title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/71/EK (1996. gada 16. decembris) par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0071

Oficiālais Vēstnesis L 018 , 21/01/1997 Lpp. 0001 - 0006

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/71/EK(1996. gada 16. decembris)par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu un 66. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.b pantu [3],(1) tā kā, ievērojot Līguma 3.c pantu, šķēršļu atcelšana starp dalībvalstīm brīvai personu kustībai un pakalpojumu apritei ir viens no Kopienas mērķiem;(2) tā kā attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu jebkuri ierobežojumi pilsonības vai dzīvesvietas dēļ saskaņā ar Līgumu no pārejas laika beigām ir aizliegti;(3) tā kā iekšējā tirgus izveide nodrošina dinamisku vidi starptautiskai pakalpojumu sniegšanai, mudinot arvien vairāk uzņēmumu īslaicīgi norīkot darbiniekus darbā ārvalstīs, lai veiktu darbus dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā tos nodarbina parasti;(4) tā kā pakalpojumu sniegšana var būt vai nu uzņēmuma veikts darbs uz tā atbildību un tā vadībā saskaņā ar līgumu, kas noslēgts starp šo uzņēmumu un pusi, kurai pakalpojumi paredzēti, vai arī tā darbaspēka izīrēšana, kuru uzņēmums izmanto saistībā ar valsts vai privāttiesisku līgumu;(5) tā kā šādas starptautiskas pakalpojumu sniegšanas veicināšanai vajadzīgi godīgas konkurences apstākļi un pasākumi, kas nodrošina darba ņēmēju tiesību ievērošanu;(6) tā kā tas, ka darba attiecības kļūst starptautiskas, rada problēmas attiecībā uz darba attiecībām piemērojamajiem likumiem; tā kā darba attiecību transnacionalizācija rada problēmu saistībā ar tiesību aktiem, kas piemērojami darba attiecībām; tā kā pušu interesēs ir izstrādāt noteikumus, kas reglamentētu paredzētās darba attiecības;(7) tā kā 1980. gada 19. jūnija Romas Konvencija par līgumsaistībām piemērojamiem tiesību aktiem [4], ko parakstījušas 12 dalībvalstis, vairākumā dalībvalstu ir stājusies spēkā 1991. gada 1. aprīlī;(8) tā kā minētās konvencijas 3. pants kā vispārīgu noteikumu paredz, ka pusēm ir iespēja brīvi izvēlēties tiesību aktu; tā kā, ja šādas izvēles nav, līgumu saskaņā ar 6. panta 2. punktu jāreglamentē ar tās valsts tiesību aktiem, kurā darbinieks, izpildot līgumu, parasti veic savu darbu, pat ja viņš uz laiku ir nodarbināts citā valstī, vai, ja darbinieks parasti neveic darbu nevienā valstī, ar tās valsts tiesību aktiem, kurā viņš ir iesaistīts darbā, ja vien no apstākļu kopuma neizriet, ka līgums ir ciešāk saistīts ar citu valsti, tādā gadījumā līgums jāreglamentē ar tās valsts tiesību aktiem; tā kā, ja izvēle netiek izdarīta, līgumu saskaņā ar 6. panta 2. punktu regulē tās valsts likums, kurā darbinieks parasti veic savus pienākumus līgumsaistību izpildē, pat ja tas ir īslaicīgi nodarbināts citā valstī, vai ja darbinieks parasti neveic savus pienākumus kādā vienā valstī, tās valsts likums, kurā atrodas tā uzņēmējdarbības vieta, ar kuras starpniecību darbinieks ir iesaistīts, ja vien neizrādās, ka kopējos apstākļos līgums ir ciešāk saistīts ar citu valsti, un šādā gadījumā līgumu regulē tās valsts likums;(9) tā kā saskaņā ar minētās konvencijas 6. panta 1. punktu tiesību akta izvēle, ko puses izdarījušas, nedrīkst novest pie tā, ka