title: Padomes Direktīva 2003/61/EK (2003. gada 18. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 66/402/EEK par graudaugu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību, Direktīvu 92/33/EEK par tāda dārzeņu pavairojamā un stādāmā materiāla tirdzniecību, kas nav sēklas, Direktīvu 92/34/EEK par augļaugu pavairojamā un stādāmā materiāla tirdzniecību, Direktīvu 98/56/EK par dekoratīvo augu pavairojamā materiāla tirdzniecību, Direktīvu 2002/54/EK par biešu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 2002/56/EK par sēklas kartupeļu tirdzniecību un Direktīvu 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību attiecībā uz Kopienas salīdzinošajām pārbaudēm un pētījumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0061

Oficiālais Vēstnesis L 165 , 03/07/2003 Lpp. 0023 - 0028

		Padomes Direktīva 2003/61/EK(2003. gada 18. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 66/402/EEK par graudaugu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību, Direktīvu 92/33/EEK par tāda dārzeņu pavairojamā un stādāmā materiāla tirdzniecību, kas nav sēklas, Direktīvu 92/34/EEK par augļaugu pavairojamā un stādāmā materiāla tirdzniecību, Direktīvu 98/56/EK par dekoratīvo augu pavairojamā materiāla tirdzniecību, Direktīvu 2002/54/EK par biešu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību, Direktīvu 2002/56/EK par sēklas kartupeļu tirdzniecību un Direktīvu 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību attiecībā uz Kopienas salīdzinošajām pārbaudēm un pētījumiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Komisijai ir jānodrošina tas, lai attiecīgos gadījumos tiktu īstenoti pasākumi Kopienas salīdzinošo pārbaužu un pētījumu koordinēšanai, veikšanai un kontrolei saskaņā ar procedūrām, kas paredzētas šādās direktīvās:Direktīvā 66/401/EEK [4] un jo īpaši tās 20. panta 3. punktā,Direktīvā 66/402/EEK [5] un jo īpaši tās 20. panta 3. punktā,Direktīvā 68/193/EEK [6] un jo īpaši tās 16. panta 3. punktā,Direktīvā 92/33/EEK [7] un jo īpaši tās 20. panta 4. punktā,Direktīvā 92/34/EEK [8] un jo īpaši tās 20. panta 4. punktā,Direktīvā 98/56/EK [9]un jo īpaši tās 14. panta 4. punktā, unDirektīvā 2002/54/EK [10] un jo īpaši tās 26. panta 3. punktā,Direktīvā 2002/55/EK [11] un jo īpaši tās 43. panta 3. punktā,Direktīvā 2002/56/EK [12] un jo īpaši tās 20. panta 3. punktā, unDirektīvā 2002/57/EK [13] un jo īpaši tās 23. panta 3. punktā.(2) Pēdējos gados šie vajadzīgie pasākumi netieši norādīja uz to, ka ir izlemts piešķirt Kopienas finansiālo ieguldījumu iepriekš minēto Kopienas salīdzinošo pārbaužu un pētījumu veikšanai.(3) Iepriekšminētajās direktīvās uzskaitīto sugu pārbaudes un pētījumi jāveic saskaņā ar iepriekšminētajās direktīvās uzskaitītajiem nosacījumiem neatkarīgi no tā, vai attiecīgie noteikumi ir obligāti vai izvēles noteikumi.(4) Pārbaudes un pētījumi jāveic jo īpaši sēklām un pavairojamajam materiālam, kas novākts trešās valstīs, sēklām un pavairojamajam materiālam, kurš ir piemērots bioloģiskai ražošanai, kā arī sēklām un pavairojamajam materiālam, kas laists pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.(5) Ir lietderīgāk saskaņot iepriekšminēto direktīvu attiecīgo pantu izstrādi.(6) Pārredzamības labad ir vajadzīgs skaidrs Kopienas finansiālā ieguldījuma juridiskais pamats. Tādēļ ir jāparedz Kopienas finansiālie pasākumi Kopienas salīdzinošo pārbaužu un pētījumu veikšanai, kas ietver obligātos Kopienas budžeta izdevumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Direktīvas 66/401/EEK 20. pantu aizstāj ar šādu:"20. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to lopbarības augu sēklu paraugu pēcpārbaudei, kuras laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem un kuras paņemtas paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- sēklas, kas novāktas trešās valstīs,- sēklas, kas piemērotas bioloģiskai ražošanai,- sēklas, kas laistas pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 21. pantā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 21. pantā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu. Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."2. Direktīvas 66/402/EEK 20. pantu aizstāj ar šādu:"20. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to graudaugu sēklu paraugu pēcpārbaudei, kuras laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem un kuras paņemtas paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- sēklas, kas novāktas trešās valstīs,- sēklas, kas piemērotas bioloģiskai ražošanai,- sēklas, kas laistas pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 21. pantā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 21. pantā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."3. Direktīvas 68/193/EEK 16. pantu aizstāj ar šādu:"16. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic tā vīnogulāju pavairojamā materiāla paraugu pēcpārbaudei, kuru laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz augu veselību, un kurš paņemts paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- pavairojamo materiālu, kas ražots trešās valstīs,- pavairojamo materiālu, kas piemērots bioloģiskai ražošanai,- pavairojamo materiālu, kas laists pārdošanā saistībā ar pasākumiem, kuri paredzēti, lai palīdzētu saglabāt ģenētisko daudzveidību.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst pavairojamajam materiālam.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 17. pantā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 17. pantā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem. Ja rodas augu veselības problēmas, Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 17. pantā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."4. Direktīvas 92/33/EEK 20. pantu aizstāj ar šādu:"20. pants1. Dalībvalstīs veic paraugu pētījumus vai attiecīgos gadījumos pārbaudes, lai pārbaudītu, vai dārzeņu pavairojamais un stādāmais materiāls atbilst šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz augu veselību. Komisija drīkst organizēt pētījumu pārbaudes, ko veic dalībvalstu un Komisijas pārstāvji.2. Kopienā drīkst veikt Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus tā dārzeņu pavairojamā un stādāmā materiāla paraugu pēcpārbaudei, kuru laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem, ieskaitot tos, kas saistīti ar augu veselību. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- dārzeņu pavairojamo un stādāmo materiālu, kas iegūts trešās valstīs,- dārzeņu pavairojamo un stādāmo materiālu, kas piemērots bioloģiskajai ražošanai,- dārzeņu pavairojamo un stādāmo materiālu, kas laists pārdošanā saistībā ar pasākumiem, kas vērsti uz ģenētiskās daudzveidības saglabāšanu.3. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu dārzeņu pavairojamā un stādāmā materiāla pārbaudes tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst materiālam.4. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 21. pantā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 21. pantā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem. Ja rodas augu veselības problēmas, Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai.5. Kopiena var finansēt šā panta 2. un 3. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.6. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru.7. Šā panta 2. un 3. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."5. Direktīvas 92/34/EEK 20. pantu aizstāj ar šādu:"20. pants1. Dalībvalstīs veic paraugu pētījumus vai attiecīgos gadījumos pārbaudes, lai pārbaudītu, vai pavairojamais materiāls vai augļaugi atbilst šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz augu veselību. Komisija drīkst organizēt pētījumu pārbaudes, ko veic dalībvalstu un Komisijas pārstāvji.2. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic tā pavairojamā materiāla vai augļaugu paraugu pēcpārbaudei, kuru laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem, ieskaitot tos, kas saistīti ar augu veselību. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- pavairojamo materiālu vai augļaugus, kas iegūti trešās valstīs,- pavairojamo materiālu vai augļaugus, kas piemēroti bioloģiskajai ražošanai,- pavairojamo materiālu vai augļaugus, kas laisti pārdošanā saistībā ar pasākumiem ģenētiskās daudzveidības saglabāšanai.3. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu pavairojamā materiāla un augļaugu pārbaudes tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem šim materiālam jāatbilst.4. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 21. pantā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 21. pantā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem. Ja rodas augu veselības problēmas, Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai.5. Kopiena var finansēt šā panta 2. un 3. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.6. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru.7. Šā panta 2. un 3. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."6. Direktīvas 98/56/EK 14. pantu aizstāj ar šādu:"14. pants1. Attiecīgā gadījumā dalībvalstīs veic paraugu pārbaudes vai pētījumus, lai pārbaudītu pavairojamā materiāla atbilstību šīs direktīvas prasībām un nosacījumiem. Komisija drīkst organizēt pētījumu pārbaudes, ko veic dalībvalstu un Komisijas pārstāvji.2. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic tā pavairojamā materiāla vai dekoratīvo augu paraugu pēcpārbaudei, kuru laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem, ieskaitot tos, kuri attiecas uz augu veselību. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- pavairojamo materiālu, kas ražots trešās valstīs,- pavairojamo materiālu, kas piemērots bioloģiskai ražošanai,- pavairojamo materiālu, kas laists pārdošanā saistībā ar pasākumiem ģenētiskās daudzveidības saglabāšanai.3. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu dekoratīvo augu pavairojamā materiāla pārbaudes tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem šim materiālam jāatbilst.4. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 17. pantā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 17. pantā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem. Ja rodas problēmas saistībā ar organismiem, uz kuriem attiecas Padomes 2000. gada 8. maija Direktīva 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ieviešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatīšanu Kopienā [14], Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai, ar kuru tā apspriežas arī par protokoliem attiecībā uz Kopienas pētījumiem, ja protokoli attiecas uz Direktīvā 2000/29/EK minētajiem organismiem.5. Kopiena var finansēt šā panta 2. un 3. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.6. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 17. pantā paredzēto procedūru.7. Šā panta 2. un 3. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."7. Direktīvas 2002/54/EK 26. pantu aizstāj ar šādu:"26. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to biešu sēklu paraugu pēcpārbaudei, kuras laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem un kuras paņemtas paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- sēklas, kas novāktas trešās valstīs,- sēklas, kas piemērotas bioloģiskai ražošanai,- sēklas, kas laistas pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 28. panta 2. punktā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 28. panta 1. punktā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 28. panta 2. punktā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."8. Direktīvas 2002/55/EK 43. pantu aizstāj ar šādu:"43. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to dārzeņu sēklu paraugu pēcpārbaudei, kuras laiž pārdošanā atbilstoši šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem un kuras ņemtas paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- sēklas, kas novāktas trešās valstīs,- sēklas, kas piemērotas bioloģiskai ražošanai,- sēklas, kas laistas pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 46. panta 2. punktā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 46. panta 1. punktā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 46. panta 2. punktā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."9. Direktīvas 2002/56/EK 20. pantu aizstāj ar šādu:"20. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to sēklas kartupeļu paraugu pēcpārbaudei, kurus laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz augu veselību, un kuri paņemti paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- sēklas kartupeļus, kas novākti trešās valstīs,- sēklas kartupeļus, kas piemēroti bioloģiskai ražošanai,- sēklas kartupeļus, kas laisti pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 25. panta 1. punktā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem. Ja rodas augu veselības problēmas, Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 25. panta 2. punktā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā.7. Saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru Komisija var pilnīgi vai daļēji aizliegt noteiktā Kopienas apgabalā novāktu sēklas kartupeļu tirdzniecību, ja sēklas kartupeļu paaudze, kas iegūta no oficiāli ņemtiem to bāzes sēklas kartupeļu vai sertificētu sēklas kartupeļu paraugiem, kuri novākti šajā konkrētajā apgabalā un audzēti vienā vai vairākos Kopienas salīdzināmajos laukos, trīs gadus pēc kārtas ir uzrādījuši ievērojami sliktākus rezultātus nekā paredz obligātie nosacījumi, kas izklāstīti I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā, 2. punkta c) apakšpunktā, 3. un 4. punktā.8. Komisija atceļ jebkādus pasākumus, kas veikti saskaņā ar 7. punktu, tiklīdz pietiekami skaidri ir konstatēts, ka attiecīgajā Kopienas apgabalā novāktie bāzes sēklas kartupeļi un sertificēti sēklas kartupeļi turpmāk atbildīs 7. punktā minētajiem obligātajiem nosacījumiem."10. Direktīvas 2002/57/EK 23. pantu aizstāj ar šādu:"23. pants1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to eļļas augu un šķiedraugu sēklu paraugu pēcpārbaudei, kuras laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem un kuras paņemtas paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:- sēklas, kas novāktas trešās valstīs,- sēklas, kas piemērotas bioloģiskai ražošanai,- sēklas, kas laistas pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 25. panta 1. punktā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem.4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi lēmumu.5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 25. panta 2. punktā paredzēto procedūru.6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā."2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2003. gada 10. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2003. gada 18. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Drys[1] OV C 20 E, 28.1.2003., 208. lpp.[2] Atzinums sniegts 2003. gada 10. aprīlī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 85, 8.4.2003., 43. lpp.[4] OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/64/EK (OV L 234, 1.9.2001., 60. lpp.).[5] OJ 125, 11.7.1966., 2309./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/64/EK.[6] OV L 93, 17.4.1968., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/11/EK (OV L 53, 23.2.2002., 20. lpp.).[7] OV L 157, 10.6.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).[8] OV L 157, 10.6.1992., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003.[9] OV L 226, 13.8.1998., 16. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003.[10] OV L 193, 20.7.2002., 12. lpp.[11] OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp.[12] OV L 193, 20.7.2002., 60. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2003/66/EK (OV L 25, 30.1.2003., 42. lpp.).[13] OV L 193, 20.7.2002., 74. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/68/EK (OV L 195, 24.7.2002., 32. lpp.).[14] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.)--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2007/21/EK ( 2007. gada 10. aprīlis ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz termiņa beigu datumu darbīgo vielu azoksistrobīna, imazalila, krezoksimmetila, spiroksamīna, azimsulfurona, proheksadiona kalcija un fluroksipīra iekļaušanai I pielikumā (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               12.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 97/42

