title: Padomes Desmitā direktīva (1984. gada 31. jūlijs) par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem, kas groza Direktīvu 77/388/EEK par pievienotās vērtības nodokļa piemērošanu kustama materiāla īpašuma izīrēšanai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0386

Oficiālais Vēstnesis L 208 , 03/08/1984 Lpp. 0058 - 0058 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0122  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0170  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0122  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0170

		Padomes Desmitā direktīva(1984. gada 31. jūlijs)par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem, kas groza Direktīvu 77/388/EEK par pievienotās vērtības nodokļa piemērošanu kustama materiāla īpašuma izīrēšanai(84/386/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOMEņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 99. un 100. pantu,ņemot vērā Padomes 1977. gada 17. maija Sesto direktīvu par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem — pievienotās vērtības nodokļu kopīgo sistēmu kā vienotu pamatu vērtējumam [1],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā:(1) Saskaņā ar iepriekšminētās direktīvas 4. panta 2. punktu kustama materiāla īpašuma izīrēšana var būt saimnieciska darbība, uz kuru attiecas pievienotās vērtības nodoklis.(2) Iepriekšminētās direktīvas 9. panta 1. punkta attiecināšana uz kustama materiāla īpašuma izīrēšanu var radīt būtiskus konkurences traucējumus, ja iznomātājs un nomnieks ir reģistrēti dažādās dalībvalstīs un šajās valstīs ir atšķirīgas nodokļu likmes.(3) Tāpēc jānoteic, ka vieta, kur sniedz pakalpojumu, ir vieta, kur klients reģistrējis savu uzņēmējdarbību vai viņam nodibināts uzņēmums, kuram pakalpojumu sniedz, vai, ja tādas nav, vieta, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai pastāvīgā dzīvesvieta.(4) Tomēr attiecībā uz visa veida transporta līdzekļu izīrēšanu kontroles nolūkos 9. panta 1. punktu stingri piemēro, vietu, kur piegādātājs reģistrējis savu uzņēmumu, uzskatot par šādu pakalpojumu sniegšanas vietu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīva 77/388/EEK ir grozīta šādi:1) 9. panta 2. punkta d) apakšpunktu svītro;2) 9. panta 2. punkta e) apakšpunktu papildina ar šādu ievilkumu:"— "kustama materiālā īpašuma izīrēšana, izņemot visa veida transportu";"3) 9. panta 3. punktā, "un kustama materiālā īpašuma izīrēšana" aizstāj ar "un visa veida transporta izīrēšana".2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā vajadzīgie pasākumi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1985. gada 1. jūlijam.2. Dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, ko tās nosaka, lai piemērotu šo direktīvu. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1984. gada 31. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. O'Keeffe[1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.[2] OV C 116, 9.5.1979., 4. lpp.[3] OV C 4, 7.1.1980., 63. lpp.[4] OV C 297, 28.11.1979., 16. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2004/87/EK (2004. gada 7. septembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai pielāgotu tās III pielikumu tehnikas attīstībai Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               8.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 287/4

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2004/87/EK
   (2004. gada 7. septembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai pielāgotu tās III pielikumu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem (1) un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
   pēc apspriešanās ar Zinātnisko komiteju gala patērētājiem paredzēto kosmētikas līdzekļu un nepārtikas preču jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               2002. gada aprīlī Komisija iekļāva Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 2. daļā 60 matu krāsas ar atsauces numuriem no 1 līdz 60. Tā kā bija nepieciešama detalizētāka informācija par šo matu krāsu drošību, lai Zinātniskā komiteja gala patērētājiem paredzēto kosmētikas līdzekļu un nepārtikas preču jautājumos (SCCNFP) varētu veikt šo produktu riska novērtējumu, šīs matu krāsas ir pagaidām atļauts izmanot kosmētikas līdzekļos līdz 2004. gada 30. septembrim.

               (2)

               2002. gada decembrī SCCNFP noteica pamatprasības matu krāsu modernai riska novērtēšanai. Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām 2003. gada decembrī tika panākta vienošanās, ka 2005. gada jūlijs ir piemērots datums, lai sniegtu SCCNFP papildu informāciju par matu krāsām, ievērojot jaunās prasības. Tāpēc ir jāpagarina laika periods, kurā šīs matu krāsas ir iekļautas Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 2. daļā.

