title: Padomes Direktīva (1976. gada 27. jūlijs par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro spiedtvertnēm un to inspekcijas metodēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31976L0767

Oficiālais Vēstnesis L 262 , 27/09/1976 Lpp. 0153 - 0168 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0182  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0127  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0182  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0192  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0192

		Padomes Direktīva(1976. gada 27. jūlijspar dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro spiedtvertnēm un to inspekcijas metodēm(76/767/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā katrā dalībvalstī spiedtvertņu konstrukcijas, verifikācijas un/vai ekspluatācijas tehniskos parametrus nosaka obligātie noteikumi; tā kā šīs prasības dalībvalstīs atšķiras; tā kā šādas atšķirības rada šķēršļus tirdzniecībā un var radīt nevienlīdzīgus konkurences nosacījumus Kopienā;tā kā šos šķēršļus kopējā tirgus izveidē un darbībā var mazināt vai pat novērst, ja visās dalībvalstīs piemēro vienas un tās pašas prasības, kuras papildina vai aizstāj attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošos tiesību aktus;tā kā jāpārbauda atbilstība šīm tehniskajām prasībām, lai nodrošinātu lietotāju un trešo personu efektīvu aizsardzību; tā kā pastāvošās inspekcijas procedūras dalībvalstīs atšķiras; tā kā, lai nodrošinātu spiedtvertņu brīvu apriti kopējā tirgū un lai novērstu to, ka inspekciju veic pārmērīgi, kas faktiski rada šķēršļus tvertņu brīvai apritei, dalībvalstīm būtu jāvienojas par inspekcijas procedūru savstarpēju atzīšanu;tā kā, lai veicinātu inspekcijas procedūru savstarpēju atzīšanu, būtu jāizstrādā atbilstīgas tvertņu EEK tipa apstiprināšanas un EEK verifikācijas procedūras, un jāsaskaņo par apstiprinājumu atbildīgo iestāžu nozīmēšanas kritēriji;tā kā uz spiedtvertnes esošais EEK marķējums, kas norāda to, ka tvertne attiecīgi inspicēta, liecina, ka tā atbilst attiecīgām tehniskajām prasībām, un tāpēc, tvertni importējot un nododot ekspluatācijā, nav jāatkārto inspekcija, kas jau veikta;tā kā valstu noteikumi par spiedtvertnēm attiecas uz daudzu kategoriju spiedtvertnēm, kas atšķiras pēc izmantojuma, jaudas un spiediena; tā kā ar šo direktīvu būtu jāparedz vispārīgi noteikumi jo īpaši attiecībā uz EEK tipa apstiprināšanas un verifikācijas procedūrām; tā kā atsevišķās direktīvās par katras kategorijas tvertnēm tiks noteiktas tehniskās prasības attiecībā uz šādu tvertņu projektiem un inspekcijas metodēm un vajadzības gadījumā nosacījumi, ar kādiem Kopienas tehniskajām prasībām jāaizstāj attiecīgās valsts iepriekšējās prasības;tā kā direktīvās noteiktās tehniskās prasības attiecībā uz spiedtvertnēm ir tūlīt jāpielāgo tehnikas attīstībai; tā kā šajā nolūkā veicamo pasākumu ieviešanas atvieglošanai būtu jāizstrādā procedūras noteikumi, lai starp dalībvalstīm un Komisiju izveidotu ciešu sadarbību Komitejā direktīvu par tehnisko šķēršļu novēršanu Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar spiedtvertnēm;tā kā tirgū laistās spiedtvertnes zināmos gadījumos var apdraudēt drošību, kaut arī tās atbilst attiecīgās atsevišķās direktīvas prasībām; tā kā tāpēc būtu jāizstrādā procedūras noteikumi minētā apdraudējuma mazināšanai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻADefinīcijas un pamatprincipi1. pants1. Šajā direktīvā "spiedtvertne" nozīmē jebkuru stacionāru vai pārvietojamu tvertni, vai rezervuāru, kurā uz plūstošu vielu (gāzi, tvaiku vai šķidrumu) ekspluatācijas laikā var iegūt vai radīt spiedienu, kas pārsniedz 0,5 bārus.2. Tas neietver:- tvertnes, kas speciāli projektētas radioaktīviem materiāliem un kā bojājums var izraisīt radioaktīvo vielu noplūdi,- tvertnes, kas īpaši paredzētas uzstādīšanai uz kuģiem un lidaparātiem vai to piedziņas avotos,- cauruļvadus un cauruļvadu sistēmas.2. pants1. Konkrētu kategoriju spiedtvertņu un vajadzības gadījumā palīgiekārtu projekta un konstrukcijas prasības un inspekcijas, testēšanas un, attiecīgā gadījumā, ekspluatācijas metodes nosaka ar atsevišķām direktīvām.Ar minētajām direktīvām nosaka, vai uz konkrētas kategorijas spiedtvertnēm attiecas gan EEK tipa apstiprināšanas, gan EEK verifikācijas procedūra vai tikai viena no tām, vai neattiecas neviena.Ar minētajām direktīvām var noteikt:- jebkurus EEK tipa apstiprinājuma nosacījumus vai termiņus un jebkuru marķējumu, ko attiecīgos gadījumos piestiprina pie spiedtvertnēm,- katras spiedtvertnes identifikācijas marķējumu,- nosacījumus, kuriem dažādu modeļu apstiprinātām tvertnēm jāatbilst, lai tām varētu piešķirt vienu un to pašu tipveida apstiprinājumu.2. Šajā direktīvā "‘EEK tipa spiedtvertne" nozīmē jebkuru tvertni, kas projektēta un izgatavota atbilstīgi tās atsevišķās direktīvas prasībām, kura attiecas uz konkrētas kategorijas tvertni.3. pantsNeviena dalībvalsts, pamatojoties uz tvertnes konstrukcijas vai inspekcijas apsvērumiem, šīs direktīvas un attiecīgās atsevišķās direktīvas nozīmē nedrīkst atteikt, aizliegt vai ierobežot šīs direktīvas un attiecīgās atsevišķās direktīvas prasībām atbilstīgas EEK tipa spiedtvertnes tirdzniecību un nodošanu ekspluatācijā.4. pantsDalībvalstis EEK tipa apstiprināšanai un EEK verifikācijai piešķir tādu pašu nozīmi kā jebkurai konkrētā valstī pieņemtai līdzvērtīgai procedūrai.5. pantsEEK tipa apstiprinājuma sertifikāta izdevēju pārvaldes iestāžu un tvertnes verifikāciju veicošās inspekcijas iestādes uzdevumi aprobežojas ar pārbaudēm, ko veic saskaņā ar attiecīgās atsevišķās direktīvas prasībām, un darbībām, kas saskaņā ar šo direktīvu uzticētas minētajām iestādēm.II NODAĻAEEK tipa apstiprinājums6. pants1. Ja atsevišķā direktīvā paredzēts, tad EEK tipa apstiprināšanu veic pirms- EEK verifikācijas, ja tāda paredzēta,- laišanas tirgū un nodošanas ekspluatācijā, ja EEK verifikācija nav paredzēta.2. Pēc Kopienā reģistrēta izgatavotāja pilnvarotā pārstāvja pieteikuma dalībvalstis piešķir EEK tipa apstiprinājumu jebkura tipa spiedtvertnei, kas atbilst tās atsevišķās direktīvas prasībām, kura attiecas uz konkrētās kategorijas spiedtvertni.3. Pieteikumu konkrēta tipa spiedtvertņu EEK tipa apstiprinājumam var iesniegt tikai vienā dalībvalstī.4. Dalībvalstis piešķir, atsaka vai atceļ EEK tipa apstiprinājumu saskaņā ar šīs nodaļas un I pielikuma 1., 2., un 4. iedaļas noteikumiem.7. pants1. Ja I pielikuma 2. iedaļā paredzētās pārbaudes rezultāti ir apmierinoši, dalībvalsts, kas ir veikusi pārbaudi, izdod EEK tipa apstiprinājuma sertifikātu, ko nosūta attiecīgajam pieteikuma iesniedzējam.Gadījumos, kad attiecīgais apstiprinājums attiecas uz tvertni, kam veicama EEK verifikācija, izgatavotājam pirms verifikācijas pie tās jāpiestiprina apstiprinājuma marķējums, kurš minēts I pielikuma 3.1. iedaļā.2. Prasības attiecībā uz sertifikātiem un apstiprinājuma zīmēm noteiktas I pielikuma 3. un 5. iedaļā.8. pantsJa kādas atsevišķās direktīvas prasībām atbilstīgas kategorijas spiedtvertnēm nav paredzēts EEK tipa apstiprinājums, bet ir iesniegts EEK verifikācijas pieteikums, tad izgatavotājs uz savu atbildību pirms verifikācijas pie attiecīgās kategorijas spiedtvertnēm piestiprina īpašu marķējumu, kas aprakstīts I pielikuma 3.2. iedaļā.9. pants1. Dalībvalstij, kas piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, tas jāatceļ, ja netiek izpildīti kādi nosacījumi, kuri paredzēti atsevišķajā direktīvā saskaņā ar 2. panta 1. punktu.2. Ja dalībvalsts, kura piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, konstatē, ka apstiprinātā tipa spiedtvertnes neatbilst tipam:a) tā var apstiprinājumu atstāt spēkā, ja konstatētās atšķirības ir minimālas vai būtiski neskar tvertnes projektu vai izgatavošanas metodes un nekādā ziņā neapdraud drošību;b) tai jāatceļ apstiprinājums, ja izmaiņas apdraud drošību;c) tā prasa, lai izgatavotājs pēc iespējas drīz izdarītu attiecīgas izmaiņas izgatavošanā – ja tā uzskata, ka izgatavotā partija vairs neatbilst apstiprinātajam tipam. Tai ir jāatceļ apstiprinājums, ja izgatavotājs neizpilda attiecīgo pieprasījumu.3. Dalībvalstij, kura piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, tas arī jāatceļ, ja tā konstatē, ka apstiprinājums piešķirts nepamatoti.4. Turklāt, ja cita dalībvalsts informē minēto dalībvalsti par kādu no 1., 2. un 3. punktā minētajiem gadījumiem, tad minētā dalībvalsts, apspriedusies ar attiecīgo citu valsti, rīkojas saskaņā ar minēto punktu prasībām.5. Ja starp EEK tipa apstiprinājuma piešķīrējas dalībvalsts un citas dalībvalsts kompetentām iestādēm rodas nesaskaņas sakarā ar apstiprinājuma atcelšanas vēlamību vai nepieciešamību, par to tiek informēta Komisija. Vajadzības gadījumā, lai rastu risinājumu, tā organizē atbilstīgu apspriešanos.6. Tikai tā dalībvalsts, kura piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, var pieņemt lēmumu par tā atcelšanu. Tā tūlīt ziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai par jebkuru tādu lēmumu.III NODAĻAEEK verifikācija10. pantsEEK verifikācija ir paredzēta, lai konstatētu, vai spiedtvertne atbilst tās atsevišķās direktīvas prasībām, kura uz to attiecas; to apliecina ar EEK verifikācijas marķējumu.11. pants1. Kad spiedtvertni nodod EEK verifikācijai, inspekcijas iestāde pārbauda, vai:a) - spiedtvertne pieder pie kategorijas, uz kuru attiecas