substrāta).

                  3.

                  Pārbaudes laikā augsnes temperatūra nedrīkst pārsniegt 25 °C, un jānodrošina atbilstīga laistīšana.

                  4.

                  Stādot pārbaudes vai kontroles šķirni, izmanto vienu kartupeļu acojamo pumpuru katrai pārbaudes vai kontroles šķirnei. Ieteicams noņemt visus asnus, izņemot vienu.

                  5.

                  Visās pārbaudēs par standarta uzņēmības kontrolšķirni izmanto kartupeļu šķirni Desirée. Iekšējā pārbaudē iespējams papildus pievienot pilnībā uzņēmīgas kontrolšķirnes ar vietēju nozīmi. Uzņēmības kontroles standartšķirni var mainīt, ja izpētē konstatē, ka citas šķirnes ir vai nu piemērotākas, vai pieejamākas.

                  6.

                  Saistībā ar patogēna tipiem Ro1, Ro5, Pa1 un Pa3 izmanto šādas kartupeļu cistu nematodes standarta populācijas:

                              Ro1: populācija Ecosse

                              Ro5: populācija Harmerz

                              Pa1: populācija Scottish

                              Pa3: populācija Chavornay

                        Var pievienot citas kartupeļu cistu nematodes populācijas ar vietēju nozīmi.

                  7.

                  Izmantotās standarta populācijas identitāti pārbauda ar piemērotām metodēm. Ieteicams pārbaudes eksperimentos izmantot vismaz divas izturīgas šķirnes vai divus atšķirīgus standarta klonus ar zināmu izturības spēju.

                  8.

                  Kartupeļu cistu nematodes inokulātam (Pi) jāsastāv no kopumā 5 inficētspējīgām olām un nepieaugušām nematodēm uz 1 ml augsnes. Inokulējamo kartupeļu nematožu skaitu uz 1 ml augsnes ieteicams noteikt izšķilšanās eksperimentos. Kartupeļu cistu nematodi var inokulēt cistu veidā vai olu un nepieaugušu nematožu suspensijas veidā.

                  9.

                  Inokulācijai izmantoto kartupeļu cistu nematodes cistu dzīvotspējai jābūt vismaz 70 %. Ieteicams izmantot 6–24 mēnešus vecas cistas, un tieši pirms lietošanas tās vismaz 4 mēnešus uzglabāt 4 °C temperatūrā.

                  10.

                  Uz katru kartupeļu cistu nematodes populācijas un pārbaudāmās kartupeļu šķirnes kombināciju jābūt vismaz 4 replikātiem (traukiem). Standarta uzņēmības kontrolšķirnei ieteicams izmantot vismaz 10 replikātus.

                  11.

                  Pārbaudes ilgums ir vismaz 3 mēneši, un pirms eksperimenta beigšanas pārbauda attīstījušos mātīšu briedumu.

                  12.

                  Kartupeļu cistu nematodes cistas no minētajiem 4 replikātiem izņem un saskaita katram traukam atsevišķi.

                  13.

                  Standarta uzņēmības kontrolšķirnes galīgo populāciju (Pf) izturības pārbaudes beigās nosaka, saskaitot cistas visos replikātos un olas un nepieaugušās nematodes vismaz 4 replikātos.

                  14.

                  Standarta uzņēmības kontrolšķirnes pieaugumam (Pf/Pi) jābūt vismaz divdesmitkārtīgam.

                  15.

                  Standarta uzņēmības kontrolšķirnes variācijas koeficients (CV) nedrīkst pārsniegt 35 %.

                  16.

                  Pārbaudītās kartupeļu šķirnes un standarta uzņēmības kontrolšķirnes relatīvās uzņēmības attiecību izsaka procentuāli pēc šādas formulas:
                  Pfpārbaudītā šķirne/Pfstandarta uzņēmības kontrolšķirne × 100 %.

                  17.