               (3)

               Attiecīgi ir jāgroza Direktīva 76/768/EEK.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Kosmētikas līdzekļu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 2. daļas g ailē atsauces numuriem no 1 līdz 60 datumu “30.9.2004.” aizstāj ar “31.12.2005.”.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis pieņem normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vēlākais, līdz 2004. gada 1. oktobrim. Tās nekavējoties dara Komisijai zināmus šos noteikumus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2004. gada 7. septembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Olli REHN

      (1)  OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/83/EK (OV L 238, 25.9.2003., 23. lpp.).


title: Komisijas Direktīva 2008/66/EK ( 2008. gada 30. jūnijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot tajā darbīgās vielas bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 171/9

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/66/EK
   (2008. gada 30. jūnijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot tajā darbīgās vielas bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000 (2) un Regulā (EK) Nr. 1490/2002 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Sarakstā ir iekļauts bifenokss, diflufenikāns, fenoksaprops-P, fenpropidīns un hinoklamīns.

               (2)

               Minēto darbīgo vielu iedarbība uz cilvēka veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar noteikumiem Regulā (EK) Nr. 451/2000 un Regulā (EK) Nr. 1490/2002 attiecībā uz vairākiem lietojuma veidiem, ko piedāvājuši pieteikuma iesniedzēji. Turklāt minētajās regulās ir izraudzītas ziņotājas dalībvalstis, kuru pienākums ir saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1490/2002 10. panta 1. punktu iesniegt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) attiecīgos novērtējuma ziņojumus un ieteikumus. Attiecībā uz bifenoksu ziņotāja dalībvalsts bija Beļģija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2005. gada 4. jūlijā. Ziņotāja dalībvalsts par diflufenikānu bija Apvienotā Karaliste, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2005. gada 1. augustā. Attiecībā uz fenoksapropu-P ziņotāja dalībvalsts bija Austrija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2005. gada 2. maijā. Par fenpropidīnu un hinoklamīnu ziņotāja dalībvalsts bija Zviedrija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta attiecīgi 2005. gada 24. jūnijā un 2005. gada 15. jūnijā.

               (3)

               Dalībvalstu un EPNI speciālisti veica novērtējuma ziņojumu salīdzinošo pārskatīšanu un iesniedza tos Komisijai EPNI zinātnisko ziņojumu veidā 2007. gada 14. novembrī par hinoklamīnu, 2007. gada 29. novembrī par bifenoksu un fenoksapropu-P un 2007. gada 17. decembrī par diflufenikānu un fenpropidīnu (4). Šos ziņojumus dalībvalstis un Komisija izskatīja Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2008. gada 14. martā tie tika pabeigti Komisijas pārskata ziņojumu veidā par bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu.

               (4)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs atklājās, ka augu aizsardzības līdzekļi, kuru sastāvā ir bifenokss, diflufenikāns, fenoksaprops-P, fenpropidīns un hinoklamīns, kopumā varētu atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietošanas veidiem, kas tika izskatīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumos. Tādēļ šīs darbīgās vielas attiecīgi jāiekļauj I pielikumā, lai nodrošinātu, ka visās dalībvalstīs saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem var piešķirt atļaujas attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās darbīgās vielas.

               (5)

               Neatkarīgi no šā secinājuma ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem aspektiem. Direktīvas 91/414/EK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Tādēļ ir lietderīgi turpmāk testēt bifenoksu, lai apstiprinātu riska novērtējumu patērētājiem par ilgtermiņa risku zālēdājiem, un turpmāk testēt fenpropidīnu, lai apstiprinātu riska novērtējumu attiecībā uz ilgtermiņa risku zālēdājiem un kukaiņēdājiem putniem, un šādi pētījumi jāsniedz pieteikumu iesniedzējiem.

               (6)

               Pirms darbīgo vielu iekļauj I pielikumā, jāparedz pietiekams laikposms, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties šīs iekļaušanas radīto jauno prasību izpildei.