EEK tipa apstiprinājums, un ja tā pieder pie minētās kategorijas, tad – vai tā atbilst apstiprinātajam tipam un vai uz tās ir EEK tipa apstiprinājuma marķējums,- spiedtvertne pieder pie kategorijas, uz kuru neattiecas EEK tipa apstiprinājums, un ja tā pieder pie minētās kategorijas, tad – vai tā atbilst atsevišķajā direktīvā noteiktajām prasībām;b) - spiedtvertne atbilst atsevišķās direktīvas prasībām attiecībā uz testu veikšanu un normatīvajos aktos noteikto marķējumu un uzrakstu pareizu piestiprināšanu.2. Izgatavotājs nedrīkst liegt inspekcijas iestādei piekļuvi izgatavošanas vietai, ja šāda piekļuve inspekcijas iestādei ir vajadzīga, lai veiktu uzticētos uzdevumus.12. pantsŠīs direktīvas III pielikumā noteikti obligātie kritēriji, kurus dalībvalstīm jāievēro, kad tās saskaņā ar 13. pantu nozīmē inspekcijas iestādes, neierobežojot to pilnvaras veikt tādus pasākumus un noteikt tādus nosacījumus, kādus tās valsts līmenī uzskata par vajadzīgu, lai nodrošinātu nozīmēto inspekcijas iestāžu efektīvu, saskaņotu un nevainojamu darbību.13. pants1. Katra dalībvalsts nosūta pārējām dalībvalstīm un Komisijai to inspekcijas iestāžu sarakstu, kuras atbildīgas par inspekcijas funkcijām, un jebkurus turpmākus grozījumus minētajā sarakstā, norādot, vai minētajām iestādēm atļauts veikt tikai zināma veida inspekciju.2. Dalībvalstij, kura nozīmējusi inspekcijas iestādi, minētais nozīmējums jāatsauc, ja noskaidrojas, ka tā neatbilst vai vairs neatbilst III pielikumā noteiktajiem kritērijiem. Tā tūlīt par to ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm un norāda, vai tā iestādes nozīmējumu atsauc pilnīgi, vai atsaukums attiecas tikai uz zināma veida inspekciju.3. Tikai tā dalībvalsts, kura nozīmējusi attiecīgo inspekcijas iestādi, var minēto nozīmējumu atsaukt vai ierobežot tās pilnvaras.14. pants1. Pēc spiedtvertnes EEK verifikācijas saskaņā ar 11. panta nosacījumiem un kā paredzēts II pielikumā, inspekcijas iestāde saskaņā ar minētā pielikuma 3. iedaļu pie tvertnes piestiprina EEK daļējās vai galīgās verifikācijas marķējumu.2. Šīs direktīvas II pielikuma 3. iedaļā iekļautas prasības attiecībā uz EEK verifikācijas marķējuma formu un parametriem.3. Atbilstības iestāde izdod sertifikātu, kurā norāda, kāda inspekcijas veikta, tās rezultātus – ja tā paredzēts atsevišķā direktīvā.15. pantsJa atsevišķā direktīvā, kas attiecas uz kādas kategorijas spiedtvertnēm, nav paredzēta EEK verifikācija, tad pēc tam, kad verificēta katras spiedtvertnes atbilstība atsevišķās direktīvas prasībām, izgatavotājs uz savu atbildību piestiprina:a) vai nu I pielikuma 5.3. iedaļā aprakstīto īpašo marķējumu, ja paredzēts EEK tipa apstiprinājums;b) vai I pielikuma 5.4. iedaļā aprakstīto īpašo marķējumu, ja paredzēts atbrīvojums no EEK tipa apstiprinājuma.IV NODAĻAEEK tipa apstiprinājuma un EEK verifikācijas kopīgie noteikumi16. pants1. Marķējumam, kas paredzēts šajā direktīvā un jebkurā atsevišķā direktīvā, kura attiecas uz ierīcēm un to palīgiekārtām, jābūt piestiprinātām pie katras tvertnes un pie attiecīgās palīgiekārtas tā, lai tas būtu labi saredzams, salasāms un neizdzēšams.2. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai aizliegtu pie spiedtvertnēm piestiprināt marķējumu vai uzrakstus, ko var sajaukt ar EEK marķējumu.V NODAĻAKlauzula par atkāpēm17. pants1. Ja vien uz tvertni attiecas 3. panta noteikumi, tad ar noteikumu, ka pārveidojumi nodrošina līdzvērtīgu drošību, spiedtvertnes projektam un tās izgatavošanas metodēm nav jāatbilst visiem atsevišķās direktīvas noteikumiem.2. Ar katru atsevišķo direktīvu skaidri paredz noteikumus, no kuriem var atkāpties, kā minēts iepriekš, vai noteikumus, no kuriem nav pieļaujamas atkāpes.Attiecīgos gadījumos būtu jāievēro šāda procedūra:a) dalībvalsts nosūta pārējām dalībvalstīm dokumentus, kuros sniegts tvertnes apraksts, un dokumentus, kuros pamatots pieprasījums piešķirt atkāpi, tostarp veikto testu rezultāti, minētām pārējām dalībvalstīm nosaka četru mēnešu termiņu, lai varētu izteikt piekrišanu vai nepiekrišanu attiecīgajām atkāpēm, iesniegt komentārus, jautājumus, papildu prasības, pieprasījumus izdarīt turpmākus testus vai, ja tās vēlas, nodot lietu izskatīšanai Komitejā saskaņā ar 20. pantā noteikto procedūru. Minēto dokumentu kopijas nosūta Komisijai. Minētā sarakste ir konfidenciāla;b) ja līdz noteiktā termiņa beigām neviena dalībvalsts nav izteikusi iebildumus vai lūgusi nodot jautājumu izskatīšanai Komitejā saskaņā ar a) daļā noteikto procedūru, dalībvalsts pēc visu iesniegto pieprasījumu izskatīšanas piešķir prasīto atkāpi un informē par to pārējās dalībvalstis un Komisiju;c) ja dalībvalsts līdz noteiktā termiņa beigām nav atbildējusi, tad uzskata, ka tā ir piekritusi; tomēr izcelsmes valstij tādā gadījumā jālūdz Komisijas apliecinājums, ka atbildes nav bijis;d) ja jautājums nodots izskatīšanai Komitejā un Komiteja ir pieņēmusi labvēlīgu lēmumu, dalībvalsts var piešķirt atkāpi ar jebkuriem nosacījumiem, ko Komiteja varētu ierosināt;e) attiecīgos dokumentus iesniedz galamērķa valsts valodā vai valodās vai citā tai pieņemamā valodā.VI NODAĻADirektīvu pielāgošana tehnikas attīstībai18. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka:- šīs direktīvas I un II pielikums un- atsevišķo direktīvu noteikumi, kas katrā no tām īpaši norādīti,atbilst tehnikas attīstībai, izdara saskaņā ar 20. pantā noteikto procedūru.19. pants1. Ar šo izveido komiteju (še turpmāk "Komiteja") to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisku šķēršļu novēršanu spiedtvertņu tirdzniecībā. Tās locekļi ir dalībvalstu pārstāvji, un tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.2. Komiteja pieņem savu reglamentu.20. pants1. Ja piemēro šajā pantā noteikto procedūru, tad priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc kādas dalībvalsts pārstāvja lūguma sasauc Komiteju.2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai pieņemamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu priekšsēdētāja noteiktajā termiņā, ņemot vērā jautājuma steidzamību. Lēmumus pieņem ar 41 balss vairākumu, dalībvalstu balsis vērtē, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Komisija pieņem ierosinātos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu.b) Ja ierosinātie pasākumi neatbilst Komitejas atzinumam vai atzinums nav sniegts, Komisija tūlīt nodod pasākumus Padomē pieņemšanai. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.c) Ja trīs mēnešos pēc ierosinājuma iesniegšanas Padome nav pieņēmusi lēmumu, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus.VII NODAĻADrošības klauzula21. pants1. Ja dalībvalstij ir pietiekams pamats domāt, ka viena vai vairākas spiedtvertnes rada apdraudējumu drošībai, kaut arī tās atbilst šīs direktīvas un atsevišķo direktīvu prasībām, minētā dalībvalsts uz laiku var aizliegt attiecīgās tvertnes vai attiecīgo tvertņu tirdzniecību tās teritorijā vai attiecībā uz tirdzniecību noteikt īpašus nosacījumus. Tā tūlīt par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, pamatojot savu lēmumu.2. Sešās nedēļās Komisija apspriežas ar attiecīgajām dalībvalstīm, tad tūlīt sniedz atzinumu un veic attiecīgus pasākumus.3. Ja Komisija uzskata, ka direktīvā jāizdara tehniski grozījumi, tad minētos grozījumus saskaņā ar 20. pantā noteikto procedūru pieņem vai nu Komisija, vai Padome. Tādā gadījumā dalībvalsts, kura veikusi drošības pasākumus, var tos turpināt, līdz minētie grozījumi stājas spēkā.VIII NODAĻAĪpaši noteikumi22. pants1. Šīs pants attiecas uz tvertnēm, kuras saskaņā ar 1. pantu ir šīs direktīvas jomā, ja uz tām neattiecas atsevišķa direktīva.2. Tādā gadījumā piemēro šādus noteikumus:a) galamērķa dalībvalsts kompetentas pārvaldes iestādes uzskata, ka spiedtvertnes, kuras inspicējusi un testējusi saskaņā ar IV pielikumā noteikto procedūru nozīmēta inspekcijas iestāde, atbilst attiecīgās valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas attiecas uz projektu;b) minētie testi un inspekcija jāveic saskaņā ar IV pielikumā aprakstīto procedūru un izmantojot galamērķa dalībvalstī piemērojamās metodes vai metodes, ko par līdzvērtīgām atzīst minētās dalībvalsts pārvaldes iestādes.Iepriekšminētie testi un inspekcija ir tādi, ka tos iespējams veikt tvertņu izgatavošanas vietā.3. Ziņojumus un sertifikātus, ko izdevusi inspekcijas iestāde spiedtvertnes izcelsmes valstī, dalībvalstis uzskata par līdzvērtīgiem attiecīgajā valstī izdotajiem dokumentiem.IX NODAĻANobeiguma noteikumi23. pantsJebkurā kādas dalībvalsts vai inspekcijas iestādes lēmumā par EEK tipa apstiprinājuma atteikumu vai atteikumu piestiprināt EEK verifikācijas marķējumu, apstiprinājuma atcelšanu vai EEK tipa spiedtvertņu pārdošanas vai ekspluatācijas aizliegumu, kurš izdots saskaņā ar šo direktīvu un atsevišķajām direktīvām, norāda precīzu šāda lēmuma pamatojumu. Minēto lēmumu pēc iespējas drīz dara zināmu ieinteresētajai personai, kuru vienlaikus informē par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kādi pieejami saskaņā ar konkrētajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem un par minēto tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanas termiņiem.24. pants1. Dalībvalstīs 18 mēnešos pēc šīs direktīvas izsludināšanas stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un dalībvalstis tūlīt par to informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai dara zināmus to valsts tiesību aktu noteikumus, kurus tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.25. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 27. jūlijāPadomes vārdā –priekšsēdētājsM. van der Stoel[1] OV C 2, 9.1.1974., 64. lpp.[2] OV C 101, 23.11.1973., 25. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS [1]EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS1. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS1.1. Pieteikums un ar to saistītā sarakste ir tās valsts valodā, kurai saskaņā ar saviem tiesību aktiem iesniedz pieteikumu. Dalībvalstij ir tiesības prasīt, lai pievienotie dokumenti būtu tās valsts valodā.1.2. Pieteikumā iekļauj šādu informāciju:- izgatavotāja vai firmas, to pilnvarotā pārstāvja vai pieteikuma iesniedzēja un tvertņu izgatavošanas vietas vai vietu nosaukums un adrese,- tvertnes kategorija,- paredzētā izmantošana vai aizliegtā izmantošana,- tehniskie parametri;- tirdzniecības nosaukums, ja tāds ir, vai tips.1.3. Pieteikumam pievieno divas attiecīgo dokumentu kopijas, un jo īpaši:1.3.1. aprakstu, kurā norāda:- tvertnes materiālu specifikācijas, konstrukcijas metodes un stiprības aprēķinus,- visas uzstādītās drošības ierīces,- vietas, kur jāpiestiprina šajā direktīvā noteiktais apstiprinājuma un verifikācijas marķējums, kā arī cits atsevišķajās direktīvās noteikts marķējums;1.3.2. kopējos plānus un attiecīgā gadījumā sīki izstrādātus svarīgu konstrukcijas daļu rasējumus;1.3.3. jebkuru citu atsevišķajās direktīvās paredzētu informāciju;1.3.4. apliecinājumu, ka par attiecīgā tipa tvertnēm nav iesniegts neviens cits EEK tipa apstiprinājuma pieteikums.2. PĀRBAUDE EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANAI2.1. Pārbaudi EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanai veic pēc plāniem, un attiecīgā gadījumā to veic tvertņu tipiem.Veicot pārbaudi,a) pārbauda projekta aprēķinus, izgatavošanas metodi, apdari un materiālus;b) attiecīgā gadījumā pārbauda aizsarglīdzekļus un mēraparātus, un uzstādīšanas metodes.3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS UN MARĶĒJUMS3.1. Sertifikātā, kas minēts 7. pantā, ieraksta tipa pārbaudes secinājumus un norāda visus nosacījumus, kas varētu attiekties uz apstiprinājumu saskaņā ar 2. panta 1. punktu. Tai pievieno aprakstus un rasējumus, kas vajadzīgi, lai tipu identificētu un vajadzības gadījumā izskaidrotu, kā tas darbojas. EEK apstiprinājuma marķējums, kas paredzēts 7. pantā, ir stilizēts burts "‘ε", tajā iekļauts:- augšdaļā – atsevišķajā direktīvā norādīts kārtas numurs, kas piešķirts pieņemšanas hronoloģiskā secībā, un lielais(-ie) burts(-i), kas norāda valsti, kura piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu (B – Beļģija, D – Vācijas Federatīvā Republika, DK – Dānija, F – Francija, I – Itālija, IRL – Īrija, L – Luksemburga, NL – Nīderlande, UK – Apvienotā Karaliste), un EEK tipa apstiprinājuma gada norāde; atsevišķās direktīvas numuru, uz kuru ir norāde tipveida apstiprinājumā, noteiks Padome, kad direktīva tiks pieņemta,- apakšdaļā – EEK tipa apstiprinājuma numurs.Minētā marķējuma tips ir parādīts 5.1. iedaļā.3.2. Šīs direktīvas 8. pantā minētais marķējums ir simetriski ap vertikālo asi apgriezta stilizēta burta "‘ε" formā, tā augšdaļā iekļauta informācija, kas paredzēta 3.1. iedaļas pirmajā ievilkumā, un apakšdaļā – identifikācijas numurs, ar ko norāda kategoriju, uz kuru neattiecas EEK tipa apstiprinājums, ja tā paredzēts atsevišķajā direktīvā.Minētā marķējuma tips parādīts 5.2. iedaļā.3.3. Šīs direktīvas 15. panta a) punktā minētais marķējums ir tāds pats kā EEK apstiprinājuma marķējums, kam apvilkts sešstūris.Minētā marķējuma tips parādīts 5.3. iedaļā.3.4. Šīs direktīvas 15. panta b) punktā minētais marķējums ir sešstūrī ievilkts marķējums, kas norāda uz atbrīvojumu no EEK apstiprinājuma.Minētā marķējuma tips parādīts 5.4. iedaļā.4. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PUBLICĒŠANA4.1. EEK tipa apstiprinājuma sertifikātus publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4.2. Paziņojot par apstiprinājumu ieinteresētajai personai, dalībvalsts nosūta EEK tipa apstiprinājuma sertifikāta kopijas Komisijai un pārējām dalībvalstīm, tās var arī iegūt tvertnes galīgās tehniskās dokumentācijas kopijas, kā arī kopijas ziņojumiem par tvertnei veiktajām pārbaudēm un testiem.4.3. To, ka EEK tipa apstiprinājums atcelts, publicē saskaņā ar 4.1. un 4.2. iedaļā noteikto procedūru.4.4. Jebkura dalībvalsts, kura atsaka EEK tipa apstiprinājumu, par attiecīgo atteikumu informē pārējās dalībvalstis un Komisiju.5. MARĶĒJUMS, KAS ATTIECAS UZ EEK TIPA APSTIPRINĀJUMU5.1. EEK tipa apstiprinājuma marķējums (skat. 3.1. iedaļu)+++++ TIFF +++++Tips | | EEK tipa apstiprinājums, ko 1979. gadā saskaņā ar pirmo atsevišķo direktīvu piešķīrusi Vācijas Federatīvā Republika. EEK tipa apstiprinājuma numurs |5.2. Marķējums, kas norāda atbrīvojumu no EEK tipa apstiprinājuma (skat. 3.2. iedaļu)+++++ TIFF +++++Tips | | 1979. gadā Vācijā konstruēta tvertne, uz kuru neattiecas ar pirmo atsevišķo direktīvu noteiktais EEK tipa apstiprinājums. Identifikācijas numurs, ar ko norāda kategoriju, uz kuru neattiecas EEK tipa apstiprinājums, ja tā paredzēts atsevišķā direktīvā |5.3. Marķējums, kas norāda uz EEK tipa apstiprinājumu un atbrīvojumu no EEK verifikācijas (skat. 3.3. iedaļu)+++++ TIFF +++++Tips | | EEK tipa apstiprinājums, ko 1979. gadā saskaņā ar pirmo atsevišķo direktīvu piešķīrusi Vācijas Federatīvā Republika. EEK tipa apstiprinājuma numurs |5.4. Marķējums, ar ko norāda EEK tipa apstiprinājumu un atbrīvojumu no EEK verifikācijas (skat. 3.4. iedaļu)+++++ TIFF +++++Tips | | Vācijā 1979. gadā konstruēta tvertne, uz kuru saskaņā ar pirmo atsevišķo direktīvu neattiecas EEK tipa apstiprinājums. Identifikācijas numurs, ar ko norāda kategoriju, uz kuru neattiecas EEK tipa apstiprinājums, ja tā paredzēts atsevišķā direktīvā |5.5. Atsevišķajās direktīvās var noteikt EEK tipa apstiprinājuma marķējumu izvietojumu un izmērus.Ja vien atsevišķajās direktīvās nav norādīts citādi, tad burtu un ciparu augstumam katrā marķējumā jābūt vismaz 5 mm.[1] Skat. I un II pielikuma papildinājumu.--------------------------------------------------II PIELIKUMS [1]EEK VERIFIKĀCIJA1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI1.1. EEK verifikāciju var veikt vienā vai vairākās kārtās.1.2. Saskaņā ar atsevišķo direktīvu prasībām:1.2.1. tikai vienā kārtā EEK verifikāciju veic tvertnēm, ko izlaiž no rūpnīcas kā vienu veselu, tas ir, tvertnēm, kuras teorētiski var nogādāt uzstādīšanas vietā bez vajadzības tās iepriekš demontēt;1.2.2. tvertnes, ko nesūta kā vienu veselu, verificē divās vai vairākās kārtās;1.2.3. verifikācijai jo īpaši jānodrošina tvertnes atbilstība apstiprinātajam tipam vai gadījumos, kad attiecībā uz tvertnēm nepiemēro EEK tipa apstiprinājumu, attiecīgajā atsevišķajā direktīvā noteiktajām prasībām.2. EEK VERIFIKĀCIJAS BŪTĪBA2.1. Saskaņā ar atsevišķo direktīvu prasībām, veicot verifikāciju:- pārbauda materiālu parametrus,- pārbauda projekta aprēķinus, izgatavošanas metodi, apdari un izmantotos materiālus,- veic iekšējo pārbaudi, kurā pārbauda iekšējās daļas un metinājumu,- veic spiediena testu,- inspicē jebkuras uzstādītās drošības ierīces un mēraparātus,- veic dažādu tvertnes daļu ārējo pārbaudi,- darbības testu, ja tas paredzēts atsevišķajās direktīvās.3. EEK VERIFIKĀCIJAS MARĶĒJUMS3.1. EEK verifikācijas marķējuma apraksts.3.1.1. Atbilstīgi atsevišķo direktīvu prasībām saskaņā ar 3.3. iedaļu piestiprināmais EEK verifikācijas marķējums ir šāds:3.1.1.1. EEK galīgās verifikācijas marķējumu veido divi zīmogi:3.1.1.1.1. Pirmajā attēlots burts "‘e", tajā iekļauts(-i):- augšdaļā – lielai(-ie) burts(-i), kas norāda valsti, kurā veikta verifikācija (B – Beļģija, D – Vācijas Federatīvajā Republika, DK – Dānija, F – Francija, I – Itālija, IRL – Īrija, L – Luksemburga, NL – Nīderlande un UK – Apvienotā Karaliste), attiecīgā gadījumā kopā ar vienu vai diviem cipariem, kas norāda teritoriālo vienību,- apakšdaļā – verifikācijas veicēja piestiprinātais inspekcijas iestādes marķējums attiecīgā gadījumā kopā ar verifikācijas veicēja marķējumu;3.1.1.1.2. otrais zīmogs ir sešstūrī ietverts verifikācijas datums, kas norādīts ar atsevišķajās direktīvās paredzēto precizitāti;EEK daļējās verifikācijas marķējumu veido tikai pirmais zīmogs [2]3.2. Marķējuma forma un izmēri3.2.1. Šā pielikuma 3.1.1.1.1. un 3.1.1.1.2. iedaļā aprakstīto zīmogu tips ir parādīts tālāk 1. un 2. attēlā.Ar atsevišķajām direktīvām var noteikt EEK verifikācijas marķējuma izvietojumu un izmēru.Ja vien atsevišķajās direktīvās nav noteikts citādi, katra marķējuma burtu un ciparu augstumam jābūt vismaz 5 mm.3.2.2. Dalībvalstu inspekcijas iestādes veic apmaiņu ar EEK verifikācijas marķējumu rasējumu kopijām.3.3. Marķējuma piestiprināšana3.3.1. EEK galīgās verifikācijas marķējumu piestiprina pie tvertnes paredzētajā vietā pēc tam, kad veikta tās galīgā verifikācija un tā atzīta par atbilstīgu EEK prasībām.3.3.2. Ja verifikāciju veic vairākās kārtās, tad izgatavošanas vietā EEK daļējas verifikācijas marķējumu piestiprina pie tvertnes vai tvertnes daļas, kas atzīta par atbilstīgu EEK prasībām attiecīgajā inspekcijas procedūras kārtā, un vietā, kas ir īpaši paredzēta zīmogam, vai jebkurā citā atsevišķajās direktīvās noteiktajā vietā.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Skat. I un II pielikuma papildinājumu.