                  Ja pārbaudītās kartupeļu šķirnes relatīvā uzņēmība pārsniedz 3 %, tad pietiek ar cistu saskaitīšanu. Ja relatīvā uzņēmība ir mazāka par 3 %, papildus cistām jāskaita arī olas un nepieaugušās nematodes.

                  18.

                  Ja pirmajā gadā pārbaudes rezultāti uzrāda, ka šķirne ir pilnībā uzņēmīga pret patogēna tipu, tad nākamajā gadā šis tests nav jāatkārto.

                  19.

                  Pārbaudes rezultātus apstiprina, veicot vēl vismaz vienu pārbaudi citā gadā. Relatīvās uzņēmības vidējo aritmētisko par 2 gadiem izmanto, piešķirot punktus saskaņā ar standarta indeksāciju.


title: Padomes Direktīva (1967. gada 24. oktobris), ar kuru groza Padomes Direktīvu par dalībvalstu noteikumu tuvināšanu attiecībā uz krāsvielām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturam paredzētos pārtikas produktos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31967L0653

Oficiālais Vēstnesis 263 , 30/10/1967 Lpp. 0004 - 0005 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0101  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1967 Lpp. 0262  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0101  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1967 Lpp. 0285  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 3 Lpp. 0006  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0149  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0149

		Padomes Direktīva(1967. gada 24. oktobris),ar kuru groza Padomes Direktīvu par dalībvalstu noteikumu tuvināšanu attiecībā uz krāsvielām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturam paredzētos pārtikas produktos(67/653/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā atbilstīgi 2. panta 1. punktam Padomes 1962. gada 23. oktobra Direktīvā par dalībvalstu noteikumu tuvināšanu attiecībā uz krāsvielām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturam paredzētos pārtikas produktos [3], kura grozīta ar 1. panta 1. punktu Padomes 1965. gada 25. oktobra direktīvā [4], dalībvalstis līdz 1966. gada 31. decembrim drīkst saglabāt savus esošos noteikumus attiecībā uz minētās direktīvas II pielikumā uzskaitītajām krāsvielām;tā kā saskaņā ar zinātniskās izpētes rezultātiem dažas krāsvielas, kas uzskaitītas 1962. gada 23. oktobra direktīvas II pielikumā, proti, eritrozīnu un skābo briljantzaļo BS, ko vairākās dalībvalstīs vispārīgi lieto pārtikas krāsošanai, var droši izmantot, neapdraudot cilvēku veselību; tā kā to lietošana ir vajadzīga ekonomisku iemeslu dēļ;tā kā, atļaujot lietot šīs krāsvielas, tām jānosaka īpaši tīrības kritēriji,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1962. gada 23. oktobra direktīvu groza šādi.1. Ar šādu tekstu papildina I pielikuma 1. iedaļu:- pēc E 126:"E127 | Eritrozīns | 887 | (773) 45430 | 93 | 2, 4, 5, 7–tetrajodflouresceīna dinātrija vai dikālija sāls" |- pēc E 141:"E142 | Skābais briljantzaļais BS (lizamīnzaļais) | 836 | (737) 44090 | 86 | 4,4–bis (dimetilamino) difenilmetilēn–2–naftol–3,6–disulfoskābes nātrija sāls." |Direktīvas II pielikuma I iedaļā svītro datus attiecībā uz eritrozīnu un skābo briljantzaļo BS (lizamīnzaļo).2. Ar šādu tekstu papildina III pielikumu:- pēc E 126:"E 127 EritrozīnsŪdenī nešķīstošie produkti: | ne vairāk kā 0,2 % |Minerālu jodīdi: | ne vairāk kā 1000 mg/kg (vērtēti kā nātrija jodīds) |Papildu krāsvielas: | ne vairāk kā 3 % |Fluoresceīns: | nav konstatējams." |- pēc E 141:"E 142 Skābais briljantzaļais BSŪdenī nešķīstošie produkti: | ne vairāk kā 0,2 % |Papildu krāsvielas: | ne vairāk kā 1 %." |2. pantsDalībvalstīs līdz 1968. gada 1. janvārim stājas spēkā vajadzīgie pasākumi, lai īstenotu šo direktīvu, un par šiem pasākumiem tās tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1967. gada 24. oktobrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsK. Schiller[1] OV 63, 3.4.1967., 966./67. lpp.[2] OV 64, 5.4.1967., 1008./67. lpp.[3] OV 115, 11.11.1962., 2645./62. lpp.[4] OV 178, 26.10.1965., 2793./65. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 93/94/EEK (1993. gada 29. oktobris) par piestiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0094