               (7)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no darbīgās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. panta prasībām un I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc spēkā esošās atļaujas. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jānosaka ilgāks laikposms, lai saskaņā ar Direktīvā 91/414/EEK izklāstītajiem vienotajiem principiem iesniegtu un novērtētu pilnu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu.

               (8)

               Iepriekš gūta pieredze, iekļaujot saskaņā ar Komisijas Regulu (EEK) Nr. 3600/92 (5) novērtētās darbīgās vielas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, liecina par iespējamām grūtībām, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām grūtībām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, galvenokārt pienākums pārbaudīt, ka atļaujas turētājs pamato piekļuvi dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr precizēšana, salīdzinot ar līdzšinējām direktīvām par grozījumiem I pielikumā, neuzliek jaunus pienākumus dalībvalstīm vai atļauju turētājiem.

               (9)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EKK.

               (10)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Vēlākais līdz 2009. gada 30. jūnijam dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties iesniedz Komisijai minēto tiesību aktu tekstus, kā arī minēto tiesību aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2009. gada 1. jūlija.
   Pieņemot minētos aktus, dalībvalstis tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai attiecīgu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2009. gada 30. jūnijam saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc spēkā esošas atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur darbīgo vielu bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu.
   Līdz minētajai dienai tās jo īpaši pārbauda, vai ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un vai atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai, kas saskaņā ar 13. panta nosacījumiem atbilst minētās direktīvas II pielikuma noteikumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras vēlākais līdz 2008. gada 31. decembrim ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā, dalībvalstis veic līdzekļa pārvērtēšanu saskaņā ar vienotajiem principiem, kas noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ievērojot minētās direktīvas I pielikuma ieraksta B daļu, kas attiecīgi attiecas uz bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem.
   Kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               gadījumā, ja bifenokss, diflufenikāns, fenoksaprops-P, fenpropidīns un hinoklamīns augu aizsardzības līdzeklī ir vienīgā darbīgā viela, pēc vajadzības groza vai atsauc atļauju ne vēlāk kā 2012. gada 31. decembrī; vai

               b)

               ja līdzeklis satur bifenoksu, diflufenikānu, fenoksapropu-P, fenpropidīnu un hinoklamīnu kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2012. gada 31. decembrī vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2009. gada 1. janvārī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 30. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2008/45/EK (OV L 94, 5.4.2008., 21. lpp.).

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1044/2003 (OV L 151, 19.6.2003., 32. lpp.).

      (3)  OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1095/2007 (OV L 246, 21.9.2007., 19. lpp.).

      (4)  EPNI zinātniskais ziņojums (2007) 119, 1.–84. lpp., “Secinājumi par speciālistu veikto darbīgās vielas bifenoksa pesticīdu riska novērtēšanas salīdzinošo pārskatīšanu” (pabeigts 2007. gada 29. novembrī).
   EPNI zinātniskais ziņojums (2007) 122, 1.–84. lpp., “Secinājumi par speciālistu veikto darbīgās vielas diflufenikāna pesticīdu riska novērtēšanas salīdzinošo pārskatīšanu” (pabeigts 2007. gada 17. decembrī).
   EPNI zinātniskais ziņojums (2007) 121, 1.–76. lpp., “Secinājumi par speciālistu veikto darbīgās vielas fenoksaprops-P pesticīdu riska novērtēšanas salīdzinošo pārskatīšanu” (pabeigts 2007. gada 29. novembrī).
   EPNI zinātniskais ziņojums (2007) 124, 1.–84. lpp., “Secinājumi par speciālistu veikto darbīgās vielas fenpropidīna pesticīdu riska novērtēšanas salīdzinošo pārskatīšanu” (pabeigts 17. decembrī, pārskatīts 2008. gada 29. janvārī, labojot kļūdas ūdens riska novērtējuma aprēķinos).
   EPNI zinātniskais ziņojums (2007) 117, 1.–70. lpp., “Secinājumi par speciālistu veikto darbīgās vielas hinoklamīna pesticīdu riska novērtēšanas salīdzinošo pārskatīšanu” (pabeigts 2007. gada 14. novembrī).