[2] Paskaidrojums par EEK galīgās verifikācijas marķējumu un EEK daļējās verifikācijas marķējumu.Ja tvertni nevar samontēt tās izgatavošanas vietā, vai, to transportējot, var mainīties tās parametri, EEK verifikāciju veic šādi:- tvertnes verifikāciju tās izgatavošanas vietā veic izcelsmes valsts inspekcijas iestāde, kas tad, ja tvertne atbilst EEK prasībām, uzspiež 3.1.1.1.1. iedaļā aprakstīto “‘e” zīmogu, kas pazīstams kā EEK daļējās verifikācijas marķējums,- tvertnes galīgo verifikāciju tās uzstādīšanas vietā veic galamērķa valsts inspekcijas iestāde, kas tad, ja tvertne atbilst EEK prasībām, uzspiež 3.1.1.1.2. iedaļā aprakstīto zīmogu, kurš kopā ar EEK daļējās verifikācijas marķējumu ir EEK galīgās verifikācijas marķējums.--------------------------------------------------III PIELIKUMSObligātie kritēriji, kas dalībvalstīm jāievēro, nozīmējot inspekcijas iestādes EEK verifikācijas veikšanai1. Inspekcijas iestāde, tās direktors un darbinieki, kas atbild par verifikācijas testu veikšanu, nedrīkst būt inspicējamo tvertņu vai iekārtu projektētājs, izgatavotājs, piegādātājs, uzstādītājs, ne jebkuras minētās personas pilnvarots pārstāvis. Tie nedrīkst tieši iesaistīties tvertņu vai iekārtu projektēšanā, konstruēšanā, tirdzniecībā, reklamēšanā vai tehniskajā apkopē, ne pārstāvēt minētajās darbībās iesaistītās personas. Tas neizslēdz tehniskās informācijas apmaiņas iespēju starp izgatavotāju un inspekcijas iestādi.2. Inspekcijas iestādei un tās darbiniekiem verifikācijas testi jāveic augstā profesionālā līmenī, godprātīgi un tehniski kompetenti, un bez nekāda – jo īpaši verifikācijas rezultātos ieinteresētu personu vai personu grupu – spiediena un ietekmes, īpaši finansiālas, kas varētu ietekmēt viņu lēmumu vai inspekcijas rezultātus.3. Inspekcijas iestādes rīcībā jābūt atbilstīgam personālam un līdzekļiem, lai tā varētu pienācīgi izpildīt ar verifikāciju saistītos pārvaldes un tehniskos uzdevumus; tās rīcībā jābūt arī iekārtām, kas vajadzīgas īpašo verifikāciju veikšanai.4. Par inspekciju atbildīgajiem darbiniekiem ir vajadzīga:- atbilstīga tehniskā un profesionālā sagatavotība,- pietiekamas zināšanas attiecībā veikto testu prasībām un atbilstīga pieredze testu veikšanai,- iemaņas noformēt sertifikātus, protokolus un ziņojumus, kas vajadzīgi, lai apliecinātu testa izpildes autentiskumu.5. Jānodrošina inspicētāju darbinieku objektivitāte. Viņu darba samaksa nedrīkst būt atkarīga ne no veikto testu skaita, ne no testu rezultātiem.6. Inspekcijas iestādei jāapdrošina sava civiltiesiskā atbildība, ja vien saskaņā ar konkrētās valsts tiesību aktiem civiltiesisko atbildību nav uzņēmusies valsts vai pati dalībvalsts nav tieši atbildīga par testiem.7. Inspekcijas iestādes darbinieki kā profesionālo noslēpumu glabā jebkuru informāciju, kas iegūta, pildot tās uzdevumus (izņemot pret tās valsts kompetentām pārvaldes iestādēm, kurā tiek veikta inspekcijas iestādes darbība), uz ko attiecas šī direktīva un atsevišķās direktīvas vai attiecīgās valsts tiesību akti, ar kuriem saskaņā tās izpilda.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSDEFINĪCIJASIzcelsmes valsts: dalībvalsts, kurā spiedtvertne izgatavota.Saņēmējvalsts: dalībvalsts, kurā paredzēts ievest spiedtvertni vai kurā to paredzēts piedāvāt tirgū un/vai nodot ekspluatācijā.Izcelsmes valsts pārvaldes iestādes: izcelsmes valsts kompetentas pārvaldes iestādes.Saņēmējvalstspārvaldes iestādes: saņēmējvalsts kompetentas pārvaldes iestādes.PROCEDŪRA1. Ja izgatavotājs vēlas eksportēt spiedtvertni vai vairāk nekā vienu kāda viena tipa spiedtvertni, viņš vai viņa pārstāvis tieši vai ar saņēmējvalsts importētāja starpniecību, atsaucoties uz 22. pantu, saņēmējvalsts pārvaldes iestādēm prasa, lai verifikācijas testus saskaņā ar saņēmējvalstī noteiktajām metodēm veiktu inspekcijas iestāde, kas nav saņēmējvalsts inspekcijas iestāde.Pieteikumā izgatavotājs vai viņa pārstāvis norāda, kuru inspekcijas iestādi viņš izvēlējies. Izvēle ir jāizdara, pamatojoties uz izcelsmes valsts saskaņā ar 13. pantu nosūtīto sarakstu. Tomēr izņēmuma kārtā gadījumos, kad tvertnes ir īpaši konstruētas pēc vienreizēja pasūtījuma ļoti mazā skaitā vai projektētas kompleksai sistēmai, ko izgatavo saskaņā ar pasūtītāja vai viņa nozīmēta konsultantu biroja informāciju un specifikācijām, inspekcijas iestādi izcelsmes dalībvalstī izvēlas pasūtītājs neatkarīgi no tā, vai attiecīgā iestāde ir iekļauta 13. pantā minētajā sarakstā, ar noteikumu, ka minētajai izvēlei piekrīt saņēmējvalsts pārvaldes iestādes.Saņēmējvalsts pārvaldes iestādes informē izcelsmes valsts pārvaldes iestādes par tās pieņemtajiem lēmumiem attiecīgajā jautājumā.Pieteikumā jānorāda pasūtītāja vai, ja tas zināms, importētāja nosaukums.Pieteikumam pievieno dokumentāciju, kurā ir rasējumi un aprēķini attiecībā uz tvertni vai tipu, specifikācijas attiecībā uz materiāliem, informācija par attiecīgajiem izgatavošanas procesiem un ziņas par izgatavošanas laikā veicamās verifikācijas metodēm kopā ar visus citu informāciju, kas pēc izgatavotāja vai viņa pārstāvja domām var būt noderīga, saņēmējvalsts pārvaldes iestādēm pieņemot lēmumu par to, vai spiedtvertnes vai viena un tā paša tipa tvertnes atbilstīgi plāniem atbilst saņēmējvalstī normatīvajos aktos noteiktajām prasībām.Dokumentus sūta četros eksemplāros saņēmējvalsts valodā vai valodās, vai jebkurā citā attiecīgajai valstij pieņemamā valodā.2. 2.1. Saņēmējvalsts pārvaldes iestādes apliecina dokumentācijas saņemšanu, tiklīdz tā saņemta.2.2. 2.2.1. Ja saņēmējvalsts pārvaldes iestādes uzskata, ka saņemtajā dokumentācijā ir visa 1. iedaļā paredzētā informācija, tā trīs mēnešos no dokumentācijas saņemšanas dienas rūpīgi izskata visu dokumentāciju.2.2.2. Ja saņēmējvalsts pārvaldes iestādes uzskata, ka dokumentācijā nav visas 1. iedaļā paredzētās informācijas, tās viena mēneša laikā pēc dokumentācijas saņemšanas dienas informē pieteikuma iesniedzēju, kādas papildu ziņas vēl būtu vajadzīgas. Saņemot pienācīgi izstrādātu dokumentāciju, rīkojas atbilstīgi 2.2.1. iedaļā noteiktajai procedūrai.2.3. 2.3.1. Ja, rūpīgi izskatot dokumentāciju, nepārprotami konstatē, ka tvertne vai viena tipa tvertnes ir ražotas vai ka tās plānots ražot saskaņā ar attiecīgajiem dokumentiem, un ka tās atbilst saņēmējvalstī attiecībā uz spiedtvertnēm ar likumu noteiktajām prasībām, vai ja ir pieļaujama atkāpe no šīm prasībām, saņēmējvalsts pārvaldes iestādes, ievērojot 2.2.1. iedaļā noteikto termiņu, par to informē pieteikuma iesniedzēju.Ja saņēmējvalstī uz pieteikumā minēto tvertni vai viena tipa tvertnēm neattiecas nekādi noteikumi, tad saņēmējvalsts pārvaldes iestādes var prasīt, lai tiktu izpildītas to noteikumu prasības, kuri attiecas uz spiedtvertnēm izcelsmes valstī.2.3.2. Ja, rūpīgi izskatot dokumentāciju, nepārprotami konstatē, ka tvertne vai viena tipa tvertnes ir ražotas vai ka plānots tās ražot saskaņā ar attiecīgajiem dokumentiem, bet tās neatbilst saņēmējvalstī attiecībā uz spiedtvertnēm ar likumu noteiktajām prasībām un atkāpe no šīm prasībām nav pieļaujama, tad saņēmējvalsts pārvaldes iestādes, ievērojot 2.2.1. iedaļā noteikto termiņu, par to informē pieteikuma iesniedzēju, un norāda, kurām prasībām tvertne vai viena tipa tvertnes neatbilst un kurām prasībām tām jāatbilst, lai tās pieņemtu. Tā informē pieteikuma iesniedzēju arī par izgatavošanas prasībām un pārbaudēm, testiem un verifikācijām, kas paredzētas saņēmējvalstī spēkā esošajos noteikumos par spiedtvertnēm.Ja pieteikuma iesniedzējs ir gatavs grozīt projektu, izgatavošanas procesu un/vai verifikācijas metodes attiecībā uz tvertni vai viena tipa tvertnēm, lai nodrošinātu atbilstību paredzētajiem nosacījumiem, viņš attiecīgi groza dokumentāciju. Saņemot grozīto dokumentāciju, rīkojas atbilstīgi 2.2.1. iedaļā noteiktajai procedūrai, bet izskatīšanas termiņu saīsina līdz diviem mēnešiem.2.3.3. Kritēriji, ko piemēro saņēmējvalsts pārvaldes iestādes, lai piešķirtu vai nepiešķirtu 2.3.1. un 2.3.2. iedaļā noteiktās atkāpes, ir tie paši, ko attiecīgajā laikā piemēro saņēmējvalstī reģistrētajiem izgatavotājiem.2.4. Nodevas, nodokļus vai citus maksājumus par dokumentācijas izskatīšanu paredz ar noteikumiem, ko piemēro saņēmējvalstī.3. Saskaņā ar 1. iedaļu nozīmētā inspekcijas iestāde veic darbības, ko no tās prasa saņēmējvalsts pārvaldes iestādes.4. Kad saņēmējvalsts pārvaldes iestāžu paredzētās pārbaudes, testi un verifikācijas ir izdarītas un ir konstatēts, ka rezultāti ir apmierinoši, inspekcijas iestāde izgatavotājam vai viņa pārstāvim un saņēmējvalsts pārvaldes iestādēm iesniedz ziņojumus par attiecīgajām pārbaudēm, testiem un verifikācijām un sertifikātus, kas apliecina, ka izmantotās pārbaužu, testu un verifikācijas metodes un iegūtie rezultāti atbilst saņēmējvalsts prasībām.Ja pārbaužu rezultāti nav apmierinoši, tad inspekcijas iestāde par to informē pieteikuma iesniedzēju un saņēmējvalsts pārvaldes iestādes.Attiecīgie dokumenti jānoformē saņēmējvalsts valodā vai citā tai pieņemamā valodā.5. Nodevas, nodokļus vai maksājumus par attiecīgo pārbaužu un testu veikšanu nosaka ar inspekcijas iestādes noteikumiem.6. Saņēmējvalsts pārvaldes iestādēm jānodrošina, lai visi tai nosūtītie plāni un dokumenti paliktu konfidenciāli.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/96/EK ( 2008. gada 19. novembris ) par ceļu infrastruktūras drošības pārvaldību