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/21/EK
   (2007. gada 10. aprīlis),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz termiņa beigu datumu darbīgo vielu azoksistrobīna, imazalila, krezoksimmetila, spiroksamīna, azimsulfurona, proheksadiona kalcija un fluroksipīra iekļaušanai I pielikumā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 5. panta 5. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļāva azoksistrobīnu līdz 2008. gada 1. jūlijam ar Komisijas Direktīvu 98/47/EK (2), imazalilu līdz 2008. gada 31. decembrim ar Komisijas Direktīvu 97/73/EK (3), krezoksimmetilu līdz 2009. gada 31. janvārim ar Komisijas Direktīvu 1999/1/EK (4), spiroksamīnu līdz 2009. gada 1. septembrim ar Komisijas Direktīvu 1999/73/EK (5), azimsulfuronu līdz 2009. gada 1. oktobrim ar Komisijas Direktīvu 1999/80/EK (6), proheksadiona kalciju līdz 2010. gada 20. oktobrim ar Komisijas Direktīvu 2000/50/EK (7) un fluroksipīru līdz 2010. gada 30. novembrim ar Komisijas Direktīvu 2000/10/EK (8).

               (2)

               Pēc pieprasījuma darbīgās vielas iekļaušanu var atjaunot, ja iesniedz pieteikumu vēlākais divus gadus pirms attiecīgā ieraksta termiņa beigām. Komisija ir saņēmusi pieprasījumus atjaunot visu iepriekš minēto vielu iekļaušanu.

               (3)

               Komisijai būs jānosaka sīki noteikumi par tādas papildu informācijas iesniegšanu un novērtēšanu, kas vajadzīga, lai atjaunotu iekļaušanu I pielikumā. Tāpēc ir pamats atjaunot iepriekš minēto darbīgo vielu iekļaušanu I pielikumā uz laikposmu, kas vajadzīgs, lai pieteikuma iesniedzēji varētu sagatavot pieteikumus un Komisija varētu noorganizēt to novērtēšanu un pieņemt lēmumu.

               (4)

               Tāpēc ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 91/414/EEK.

               (5)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 12. decembra pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties iesniedz Komisijai minēto tiesību aktu tekstu, kā arī minēto tiesību aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Tās piemēro šos noteikumus no 2007. gada 13. decembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šī norāde.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 10. aprīlī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/6/EK (OV L 43, 15.2.2007., 13. lpp.).

      (2)  OV L 191, 7.7.1998., 50. lpp.

      (3)  OV L 353, 24.12.1997., 26. lpp.

      (4)  OV L 21, 28.1.1999., 21. lpp.

      (5)  OV L 206, 5.8.1999., 16. lpp.; labojums: OV L 221, 21.8.1999., 19. lpp.

      (6)  OV L 210, 10.8.1999., 13. lpp.

      (7)  OV L 198, 4.8.2000., 39. lpp.

      (8)  OV L 57, 2.3.2000., 28. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma 1., 2., 3., 4., 5., 6., 8. rindu aizstāj ar šādām rindām:

                     “1.

                     Imazalils
                     CAS Nr. 73790-28-0, 35554-44-0
                     CIPAC Nr. 335

                     (±)-1-(β-aliloksi-2,4-dihlorfeniletil)imidazols vai (±)-alil l-(2,4-dihlorfenil)-2-imidazol-l-iletilēteris

                     975 g/kg

                     1999. gada 1. janvāris

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     Turpmāk norādītie konkrētie nosacījumi ir piemērojami šādai lietošanai:

                                 —

                                 augļu, dārzeņu un kartupeļu apstrāde pēc ražas novākšanas ir atļauta tikai tad, ja ir pieejama atbilstīga dezaktivācijas sistēma vai arī ja apdraudējuma novērtējums dalībvalstij, kura izsniedz atļauju, ir parādījis, ka apstrādes šķīduma izsmidzināšana nerada nepieņemamu apdraudējumu videi, un jo īpaši ūdens organismiem,

                                 —

                                 kartupeļu apstrāde pēc ražas novākšanas ir atļauta tikai tad, ja apdraudējuma novērtējums dalībvalstij, kura izsniedz atļauju, ir parādījis, ka no apstrādātiem kartupeļiem iegūtu apstrādes atkritumu izplatīšana nerada nepieņemamu apdraudējumu ūdens organismiem,

                                 —

                                 var lietot uz brīvā dabā augošajiem lapaugiem tikai tad, ja apdraudējuma novērtējums dalībvalstij, kura izsniedz atļauju, ir parādījis, ka šāds lietojums nerada nepieņemamu apdraudējumu cilvēku un dzīvnieku veselībai un videi.

                           Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 1997. gada 11. jūlijs.

                     2.

                     Azoksistrobīns
                     CAS Nr. 131860-33-8
                     CIPAC Nr. 571

                     Metil-(E)-2-{2[6-(2-ciānfenoksi)pirimidīn-4-iloksi] fenil}}-3-meto-ksiakrilāts

                     930 g/kg (Z izomērs nepārsniedz 25 g/kg)

                     1998. gada 1. jūlijs

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     Pieņemot lēmumus atbilstīgi vienotajiem principiem, jāpievērš īpaša uzmanība ietekmei uz ūdens organismiem. Atļauju piešķiršanas nosacījumos jāietver atbilstoši risku mazināšanas pasākumi.
                     Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 1998. gada 22. aprīlis.

                     3.

                     Krezoksimmetils
                     CAS Nr. 143390-89-0
                     CIPAC Nr. 568

                     Metil (E)-2-metoksi-imino-2-[2-(o-toliloksimetil) fenil] acetāts

                     910 g/kg

                     1999. gada 1. februāris

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     Pieņemot lēmumus atbilstīgi vienotajiem principiem, dalībvalstis pievērš īpašu uzmanību gruntsūdeņu aizsardzībai mazāk aizsargātos apstākļos.
                     Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 1998. gada 16. oktobris.

                     4.

                     Spiroksamīns
                     CAS Nr. 1181134-30-8
                     CIPAC Nr. 572

                     (8-terc-butil-l,4-dioksa-spiro [4.5] dekan-2-ilmetil)-etilpropilamīns

                     940 g/kg (diastereomēri A un B kopā)

                     1999. gada 1. septembris

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     Pieņemot lēmumus atbilstīgi vienotajiem principiem, dalībvalstīm:

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība operatoru drošībai un jānodrošina, lai atļauju piešķiršanas nosacījumos ietvertu atbilstošus aizsargpasākumus,
                                 un

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība ietekmei uz ūdens organismiem un jānodrošina, lai atļauju piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietvertu risku mazināšanas pasākumus.

                           Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 1999. gada 12. maijs.

                     5.

                     Azimsulfurons
                     CAS Nr. 120162-55-2
                     CIPAC Nr. 584

                     l-(4,6-dimetoksipirimidīn-2-il)-3-[1-metil-4-(2-metil-2H-tetrazol-5-il)-pirazol-5-ilsulfonil]-urīnviela

                     980 g/kg

                     1999. gada 1. oktobris

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu.
                     Nedrīkst atļaut izsmidzināšanu no gaisa.
                     Pieņemot lēmumus atbilstīgi vienotajiem principiem, dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība ietekmei uz ūdens organismiem un sauszemes blakussugu augiem un jānodrošina, lai atļauju piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietvertu risku mazināšanas pasākumus (piemēram, rīsu audzēšanā minimālie ūdens aizturēšanas periodi pirms novākšanas).
                     Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 1999. gada 2. jūlijs.

                     6.

                     Fluroksipīrs
                     CAS Nr. 69377-81-7
                     CIPAC Nr. 431

                     4-amino-3,5-dihlor-6-fluor-2-piridiloksietiķskābe

                     950 g/kg

                     2000. gada 1. decembris

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu.
                     Pieņemot lēmumus atbilstīgi vienotajiem principiem, dalībvalstīm:

                                 —

                                 jāņem vērā pārskata ziņojuma 7. punktā prasītā papildinformācija,

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība gruntsūdeņu aizsardzībai,

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība ietekmei uz ūdens organismiem un jānodrošina, lai atļauju piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietvertu risku mazināšanas pasākumus.