darbiniekam tiek atņemta aizsardzība, ko tam nodrošina obligātās tiesību normas, kuras saskaņā ar šā panta 2. punktu būtu jāpiemēro, ja izvēles tiesības nepastāv;(10) tā kā, ievērojot konkrētus nosacījumus, minētās konvencijas 7. pants nosaka, ka vienlaikus ar tiesību aktiem, kas pasludināti par piemērojamiem, var piemērot citas valsts, jo īpaši tās dalībvalsts, kuras teritorijā darba ņēmējs īslaicīgi norīkots darbā, obligātās tiesību normas;(11) tā kā saskaņā ar Kopienas tiesību priekšrokas principu, kas noteikts minētās konvencijas 20. pantā, minētā konvencija neietekmē to noteikumu piemērošanu, kuros saistībā ar kādu konkrētu jautājumu noteikti tiesību aktu izvēles noteikumi, kas attiecas uz līgumsaistībām un kas ir vai būs ietverti Eiropas Kopienu institūciju tiesību aktos vai valstu likumos, kuri ir saskaņoti šo aktu īstenošanā;(12) tā kā Kopienas tiesības neizslēdz iespēju dalībvalstīs piemērot to tiesību aktus vai kolektīvos līgumus, ko ir parakstījuši darba devēji un darba ņēmēji, jebkurai personai, kuru, kaut vai īslaicīgi, nodarbina to teritorijā, lai gan šīs personas darba devējs ir reģistrēts citā dalībvalstī; tā kā Kopienas tiesības neaizliedz dalībvalstīm nodrošināt šo tiesību normu ievērošanu ar piemērotiem līdzekļiem;(13) tā kā ir jākoordinē dalībvalstu tiesību akti, lai noteiktu obligātos pamatnoteikumus minimālajai aizsardzībai, kas uzņēmējvalstī jāievēro darba devējiem, kuri norīko darbā darba ņēmējus veikt īslaicīgu darbu tajā dalībvalstī, kur sniedz pakalpojumus; tā kā šo koordināciju var panākt tikai ar Kopienas tiesību aktiem;(14) tā kā, neņemot vērā darba ņēmēja norīkojuma ilgumu, pakalpojumu sniedzējam būtu jāievēro skaidri definēti pamatnoteikumi;(15) tā kā būtu jānosaka, ka konkrētos skaidri noteiktos preču salikšanas un/vai uzstādīšanas gadījumos nepiemēro noteikumus par minimālajām algu likmēm un minimālo apmaksāto ikgadējo atvaļinājumu;(16) tā kā būtu jāpastāv zināmai elastībai, piemērojot noteikumus par minimālajām algu likmēm un apmaksātā ikgadējā atvaļinājuma minimālo ilgumu; tā kā tad, kad norīkojums nav ilgāks par vienu mēnesi, dalībvalstis noteiktos apstākļos var atkāpties no noteikumiem attiecībā uz minimālajām algu likmēm vai kolektīvajos līgumos paredzēt iespēju atkāpties; tā kā, ja veicamā darba apjoms nav ievērojams, dalībvalstis var atkāpties no noteikumiem attiecībā uz minimālajām algu likmēm un apmaksātā ikgadējā atvaļinājuma minimālo ilgumu;(17) tā kā obligātās tiesību normas par minimālo aizsardzību, kas ir spēkā uzņēmējā valstī, nedrīkst kavēt tādu darba noteikumu un nosacījumu piemērošanu, kas būtu labvēlīgāki darba ņēmējiem;(18) tā kā būtu jāuztur spēkā princips, ka pret uzņēmumiem, kas reģistrēti ārpus Kopienas, nedrīkst izturēties labvēlīgāk nekā pret uzņēmumiem, kas reģistrēti dalībvalstī;(19) tā kā neierobežojot citus Kopienas tiesību aktus, šī direktīva nerada saistības juridiski atzīt pagaidu darbavietas un nekavē dalībvalstis piemērot to tiesību aktus attiecībā uz darba ņēmēju un pagaidu darbā nodarbināto izīrēšanu uzņēmumiem, kas nav reģistrēti to teritorijā, bet tajā darbojas saistībā ar pakalpojumu sniegšanu;(20) tā kā šī direktīva neietekmē ne līgumus, ko Kopiena noslēgusi ar trešām valstīm, ne dalībvalstu likumus attiecībā uz trešo valstu