text:
               29.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 319/59

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/96/EK
   (2008. gada 19. novembris)
   par ceļu infrastruktūras drošības pārvaldību
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 71. panta 1. punkta c) apakšpunktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas ceļu tīklam, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1692/96/EK (1996. gada 23. jūlijs) par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai (3), ir sevišķi svarīga nozīme, lai sekmētu Eiropas integrāciju un kohēziju, kā arī nodrošinātu augstu labklājības līmeni. Jo īpaši būtu jānodrošina augsts drošības līmenis.

               (2)

               Komisija 2001. gada 12. septembra Baltajā grāmatā “Eiropas transporta politika līdz 2010. gadam: laiks izlemt” paudusi nepieciešamību veikt drošības ietekmes novērtējumu un ceļu satiksmes drošības auditu, lai Kopienā noteiktu ceļu posmus, kuros ir liels ceļu satiksmes negadījumu skaits, un vadītu to pārraudzību. Tā arī noteikusi mērķi uz pusi samazināt bojāgājušo skaitu uz ceļiem Eiropas Savienībā laikā no 2001. līdz 2010. gadam.

               (3)

               Komisija savā 2003. gada 2. jūnija paziņojumā “Eiropas Rīcības programma ceļu satiksmes drošībai, ceļu satiksmes negadījumu upuru skaita samazināšana uz pusi Eiropas Savienībā līdz 2010. gadam: dalīta atbildība” raksturo ceļu infrastruktūru kā trešo ceļu satiksmes drošības politikas pīlāru, kam būtu jāsniedz nozīmīgs ieguldījums, lai sasniegtu Kopienas mērķi mazināt ceļu satiksmes negadījumu skaitu.

               (4)

               Pēdējos gados ir panākts liels progress transportlīdzekļu būvē (drošības pasākumi un jaunu tehnoloģiju izstrāde un pielietošana), kas palīdzējis samazināt ceļu satiksmes negadījumos cietušo un bojāgājušo skaitu. Tomēr, lai sasniegtu 2010. gadam noteikto mērķi, ir jārīkojas arī citās jomās. Ceļu infrastruktūras drošības pārvaldībā ir iespējami būtiski uzlabojumi, kas jāveic, lai gūtu no tiem labumu.