                           Ja pieprasītie papildu izmēģinājumi un informācija, kas norādīta pārskata ziņojuma 7. punktā, nav iesniegta līdz 2000. gada 1. decembrim, dalībvalstis par to informē Komisiju.
                     Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 1999. gada 30. novembris.

                     8.

                     Proheksadiona kalcijs
                     CAS Nr. 127277-53-6
                     CIPAC Nr. 567

                     Kalcija 3,5-diokso-4-pro-pionilcikloheksānkarboksilāts

                     890 g/kg

                     2000. gada 1. oktobris

                     2011. gada 31. decembris

                     Var atļaut lietot tikai kā augu augšanas regulatoru.
                     Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmes datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 2000. gada 16. jūnijs.”


Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0066

Komisijas Direktīva 2003/66/EK (2003. gada 3. jūlijs), ar kuru groza Direktīvu 94/2/EK, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 92/75/EEK attiecībā uz enerģijas etiķetēm mājsaimniecības elektriskajiem ledusskapjiem, saldētavām un to apvienojumiemDokuments attiecas uz EEZ.

Oficiālais Vēstnesis L 170 , 09/07/2003 Lpp. 0010 - 0014 CS.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 31 Lpp. 306  - 310

		Komisijas Direktīva 2003/66/EK(2003. gada 3. jūlijs),ar kuru groza Direktīvu 94/2/EK, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 92/75/EEK attiecībā uz enerģijas etiķetēm mājsaimniecības elektriskajiem ledusskapjiem, saldētavām un to apvienojumiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 92/75/EEK (1992. gada 22. septembris) par sadzīves tehnikas enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm [1], un īpaši tās 9. un 12. pantu,tā kā:(1) Ledusskapju, saldētavu un to apvienojumu elektroenerģijas patēriņš veido nozīmīgu kopējā Kopienas elektroenerģijas pieprasījuma daļu. Pastāv lielas iespējas samazināt šo ierīču radīto enerģijas patēriņu.(2) Marķēšanas sistēma, ko ieviesa ar Komisijas Direktīvu 94/2/EK [2] saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/57/EK (1996. gada 3. septembris) par energoefektivitātes prasībām attiecībā uz mājsaimniecībā lietojamiem elektriskiem ledusskapjiem, saldēšanas iekārtām un to kombinācijām [3], izrādījās veiksmīga un laikposmā no 1996. līdz 2000. gadam paaugstināja jaunu ledusskapju un saldētavu efektivitātes indeksu vairāk kā par 30 %.(3) Apmēram 20 % no aukstuma ierīcēm, ko pārdeva 2000. gadā, pieder pie visefektīvākās jeb A klases, un dažos tirgos šī proporcija pārsniedza 50 %. A klases ierīču tirgus daļa strauji palielinās. Tādēļ kā pagaidu pasākums, kamēr nav notikusi enerģijas marķējuma klašu pārskatīšana, jāievieš divas papildu klases, ko apzīmē ar A + un A++.(4) Ja netiks noteiktas tālākas un efektīvākas klases, energoefektivitātes marķējuma ietekme samazināsies.(5) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 94/2/EK. Vienlaicīgi var pielāgot šo direktīvu līdzīgām jaunām direktīvām, ar ko īsteno Direktīvu 92/75/EEK.(6) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 92/75/EEK 10. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 94/2/EK groza šādi.1. Ar šādu tekstu aizstāj 1. panta 2., 3. un 4. punktu:"2. Šajā direktīvā noteikto informāciju iegūst, veicot mērījumus atbilstoši saskaņotajiem standartiem, ko pieņēmušas Eiropas standartizācijas organizācijas (CEN, CENELEC, ETSI) ar Komisijas pilnvarojumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK [4], un kuru atsauces numuri publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un attiecībā uz kuriem dalībvalstis ir publicējušas valsts standartu atsauces numurus, transponējot šos saskaņotos standartus.3. Šīs direktīvas I, II un III pielikumā noteikto prasību sniegt informāciju, kas attiecas uz troksni, piemēro tikai tad, ja dalībvalstis minēto informāciju pieprasa saskaņā ar Direktīvas 86/594/EEK 3. pantu. Mērījumus, lai iegūstu šo informāciju, izdara saskaņā ar minēto direktīvu.4. Šajā direktīvā izmanto Direktīvas 92/75/EEK 1. panta 4. punktā izklāstītās definīcijas."2. Direktīvas 2. pantu groza šādi.a) Panta 1. punktam pievieno šādu daļu:"Ja informācija, kas attiecas uz konkrētu modeļa apvienojumu, ir iegūta pēc aprēķiniem, pamatojoties uz konstrukciju, un/vai ar ekstrapolāciju pēc citām kombinācijām, tad dokumentācijā būtu jāiekļauj ziņas par šādiem aprēķiniem un/vai ekstrapolācijām, un testiem, kuri veikti, lai pārbaudītu aprēķinu precizitāti (ziņas par darbības efektivitātes aprēķina matemātisko modeli un par mērījumiem, kas izdarīti, lai pārbaudītu šo modeli)."b) Panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:"5. Ja ierīces piedāvā pārdošanai, iznomāšanai vai īrējumpirkšanai ar drukātu vai rakstisku paziņojumu vai ar citādiem līdzekļiem, no kā izriet, ka iespējamais pircējs nevar piedāvāto ierīci apskatīt, piemēram, ar rakstisku piedāvājumu, katalogu preču pasūtīšanai pa pastu, interneta vai citu elektronisko sludinājumu, tad attiecīgajā paziņojumā iekļauj visu informāciju, kas noteikta šīs direktīvas III pielikumā."3. Saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu groza I, II, III un V pielikumu.4. Svītro VI pielikumu.2. pantsDalībvalstis ne vēlāk kā 2004. gada 1. jūlijā ļauj izmantot etiķetes, speciālās zīmes un paziņojumus, kas minēti Direktīvas 94/2/EK 2. panta 5. punktā un kas satur tādu informāciju, uz kuru attiecas grozījumi, kuri izdarīti ar šo direktīvu.Tās nodrošina, ka visas etiķetes, speciālās zīmes un paziņojumi, kas minēti Direktīvas 94/2/EK 2. panta 5. punktā, atbilst grozītajiem paraugiem, ne vēlāk kā 2004. gada 31. decembrī.3. pantsDalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā 2004. gada 30. jūnijā izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 3. jūlijāKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieceLoyola De Palacio[1] OV L 297, 13.10.1992., 16. lpp.[2] OV L 45, 17.2.1994., 1. lpp.[3] OV L 236, 18.9.1996., 36. lpp.[4] OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1) Direktīvas I pielikumu groza šādi:a) sadaļā "Atzīmes uz etiķetes" svītro pēdējo teikumu "NB: iepriekš aprakstīto terminu ekvivalenti citās valodās ir ietverti VI pielikumā";b) sadaļā "Drukāšana":i) aiz attēla iestarpina šādu tekstu:"Norādes burti A + un A++ klases ierīcēm atbilst šādiem attēliem, un to atrašanās vieta ir tāda pati kā A klases ierīču norādes burtam A"+++++ TIFF +++++ii) pēdējo daļu, kas sākas ar vārdiem "Pilnīga drukāšanas informācija ietverta "ledusskapju/saldētavu etiķetes noformējuma pamācībā"…", svītro.2) Direktīvas II pielikumu groza šādi:a) pielikuma 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:"4. Modeļa energoefektivitātes klase, kā noteikts V pielikumā, kas izteikta kā "energoefektivitātes klase… skalā no A++ (efektīvākais) līdz G (neefektīvākais)";. Šo informāciju sniedzot tabulā, to pašu var izteikt citādi, ja ir skaidrs, ka skala ir no A++ (efektīvākais) līdz G (neefektīvākais).";b) pielikuma 8. punktu aizstāj ar šādu punktu:"8. Saldētas pārtikas glabāšanas nodalījuma un attiecīgā gadījumā dzesēšanas nodalījuma neto uzglabāšanas apjoms saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem standartiem, izņemot 1., 2. un 3. klasi. 3. klases ierīcēm "ledus kastes"; neto apjoms.";c) pielikumu papildina ar šādu 15. punktu:"15. Ja modelis ir paredzēts iebūvēšanai, tas jānorāda.";d) pēdējo piezīmi svītro.3) III pielikumu groza šādi:pēdējo piezīmi svītro.4) Direktīvas V pielikumā pēc virsraksta "ENERGOEFEKTIVITĀTES KLASE" iestarpina šādu tekstu:"1. DAĻA: A + un A++ klases definīcija.Ierīce pieder A + vai A++ klasei, ja energoefektivitātes indekss alfa (Ia) ir 1. tabulā noteiktajās robežās.1. tabulaEnergoefektivitātes indekss α (Iα) | "Energoefektivitātes klase" |30 > Iα | A++ |42 > Iα≥ 30 | A+ |Iα≥ 42 | A līdz G (skat. tālāk tekstā) |1. tabulāI=SC× 100kurAC = ierīces enerģijas patēriņš gadā (saskaņā ar I pielikuma V piezīmi)SCα = normatīvais enerģijas patēriņš gadā α iekārtaiSCα aprēķinaMX ∑+ N+ CHkurVc ir nodalījuma neto apjoms (litros) (saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem standartiem),Tc ir nodalījuma aprēķinu temperatūra (°C),Vērtības Mα un Nα ir dotas 2. tabulā, un vērtības FRF, CC, BI un CH ir dotas 3. tabulā.2. tabulaIerīces tips | Aukstākā nodalījuma temperatūra | Mα | Nα |1Ledusskapis bez saldētavas | > –6°C | 0,233 | 245 |2Ledusskapis/dzesētājs | > –6°C | 0,233 | 245 |3Ledusskapis bez zvaigznīšu apzīmējuma | > –6°C | 0,233 | 245 |4Ledusskapis * | ≤ – 6 °C * | 0,643 | 191 |5Ledusskapis ** | ≤ –12°C** | 0,450 | 245 |6Ledusskapis ***/ | ≤ –18°C ***/*(***) | 0,777 | 303 |7Ledusskapis ar saldētavu *(***) | ≤ –18 °C ***/*(***) | 0,777 | 303 |8Atsevišķa saldētava | ≤ –18 °C *(***) | 0,539 | 315 |9Saldētavas kamera ledusskapja nodalījumā | ≤ –18 °C *(***) | 0,472 | 286 |10Ierīce ar vairākām durvīm vai cita veida ierīce | | [1] | [1] |3. tabulaKorekcijas koeficients | Vērtība | Nosacījumi |FRF (automātiska atsaldēšana) | 1,2 | Automātiskas atsaldēšanas (vēdinātiem) saldētas pārtikas nodalījumiem |1 | Citiem |CC (klimata klase) | 1,2 | "Tropu" ierīcēm |1,1 | "Subtropu" ierīcēm |1 | Citām |BI (iebūvējamais) | 1,2 | Iebūvējamām ierīcēm [2], kas šaurākas par 58 cm |1 | Citām |CH (dzesēšanas nodalījums) | 50 Kwh/g. | Ierīcēm ar vismaz 15 litrus lielu dzesēšanas nodalījumu |0 | Citām |Ja ierīce neatbilst A + vai A++ klasei, tās klasi nosaka saskaņā ar 2. daļu.2. DAĻA. A līdz G klases definīcijas…"[1] "Šīm ierīcēm M un N vērtības nosaka temperatūra un zvaigžņu skaits apzīmējumā nodalījumam ar viszemāko temperatūru. Ierīces ar –18 °C *(***) nodalījumiem uzskata par ledusskapjiem ar saldētavām *(***).[2] "Ierīce ir ""iebūvējama"" tikai tad, ja tā paredzēta izmantošanai vienīgi virtuves iekārtās, un tai nepieciešamas papildu mēbeles, kā arī šo iekārtu testē tikai šādā veidā.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2000/65/EK (2000. gada 17. oktobris), kas groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz to, kā nosakāms pievienotās vērtības nodokļa maksātājs