      (5)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 416/2008 (OV L 125, 9.5.2008., 25. lpp.).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Plaši pazīstamais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “186

                     Bifenokss

                        CAS Nr. 42576-02-3

                        CIPAC Nr. 413

                        metil-5-(2,4-dihlorfenoksi)-2-nitrobenzoāts

                     ≥ 970 g/kg piemaisījumi:

                                 max. 3 g/kg 2,4-dichlorophenol

                                 max. 6 g/kg 2,4-dichloroanisole

                     2009. gada 1. janvāris

                     2018. gada 31. decembris

                     A   DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai kā herbicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par bifenoksu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2008. gada 14. martā pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Vispārējā novērtēšanā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 lietotāju drošībai un jānodrošina, ka lietošanas noteikumos paredzēts izmantot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus,

                                 —

                                 uztura ietekmei uz patērētājiem, ko rada bifenoksa atliekas dzīvnieku izcelsmes produktos un secīgajos maiņas kultūraugos.

                           Attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt:

                                 —

                                 informāciju par bifenoksa un tā metabolīta bifenoksa hidroksilskābes atliekām dzīvnieku izcelsmes pārtikā un par bifenoksa atliekām maiņas kultūraugos,

                                 —

                                 informāciju, kas palīdzētu turpmāk risināt jautājumus saistībā ar ilgtermiņa risku, ko zālēdājiem rada bifenoksa lietošana.

                           Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs šādus apstiprinošus datus un informāciju iesniedz Komisijai divu gadu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

                     187

                     Diflufenikāns

                        CAS Nr. 83164-33-4

                        CIPAC Nr. 462

                        2′,4′-difluor-2-(α,α,α-trifluor-m-toliloksi)nikotīnanilīds

                     ≥ 970 g/kg

                     2009. gada 1. janvāris

                     2018. gada 31. decembris

                     A   DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai kā herbicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas 2008. gada 14. martā pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par diflufenikānu un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Vispārējā novērtēšanā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 ūdens organismu aizsardzībai, vajadzības gadījumā piemēro riska mazināšanas pasākumus, piemēram, buferzonas,

                                 —

                                 nesaistītu augu aizsardzībai. Vajadzības gadījumā piemēro riska mazināšanas pasākumus, piemēram, neapstrādātas buferzonas.

                     188

                     Fenoksaprops-P

                        CAS Nr. 113158-40-0

                        CIPAC Nr. 484

                        (r)-2[4-[(6-hlor-2-benzoksazolil]-fenoksi]-propānskābe

                     ≥ 920 g/kg

                     2009. gada 1. janvāris

                     2018. gada 31. decembris

                     A   DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai kā herbicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par fenoksapropu-P un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2008. gada 14. martā pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 lietotāju drošībai un jānodrošina, ka lietošanas noteikumos paredzēts izmantot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus,

                                 —

                                 nesaistītu augu aizsardzībai,

                                 —

                                 aizsargvielas mefenpirdietila klātbūtnei preparātos, novērtējot ietekmi uz lietotājiem, darbiniekiem un iesaistītām personām,

                                 —

                                 vielas un dažu tās noārdīšanās produktu noturībai zonās, kur ir zemāka temperatūra vai kur var gadīties anaerobi apstākļi.

                           Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ir jāietver riska mazināšanas pasākumi.

                     189

                     Fenpropidīns

                        CAS Nr. 67306-00-7

                        CIPAC Nr. 520

                        (r,s)-1-[3-(4-terc-butilfenil)-2-metilpropil]-piperidīns

                     ≥ 960 g/kg (racēmisks maisījums)

                     2009. gada 1. janvāris

                     2018. gada 31. decembris

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par fenpropidīnu, ko 2008. gada 14. martā pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja, un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 lietotāju un darbinieku drošībai un jānodrošina, ka lietošanas noteikumos paredzēts izmantot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus,

                                 —

                                 ūdens organismu aizsardzībai un jānodrošina, ka atļaujas nosacījumos vajadzības gadījumā tiek iekļauti riska mazināšanas pasākumi, piemēram, buferzonas.

                           Attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt:

                                 —

                                 informāciju, kas palīdzētu turpmāk risināt jautājumus saistībā ar ilgtermiņa risku, ko zālēdājiem un kukaiņēdājiem putniem rada fenpropidīna lietošana.