               (5)

               Pienācīgu procedūru izveide ir nozīmīgs līdzeklis, lai uzlabotu Eiropas ceļu tīkla ceļu infrastruktūras drošību. Ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējumiem stratēģiskā līmenī būtu jādemonstrē infrastruktūras projekta dažādu plānošanas alternatīvu ietekme uz ceļu drošību, un tiem vajadzētu būt izšķirošai lomai maršrutu izvēlē. Ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējuma rezultātus var apkopot vairākos dokumentos. Turklāt ceļu satiksmes drošības auditos būtu detalizēti jānorāda ceļu infrastruktūras projekta bīstamie aspekti. Tādēļ būtu vērts izstrādāt procedūras, kas jāievēro minētajās divās jomās, lai paaugstinātu Eiropas ceļu tīkla ceļu infrastruktūras drošību, tajā paša laikā neattiecinot to uz ceļu tuneļiem, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/54/EK (2004. gada 29. aprīlis) par minimālajām drošības prasībām Eiropas ceļu tīkla tuneļiem (4).

               (6)

               Vairākās dalībvalstīs jau ir sekmīgi strādājošas ceļu infrastruktūras drošības pārvaldības sistēmas. Šīm valstīm būtu jāļauj turpināt izmantot esošās metodes, ciktāl tās atbilst šīs direktīvas mērķiem.

               (7)

               Zinātniskā pētniecība ir ārkārtīgi būtisks līdzeklis, lai paaugstinātu drošību uz ceļiem Eiropas Savienībā. Svarīga nozīme ceļu infrastruktūras drošības uzlabošanā ir komponentu, pasākumu un metožu (to skaitā telemātikas) izstrādāšanai un izmēģināšanai, kā arī pētījumu rezultātu izplatīšanai.

               (8)

               Būtu jāpaaugstina drošības rādītāji uz esošajiem ceļiem, novirzot ieguldījumus ceļu posmos, kuros visbiežāk notiek ceļu satiksmes negadījumi un/vai kuros ir vislielākais potenciāls samazināt ceļu satiksmes negadījumu skaitu. Lai autovadītāji varētu pielāgot savu uzvedību un labāk ievērot satiksmes noteikumus, jo īpaši ātruma ierobežojumus, viņiem būtu jāsniedz informācija par ceļa posmiem, kuros bieži notiek ceļu satiksmes negadījumi.

               (9)

               Ceļu tīkla drošības klasificēšanai ir augsts potenciāls tūlīt pēc īstenošanas. Kad apzināti ceļa posmi, kuros visbiežāk notiek ceļu satiksmes negadījumi, un veikti stāvokļa uzlabošanas pasākumi, būtu jāpieaug drošības pārbaužu kā profilaktiska pasākuma lomai. Regulāras pārbaudes ir svarīgs līdzeklis, lai novērstu iespējamos apdraudējumus visiem satiksmes dalībniekiem, tostarp mazaizsargātiem satiksmes dalībniekiem, un arī ceļa remontdarbu gadījumā.

               (10)

               Ar satiksmes drošību saistītu darbinieku apmācībai, izmantojot mācību programmas un kvalifikācijas instrumentus, ko apstiprinājušas dalībvalstis, būtu jānodrošina, lai praktizētāji iegūtu nepieciešamās aktualizētās zināšanas.

               (11)

               Lai uzlabotu drošību uz ceļiem Eiropas Savienībā, būtu jāparedz iespēja biežāk un sistemātiskāk veikt paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm.

               (12)

               Lai nodrošinātu augstu drošības līmeni uz ceļiem Eiropas Savienībā, dalībvalstīm būtu jāpiemēro infrastruktūras drošības pārvaldības pamatnostādnes. Šo pamatnostādņu paziņošanai Komisijai un regulāriem ziņojumiem par to īstenošanu būtu jānodrošina infrastruktūras drošības sistemātiska uzlabošanās Kopienas līmenī un pamats efektīvākas sistēmas radīšanai laika gaitā. Ziņojumiem par pamatnostādņu īstenošanu turklāt būtu jādod iespēja citām dalībvalstīm rast efektīvākos risinājumus, savukārt sistemātiskai datu apkopošanai gan pirms, gan pēc izpētes, būtu jādod iespēja izraudzīties efektīvākos pasākumus turpmākai rīcībai.

               (13)

               Šīs direktīvas noteikumi par ieguldījumiem ceļu satiksmes drošībā būtu jāpiemēro, neskarot dalībvalstu kompetenci attiecībā uz ieguldījumiem ceļu tīkla uzturēšanā.

               (14)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, izveidot procedūras, lai nodrošinātu pienācīgi augstu ceļu drošības līmeni visā Eiropas ceļu tīklā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (15)

               Pasākumi, kas vajadzīgi šīs direktīvas īstenošanai, būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (5).

               (16)

               Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt kritērijus, kas nepieciešami ceļu drošības pārvaldības prakses uzlabošanai un pielikumu pielāgošanai tehnikas attīstībai. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, inter alia, to papildinot ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (17)

               Pietiekams daudzums ceļmalas stāvvietu ir ļoti svarīgs ne tikai noziedzības novēršanai, bet arī ceļu satiksmes drošībai. Stāvvietās autovadītāji var atpūsties viņiem piemērotā laikā un turpināt ceļu, pilnībā koncentrējušies. Tāpēc pietiekami daudzu drošu stāvvietu ierīkošanai vajadzētu būt ceļu infrastruktūras drošības pārvaldības neatņemamai sastāvdaļai.

               (18)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (6) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Priekšmets un darbības joma
   1.   Šajā direktīvā paredz procedūru izstrādi un īstenošanu attiecībā uz ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējumiem, ceļu satiksmes drošības auditiem, ceļu tīkla drošības pārvaldību un dalībvalstu veiktām drošības inspekcijām.
   2.   Šo direktīvu piemēro ceļiem, kas ir Eiropas ceļu tīklā, neatkarīgi no tā, vai tie atrodas projektēšanas posmā, tiek būvēti vai jau tiek ekspluatēti.
   3.   Dalībvalstis var piemērot šīs direktīvas noteikumus kā paraugprakses risinājumu kopumu arī attiecībā uz to Eiropas ceļu tīklā neiekļauto valsts ceļu infrastruktūru, kas pilnībā vai daļēji būvēta ar Kopienas finansējumu.
   4.   Šo direktīvu nepiemēro ceļu tuneļiem, uz kuriem attiecas Direktīva 2004/54/EK.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā lieto šādas definīcijas:

               1)

               “Eiropas ceļu tīkls” ir ceļu tīkls, kā noteikts Lēmuma Nr. 1692/96/EK I pielikuma 2. iedaļā;

               2)

               “kompetentā organizācija” ir jebkura valsts vai privāta organizācija, kas izveidota valsts, reģionālā vai vietējā līmenī un iesaistīta šīs direktīvas īstenošanā savas kompetences dēļ, tostarp struktūras, kas norādītas kā kompetentās organizācijas un kas pastāvējušas jau pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā, ja tās atbilst šīs direktīvas prasībām;

               3)

               “ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējums” ir stratēģiski salīdzinoša analīze par to, kā jauni ceļi vai būtiskas esošā ceļu tīkla modifikācijas ietekmē ceļu tīkla drošības rādītājus;

               4)

               “ceļu satiksmes drošības audits” ir neatkarīga, detalizēta, sistemātiska un tehniska ceļu infrastruktūras projekta konstrukcijas raksturlielumu pārbaude, kas aptver visus posmus no plānošanas līdz sākotnējai ekspluatācijai;

               5)

               “tādu ceļa posmu klasificēšana, kuros bieži notiek ceļu satiksmes negadījumi” ir metode, ar kuras palīdzību nosaka, analizē un klasificē tādus ceļu tīkla posmus, kuri ir ekspluatācijā vairāk nekā trīs gadus un kuros proporcionāli satiksmes intensitātei notikuši daudzi ceļu satiksmes negadījumi ar lielu skaitu bojā gājušo cilvēku;

               6)

               “ceļu tīkla drošības klasificēšana” ir metode, kā noskaidrot, analizēt un klasificēt esošā ceļu tīkla daļas pēc to drošības attīstības potenciāla un iespējas ietaupīt ceļu satiksmes negadījumu izmaksas;

               7)

               “drošības inspekcija” ir parasta periodiska tādu iezīmju un defektu pārbaude, kam drošības apsvērumu dēļ vajadzīgi apkopes darbi;

               8)

               “pamatnostādnes” ir dalībvalstu pieņemtie pasākumi, kuros noteiktas veicamās darbības un tie elementi, kas jāizvērtē, piemērojot šajā direktīvā izklāstītās drošības procedūras;

               9)

               “infrastruktūras projekts” ir jaunas ceļu infrastruktūras izveides vai būtisku esošā ceļu tīkla izmaiņu projekts, kas ietekmē satiksmes plūsmu.