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0065

Oficiālais Vēstnesis L 269 , 21/10/2000 Lpp. 0044 - 0046

		Padomes Direktīva 2000/65/EK(2000. gada 17. oktobris),kas groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz to, kā nosakāms pievienotās vērtības nodokļa maksātājsEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Spēkā esošie noteikumi, kas noteikti ar 21. pantu Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu likumi par apgrozījuma nodokļiem — pievienotās vērtības nodokļa kopējā sistēma: nodokļa vienotā bāze [4], uzņēmumiem un jo īpaši sīkākajiem uzņēmumiem rada nopietnas problēmas attiecībā uz nodokļa maksātāja noteikšanu.(2) Padomes 1976. gada 15. marta Direktīva 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību to prasījumu piedziņā, kuri radušies no darbībām, kuras ir daļa no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansēšanas sistēmas, kā arī lauksaimniecības maksājumu un muitas nodokļu piedziņā [5], Padomes 1977. gada 19. decembra Direktīva 77/799/EEK par dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpēju palīdzību tiešo nodokļu jomā [6] un Padomes Regula (EEK) Nr. 218/92 par administratīvo sadarbību netiešo nodokļu jomā (PVN) [7] organizē dalībvalstu savstarpēju palīdzību attiecībā uz pareizu PVN noteikšanu un tā piedziņu.(3) Komisijas ziņojums attiecībā uz SLIM (iekšējā tirgus noteikumu vienkāršošana) iniciatīvas otro posmu iesaka pētīt iespējas un līdzekļus, kā grozīt nodokļu pārstāvības sistēmu, kas noteikta Direktīvas 77/388/EEK 21. pantā.(4) Vienīgais grozījums, kas patiešām var būtiski vienkāršot kopējo PVN sistēmu kopumā un personu noteikšanu, kam jāmaksā nodoklis, liedz dalībvalstīm jebkādu iespēju prasīt nodokļa pārstāvja izraudzīšanu.(5) Tādēļ nākotnē nodokļu pārstāvja izraudzīšana būtu iespējama vienīgi no nereģistrētiem nodokļu maksātājiem.(6) Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 22. pantu dalībvalstis nereģistrētiem nodokļu maksātājiem var uzlikt tādus pašus pienākumus kā tos, ko piemēro reģistrētiem nodokļu maksātājiem, ieskaitot tos, kas var tikt noteikti saskaņā ar 22. panta 8. punktu.(7) Dalībvalstīm arī turpmāk ir jābūt tiesībām no nereģistrētiem nodokļu maksātājiem, kas ir tādu valstu pilsoņi, ar kurām nav pieņemts neviens juridisks dokuments, ar ko organizē savstarpēju palīdzību, kas ir līdzīga tai, kas noteikta Kopienā, prasīt, lai tiktu izraudzīts nodokļu pārstāvis, kas viņu vietā atbild par nodokļa samaksu, vai pārstāvis.(8) Dalībvalstīm arī turpmāk ir visas iespējas izraudzīt personu, kam ir jāmaksā ievedmuita.(9) Dalībvalstis arī turpmāk var paredzēt, ka par nodokļa samaksu ir solidāri atbildīgs kāds, kam nav jāmaksā nodoklis.(10) Direktīvas 77/388/EEK 10. pants arī būtu jāpaskaidro, lai novērstu gadījumus, kad no nodokļa maksāšanas izvairās pastāvīgu piegāžu gadījumā.(11) Tādēļ būtu atbilstīgi jāgroza Direktīva 77/388/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 77/388/EEK groza šādi.1. 10. panta 2. punkta pirmajā daļā pēc otrā teikuma iekļauj šādu teikumu:"Dalībvalstis var paredzēt, ka dažos gadījumos preču piegādes un pakalpojumu sniegšanu, kas īstenota pastāvīgi kādā laika periodā, uzskata par tādu darbībām, kas īstenotas vismaz viena gada intervālos."2. 28.f panta 1. punktā (kas groza tās pašas direktīvs 17. panta 2., 3. un 4. punktu), 17. panta 4. punkta a) apakšpunktā vārdus "21. panta 1. punkta a) apakšpunkts" aizstāj ar "21. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts".3. 28.c panta E daļas piektajā ievilkumā "Citi izņēmumi" 3. daļā vārdus "21. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešā daļa" aizstāj ar "21. panta 1. punkta c) apakšpunkts".4. 28.g pantā (kas aizstāj tās pašas direktīvas 21. pantu), 21. pantu aizstāj ar šādu tekstu:"21. pantsPersonas, kurām jāmaksā nodoklis1. Saskaņā ar iekšējo sistēmu pievienotās vērtības nodoklis jāmaksā šādām personām:a) nodokļa maksātājam, kas veic tādu preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, kas pakļauta nodokļa uzlikšanai, izņemot gadījumus, kas paredzēti b) un c) punktā.Ja nodokļu uzlikšanai pakļautu preču piegādi vai pakalpojumu nodrošināšanu veic nodokļu maksātājs, kas nav reģistrēts dalībvalsts teritorijā, saskaņā ar nosacījumiem, ko tās noteikušas, dalībvalstis var paredzēt, ka persona, kam jāmaksā nodoklis, ir persona, kurai veikta nodokļa uzlikšanai pakļautā preču piegāde vai pakalpojumi;b) nodokļu maksātājiem, kam sniedz 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzētos pakalpojumus, vai personām, kas ir identificētas pievienotās vērtības nodokļa maksājumiem valsts teritorijā, kurām sniedz pakalpojumus, kas paredzēti 28.b panta C, D, E un F daļā, ja pakalpojumus sniedz nodokļu maksātājs, kas nav reģistrēts valsts teritorijā;c) personai, kurai ir piegādātas preces, ja ir spēkā šādi nosacījumi:- nodokļa uzlikšanai pakļautā darbība ir preču piegāde, kas veikta saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti 28.c panta E daļas 3. punktā,- persona, kurai piegādā preces, ir cits nodokļu maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļu maksātāja, kas pievienotās vērtības nodoklim identificēta valsts teritorijā,- rēķins, ko izsniedzis nodokļu maksātājs, kurš nav reģistrēts valsts teritorijā, atbilst 22. panta 3. punktam.Dalībvalstis tomēr var paredzēt atkāpi no šā pienākuma, ja nodokļu maksātājs, kas nav reģistrēts valsts teritorijā, šajā valstī ir pilnvarojis nodokļu pārstāvi;d) jebkurai personai, kas pievienotās vērtības nodokli min rēķinā vai citā dokumentā, kas kalpo par rēķinu;e) jebkurai personai, kas veic nodokļa uzlikšanai pakļautu preču iegādi Kopienas iekšienē.2. Atkāpjoties no 1. punkta noteikumiem,a) ja persona, kurai ir jāmaksā nodoklis, saskaņā ar 1. punkta noteikumiem ir nodokļu maksātājs, kas nav reģistrēts valsts teritorijā, dalībvalstis var tai atļaut izraudzīt nodokļu pārstāvi, kas ir persona, kura ir atbildīga par nodokļa samaksu. Uz šo iespēju attiecas nosacījumi un procedūras, kas noteiktas katrā dalībvalstī;b) ja nodokļu uzlikšanai pakļautu darījumu veicis nodokļu maksātājs, kas nav reģistrēts attiecīgās valsts teritorijā, un ar valsti, kurā minētais nodokļu maksātājs ir reģistrēts vai kurā atrodas tā mītne, nav pieņemts neviens juridisks dokuments attiecībā uz savstarpēju palīdzību, kas apmērā ir līdzīga tai, kuru paredz Direktīvas 76/308/EEK [8] un 77/799/EEK [9] un Padomes Regula (EEK) Nr. 218/92 par administratīvo sadarbību netiešo nodokļu jomā (PVN) [10], dalībvalstis var veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka persona, kurai ir jāmaksā nodoklis, ir nodokļa pārstāvis, kuru iecēlis nereģistrētais nodokļu maksātājs.3. 1. un 2. punktā paredzētajos gadījumos dalībvalstis var paredzēt, ka par nodokļa samaksu ir solidāri atbildīga kāda cita persona, kas nav nodokļu maksātājs.4. Ievedot preces, pievienotās vērtības nodoklis ir jāmaksā personai vai personām, ko dalībvalsts, kurā preces ir ievestas, iecēlusi vai atzinusi par atbildīgām."5. 28.h pantā (kas aizstāj tās pašas direktīvas 22. pantu) 22. pantu groza šādi:a) panta 1. punkta c) apakšpunkta pirmo ievilkumu aizstāj ar šādu ievilkumu:"— ikvienu nodokļu maksātāju, izņemot 28.a panta 4. punktā minētos nodokļu maksātājus, kas valsts teritorijā piegādā preces vai sniedz pakalpojumus, kas viņam dod tiesības uz atlaidi, izņemot tādas preču piegādes un pakalpojumu sniegšanu, par ko nodoklis saskaņā ar 21. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktu ir jāmaksā vienīgi klientam vai saņēmējam. Dalībvalstīm tomēr nav jāidentificē attiecīgi nodokļu maksātāji, kas minēti 4. panta 3. punktā";b) panta 7. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"7. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka personas, kurām saskaņā ar 21. panta 1. un 2. punktu jāmaksā nodoklis tāda nodokļu maksātāja vietā, kas nav reģistrēts attiecīgās valsts teritorijā, pilda šajā pantā paredzētās saistības par deklarēšanu un maksājumiem; tās veic arī pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka personas, kuras saskaņā ar 21. panta 3. punktu ir solidāri atbildīgas par nodokļa samaksu, pilda šajā pantā paredzētās saistības."6. Visā direktīvā neatkarīgi no šā panta 2., 3. un 5. punkta vārdus "21. panta 2. punkts" aizstāj ar "21. panta 4. punkts".2. pants1. Ne vēlāk par 2001. gada 31. decembri dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis nosūta Komisijai valsts likumu noteikumus, kas pieņemti jomā, ko regulē šī direktīva, un tabulu, kas šīs direktīvas noteikumus saista ar valsts likumu noteikumiem.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2000. gada 17. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Fabius[1] OV C 409, 30.12.1998., 10. lpp.[2] OV C 219, 30.7.1999., 91. lpp.[3] OV C 116, 28.4.1999., 14. lpp.[4] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2000/17/EK (OV L 84, 5.4.2000., 24. lpp.).[5] OV L 73, 19.3.1976., 18. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[6] OV L 336, 27.12.1977., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[7] OV L 24, 1.2.1992., 1. lpp.[8] OV L 73, 19.3.1976., 18. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[9] OV L 336, 27.12.1977., 15. lpp.. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[10] OV L 24, 1.2.1992., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un padomes Direktīva 2003/52/EK (2003. gada 18. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 95/2/EK attiecībā uz pārtikas piedevas E 425 konjac lietošanas nosacījumiemDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0052