Oficiālais Vēstnesis L 311 , 14/12/1993 Lpp. 0083 - 0088

		Padomes Direktīva 93/94/EEK(1993. gada 29. oktobris)par piestiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvu 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu [1],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite; tā kā būtu jāparedz nepieciešamie pasākumi tā darbībai;tā kā attiecībā uz piestiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem katrā dalībvalstī nepieciešami konkrēti tehniskie parametri, kas paredzēti obligātos noteikumos, kuri katrā dalībvalstī ir citādi; tā kā šādas noteikumu atšķirības var radīt šķēršļus tirdzniecībai Kopienā;tā kā šos šķēršļus iekšējā tirgus darbībā var likvidēt, ja dalībvalstu noteikumu vietā tās visas nosaka vienādas prasības;tā kā, lai katra veida transportlīdzekļiem varētu piemērot tipa apstiprināšanas un detaļas tipa apstiprināšanas procedūras, kas paredzētas Direktīvā 92/61/EEK, jāizstrādā saskaņotas prasības piestiprinājuma vietai pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajos transportlīdzekļos;tā kā šīs direktīvas mērķis nav saskaņot dažādās dalībvalstīs izmantoto numura zīmju izmērus; tā kā tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka izvirzītās numura zīmes neapdraud lietotājus, tomēr neprasot nekādas izmaiņas transportlīdzekļa konstrukcijā;tā kā, ņemot vērā ierosinātās darbības mērogu un ietekmi attiecīgajā nozarē, šajā direktīvā iekļautie Kopienas pasākumi ir nepieciešami un būtiski, lai Kopienā izstrādātu transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu; tā kā dalībvalstis atsevišķi nevar pienācīgi sasniegt šo mērķi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva un tās pielikums attiecas uz piestiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai visu tipu transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 92/61/EEK 1. pantā.2. pantsProcedūra, saskaņā ar kuru piešķir tipa apstiprinājumu attiecībā uz piestiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam, un nosacījumi par tādu transportlīdzekļu brīvu laišanu tirgū ir paredzēti Direktīvas 92/61/EEK II un III nodaļā.3. pantsVisus grozījumus, kas nepieciešami, lai pielikumos noteiktās prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK [5] 13. pantā noteikto procedūru.4. pants1. Dalībvalstīs līdz 1995. gada 1. maijam pieņem un publicē noteikumus, kas nepieciešami, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.No panta pirmajā daļā minētās dienas dalībvalstis nedrīkst ar piestiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai saistītu iemeslu dēļ aizliegt sākt tādu transportlīdzekļu ekspluatāciju, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām.Dalībvalstis piemēro pirmajā daļā minētos noteikumus no 1995. gada 1. novembra.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 29. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Urbain[1] OV L 225, 10.8.1992., 72. lpp.[2] OV C 293, 9.11.1992., 38. lpp.