pakalpojumu sniedzēju iekļūšanu to teritorijā; tā kā šī direktīva neierobežo arī valstu likumus attiecībā uz trešo valstu darba ņēmēju ieceļošanu, uzturēšanos un darba iespējām;(21) tā kā Padomes 1971. gada 14. jūnija Regula (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmas piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā [5], paredz noteikumus, kuri piemērojami attiecībā uz sociālā nodrošinājuma pabalstiem un iemaksām;(22) tā kā šī direktīva neierobežo dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz kolektīvu rīcību, lai aizsargātu amatu un profesiju intereses;(23) tā kā dalībvalstu kompetentām iestādēm savstarpēji jāsadarbojas šīs direktīvas piemērošanā; tā kā dalībvalstīm jānodrošina pienācīgi tiesiskās aizsardzības līdzekļi gadījumos, kad neievēro šīs direktīvas prasības;(24) tā kā jānodrošina šīs direktīvas pareiza piemērošana un tādēļ jāparedz cieša sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm;(25) tā kā vēlākais piecus gadus pēc šīs direktīvas pieņemšanas Komisijai jāpārskata sīki izstrādātas normas šīs direktīvas īstenošanai, lai, ja vajadzīgs, ierosinātu vajadzīgos grozījumus,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDarbības joma1. Šo direktīvu piemēro dalībvalstī reģistrētiem uzņēmumiem, kuri saistībā ar starptautisku pakalpojumu sniegšanu norīko darba ņēmējus darbā kādā dalībvalstī saskaņā ar 3. punktu.2. Šo direktīvu nepiemēro tirdzniecības flotes uzņēmumiem attiecībā uz kuģa apkalpi.3. Šo direktīvu piemēro, ciktāl 1. punktā minētie uzņēmumi veic vienu no šādiem starptautiskiem pasākumiem:a) norīko darbā darba ņēmējus dalībvalstī uz to atbildību un to vadībā saskaņā ar līgumu, kas noslēgts starp uzņēmumu, kas veic norīkojumu, un pusi, kam pakalpojumi domāti un kas darbojas minētajā dalībvalstī, ar noteikumu, ka starp uzņēmumu, kas veic norīkojumu, un darba ņēmējiem norīkojuma laikā ir darba attiecības, vaib) norīko darba ņēmējus darbā iestādē vai uzņēmumā, kas pieder kādai asociācijai dalībvalstī, ar noteikumu, ka starp uzņēmumu, kas veic norīkojumu, un darba ņēmējiem norīkojuma laikā ir darba attiecības, vaic) kā pagaidu darbavieta vai darbā iekārtošanas aģentūra izīrē darba ņēmēju uzņēmumam, kas ir reģistrēts vai darbojas dalībvalstī, ar noteikumu, ka starp pagaidu darbavietu vai darbā iekārtošanas aģentūru un darba ņēmēju norīkojuma laikā ir darba attiecības.4. Attieksme pret uzņēmumiem, kas reģistrēti valstī, kura nav dalībvalsts, nedrīkst būt labvēlīgāka, nekā pret dalībvalstī reģistrētiem uzņēmumiem.2. pantsDefinīcijas1. Šajā direktīvā "darbā norīkots darba ņēmējs" nozīmē darba ņēmēju, kurš uz ierobežotu laiku veic darbu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā viņš parasti strādā.2. Šajā direktīvā jēdziena "darba ņēmējs" definīcija atbilst tai definīcijai, ko piemēro tās dalībvalsts tiesību aktos, kurā darba ņēmējs ir norīkots darbā.3. pantsDarba noteikumi un nosacījumi1. Dalībvalstis nodrošina, lai neatkarīgi no tiesību akta, ko piemēro darba attiecībām, 1. panta 1. punktā minētie uzņēmumi nodrošinātu to teritorijā darbā norīkotajiem darba ņēmējiem darba noteikumus, kas attiecas uz šādiem jautājumiem, kurus tajā dalībvalstī, kurā darbu veic, nosaka- ar normatīviem vai administratīviem aktiem un/vai- ar kolektīviem līgumiem vai