Oficiālais Vēstnesis L 178 , 17/07/2003 Lpp. 0023 - 0023

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/52/EK(2003. gada 18. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 95/2/EK attiecībā uz pārtikas piedevas E 425 konjac lietošanas nosacījumiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā:(1) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva Nr. 95/2/EK (1995. gada 20. februāris) par pārtikas piedevām, kas nav krāsvielas vai saldinātāji [4], ar dažiem nosacījumiem atļauj pārtikā izmantot pārtikas piedevu E 425 konjac.(2) Komisija ir veikusi pasākumus, lai uz laiku pārtrauktu laist tirgū želejas minitrauciņus, kas satur E 425 konjac, jo ir konstatēts, ka tie ir bīstami, jo trešās valstīs ir izraisījuši vairāku bērnu un vecu cilvēku nāvi nosmokot.(3) Daži želejas minitrauciņu ražotāji draudus cilvēku veselībai atzīst, pie pārtikas iepakojuma piestiprinādami brīdinājumu, kurā uzsvērti draudi bērniem un veciem cilvēkiem.(4) Pamatojoties uz to dalībvalstu sniegto informāciju, kas pieņēmušas pasākumus valsts līmenī, var secināt, ka E 425 konjac saturošie želejas minitrauciņi apdraud dzīvību. Gan forma un lielums, gan konjac ķīmiskās un fizikālās īpašības padara želejas minitrauciņus par nopietnu draudu cilvēka veselībai.(5) Šajā gadījumā brīdinājumi uz etiķetēm nav pietiekami, lai aizsargātu cilvēka veselību, īpaši attiecībā uz bērniem.(6) Ir jāgroza E 425 konjac lietošanas nosacījumi attiecībā uz tā izmantošanu želejveida konditorejas izstrādājumos, tostarp želejas minitrauciņus.(7) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 95/2/EK,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 95/2/EK IV pielikuma rindā, kas attiecas uz E 425 konjac, i) "Konjac" sveķi, ii) "Konjac" glikomannāns, tekstu "Pārtikas produkti vispār (izņemot tos, kas minēti 2. panta 3. punktā)" aizstāj ar tekstu "Pārtikas produkti vispār (izņemot pārtikas produktus, kas minēti 2. panta 3. punktā, un želejveida konditorejas izstrādājumus, tostarp želejas minitrauciņus)".2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2004. gada 17. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņemot šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2003. gada 18. jūnijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Drys[1] OV C 331 E, 31.12.2002., 124. lpp.[2] OV C 85, 8.4.2003., 39. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2003. gada 11. februāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2003. gada 19. maija lēmums.[4] OV L 61, 18.3.1995., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/5/EK (OV L 55, 24.2.2001., 59. lpp.).--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2008/119/EK ( 2008. gada 18. decembris ), ar ko nosaka obligātos standartus teļu aizsardzībai (Kodificēta versija)

text:
               15.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 10/7

      PADOMES DIREKTĪVA 2008/119/EK
   (2008. gada 18. decembris),
   ar ko nosaka obligātos standartus teļu aizsardzībai
   (Kodificēta versija)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 91/629/EEK (1991. gada 19. novembris), ar ko nosaka obligātos standartus teļu aizsardzībai (3), ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē.

               (2)

               Lielākā daļa dalībvalstu ratificēja Eiropas Konvenciju par to dzīvnieku aizsardzību, kurus audzē lauksaimniecības nolūkos. Kopiena ar Padomes Lēmumu 78/923/EEK (5) ir arī apstiprinājusi šo konvenciju.

               (3)

               Teļi kā dzīvi dzīvnieki ir iekļauti Līguma I pielikuma produktu sarakstā.

               (4)

               Teļu turēšana ir būtiska lauksaimniecības daļa. Tā veido ienākumu avotu daļai lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju.

               (5)

               Atšķirības, kas var traucēt konkurences nosacījumus, kavē teļu un teļu produktu tirgus kopīgās organizācijas vienmērīgu attīstību.

               (6)

               Šā iemesla dēļ jāievieš kopēji obligāti standarti to teļu aizsardzībai, kurus audzē piena vai gaļas rūpniecībai, lai nodrošinātu racionālu ražošanas attīstību.

               (7)

               Ir zinātniski pierādīts, ka teļiem labvēlīgāka ir tāda vide, kas atbilst ganāmpulkā dzīvojošu sugu vajadzībām. Šā iemesla dēļ tie jāaudzē grupās. Gan atsevišķos aizgaldos, gan grupā turētiem teļiem būtu jānodrošina pietiekami daudz telpas, lai tie varētu pastaigāties, nonākt saskarē ar citiem lopiem un varētu normāli kustēties, pieceļoties kājās vai apgulstoties.

               (8)

               Valsts dienestiem, ražotājiem, patērētājiem un citiem jābūt informētiem par šīs jomas attīstību. Šā iemesla dēļ Komisijai, pamatojoties uz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumu, būtu jāveic aktīva efektīvākās lopkopības sistēmas vai sistēmu zinātniska izpēte, ņemot vērā teļu labturību. Atbilstoši būtu jāparedz pārejas periods, lai Komisija varētu sekmīgi veikt šo uzdevumu.

               (9)

               Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (6).

               (10)

               Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvas transponēšanai nacionālajās tiesībās, kā izklāstīts II pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šī direktīva nosaka obligātos standartus audzēšanai un nobarošanai paredzēto teļu aizsardzībai.
   2. pants
   Šīs direktīvas mērķiem piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “teļš” ir liellops vecumā līdz sešiem mēnešiem;

               2)

               “kompetentā iestāde” ir kompetentā iestāde, kā definēts Padomes Direktīvas 90/425/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu (7), 2. panta 6. punktā.

         3. pants
   1.   Turpmākos noteikumus no 1998. gada 1. janvāra piemēro visām jaunuzceltajām vai pārveidotajām saimniecībām, kā arī tām saimniecībām, kuru darbība sākusies pēc minētā datuma:

               a)

               teļus pēc astoņu nedēļu vecuma nedrīkst turēt atsevišķos aizgaldos, izņemot gadījumus, kad veterinārārsts apliecina, ka veselības stāvokļa vai uzvedības dēļ tos vajag izolēt, lai nodrošinātu ārstēšanu. Katra atsevišķā teļu aizgalda platumam jābūt vismaz vienādam ar teļa augumu līdz skaustam, mērot stāvus, bet garumam jābūt vienādam ar teļa ķermeņa garumu, mērot no degungala līdz tuber ischii astes izvirzījumam (sēžas kaulam), kas reizināts ar 1,1.
               Atsevišķajiem teļu aizgaldiem (izņemot tos, kur izolē saslimušus dzīvniekus) nedrīkst būt vienlaidu sienas, bet tām jābūt ar spraugām, lai teļiem būtu tiešs vizuālais kontakts un tie varētu pieskarties cits citam;

               b)

               grupās turētu teļu brīvajai telpai, kas paredzēta katram teļam, jābūt vismaz 1,5 m2 katram teļam, kura dzīvsvars ir mazāks par 150 kilogramiem, vismaz 1,7 m2 – katram teļam, kura dzīvsvars ir 150 kilogrami vai vairāk, bet mazāks par 220 kilogramiem, un vismaz 1,8 m2 – katram teļam, kura dzīvsvars ir 220 kilogrami vai vairāk.

         Pirmās daļas noteikumus tomēr nepiemēro:

               a)

               saimniecībām, kurās ir mazāk nekā seši teļi;

               b)

               teļiem, kurus tur kopā ar mātēm zīdīšanai.

         2.   No 2006. gada 31. decembra 1. punktā paredzētie noteikumi attiecas uz visām saimniecībām.
   4. pants
   Dalībvalstis nodrošina, ka teļu audzēšanas apstākļi atbilst I pielikumā izklāstītajiem vispārīgajiem noteikumiem.
   5. pants
   I pielikuma vispārējos noteikumus var grozīt saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto procedūru, lai ņemtu vērā zinātnes attīstību.
   6. pants
   Līdz 2006. gada 1. janvārim Komisija iesniedz Padomei ziņojumu, kas izstrādāts, pamatojoties uz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumu, kopā ar priekšlikumiem, kas saistīti ar ziņojuma secinājumiem, par intensīvās saimniekošanas sistēmu vai sistēmām, kas atbilst teļu labturības prasībām patoloģijas, zootehnikas, fizioloģijas un uzvedības aspektā, kā arī dažādu sistēmu sociālekonomisko ietekmi.
   7. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka pārbaudes veic kompetentās iestādes uzraudzībā, lai pārbaudītu, vai ir ievēroti šīs direktīvas noteikumi.
   Šīs pārbaudes, ko var veikt kopā ar pārbaudēm citiem nolūkiem, ik gadu veic katrā dalībvalstī statistiski reprezentatīvam dažādu saimniecību sistēmu skaitam.
   2.   Komisija saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto procedūru izstrādā noteikumu kodeksu, kas jāpiemēro, veicot šā panta 1. punktā paredzētās pārbaudes.
   3.   Ik pēc diviem gadiem līdz pēdējai aprīļa darbdienai un pirmoreiz līdz 1996. gada 30. aprīlim dalībvalstis saskaņā ar šo pantu informē Komisiju par iepriekšējos divos gados veikto pārbaužu rezultātiem, ieskaitot to pārbaužu skaitu, kas veiktas attiecībā uz to teritorijā esošajām saimniecībām.
   8. pants
   Lai Kopienā ievestu dzīvniekus no trešās valsts, pie tiem jābūt attiecīgās valsts kompetentās iestādes izdotam sertifikātam, kas apliecina, ka tie ir turēti vismaz tādos apstākļos, kādi šajā direktīvā ir paredzēti Kopienas izcelsmes dzīvniekiem.
   9. pants
   Komisijas veterinārijas eksperti, ja vajadzīgs šīs direktīvas vienādai piemērošanai, sadarbībā ar kompetentajām iestādēm var veikt pārbaudes uz vietas. Personas, kas veic šādas pārbaudes, veic īpašus personīgās higiēnas pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nepieļautu nekādu slimības pārnešanas iespēju.
   Dalībvalsts, kuras teritorijā veic pārbaudi, sniedz ekspertiem visu vajadzīgo palīdzību viņu pienākumu veikšanai. Komisija informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi par pārbaužu rezultātiem.
   Attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde veic visus vajadzīgos pasākumus, lai ņemtu vērā pārbaužu rezultātus.
   Attiecībā uz trešām valstīm piemēro Padomes Direktīvas 91/496/EEK (1991. gada 15. jūlijs), ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm (8), III nodaļas noteikumus.
   Vispārīgus noteikumus šā panta piemērošanai pieņem saskaņā ar šīs direktīvas 10. panta 2. punktā minēto procedūru.
   10. pants
   1.   Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, turpmāk tekstā “Komiteja”, kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (9), 58. pantu.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.
   11. pants
   Dalībvalstis saskaņā ar Līguma vispārīgajiem noteikumiem teļu aizsardzībai savā teritorijā var uzturēt spēkā vai piemērot stingrākus noteikumus nekā šajā direktīvā paredzētie. Tās informē Komisiju par jebkuru šādu pasākumu.
   12. pants
   Direktīvu 91/629/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar aktiem, kas uzskaitīti II pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvas transponēšanai nacionālajās tiesībās, kā izklāstīts II pielikuma B daļā.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas III pielikumā.
   13. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   14. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 18. decembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. BARNIER

      (1)  2007. gada 11. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV C 324, 30.12.2006., 26. lpp.