         3. pants
   Ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējums infrastruktūras projektiem
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējumu veic visiem infrastruktūras projektiem.
   2.   Ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējumu veic sākotnējā plānošanas posmā, pirms infrastruktūras projekts tiek apstiprināts. To darot, dalībvalstis cenšas nodrošināt atbilstību I pielikumā noteiktajiem kritērijiem.
   3.   Ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējumā norāda ceļu satiksmes drošības apsvērumus, kuri veicināja ierosinātā risinājuma izraudzīšanos. Tajā arī sniedz visu būtisko informāciju, kas vajadzīga, lai veiktu dažādo izvērtēto iespēju izmaksu un ieguvumu analīzi.
   4. pants
   Ceļu satiksmes drošības audits infrastruktūras projektiem
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka ceļu satiksmes drošības auditu veic visiem infrastruktūras projektiem.
   2.   Veicot ceļu satiksmes drošības auditu, dalībvalstis cenšas nodrošināt atbilstību II pielikumā noteiktajiem kritērijiem.
   Dalībvalstis nodrošina, ka tiek izraudzīts auditors, lai veiktu infrastruktūras projekta konstrukcijas raksturlielumu auditu.
   Auditoru izraugās saskaņā ar 9. panta 4. punktu, un tam ir nepieciešamā kompetence, un tas ir guvis apmācību, kas paredzēta 9. pantā. Ja auditu veic grupas, tad vismaz vienam grupas loceklim ir kvalifikācijas sertifikāts, kā minēts 9. panta 3. punktā.
   3.   Ceļu satiksmes drošības audits ir infrastruktūras projekta izstrādāšanas sastāvdaļa, ko veic projekta plānošanas posmā, sīki izstrādāta projekta posmā, projekta pirmsatklāšanas un agrīnas ekspluatācijas posmā.
   4.   Dalībvalstis nodrošina, ka auditors audita ziņojumā nosaka drošībai svarīgus projekta elementus attiecībā uz katru infrastruktūras projekta posmu. Ja konstatētos bīstamos aspektus atklāj audita gaitā, bet projektā netiek ieviestas izmaiņas pirms attiecīgā posma beigām, kā minēts II pielikumā, kompetentā organizācija ziņo par iemesliem minētā ziņojuma pielikumā.
   5.   Dalībvalstis nodrošina, ka pēc 4. punktā minētā ziņojuma tiek sniegti attiecīgi ar drošību saistīti ieteikumi.
   5. pants
   Ekspluatācijā esoša ceļu tīkla drošības klasificēšana un pārvaldība
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tādu ceļa posmu klasificēšanu, kuros bieži notiek ceļu satiksmes negadījumi, un ceļu tīkla drošības klasificēšanu veic, pamatojoties uz ceļu tīkla darbības pārskatīšanu, vismaz ik pēc trim gadiem. To darot, dalībvalstis cenšas nodrošināt atbilstību III pielikumā minētajiem kritērijiem.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka ceļu posmus, kam piešķirta augstāka prioritāte atbilstīgi tādu ceļu posmu klasificēšanas rezultātiem, kuros ir liels ceļu satiksmes negadījumu skaits, un ceļu tīkla drošības klasificēšanas rezultātiem, novērtē ekspertu grupas, veicot objektu apmeklējumus un ņemot vērā III pielikuma 3. punktā minētos aspektus. Vismaz viens ekspertu grupas dalībnieks atbilst 9. panta 4. punkta a) apakšpunkta prasībām.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, ka korektīvus pasākumus veic 2. punktā minētajos ceļa posmos. Prioritāti piešķir tiem pasākumiem, kas minēti III pielikuma 3. punkta e) apakšpunktā, pievēršot uzmanību tiem, kas nodrošina labāko izmaksu un ieguvumu samēru.
   4.   Dalībvalstis nodrošina, ka ir izvietotas atbilstīgas zīmes, kas brīdina satiksmes dalībniekus par ceļa infrastruktūras posmiem, kuros veic remontdarbus un kuri var apdraudēt satiksmes dalībnieku drošību. Tas ietver arī zīmes, kas ir redzamas gan dienā, gan naktī un kas ir izvietotas drošā attālumā un atbilst Vīnes 1968. gada Konvencijai par ceļa zīmēm un brīdinājumiem.
   5.   Dalībvalstis nodrošina, ka satiksmes dalībnieki ar atbilstīgiem pasākumiem tiek informēti par ceļa posmu, kurā ir liels ceļu satiksmes negadījumu skaits. Ja dalībvalsts izlemj uzstādīt brīdinājuma zīmes, tās atbilst Vīnes 1968. gada Konvencijai par ceļa zīmēm un brīdinājumiem.
   6. pants
   Drošības inspekcijas
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka uz ekspluatācijā esošiem ceļiem veic drošības inspekcijas, lai noteiktu problēmas, kas saistītas ar ceļu satiksmes drošību, un novērstu ceļu satiksmes negadījumus.
   2.   Drošības inspekcijas ietver regulāras ceļu tīkla pārbaudes un apsekojumus par remontdarbu iespējamo ietekmi uz satiksmes plūsmas drošību.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās organizācijas veic regulāras pārbaudes. Šādas pārbaudes veic pietiekami bieži, lai nodrošinātu attiecīgās ceļu infrastruktūras pienācīgu drošības līmeni.
   4.   Neskarot pamatnostādnes, kas pieņemtas saskaņā ar 8. pantu, dalībvalstis pieņem pamatnostādnes pagaidu drošības pasākumiem, kas veicami remontdarbu laikā. Tās arī īsteno atbilstīgu pārbaudes shēmu, lai nodrošinātu pamatnostādņu pienācīgu piemērošanu.
   7. pants
   Datu pārvaldība
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka par katru ceļu satiksmes negadījumu ar bojāgājušiem, kurš noticis uz ceļa, kas minēts 1. panta 2. punktā, kompetentā organizācija sagatavo ceļu satiksmes negadījuma ziņojumu. Dalībvalstis cenšas šajā ziņojumā iekļaut visus IV pielikumā minētos elementus.
   2.   Dalībvalstis aprēķina vidējās sociālās izmaksas to teritorijā notikušiem ceļu satiksmes negadījumiem ar bojāgājušiem un vidējās sociālās izmaksas ceļu satiksmes negadījumiem ar smagi cietušajiem. Dalībvalstis var izvēlēties, vai sīkāk diferencēt šo izmaksu likmes, ko atjaunina vismaz reizi piecos gados.
   8. pants
   Pamatnostādņu pieņemšana un izziņošana
   1.   Ja pamatnostādņu nav, dalībvalstis nodrošina šādu pamatnostādņu pieņemšanu līdz 2011. gada 19. decembrim, lai palīdzētu kompetentajām organizācijām piemērot šo direktīvu.
   2.   Dalībvalstis informē Komisiju par šīm pamatnostādnēm trīs mēnešu laikā pēc to pieņemšanas vai grozīšanas.
   3.   Komisija pamatnostādnes dara pieejamas publiskā tīmekļa vietnē.
   9. pants
   Auditoru iecelšana amatā un apmācība
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2011. gada 19. decembrim tiek pieņemta ceļu satiksmes drošības auditoru apmācības programma, ja vien šāda programma jau nedarbojas.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja ceļu satiksmes drošības auditori veic šajā direktīvā noteiktās funkcijas, tie apgūst sākotnēju apmācību un minētās apmācības rezultātā saņem kvalifikācijas sertifikātu un turpmāk viņi regulāri apmeklē mācību kursus.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, ka ceļu satiksmes drošības auditoriem ir kvalifikācijas sertifikāts. Atzīst sertifikātus, kas piešķirti pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā.
   4.   Dalībvalstis nodrošina, ka auditorus ieceļ amatā, ja tie atbilst šādām prasībām:

               a)

               auditoriem ir atbilstīga pieredze vai izglītība ceļu projektēšanā, ceļu satiksmes drošības tehnikā un ceļu satiksmes negadījumu analīzē;

               b)

               divus gadus pēc tam, kad dalībvalstis pieņēmušas pamatnostādnes saskaņā ar 8. pantu, ceļu satiksmes drošības auditu veic tikai 2. un 3. punktā noteiktām prasībām atbilstīgi auditori vai grupas, kurās ietilpst šādi auditori;

               c)

               lai veiktu infrastruktūras projekta auditu, auditors audita brīdī nav iesaistīts attiecīgā infrastruktūras projekta koncepcijas izstrādāšanā vai darbības nodrošināšanā.

         10. pants
   Paraugprakses apmaiņa
   Lai uzlabotu satiksmes drošību uz tiem Eiropas Savienības ceļiem, kuri neietilpst Eiropas ceļu tīklā, Komisija izveido saskaņotu paraugprakses apmaiņas sistēmu starp dalībvalstīm, inter alia, iekļaujot tajā jau pastāvošos ceļu infrastruktūras drošības projektus un pārbaudītas ceļu satiksmes drošības tehnoloģijas.
   11. pants
   Nepārtraukta drošības pārvaldības prakses uzlabošana
   1.   Komisija veicina zināšanu un paraugprakses apmaiņu starp dalībvalstīm, kā arī strukturē šo apmaiņu, izmantojot pieredzi, kas gūta attiecīgajos starptautiskajos forumos, lai nepārtraukti uzlabotu drošības pārvaldības praksi saistībā ar ceļu infrastruktūras objektiem Eiropas Savienībā.
   2.   Komisijai palīdz 13. pantā minētā komiteja. Ja jāpieņem konkrēti pasākumi, tos pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
   3.   Vajadzības gadījumā par jautājumiem, kas saistīti ar tehniskās drošības aspektiem, var apspriesties ar attiecīgām nevalstiskām organizācijām, kuras darbojas ceļu infrastruktūras drošības un pārvaldības jomā.
   12. pants
   Pielāgošana tehnikas attīstībai
   Šīs direktīvas pielikumus pielāgo tehnikas attīstībai saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
   13. pants
   Komitejas procedūra
   1.   Komisijai palīdz komiteja.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
   3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   14. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, līdz 2010. gada 19. decembrim. Tās tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   15. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   16. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 19. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J.-P. JOUYET

      (1)  OV C 168, 20.7.2007., 71. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 19. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 20. oktobra Lēmums.

      (3)  OV L 228, 9.9.1996., 1. lpp.

      (4)  OV L 167, 30.4.2004., 39. lpp.

      (5)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (6)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      I PIELIKUMS
      CEĻU SATIKSMES DROŠĪBAS IETEKMES NOVĒRTĒJUMS INFRASTRUKTŪRAS PROJEKTIEM

                  1.

                  Ceļu satiksmes drošības ietekmes novērtējuma elementi:

                              a)

                              problēmas definīcija;

                              b)

                              pašreizējā situācija un “neko nedari” scenārijs;

                              c)

                              ceļu satiksmes drošības mērķi;

                              d)

                              ierosināto alternatīvu ietekmes analīze saistībā ar ceļu satiksmes drošību;

                              e)

                              alternatīvu salīdzinājums, tostarp izmaksu un ieguvumu analīze;

                              f)

                              vairāku iespējamo risinājumu izklāsts.