šķīrējtiesas nolēmumiem, kas ir pasludināti par vispārēji piemērojamiem 8. punkta nozīmē, ciktāl tie attiecas uz pielikumā minētajām darbībām:a) maksimālo darba un minimālo atpūtas laiku;b) minimālo apmaksāto ikgadējo atvaļinājumu;c) minimālajām algas likmēm, to skaitā likmes par virsstundām; šo apakšpunktu nepiemēro darba pensiju papildu sistēmām;d) darba ņēmēju izīrēšanas nosacījumiem, jo īpaši darba ņēmēju piegādi, ko veic pagaidu darbavietas;e) veselības aizsardzību, drošību un higiēnu darbā;f) aizsardzības pasākumiem attiecībā uz grūtnieču vai sieviešu pēcdzemdību periodā, bērnu un jauniešu darba noteikumiem;g) vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm un citus diskrimināciju izslēdzošus noteikumus.Šīs direktīvas 1. punkta c) apakšpunktā minēto minimālās algas likmes jēdzienu definē valsts tiesību aktos un/vai tās dalībvalsts praksē, kurā darba ņēmējs ir norīkots darbā.2. Ja norīkojums darbā nepārsniedz 8 dienas, attiecībā uz preču sākotnēju salikšanu un/vai pirmo uzstādīšanu, ja tā ir līguma par preču piegādi neatņemama daļa un ir vajadzīga piegādāto preču nodošanai ekspluatācijā, un to veic piegādājošā uzņēmuma kvalificēti darba ņēmēji, 1. punkta b) un c) apakšpunkta pirmo daļu nepiemēro.Šo noteikumu nepiemēro pielikumā uzskaitītajām darbībām būvniecības jomā.3. Dalībvalstis pēc apspriešanās ar darba devējiem un darba ņēmējiem saskaņā ar katras dalībvalsts tradīcijām un praksi var nolemt nepiemērot 1. punkta c) apakšpunkta pirmo daļu 1. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos, ja norīkojums darbā nepārsniedz vienu mēnesi.4. Dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem un/vai praksi var paredzēt atbrīvojumus no 1. punkta c) apakšpunkta pirmās daļas 1. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos un no dalībvalsts lēmuma šā panta 3. punkta nozīmē ar kolektīviem līgumiem šā panta 8. punkta nozīmē attiecībā uz vienu vai vairākām darbības jomām, ja norīkojums darbā nepārsniedz vienu mēnesi.5. Dalībvalstis var paredzēt atbrīvojumus no 1. punkta c) apakšpunkta pirmās daļas 1. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos, pamatojoties uz to, ka veicamā darba apjoms nav ievērojams.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā minēto iespēju, nosaka kritērijus, kuriem veicamajam darbam jāatbilst, lai varētu uzskatīt, ka tas nav ievērojams.6. Norīkojuma darbā ilgumu aprēķina, pamatojoties uz bāzes laikposmu, kas ir viens gads kopš norīkojuma darbā sākuma.Lai veiktu šos aprēķinus, ņem vērā visus iepriekšējos laikposmus, kuros attiecīgo darbu veicis norīkots darba ņēmējs.7. Panta 1. līdz 6. punkta noteikumi nekavē tādu darba noteikumu un nosacījumu piemērošanu, kas ir labvēlīgāki darba ņēmējiem.Komandējuma naudu, kas saistīta ar attiecīgo norīkojumu, uzskata par minimālās algas daļu, ja vien to neizmaksā, atlīdzinot tādus faktiskos izdevumus saistībā ar norīkojumu darbā kā ceļa, dzīvokļa un uzturēšanās izdevumi.8. "Kolektīvi līgumi vai šķīrējtiesas nolēmumi, kas ir pasludināti par vispārēji piemērojamiem" nozīmē kolektīvus līgumus vai šķīrējtiesas nolēmumus, kas jāievēro visiem uzņēmumiem attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā un attiecīgajā profesijā vai rūpniecības nozarē.Ja nav sistēmas kolektīvu līgumu vai šķīrējtiesas