                           Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs šādus apstiprinošus datus un informāciju iesniedz Komisijai divu gadu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

                     190

                     Hinoklamīns

                        CAS Nr. 2797-51-5

                        CIPAC Nr. 648

                        2-amino-3-hlor-1,4-naftohinons

                     ≥ 965 g/kg piemaisījums:
                     dihlons (2,3-dihlor-1,4-naftohinons) maks. 15 g/kg

                     2009. gada 1. janvāris

                     2018. gada 31. decembris

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B   DAĻA
                     Novērtējot pieteikumus, kas iesniegti, lai saņemtu atļauju lietot hinoklamīnu saturošus augu aizsardzības līdzekļus citādi nekā dekoratīviem augiem vai stādu audzētavās, dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem kritērijiem un jānodrošina, ka pirms šādas atļaujas izsniegšanas to rīcībā ir visi nepieciešamie dati un informācija.
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas 2008. gada 14. martā pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par hinoklamīnu un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 lietotāju, darbinieku vai klātesošu personu drošībai un jānodrošina, ka lietošanas noteikumos paredzēts izmantot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus,

                                 —

                                 ūdens organismu aizsardzībai,

                                 —

                                 putnu un mazu zīdītāju aizsardzībai.

                           Izmantošanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver atbilstošus riska mazināšanas pasākumus.

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju sniegta pārskata ziņojumā.”


title: Komisijas Direktīva 2008/100/EK ( 2008. gada 28. oktobris), ar ko groza Padomes Direktīvu 90/496/EEK par pārtikas produktu uzturvielu marķējumu attiecībā uz ieteicamajām diennakts devām, enerģētiskās vērtības pārrēķina koeficientiem un definīcijām (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               29.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 285/9

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/100/EK
   (2008. gada 28. oktobris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 90/496/EEK par pārtikas produktu uzturvielu marķējumu attiecībā uz ieteicamajām diennakts devām, enerģētiskās vērtības pārrēķina koeficientiem un definīcijām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 24. septembra Direktīvu 90/496/EEK par pārtikas produktu uzturvielu marķējumu (1) un jo īpaši tās 1. panta 4. punkta a) un j) apakšpunktu un 5. panta 2. punktu,
   apspriedusies ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 90/496/EEK ir norādīts, ka jānosaka šķiedrvielu definīcija.

               (2)

               Nosacījumi par uzturvērtības norādēm, piemēram, “šķiedrvielu avots” vai “daudz šķiedrvielu”, ir noteikti pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulai (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (2).

               (3)

               Skaidrības labad un lai nodrošinātu konsekvenci ar citiem Kopienas tiesību aktiem, kas attiecas uz šo jēdzienu, jāsniedz “šķiedrvielu” definīcija.

               (4)

               Sagatavojot šķiedrvielu definīciju, jāņem vērā attiecīgais darbs, ko veic Codex Alimentarius, un apgalvojums par pārtikas šķiedrvielām, ko 2007. gada 6. jūlijā izteica Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes Diētisko produktu, uztura un alerģiju zinātnes ekspertu grupa.

               (5)

               Šķiedrvielas parasti tiek uzņemtas kā augu materiāls, un tām ir labvēlīga fizioloģiska ietekme vienā vai vairākos veidos, piemēram, tās samazina barības pārvietošanās ilgumu zarnu traktā, palielina izkārnījumu masu, tās fermentē taisnās zarnas mikroflora, tās samazina kopējā holesterīna līmeni asinīs un LDL holesterīna līmeni asinīs, samazina glikozi asinīs pēc ēšanas vai pazemina insulīna līmeni asinīs. Jaunākie zinātniskie pierādījumi liecina, ka līdzīgu labvēlīgu fizioloģisku ietekmi var nodrošināt arī citi ogļhidrātu polimēri, kas netiek sašķelti un nav dabiski sastopami uzturā, to uzņemot. Tādēļ ir lietderīgi šķiedrvielu definīcijā iekļaut ogļhidrātu polimērus, kuriem ir labvēlīga fizioloģiska ietekme vienā vai vairākos veidos.