                  2.

                  Elementi, kas jāņem vērā:

                              a)

                              ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaits un ceļu satiksmes negadījumu skaits; samazinājuma mērķi pretstatījumā “neko nedari” scenārijam;

                              b)

                              maršruta izvēle un satiksmes modeļi;

                              c)

                              iespējamā ietekme uz esošajiem ceļu tīkliem (piemēram, nobrauktuves, krustojumi, pārbrauktuves);

                              d)

                              satiksmes dalībnieki, tostarp mazaizsargāti satiksmes dalībnieki (piemēram, gājēji, riteņbraucēji, motociklisti);

                              e)

                              satiksme (piemēram, satiksmes intensitāte, satiksmes iedalījums kategorijās);

                              f)

                              gadalaika un klimatiskie apstākļi;

                              g)

                              pietiekams skaits drošu stāvvietu.

                              h)

                              seismiskās norises.

      II PIELIKUMS
      CEĻU SATIKSMES DROŠĪBAS AUDITS INFRASTRUKTŪRAS PROJEKTIEM

                  1.

                  Kritēriji projekta plānošanas posmā:

                              a)

                              ģeogrāfiskais novietojums (piemēram, zemes nogruvumu, applūšanas, lavīnu riski), atkarība no gadalaika un klimatiskajiem apstākļiem, kā arī seismiskās norises;

                              b)

                              krustojumu veidi un attālums starp tiem;

                              c)

                              joslu skaits un veids;

                              d)

                              uz jaunā ceļa pieļaujamo transportlīdzekļu veidi;

                              e)

                              ceļa funkcionalitāte kopējā ceļu tīklā;

                              f)

                              meteoroloģiskie apstākļi;

                              g)

                              braukšanas ātrumi;

                              h)

                              šķērsgriezumi (piemēram, brauktuves platums, riteņbraucēju celiņi, gājēju celiņi);

                              i)

                              horizontālā un vertikālā izlīdzināšana;

                              j)

                              redzamība;

                              k)

                              krustojumu izvietojums;

                              l)

                              sabiedriskā transporta līdzekļi un infrastruktūra;

                              m)

                              dzelzceļa vienlīmeņa pārbrauktuve.

                  2.

                  Kritēriji sīki izstrādāta projekta posmā:

                              a)

                              izvietojums;

                              b)

                              saskaņotas ceļa zīmes un marķējumi;

                              c)

                              ceļu un krustojumu apgaismojums;

                              d)

                              ceļa malu aprīkojums;

                              e)

                              ceļa malu vide, tostarp veģetācija;

                              f)

                              stacionāri šķēršļi ceļa malās;

                              g)

                              drošas stāvvietas;

                              h)

                              mazaizsargāti satiksmes dalībnieki (piemēram, gājēji, riteņbraucēji, motociklisti);

                              i)

                              ceļa norobežojumu sistēmu lietotājdraudzīga pielāgošana (sadalošās joslas un aizsargbarjeras, kas samazina bīstamību mazaizsargātiem satiksmes dalībniekiem).

                  3.

                  Kritēriji projekta pirmsatklāšanas posmā:

                              a)

                              satiksmes dalībnieku drošība un redzamība dažādos apstākļos, piemēram, tumsā un normālos laika apstākļos;

                              b)

                              ceļa zīmju un marķējumu salasāmība;

                              c)

                              ceļa seguma stāvoklis.

                  4.

                  Kritēriji sākotnējai ekspluatācijai: ceļu satiksmes drošības novērtējums, ņemot vērā satiksmes dalībnieku faktisko rīcību.
                  Audits ikvienā posmā var būt saistīts ar nepieciešamību pārvērtēt iepriekšējo posmu kritērijus.

      III PIELIKUMS
      TĀDU CEĻA POSMU KLASIFICĒŠANA, KUROS IR LIELS CEĻU SATIKSMES NEGADĪJUMU SKAITS, UN CEĻU TĪKLA DROŠĪBAS KLASIFICĒŠANA
      1.   Tādu ceļa posmu noteikšana, kuros bieži notiek ceļu satiksmes negadījumi
      Nosakot ceļa posmus, kuros bieži notiek ceļu satiksmes negadījumi, ņem vērā vismaz tos ceļu satiksmes negadījumus, kuros ir bojāgājušie un kuri notikuši iepriekšējos gados uz vienu ceļa posmu saistībā ar satiksmes intensitāti, un attiecībā uz krustojumiem ņem vērā ceļu satiksmes negadījumu skaitu katrā krustojuma vietā.
      2.   Tādu posmu noteikšana, kurus analizē saistībā ar ceļu tīkla drošības klasificēšanu
      Lai noteiktu ceļa posmus, kurus analizē saistībā ar ceļu tīkla drošības klasificēšanu, ņem vērā iespējas ietaupīt tajos ceļu satiksmes negadījumu izmaksas. Ceļa posmus iedala kategorijās. Katrā ceļu kategorijā ceļa posmus analizē un sarindo atbilstīgi faktoriem, kas saistīti ar drošību, piemēram, ceļu satiksmes negadījumu skaitam, satiksmes intensitātei un satiksmes veidiem.
      Ceļu tīkla drošības klasificēšanas rezultātā par katru ceļu kategoriju izveido prioritāšu sarakstu ar ceļa posmiem, kuros infrastruktūras uzlabojumi varētu būt īpaši efektīvi.
      3.   Izvērtējuma elementi ekspertu grupas veiktiem objektu apmeklējumiem:

                  a)

                  ceļa posma apraksts;

                  b)

                  atsauce uz varbūtējiem iepriekšējiem ziņojumiem par to pašu ceļa posmu;

                  c)

                  iespējamo ceļu satiksmes negadījuma ziņojumu analīze;

                  d)

                  ceļu satiksmes negadījumu, kuros ir bojāgājušie un smagi cietušie, skaits pēdējo trīs gadu laikā;

                  e)

                  iespējamu korektīvu pasākumu kopums, ko veic dažādos laikposmos, piemēram, apsverot šādas iespējas:

                              —

                              demontēt vai aizsargāt stacionārus šķēršļus ceļa malās,

                              —

                              ierobežot ātrumu un vietējā mērogā aktīvāk veikt pasākumus ātruma regulēšanai,

                              —

                              uzlabot redzamību dažādos laika un apgaismojuma apstākļos,

                              —

                              uzlabot ceļa malās esošā aprīkojuma, piemēram, ceļa norobežojumu sistēmu, drošības stāvokli,

                              —

                              uzlabot ceļa marķējumu (tostarp ierīkojot vibrācijas joslas), zīmju un brīdinājumu saskaņotību, redzamību, salasāmību un novietojumu,

                              —

                              aizsargāt pret krītošiem akmeņiem, zemes nogruvumiem un lavīnām,

                              —

                              uzlabot ceļa seguma saķeri/raupjumu,

                              —

                              pārveidot ceļa norobežojumu sistēmas,

                              —

                              ierīkot un uzlabot sadalošo joslu,

                              —

                              mainīt apdzīšanas kārtību,

                              —

                              uzlabot krustojumus, tostarp dzelzceļa vienlīmeņa pārbrauktuves,

                              —

                              mainīt ceļa profilu,

                              —

                              mainīt ceļa platumu, ierīkot stingras ceļa nomales,

                              —

                              uzstādīt satiksmes pārvaldības un kontroles sistēmu,

                              —

                              mazināt iespējamo konfliktu ar mazaizsargātiem satiksmes dalībniekiem,

                              —

                              modernizēt ceļu atbilstīgi pašreizējiem ceļu būves standartiem,

                              —

                              atjaunot vai nomainīt ceļa segumu,

                              —

                              izmantot “viedās” ceļa zīmes,

                              —

                              uzlabot automatizētās transporta sistēmas un telemātikas pakalpojumus, lai nodrošinātu savietojamību, ārkārtas apziņošanu un zīmju darbību.

      IV PIELIKUMS
      CEĻU SATIKSMES NEGADĪJUMU ZIŅOJUMOS IEKĻAUTĀ INFORMĀCIJA PAR CEĻU SATIKSMES NEGADĪJUMU
      Ceļu satiksmes negadījumu ziņojumos ietver šādus elementus:

                  1)

                  iespējami precīza ceļu satiksmes negadījuma vieta;

                  2)

                  ceļu satiksmes negadījuma vietas attēli un/vai diagrammas;

                  3)

                  ceļu satiksmes negadījuma datums un laiks;

                  4)

                  informācija par ceļu, piemēram, apgabala tips, ceļa tips, krustojuma tips, tostarp signalizēšana, joslu skaits, marķējumi, ceļa segums, apgaismojums un meteoroloģiskie apstākļi, ātruma ierobežojumi, šķēršļi ceļa malās;

                  5)

                  ceļu satiksmes negadījuma nopietnība, tostarp bojāgājušo un ievainoto cilvēku skaits, ja iespējams, atbilstīgi vienotiem kritērijiem, kurus nosaka saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru;

                  6)

                  iesaistīto personu apraksts, piemēram, vecums, dzimums, valstspiederība, alkohola līmenis asinīs, aizsarglīdzekļu izmantošana vai neizmantošana;

                  7)

                  dati par iesaistītajiem transportlīdzekļiem (transportlīdzekļa veids, izlaiduma gads, valsts, drošības aprīkojums, ja tāds ir, saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem veiktās jaunākās regulārās tehniskās pārbaudes datums);

                  8)

                  ceļu satiksmes negadījuma dati, piemēram, ceļu satiksmes negadījuma veids, sadursmes veids, transportlīdzekļa un vadītāja manevri;

                  9)

                  ja iespējams – informācija par laiku, kas pagājis no ceļu satiksmes negadījuma brīža līdz tā reģistrēšanas vai glābšanas dienesta ierašanās brīdim.