nolēmumu pasludināšanai par vispārēji piemērojamiem pirmās daļas nozīmē, dalībvalstis, ja tās vēlas, var balstīties uz- kolektīviem līgumiem vai šķīrējtiesas nolēmumiem, kas ir vispārēji piemērojami visiem līdzīgiem uzņēmumiem attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā un attiecīgajā profesijā vai rūpniecības nozarē, un/vai- kolektīviem līgumiem, ko ir noslēgušas plašāk pārstāvētās darba devēju un darba ņēmēju organizācijas valsts līmenī un ko piemēro visā valstī,ar noteikumu, ka to piemērošana 1. panta 1. punktā minētajiem uzņēmumiem šā panta 1. punkta pirmajā daļā uzskaitītajos jautājumos nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret šiem uzņēmumiem un pārējiem šajā daļā minētajiem uzņēmumiem, kas ir līdzīgā stāvoklī.Uzskata, ka vienlīdzīga attieksme šā panta nozīmē pastāv, ja valsts uzņēmumiem, kas ir līdzīgā stāvoklī,- attiecīgajā vietā un jomā ir uzliktas tādas pašas saistības kā darbā norīkojošajiem uzņēmumiem attiecībā uz 1. punkta pirmajā daļā minētajiem jautājumiem un- jāizpilda šīs saistības ar tādām pašām sekām.9. Dalībvalstis var paredzēt, ka 1. panta 1. punktā minētajiem uzņēmumiem jānodrošina 1. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētajiem darba ņēmējiem noteikumi, ko piemēro pagaidu darba ņēmējiem tajā dalībvalstī, kurā darbu veic.10. Šī direktīva, pamatojoties uz vienlīdzīgu attieksmi, nekavē dalībvalstis saskaņā ar Līgumu piemērot valstu uzņēmumiem un citu valstu uzņēmumiem- darba noteikumus un nosacījumus jautājumos, kas nav minēti 1. punkta pirmajā daļā, attiecībā uz sabiedriskās kārtības noteikumiem,- darba noteikumu un nosacījumus, kas noteikti kolektīvajos līgumos vai šķīrējtiesas nolēmumos 8. punkta nozīmē un attiecas uz darbībām, kuras nav minētas pielikumā.4. pantsSadarbība informācijas jomā1. Nolūkā īstenot šo direktīvu dalībvalstis saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi izraugās vienu vai vairākus sakaru birojus vai vienu vai vairākas kompetentas valsts iestādes.2. Dalībvalstis paredz sadarbību starp valsts iestādēm, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir atbildīgas par 3. pantā minēto darba noteikumu uzraudzību. Šī sadarbība jo īpaši ir saistīta ar atbildēm uz pamatotām šo iestāžu prasībām pēc informācijas par darbaspēka starptautisko izīrēšanu, to skaitā pēc informācijas par acīmredzamiem pārkāpumiem vai iespējamām nelikumīgām starptautiskām darbībām.Komisija un pirmajā daļā minētās valsts iestādes cieši sadarbojas, lai analizētu grūtības, kas varētu rasties, piemērojot 3. panta 10. punktu.Savstarpēju administratīvu palīdzību sniedz bez maksas.3. Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai 3. pantā minēto informāciju par darba noteikumiem un nosacījumiem darītu vispārēji pieejamu.4. Katra dalībvalsts paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai par 1. punktā minētajiem sakaru birojiem un/vai kompetentām iestādēm.5. pantsPasākumiDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus gadījumā, ja neizpilda šīs direktīvas prasības.Tās jo īpaši nodrošina, lai darba ņēmējiem un/vai to pārstāvjiem būtu pieejamas atbilstīgas procedūras šīs direktīvas noteikto saistību izpildei.6. pantsJurisdikcijaLai īstenotu tiesības uz darba noteikumiem un nosacījumiem, ko nodrošina ar 3. pantu, var