      (3)  OV L 340, 11.12.1991., 28. lpp.

      (4)  Skatīt II pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 323, 17.11.1978., 12. lpp.

      (6)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (7)  OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp.

      (8)  OV L 268, 24.9.1991., 56. lpp.

      (9)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

                  1.

                  Materiāli, ko izmanto, būvējot teļu novietnes, un jo īpaši aizgaldus un inventāru, ar ko teļi var saskarties, nedrīkst būt teļiem kaitīgi, tiem jābūt tādiem, ka tos var pilnīgi iztīrīt un dezinficēt.

                  2.

                  Kamēr šajā jautājumā izstrādā Kopienas normas, elektroinstalācijas un iekārtas jāuzstāda saskaņā ar spēkā esošajiem valsts noteikumiem, lai izvairītos no strāvas triecieniem.

                  3.

                  Celtnes izolācijai, apkurei un ventilācijai jānodrošina, lai gaisa plūsma, putekļu daudzums, temperatūra, gaisa relatīvais mitrums un gāzu koncentrācija nepārsniedz robežas, kas teļiem nav kaitīgas.

                  4.

                  Viss teļu veselībai un labturībai vajadzīgais automātiskais un mehāniskais inventārs vismaz reizi dienā jāpārbauda. Ja atklāj bojājumus, tie tūlīt jānovērš vai, ja tas nav iespējams, jāveic piemēroti pasākumi, lai aizsargātu teļu veselību un labturību, līdz bojājumu novērš, jo īpaši izmantojot alternatīvas barošanas metodes un saglabājot apmierinošu vidi.
                  Ja lieto mākslīgas ventilācijas sistēmu, jāizstrādā noteikumi piemērotai rezerves sistēmai, lai nodrošinātu pietiekamu gaisa atjaunošanos nolūkā pasargāt teļu veselību un labturību gadījumā, ja sistēma sabojājas, un jāparedz arī trauksmes sistēma, lai brīdinātu lopkopi par avāriju. Trauksmes sistēma ir regulāri jāpārbauda.

                  5.

                  Teļus nedrīkst pastāvīgi turēt tumsā. Lai ņemtu vērā teļu uzvedību un fizioloģiskās vajadzības, jāizstrādā noteikumi, lai varētu dažādos dalībvalstu klimatiskajos apstākļos lietot piemērotu dabīgo vai mākslīgo apgaismojumu; mākslīgajam apgaismojumam jābūt ieslēgtam vismaz laikā, kad var izmantot dabīgo apgaismojumu, kas parasti ir starp pulksten 9.00 un 17.00. Turklāt jebkurā laikā jābūt pieejamam piemērotam, pietiekami spēcīgam apgaismojumam (fiksētam vai pārnēsājamam), kurā varētu teļus pārbaudīt.

                  6.

                  Īpašniekam vai personai, kas atbildīga par dzīvniekiem, iekštelpās turēti teļi jāapskata vismaz divreiz dienā un brīvā dabā turēti teļi vismaz reizi dienā. Teļiem ar slimības pazīmēm vai ievainojumiem nekavējoties jāsniedz pienācīga palīdzība, pēc iespējas ātrāk konsultējoties ar veterinārārstu par katru teļu, kuram nepalīdz lopkopja sniegtā aprūpe. Vajadzības gadījumā slimi vai ievainoti teļi jāizolē piemērotā novietnē ar sausiem un ērtiem pakaišiem.

                  7.

                  Teļu novietnei jābūt veidotai tā, lai katrs teļš bez grūtībām varētu apgulties, atpūsties, piecelties un apkopt sevi.

                  8.

                  Teļus nepiesien, izņemot grupā turētus teļus, kurus var piesiet uz laiku, kas nepārsniedz vienu stundu, kamēr tos baro ar pienu vai piena aizstājēju. Ja lieto saites, tās nedrīkst savainot teļus, tās regulāri jāpārbauda un vajadzības gadījumā jāsakārto tā, lai teļam būtu ērti. Katrai saitei jābūt veidotai tā, lai izvairītos no žņaugšanas vai ievainojuma riska un ļautu teļam kustēties, kā prasīts 7. punktā.

                  9.

                  Mītnēm, aizgaldiem, inventāram un piederumiem, ko lieto teļiem, jābūt kārtīgi iztīrītiem un dezinficētiem, lai novērstu savstarpēju inficēšanos un slimību pārnēsātāju organismu attīstību. Izkārnījumi, urīns un neapēstā vai izlietā barība jāizvāc tik bieži, cik vajadzīgs, lai līdz minimumam samazinātu smaku un atvairītu mušas un grauzējus.

                  10.

                  Grīdām jābūt gludām, bet ne slidenām, lai tādējādi novērstu teļu savainošanu, un tā konstruētām, lai neradītu ievainojumus vai sāpes teļiem, kas uz tām stāv vai guļ. Tām jāatbilst teļu lielumam un svaram un jābūt stingrām, līdzenām un stabilām. Teļu guļvietai jābūt ērtai, tīrai un ar atbilstošu noteci, un tā nedrīkst teļus nelabvēlīgi iespaidot. Jānodrošina piemēroti pakaiši visiem teļiem, kas jaunāki par divām nedēļām.

                  11.

                  Visiem teļiem jānodrošina piemērots uzturs, ko pielāgo viņu vecumam, svaram, uzvedībai un fizioloģiskajām vajadzībām, lai veicinātu labu veselību un labturību. Tādēļ teļu barībai jāsatur pietiekami daudz dzelzs, lai nodrošinātu vidējo hemoglobīna koncentrāciju asinīs vismaz 4,5 mmol/litrā, un obligātā šķiedrvielu barības deva katram teļam, kura vecums pārsniedz divas nedēļas, palielinot tās daudzumu no 50 g līdz 250 g dienā astoņas līdz 20 nedēļas veciem teļiem. Teļiem nedrīkst uzlikt uzpurņus.

                  12.

                  Visi teļi jābaro vismaz divreiz dienā. Ja teļus tur baros un nebaro ad libitum vai ar automātisko barošanas sistēmu, katram teļam jātiek pie barības vienā laikā ar pārējiem bara dzīvniekiem.

                  13.

                  Visiem teļiem, kas ir vecāki par divām nedēļām, jātiek pie svaiga ūdens pietiekamā daudzumā vai arī jāspēj apmierināt vajadzību uzņemt šķidrumu, dzerot citus šķidrumus. Tomēr slimiem teļiem vai karstā laikā vienmēr jābūt pieejamam svaigam dzeramajam ūdenim.

                  14.

                  Barošanas un dzirdināšanas inventāram jābūt projektētam, konstruētam, izvietotam un uzturētam tā, lai līdz minimumam samazinātu teļu barības un ūdens piesārņojumu.

                  15.

                  Katram teļam pēc iespējas ātrāk pēc piedzimšanas un visādā ziņā pirmo sešu dzīves stundu laikā jāsaņem govs jaunpiens.

      II PIELIKUMS
      A   DAĻA
      Atceltā direktīva ar sekojošiem grozījumiem
      (minēta 12. pantā)

                  Padomes Direktīva 91/629/EEK
                  (OV L 340, 11.12.1991., 28. lpp.)

                  Padomes Direktīva 97/2/EK
                  (OV L 25, 28.1.1997., 24. lpp.)

                  Komisijas Lēmums 97/182/EK
                  (OV L 76, 18.3.1997., 30. lpp.)

                  Padomes Regula (EK) Nr. 806/2003
                  (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.)

                  Tikai III pielikums, 25. punkts

            B   DAĻA
      Termiņu uzskaitījums transponēšanai nacionālajās tiesībās
      (minēts 12. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  91/629/EEK

                  1994. gada 1. janvāris

                  97/2/EK

                  1997. gada 31. decembris

      III PIELIKUMS
      ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 91/629/EEK

                  Šī direktīva

                  1. un 2. pants

                  1. un 2. pants

                  3. pants, 1. punkts

                  —

                  3. pants, 2. punkts

                  —

                  3. pants, 3. punkts, pirmā daļā

                  3. pants, 1. punkts, pirmā daļa

                  3. pants, 3. punkts, otrā daļa, ievadvārdi

                  3. pants, 1. punkts, otrā daļa, ievadvārdi

                  3. pants, 3. punkts, otrā daļā, pirmais ievilkums

                  3. pants, 1. punkts, otrā daļa, a) apakšpunkts

                  3. pants, 3. punkts, otrā daļa, otrais ievilkums

                  3. pants, 1. punkts, otrā daļa, b) apakšpunkts

                  3. pants, 3. punkts, trešā daļa

                  3. pants, 2. punkts

                  3. pants, 4. punkts

                  —

                  4. pants, 1. punkts

                  4. pants

                  5.–10. pants

                  5.–10. pants

                  11. pants, 1. punkts

                  —

                  11. pants, 2. punkts

                  11. pants

                  —

                  12. pants

                  —

                  13. pants

                  12. pants

                  14. pants

                  Pielikums

                  I. pielikums

                  —

                  II. pielikums

                  —

                  III. pielikums


title: Padomes Direktīva 98/92/EK (1998. gada 14. decembris), ar kuru groza Direktīvu 70/524/EEK par barības piedevām un Direktīvu 95/69/EK, ar ko paredz noteiktu uzņēmumu un starpnieku, kas darbojas dzīvnieku barības nozarē, apstiprināšanas un reģistrācijas nosacījumus un kārtību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0092