[3] OV C 337, 21.12.1992., 104. lpp. un 1993. gada 27. oktobra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī nav vēl publicēts).[4] OV C 73, 15.3.1993., 22. lpp.[5] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/53/EEK (OV L 225, 10.8.1992., 1. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS1. IZMĒRIIzmēri piestiprinājuma vietai pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem [1] ir šādi:1.1. Mopēdiem un vieglajiem kvadricikliem:1.1.1. Platums: 100 mm;1.1.2. Augstums: 175 mm;vai1.1.3. Platums: 145 mm;1.1.4. Augstums: 125 mm.1.2. Motocikliem un tricikliem, kuru jauda nepārsniedz 15 kW, un kvadricikliem, kas nav vieglie kvadricikli:1.2.1. Platums: 280 mm;1.2.2. Augstums: 210 mm.1.3. Tricikliem, kuru jauda pārsniedz 15 kW:1.3.1. Piemēro Direktīvas 70/222/EEK noteikumus vieglajiem automobiļiem.2. NOVIETOJUMS2.1. Motocikla, motocikla ar blakusvāģi vai tricikla pakaļējās numura zīmes uzstādīšanas vietai jāatrodas transportlīdzekļa aizmugurē tā, lai:2.1.1. Zīme var tikt novietota gareniskā plaknē, kas šķērso transportlīdzekļa ārējos gabarīta punktus.3. SLĪPUMS3.1. Pakaļējā numura zīme:3.1.1. Jānovieto perpendikulāri transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei;3.1.2. Var būt ne vairāk kā 30° slīpumā, ja numura atbalsta plate vērsta uz augšu;3.1.3. Var būt ne vairāk kā 15° slīpumā, ja numura atbalsta plate vērsta uz leju.4. MAKSIMĀLAIS AUGSTUMS4.1. Noslogotam transportlīdzeklim (transportlīdzekļa svars braukšanas kārtībā, kam pieskaitīti 75 kg) neviens piestiprinājuma vietas pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai punkts nedrīkst atrasties augstāk par 1,5 m virs zemes.5. MINIMĀLAIS AUGSTUMS5.1. Noslogotam transportlīdzeklim (transportlīdzekļa svars braukšanas kārtībā, kam pieskaitīti 75 kg) neviens piestiprinājuma vietas pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai punkts nedrīkst atrasties zemāk par 0,20 m virs zemes, vai zemāk par riteņa rādiusa attālumu no zemes, ja tas ir mazāks nekā 0,20 m.6. ĢEOMETRISKĀ REDZAMĪBA6.1. Zīmes piestiprinājuma vietai jābūt redzamai laukumā, ko ierobežo divi divskaldņi: viens ar horizontālo šķautni, ko nosaka divas plaknes, kuras šķeļ piestiprinājuma vietas laukuma augšējo un apakšējo horizontālo šķautni leņķos, kas attiecībā pret horizontālo ir parādīti 1. attēlā; otrs ar vertikālo šķautni, ko nosaka divas plaknes, kuras šķērso katru plāksnes malu leņķos, kas attiecībā pret transportlīdzekļa garenisko vidusplakni ir parādīti 2. attēlā.+++++ TIFF +++++Ģeometriskās redzamības leņķis (divskaldnis ar horizontālo šķautni)+++++ TIFF +++++Ģeometriskās redzamības leņķis (divskaldnis ar vertikālo šķautni)[1] Mopēdiem tā ir reģistrācijas un/vai identifikācijas plāksne.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/34/EK (1999. gada 10. maijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 85/374/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz atbildību par produktiem ar trūkumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0034