               (6)

               Augu izcelsmes ogļhidrātu polimēri, kas atbilst šķiedrvielu definīcijai, augos var būt cieši saistīti ar lignīnu vai citiem ogļhidrātus nesaturošiem komponentiem, piemēram, fenola savienojumiem, vaskiem, saponīniem, fitātiem, kutīnu, fitosterīniem. Ja šīs vielas cieši saista ar augu izcelsmes ogļhidrātu polimēriem un ekstrahē ar ogļhidrātu polimēriem šķiedrvielu analīzei, tās var uzskatīt par šķiedrvielām. Tomēr, ja tās tiek atdalītas no ogļhidrātu polimēriem un pievienotas uzturam, šīs vielas nedrīkst uzskatīt par šķiedrvielām.

               (7)

               Ņemot vērā jaunus zinātniskos un tehnoloģiskos sasniegumus, ir nepieciešams grozīt enerģētiskās vērtības pārrēķina koeficientu sarakstu.

               (8)

                  FAO tehniskās darba grupas ziņojumā par uztura enerģētisko vērtību – analīzes metodēm un pārrēķina koeficientiem – ir norādīts, ka 70 % šķiedrvielu tradicionālajos pārtikas produktos tiek uzskatītas par fermentējamām. Tādēļ šķiedrvielu vidējai enerģētiskajai vērtībai būtu jābūt 8 kJ/g (2 kcal/g).

               (9)

               Eritritolu var izmantot daudzos pārtikas produktos, un cita starpā to izmanto, lai aizstātu uzturvielas, piemēram, cukuru, ja vēlama zemāka enerģētiskā vērtība.

               (10)

               Eritritols ir poliols, un saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem, kā noteikts Direktīvas 90/496/EEK 5. panta 1. punktā, tā enerģētisko vērtību aprēķinātu, izmantojot poliolu pārrēķina koeficientu, proti, 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Izmantojot šo enerģētiskās vērtības pārrēķina koeficientu, patērētājs netiek pilnībā informēts par produkta samazināto enerģētisko vērtību, kas iegūta, tā ražošanā izmantojot eritritolu. Pārtikas zinātniskā komiteja 2003. gada 5. marta atzinumā par eritritolu norādīja, ka eritritola enerģētiskā vērtība ir mazāka nekā 0,9 kJ/g (mazāk nekā 0,2 kcal/g). Tādēļ ir lietderīgi pieņemt piemērotu enerģētiskās vērtības pārrēķina koeficientu eritritolam.

               (11)

               Direktīvas 90/496/EEK pielikumā ir ietverti vitamīni un minerālvielas, kuras drīkst uzskaitīt marķējumā, norādītas to ieteicamās diennakts devas (IDD) un definēts noteikums par to, kas ir uzskatāms par ievērojamu daudzumu. IDD saraksta mērķis ir sniegt uzturvielu marķējumā norādāmās vērtības un ievērojama daudzuma aprēķinu.

               (12)

               Noteikumā par ievērojamu daudzumu, kā noteikts Direktīvas 90/496/EEK pielikumā, ir ietverta atsauce uz citiem Kopienas tiesību aktiem, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/46/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz uztura bagātinātājiem (3), pielikumu Regulai (EK) Nr. 1924/2006 un 6. panta 6. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 1925/2006 par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (4).

               (13)

               Direktīvas 90/496/EEK pielikumā norādītās IDD pamatojas uz ieteikumu, ko izteica FAO/PTO ekspertu konsultatīvajā sanāksmē Helsinkos 1988. gadā.

               (14)

               Lai nodrošinātu konsekvenci ar citiem Kopienas tiesību aktiem, pašreizējais vitamīnu un minerālvielu un to IDD saraksts ir jāatjaunina, ņemot vērā zinātnisko attīstību kopš 1988. gada.

               (15)

               Pārtikas zinātniskā komiteja 2003. gada 5. marta atzinumā par uzturvielu marķējumā norādāmo atsauces vērtību pārskatīšanu iekļāva pieaugušajiem paredzētas marķējuma atsauces vērtības. Šis atzinums attiecas uz vitamīniem un minerālvielām, kas minētas Direktīvas 2002/46/EK I pielikumā un Regulas (EK) Nr. 1925/2006 I pielikumā.

               (16)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīvas 90/496/EEK pielikums.