Oficiālais Vēstnesis L 346 , 22/12/1998 Lpp. 0049 - 0050

		Padomes Direktīva 98/92/EK(1998. gada 14. decembris),ar kuru groza Direktīvu 70/524/EEK par barības piedevām un Direktīvu 95/69/EK, ar ko paredz noteiktu uzņēmumu un starpnieku, kas darbojas dzīvnieku barības nozarē, apstiprināšanas un reģistrācijas nosacījumus un kārtībuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Padomes Direktīvas 95/69/EK [4] 14. pants paredz, ka Padomei jānosaka to maksu apmērs, kuras jāiekasē par uzņēmumu un to starpnieku apstiprināšanu;tā kā Padomes 1970. gada 23. novembra Direktīvas 70/524/EEK par barības piedevām [5] 6. pants nosaka, ka dalībvalsts var iekasēt maksu, darbojoties kā ziņotāja dokumentācijas izskatīšanā saistībā ar Kopienas atļauju barības piedevām; tā kā Padomei jānosaka minētās maksas apmērs;tā kā, pārbaudot attiecīgo pakalpojumu finansējumu atsevišķās dalībvalstīs, atklājās, ka maksas apmēra noteikšana Kopienas līmenī būtu neproporcionāli plaša intervence pastāvošajās maksu iekasēšanas sistēmās, ko izmanto dalībvalstis; tā kā turklāt izmaksas, kuras dalībvalstīm radušās, sniedzot šādus pakalpojumus, ir ļoti atšķirīgas, jo īpaši lielo darbaspēka izmaksu atšķirību dēļ;tā kā, lai novērstu konkurences traucējumus, jāparedz, ka Padomei jālemj par saskaņotiem maksu līmeņa aprēķināšanas noteikumiem,tā kā atbilstīgi jāgroza attiecīgie Direktīvu 70/524/EEK un 95/69/EK noteikumi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 70/524/EEK groza šādi:Tās 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Līdz 1999. gada 1. aprīlim Padome atbilstoši Komisijas priekšlikumam ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem noteikumus 1. punktā minētās maksas līmeņa aprēķināšanai."2. pantsDirektīvu 95/69/EK groza šādi:Tās 14. pantu aizstāj ar šādu pantu:"14. pantsPadome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu līdz 1999. gada 1. aprīlim pieņem noteikumus, lai aprēķinātu maksas līmeni, kas iekasējams par uzņēmumu un to starpnieku apstiprināšanu."3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie vai administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1999. gada 31. martam panāktu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis par to nekavējoties informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos savu tiesību aktu noteikumus, kurus tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta visām dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 14. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Molterer[1] OV C 155, 20.5.1998., 29. lpp.[2] OV C 292, 21.9.1998.[3] OV C 284, 14.9.1998., 91. lpp.[4] OV L 332, 30.12.1995., 15. lpp.[5] OV L 270, 14.12.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/19/EK (OV L 96, 28.3.1998., 39. lpp.).--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 1999/85/EK (1999. gada 22. oktobris), kas groza Direktīvu 77/388/EEK, kas attiecas uz iespēju eksperimentālā kārtā darbietilpīgiem pakalpojumiem piemērot pazeminātu PVN likmi

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0085

Oficiālais Vēstnesis L 277 , 28/10/1999 Lpp. 0034 - 0036

		Padomes Direktīva 1999/85/EK(1999. gada 22. oktobris),kas groza Direktīvu 77/388/EEK, kas attiecas uz iespēju eksperimentālā kārtā darbietilpīgiem pakalpojumiem piemērot pazeminātu PVN likmiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas Līgumu un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvas 77/388/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem — pievienotās vērtības nodokļu kopīgā sistēma: vienots pamats vērtējumam [4] 12. panta 3. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka dalībvalstis var piemērot vienu vai divas pazeminātas likmes, bet tikai attiecībā uz precēm un pakalpojumiem kategorijās, kas norādītas Direktīvas 77/388/EEK H pielikumā.(2) Bezdarba problēma tomēr ir ārkārtīgi nopietna, tādēļ, radot jaunas darbavietas, dalībvalstīm, kas to vēlas, būtu jāļauj eksperimentēt ar pazeminātas PVN likmes piemērošanu un tās ietekmes izvērtēšanu attiecībā uz tādiem darbietilpīgiem pakalpojumiem, kas pašlaik nav iekļauti H pielikumā.(3) Tādai pazeminātai PVN likmei vajadzētu mazināt uzņēmumu vēlmi sākt darbību vai turpināt darboties ēnu ekonomikā.(4) Mērķtiecīga PVN likmes pazemināšana tomēr varētu negatīvi ietekmēt iekšējā tirgus pienācīgu darbību un nodokļu neitralitāti; tādēļ būtu jāparedz īpaša atļauju piešķiršanas procedūra, kas jāievieš skaidri ierobežotā trīs gadu periodā, kā arī jānosaka šāda pasākuma darbības joma, kam piemēro stingrus nosacījumus tā, lai to vienmēr varētu pārbaudīt un ierobežot.(5) Ņemot vērā pasākuma eksperimentālo ievirzi, dalībvalstīm, kas to īsteno, kā arī Komisijai detalizēti jāizvērtē pasākuma ietekme uz jaunu darbavietu radīšanu un tā lietderība.(6) Pasākums jāīsteno tikai noteiktu laiku un tam jābeidzas, vēlākais, 2002. gada 31. decembrī.(7) Lai piemērotu šo direktīvu, nav jāgroza dalībvalstu likumi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 77/388/EEK groza šādi:1. Direktīvas 28. pantu papildina ar šādu punktu:"6. Pēc Komisijas priekšlikuma Padome vienprātīgi var atļaut jebkurai dalībvalstij, ilgākais, trīs gadu laikā no 2000. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim pakalpojumiem, kas minēti ne vairāk kā divās K pielikuma kategorijās, piemērot pazeminātas likmes, kas minētas 12. panta 3. punkta a) apakšpunkta trešajā daļā. Izņēmuma gadījumos dalībvalstīm var ļaut piemērot pazeminātu likmi arī pakalpojumiem, kas iekļauti trijās no iepriekšminētajām kategorijām.Minētajiem pakalpojumiem jāatbilst šādiem kritērijiem:a) tiem jābūt darbietilpīgiem;b) tos pārsvarā jāsniedz tieši gala patērētājam;c) tiem jābūt galvenokārt vietēja mēroga un tādiem, kam nevajadzētu radīt konkurences traucējumus;d) jābūt paredzamam, ka pazemināto likmju rezultātā iegūtās zemākās cenas cels pieprasījuma un nodarbinātības līmeni.Pazeminātas likmes piemērošana nedrīkst kavēt pienācīgu iekšējā tirgus darbību.Jebkura dalībvalsts, kas vēlas ieviest šā punkta pirmajā daļā minēto pasākumu, par to līdz 1999. gada 1. novembrim informē Komisiju. Līdz tam pašam datumam dalībvalsts iesniedz Komisijai arī visu saistīto informāciju, jo īpaši:a) pasākuma darbības jomu un iesaistīto pakalpojumu sīku aprakstu;b) pierādījumus tam, ka ievēroti šā panta otrajā un trešajā daļā aprakstītie nosacījumi;c) informāciju par paredzētā pasākuma izmaksām.Dalībvalstis, kurām atļauj piemērot šā panta pirmajā daļā minēto pazemināto likmi, līdz 2002. gada 1. oktobrim sagatavo sīku ziņojumu, kurā, jo īpaši no jaunu darbavietu radīšanas un lietderības aspekta, sniedz vispārēju pasākuma lietderības izvērtējumu.Līdz 2002. gada 31. decembrim Komisija iesniedz Padomei un Parlamentam vispārēju izvērtēšanas ziņojumu, kam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumu par atbilstošiem pasākumiem, kas veicami, lai pieņemtu galīgo lēmumu par darbietilpīgiem pakalpojumiem piemērojamo PVN likmi."2. Direktīvai pievieno jaunu K pielikumu, kas dots šīs direktīvas pielikumā.2. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1999. gada 22. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājaS. Mönkäre[1] OV C 102, 13.4.1999., 10. lpp.[2] OV C 279, 1.10.1999., 105. lpp.[3] OV C 209, 22.7.1999., 20. lpp.[4] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/59/EK (OV L 162, 26.6.1999., 63. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS"K PIELIKUMS28. panta 6. punktā minēto pakalpojumu saraksts1. Mazi labošanas darbi:- divriteņi,- apavi un ādas izstrādājumi,- apģērbs un mājsaimniecības tekstilijas (tostarp to lāpīšana un pārtaisīšana).2. Privātu mājokļu remonts, izņemot materiālus, kas sastāda nozīmīgu daļu no sniegtā pakalpojuma vērtības.3. Logu tīrīšana un privātu mājsaimniecību tīrīšana.4. Mājas aprūpes pakalpojumi (piemēram, palīdzība mājas darbos, kā arī bērnu, vecu cilvēku, slimnieku vai invalīdu aprūpe).5. Frizieru pakalpojumi."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 94/75/EK (1994. gada 22. decembris), kas groza Direktīvu 94/4/EK un nosaka pagaidu izņēmuma pasākumus attiecībā uz Austriju un Vāciju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0075

Oficiālais Vēstnesis L 365 , 31/12/1994 Lpp. 0052 - 0052 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 3 Lpp. 0009  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 3 Lpp. 0009