Oficiālais Vēstnesis L 141 , 04/06/1999 Lpp. 0020 - 0021

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/34/EK(1999. gada 10. maijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 85/374/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz atbildību par produktiem ar trūkumiemEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],(1) tā kā produkta drošība un atlīdzība par kaitējumu, ko izraisījuši produkti ar trūkumiem, ir obligātas sociālās prasības, kuras jāievēro iekšējā tirgū; tā kā Kopiena šīs prasības ir nodrošinājusi ar Direktīvu 85/374/EEK [4] un Padomes Direktīvu 92/59/EEK (1992. gada 29. jūnijs) par produktu vispārēju drošību [5];(2) tā kā ar Direktīvu 85/374/EEK izveidoja taisnīgu tādu risku sadali, kas ir raksturīgi mūsdienu sabiedrībā, kurā ir augsta tehnisko īpatnību pakāpe; tā kā minētā direktīva tādēļ sasniedza saprātīgu līdzsvaru starp iesaistītajām interesēm, jo īpaši starp patērētāju veselības aizsardzību, jauninājumu, zinātniskās un tehnoloģiskās attīstības veicināšanu, garantējot netraucētu konkurenci un veicinot tirdzniecību saskaņotā civiltiesiskās atbildības sistēmā; tā kā minētā direktīva tādējādi ir palīdzējusi veicināt tirgotāju izpratni par produktu drošību un tai pievērsto nozīmīgumu;(3) tā kā dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanas pakāpe, kas sasniegta ar Direktīvu 85/374/EEK, nav pilnīga saistībā ar paredzētajām atkāpēm, jo īpaši attiecībā uz direktīvas apjomu, no kura izslēgti nepārstrādāti lauksaimniecības produkti;(4) tā kā Komisija pārrauga Direktīvas 85/374/EEK īstenošanu un ietekmi, un jo īpaši tās aspektu par patērētāju aizsardzību un iekšējā tirgus darbību attiecībā uz pirmo ziņojumu; tā kā šajā sakarā Komisijai saskaņā ar minētās direktīvas 21. pantu jāiesniedz otrs ziņojums par tās piemērošanu;(5) tā kā lauksaimniecības pamatproduktu iekļaušana Direktīvas 85/374/EEK piemērošanas jomā palīdzētu atjaunot patērētāju uzticību lauksaimniecības produktu drošībai; tā kā šāds pasākums atbilstu augsta līmeņa patērētāju aizsardzības prasībām;(6) tā kā apstākļi pieprasa grozīt Direktīvu 85/374/EEK, lai patērētāju labad veicinātu likumīgu atlīdzību par kaitējumu veselībai, ko izraisījuši lauksaimniecības produkti ar trūkumiem;(7) tā kā šī direktīva ietekmē iekšējā tirgus darbību, jo tirdzniecību ar lauksaimniecības produktiem vairāk neietekmēs atšķirības noteikumos par ražotāja atbildību;(8) tā kā atbildība bez vainas, kas noteikta Direktīvā 85/374/EEK, jāpiemēro visiem produktu veidiem, tostarp lauksaimniecības produktiem, kas definēti Līguma 32. panta 1. punkta otrajā teikumā un uzskaitīti minētā Līguma I pielikumā;(9) tā kā saskaņā ar proporcionalitātes principu ir nepieciešams un lietderīgi iekļaut lauksaimniecības produktus Direktīvas 85/374/EEK piemērošanas jomā, lai sasniegtu visu patērētāju paaugstinātas aizsardzības un pareizas iekšējā tirgus darbības pamatmērķus; tā kā šī direktīva aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai sasniegtu izvirzītos mērķus saskaņā ar Līguma 5. panta trešo daļu,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 85/374/EEK groza šādi.1. Direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:"2. pantsŠajā direktīvā "produkts" nozīmē visas kustamas lietas, pat ja tās ir izmantotas kādā citā kustamā lietā vai nekustamā īpašumā. Pie "produktiem" pieder elektrība."2. Direktīvas 15. panta 1. punkta a) apakšpunktu svītro.2. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Tās piemēro minētos pasākumus no 2000. gada 4. decembra.Kad dalībvalstis pieņem šādus tiesību aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās turpmāk pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 10. maijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Eichel[1] OV C 337, 7.11.1997., 54. lpp.[2] OV C 95, 30.3.1998., 69. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1998. gada 5. novembra Atzinums (OV C 359, 23.11.1998., 25. lpp.), Padomes 1998. gada 17. decembra Kopējā nostāja (OV C 49, 22.2.1999., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 23. marta Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 1999. gada 29. aprīļa Lēmums.[4] OV L 210, 7.8.1985., 29. lpp. Direktīva grozīta ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[5] OV L 228, 11.8.1992., 24. lpp.--------------------------------------------------