               (17)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 90/496/EEK groza šādi.

               1)

               Direktīvas 1. panta 4. punkta j) apakšpunktā pievieno šādu teikumu:
               “Direktīvas II pielikumā iekļauj materiāla un, ja vajadzīgs, analīzes metožu definīciju;”.

               2)

               Direktīvas 5. panta 1. punktu papildina ar šādiem ievilkumiem:

                           “—

                           šķiedrvielas 2 kcal/g – 8 kJ/g

                           —

                           eritritols 0 kcal/g – 0 kJ/g.”

               3)

               Direktīvas pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikuma tekstu.

               4)

               Pievieno šīs direktīvas II pielikuma tekstu.

         2. pants
   1.   Dalībvalstīs vēlākais līdz 2009. gada 31. oktobrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmus minētos noteikumus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro šos noteikumus tā, lai no 2012. gada 31. oktobra aizliegtu tādu produktu tirdzniecību, kuri neatbilst prasībām Direktīvā 90/496/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 28. oktobrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 276, 6.10.1990., 40. lpp.

      (2)  OV L 12, 18.1.2007., 3. lpp.

      (3)  OV L 183, 12.7.2002., 51. lpp.

      (4)  OV L 404, 30.12.2006., 26. lpp.

      I PIELIKUMS
      Direktīvas 90/496/EEK pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

            “I PIELIKUMS
            Vitamīni un minerālvielas, kuras drīkst uzskaitīt marķējumā, un to ieteicamās diennakts devas (IDD)

                        A vitamīns (μg)

                        800

                        D vitamīns (μg)

                        5

                        E vitamīns (mg)

                        12

                        K vitamīns (μg)

                        75

                        C vitamīns (mg)

                        80

                        Tiamīns (mg)

                        1,1

                        Riboflavīns (mg)

                        1,4

                        Niacīns (mg)

                        16

                        B6 vitamīns (mg)

                        1,4

                        Folijskābe (μg)

                        200

                        B12 vitamīns (μg)

                        2,5

                        Biotīns (μg)

                        50

                        Pantotēnskābe (mg)

                        6

                        Kālijs (mg)

                        2 000

                        Hlorīds (mg)

                        800

                        Kalcijs (mg)

                        800

                        Fosfors (mg)

                        700

                        Magnijs (mg)

                        375

                        Dzelzs (mg)

                        14

                        Cinks (mg)

                        10

                        Varš (mg)

                        1

                        Mangāns (mg)

                        2

                        Fluorīds (mg)

                        3,5

                        Selēns (μg)

                        55

                        Hroms (μg)

                        40

                        Molibdēns (μg)

                        50

                        Jods (μg)

                        150

                  Lemjot par to, kas ir uzskatāms par ievērojamu daudzumu, būtu jāņem vērā 15 % no ieteicamās diennakts devas, kas norādīta pielikumā un ietilpst 100 g vai 100 ml produkta vai vienā iepakojumā, ja tas satur tikai vienu porciju.”

      II PIELIKUMS
      Direktīvai 90/496/EEK pievieno šādu II pielikumu:

            “II PIELIKUMS
            Šķiedrvielas saturoša materiāla un analīzes metožu definīcija, kā minēts 1. panta 4. punkta j) apakšpunktā
            Šķiedrvielas saturoša materiāla definīcija
            Šajā direktīvā “šķiedrvielas” ir ogļhidrātu polimēri ar trim vai vairākām monomēra vienībām, kuras netiek sašķeltas, kā arī neuzsūcas cilvēka tievajās zarnās un pieder pie šādām kategorijām:

                        —

                        pārtikas ogļhidrātu polimēri, kas dabiski sastopami uzturā, to uzņemot,

                        —

                        pārtikas ogļhidrātu polimēri, ko ar fiziskiem līdzekļiem, fermentējot vai ķīmiski iegūst no pārtikas izejvielām un kam ir labvēlīga fizioloģiska ietekme, par ko liecina vispārēji pieņemti zinātniskie atzinumi,

                        —

                        pārtikas ogļhidrātu sintētiskie polimēri, kuriem ir labvēlīga fizioloģiska ietekme, par ko liecina vispārēji pieņemtie zinātniskie atzinumi.”