		Padomes Direktīva 94/75/EK(1994. gada 22. decembris),kas groza Direktīvu 94/4/EK un nosaka pagaidu izņēmuma pasākumus attiecībā uz Austriju un VācijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā 1994. gada Pievienošanās līgumu un jo īpaši tā 2. panta 3. punktu, kā arī 1994. gada Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 151. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas Priekšlikumu,tā kā 1994. gada 5. septembrī Austrijas Republika lūdza tai noteikt izņēmumu, pamatojoties uz to, ka tāds pats izņēmums kopš 1994. gada 1. aprīļa noteikts Vācijas Federatīvajai Republikai saskaņā ar 3. panta 2. punktu Padomes 1994. gada 14. februāra Direktīvā 94/4/EK, kas groza Direktīvu 69/196/EEK un 77/388/EEK un palielina atlaides ceļotājiem no trešām valstīm un ierobežojumus beznodokļu pirkumiem ceļojumos pa Kopienu [1];tā kā minētā lūguma galvenais mērķis ir līdz 1998. gada 1. janvārim Austrijā saglabāt ierobežojumu, ko pašlaik piemēro precēm, kuras ceļotāji ieved pāri sauszemes robežām no kaimiņvalstīm, kas nav Kopienas vai Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) dalībvalstis;tā kā būtu jāņem vērā ekonomiskās grūtības, kas varētu rasties Austrijā, ja attiecīgajiem ceļotājiem tiktu piešķirtas pilnas atlaides;tā kā tomēr jānovērš konkurences traucējumi, kas varētu rasties, ja gadījumos, kad tiek šķērsotas Kopienas ārējās robežas ar valstīm, kas nav EBTA dalībvalstis, tiktu piemēroti atšķirīgi ierobežojumi; tā kā ir svarīgi, lai Vācijas Federatīvā Republika un Austrijas Republika precēm, ko to teritorijās ieved ceļotāji no minētajām valstīm, piemērotu vienādus ierobežojumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"2. Atkāpjoties no 1. punkta, Vācijas Federatīvai Republikai un Austrijas Republikai tiek atļauts veikt vajadzīgos pasākumus, lai līdz 1998. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības attiecībā uz precēm, kuras ieved ceļotāji, kuri iebrauc Vācijas vai Austrijas teritorijā pār sauszemes robežu, kas savieno Vāciju vai Austriju ar valstīm, kuras nav Kopienas vai EBTA dalībvalstis, vai kas tiek ievestas no minētajām valstīm ar piekrastes kuģniecības līdzekļiem.Tomēr pēc tam, kad stājies spēkā 1994. gada Pievienošanās līgums, minētās dalībvalstis šā punkta iepriekšējā daļā minētajām ceļotāju ievestajām precēm piemēro atlaidi, kas nav mazāka par 75 ECU."2. pants1. Pēc 1994. gada Pievienošanās līguma spēkā stāšanās dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību šai Direktīvai līdz tās spēkā stāšanās dienai. Par to dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem tādus aktus, tajos ietver atsauci uz šo Direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī Direktīva.3. pantsŠī Direktīva stājas spēkā tajā pašā dienā, kad 1994. gada Pievienošanās līgums.4. pantsŠī Direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 22. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Seehofer[1] OV L 60, 3.3.1994., 14. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 94/76/EK (1994. gada 22. decembris), kas groza Direktīvu 77/388/EEK, ieviešot pārejas pasākumus, kas saistībā ar Eiropas Savienības paplašināšanu 1995. gada 1. janvārī jāpiemēro attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0076

Oficiālais Vēstnesis L 365 , 31/12/1994 Lpp. 0053 - 0055 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 3 Lpp. 0010  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 3 Lpp. 0010

		Padomes Direktīva 94/76/EK(1994. gada 22. decembris),kas groza Direktīvu 77/388/EEK, ieviešot pārejas pasākumus, kas saistībā ar Eiropas Savienības paplašināšanu 1995. gada 1. janvārī jāpiemēro attiecībā uz pievienotās vērtības nodokliEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā 1994. gada Pievienošanās līgumu, un jo īpaši tā 2. un 3. pantu, kā arī 1994. gada Pievienošanās aktu, un jo īpaši tā 169. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā saskaņā ar īpašajiem noteikumiem Pievienošanās akta XV pielikuma IX nodaļā kopējā pievienotās vērtības nodokļa sistēma jāattiecina uz jaunajām dalībvalstīm no Pievienošanās līguma spēkā stāšanās dienas;tā kā minētajā dienā atceļot nodokļu uzlikšanu importam un nodokļu atvieglojumu piemērošanu eksportam tirdzniecībā starp pašreizējām Kopienas valstīm un jaunajām dalībvalstīm un starp pašām jaunajām dalībvalstīm, vajadzīgi pārejas pasākumi, kas sargātu kopīgās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas neitralitāti un novērstu nodokļu divkāršu uzlikšanu vai nodokļu neuzlikšanu;tā kā pasākumiem šajā jomā jāatbilst centieniem, kas līdzīgi tiem, kuru dēļ tika pieņemti pasākumi iekšējā tirgus izveidei 1993. gada 1. janvārī, jo īpaši 28.n panta noteikumiem Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvā 77/388/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem — pievienotās vērtības nodokļu kopīgo sistēmu kā vienotu aprēķinu pamatu [1];tā kā paplašinātajā Kopienā muitas jomā uzskatīs, ka preces ir brīvā apgrozībā, ja tiks pierādīts, ka tās bijušas brīvā apgrozībā pašreizējā Kopienā vai kādā no jaunajām dalībvalstīm pievienošanās brīdī; tā kā no tā jāizdara secinājumi, jo īpaši par Direktīvas 77/388/EEK 7. panta 1. un 3. punktu un 10. panta 3. punktu;tā kā jo īpaši jāparedz risinājums situācijās, kad pirms pievienošanās uz precēm attiecināts viens no režīmiem, kas minēti 16. panta 1. punkta B. daļas a) līdz d) apakšpunktā, saskaņā ar pagaidu ievešanas procedūru pilnīgi atbrīvojot no ievešanas nodevām vai saskaņā ar līdzīgu kārtību jaunajās dalībvalstīs;tā kā arī jānosaka īpaši pasākumi gadījumiem, kad līdz pievienošanās dienai nav pabeigta kāda īpaša procedūra (ievešana vai tranzīts), kas sākta pirms Pievienošanās līguma stāšanās spēkā tirdzniecībā starp pašreizējo Kopienu un jaunajām dalībvalstīm un starp šīm dalībvalstīm, tādai piegādei, kuru jau pirms tam paveikusi persona, kam uzliekams nodoklis un kas attiecīgi rīkojusies,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"XVIc SADAĻAPārejas pasākumi, kurus piemēro sakarā ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanos Eiropas Savienībai28.p pants1. Šā panta piemērošanai:- "Kopiena" nozīmē 3. pantā noteikto Kopienas teritoriju pirms pievienošanās,- "jaunas dalībvalstis" nozīmē to dalībvalstu teritoriju, kuras pievienojas Eiropas Savienībai ar 1994. gada 24. jūnijā parakstīto līgumu, kā tā katrai no šīm dalībvalstīm noteikta šīs direktīvas 3. pantā,- "paplašināta Kopiena" nozīmē 3. pantā noteikto Kopienas teritoriju pēc pievienošanās.2. Ja preces:- ievestas Kopienas teritorijā vai kādā no jaunajām dalībvalstīm pirms pievienošanās dienas un,- ievedot Kopienas vai kādas jaunās dalībvalsts teritorijā saskaņā ar pagaidu ievešanas procedūru ar pilnu atbrīvojumu no ievešanas nodevām, pakļautas kādam no 16. panta 1. punkta B. daļas a) līdz d) apakšpunktā minētajiem režīmiem vai līdzīgam režīmam kādā no jaunajām dalībvalstīm, un- tām pirms pievienošanās dienas nav pabeigta minētā režīma procedūra,noteikumus, kuri bijuši spēkā tad, kad uz precēm attiecināts minētais režīms, turpina piemērot pēc pievienošanās dienas, līdz ar precēm pabeidz minētā režīma procedūru.3. Ja precēm:- pirms pievienošanās dienas sākts piemērot kopējo tranzīta procedūru vai citu muitas tranzīta procedūru un- turpina piemērot šo procedūru līdz pievienošanās dienai,noteikumus, kuri bijuši spēkā tad, kad uz precēm attiecināta minētā procedūra, turpina piemērot pēc pievienošanās dienas, kamēr vien uz precēm attiecas minētais režīms.Pirmajā ievilkumā "kopējā tranzīta procedūra" nozīmē pasākumus preču pārvadāšanai tranzītā starp Kopienu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm un starp pašām EBTA valstīm, kā to paredz 1987. gada 20. maija Konvencija par kopīgu tranzīta procedūru [2].4. Ja tiek pierādīts, ka preces bijušas brīvā apgrozībā kādā no jaunajām dalībvalstīm vai Kopienā, par preču ievešanu 7. panta 1. punkta nozīmē uzskata:a) preču izņemšanu, ieskaitot nelikumīgu, no pagaidu ievešanas procedūras, kura uz tām attiecināta pirms pievienošanās dienas saskaņā ar 2. punktā noteiktajiem nosacījumiem;b) preču izņemšanu, ieskaitot nelikumīgu, no viena no 16. panta 1. punkta B. daļā no a) līdz d) apakšpunktā minētajiem režīmiem vai no līdzīga režīma, kurš uz tām attiecināts pirms pievienošanās dienas saskaņā ar 2. punktā noteiktajiem nosacījumiem;c) vienas no 3. punktā minētajām procedūrām pabeigšanu, kura sākta pirms pievienošanās dienas kādā no jaunajām dalībvalstīm nolūkā piegādāt preces par atlīdzību, ko pirms šās dienas minētajā dalībvalstī veikusi kāda persona, kam uzliekams nodoklis un kas rīkojusies kā tāda;d) jebkādas nelikumības vai pārkāpumus, kas izdarīti, izpildot vienu no procedūrām, kas minētas 3. punktā, saskaņā ar c) apakšpunkta nosacījumiem.5. Par preču ievešanu 7. panta 1. punkta izpratnē uzskata arī to, ka pēc pievienošanās dienas kādā dalībvalstī persona, kam ir vai nav uzliekams nodoklis, izmanto preces, kuras tai pirms pievienošanās piegādātas Kopienā vai kādā no jaunajām dalībvalstīm, ar šādiem nosacījumiem:- šo preču piegāde ir atbrīvota no nodokļa vai tā būtu bijusi atbrīvota no nodokļa vai nu saskaņā ar 15. panta 1. un 2. punktu, vai līdzīgiem noteikumiem jaunajās dalībvalstīs,- preces nav ievestas kādā no jaunajām dalībvalstīm vai Kopienā pirms pievienošanās dienas.6. Gadījumos, kas minēti 4. punktā, ievešanas vieta 7. panta 3. punkta izpratnē ir tā dalībvalsts, kuras teritorijā uz precēm vairs neattiecas režīms, kas uz tām attiecies pirms pievienošanās dienas.7. Atkāpjoties no 10. panta 3. punkta, preču ievešanu šā panta 4. un 5. daļas izpratnē beidz, nerodoties darījumam, kam uzliekams nodoklis, ja:a) ievestās preces nosūta vai transportē ārpus paplašinātās Kopienas vaib) ievestās preces 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē nav transporta līdzekļi un tās nosūta vai transportē atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tās izvestas, personai, kura tās izvedusi, vaic) ievestās preces 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē ir transporta līdzekļi, kas iegādāti vai ievesti pirms pievienošanās dienas saskaņā ar vispārējiem nosacījumiem nodokļu uzlikšanai, kas ir spēkā kādas jauno dalībvalstu vai kādas Kopienas dalībvalsts iekšzemes tirgū, un/vai tādēļ, ka tās izved, uz tām nav attiecies atbrīvojums no pievienotās vērtības nodokļa vai tā atmaksāšana.Šo nosacījumu uzskata par izpildītu, ja transportlīdzekļi pirmo reizi izmantoti pirms 1987. gada 1. janvāra vai apmērs par ievešanu iekasējamam nodoklim ir niecīgs."2. pants1. Sakarā ar to, ka stājas spēkā 1994. gada Pievienošanās līgums, dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz tās spēkā stāšanās dienai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis izstrādā metodes, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu likumu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tajā pašā dienā, kad 1994. gada Pievienošanās līgums.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 22. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Seehofer[1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/5/EK (OV L 60, 3.3.1994., 16. lpp.).[2] OV L 226, 13.8.1987., 2. lpp.--------------------------------------------------