sākt tiesvedību dalībvalstī, kurā darba ņēmējs ir vai ir bijis norīkots darbā, neierobežojot, ja vajadzīgs, tiesības sākt tiesvedību citā valstī saskaņā ar starptautiskajām konvencijām par jurisdikciju.7. pantsIzpildeDalībvalstīs vēlākais līdz 1999. gada 16. decembrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.8. pantsPārskatīšana, ko veic KomisijaVēlākais līdz 2001. gada 16. decembrim Komisija pārskata šīs direktīvas darbību, lai vajadzības gadījumā ierosinātu Padomei vajadzīgos grozījumus.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 16. decembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsK. HänschPadomes vārdā —priekšsēdētājsI. Yates[1] OV C 225, 30.8.1991., 6. lpp. un OV C 187, 9.7.1993., 5. lpp.[2] OV C 49, 24.2.1992., 41. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1993. gada 10. februāra atzinums (OV C 72, 15.3.1993., 78. lpp.), Padomes 1996. gada kopējā nostāja (OV C 220, 29.7.1996., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 18. septembra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 1996. gada 24. septembra lēmums.[4] OV L 266, 9.10.1980., 1. lpp.[5] OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp.; 1971. gada speciālizdevums (II), 416. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 3096/95 (OV L 335, 30.12.1995, 10. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMSPie 3. panta 1. punkta otrajā ievilkumā minētajām darbībām pieder visi būvdarbi, kas saistīti ar ēku celtniecību, remontēšanu, apkopi, pārveidošanu vai nojaukšanu, un jo īpaši šādi darbi:1) ekskavācija,2) rakšana,3) faktiskie celtniecības darbi,4) gatavo daļu montāža un demontāža,5) labiekārtošana vai uzstādīšana,6) pārveidošana,7) rekonstrukcija,8) remonts,9) demontāža,10) nojaukšana,11) uzturēšana,12) apkope, krāsošana un tīrīšana,13) uzlabojumi.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 96/35/EK (1996. gada 3. jūnijs) par drošības konsultantu iecelšanu bīstamo kravu autopārvadājumu, dzelzceļa pārvadājumu un iekšējo ūdensceļu pārvadājumu jomā un par šo konsultantu profesionālo kvalifikāciju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0035

Oficiālais Vēstnesis L 145 , 19/06/1996 Lpp. 0010 - 0015

		Padomes Direktīva 96/35/EK(1996. gada 3. jūnijs)par drošības konsultantu iecelšanu bīstamo kravu autopārvadājumu, dzelzceļa pārvadājumu un iekšējo ūdensceļu pārvadājumu jomā un par šo konsultantu profesionālo kvalifikācijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un, jo īpaši tā 75. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā noteikto procedūru [3],tā kā laika gaitā bīstamo kravu pārvadājumu apjomi valsts robežās un starptautiskajā mērogā ir ievērojami pieauguši, palielinot nelaimes gadījumu risku;tā kā daļai nelaimes gadījumu, kuri notiek bīstamo kravu pārvadājumu laikā, par cēloni var būt nepietiekamas zināšanas par šādiem pārvadājumiem raksturīgu risku;tā kā saistībā ar vienota pārvadājumu tirgus pabeigšanu ir nepieciešams veikt pasākumus, lai uzlabotu šādiem pārvadājumiem raksturīga riska novēršanu;tā kā Padomes Direktīva 89/391/EEK (1989. gada 12.jūnijs) par pasākumu ieviešanu, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā [4], neievieš pasākumus bīstamo kravu pārvadājumu riska novēršanai;tā kā uzņēmumiem, kas nodarbojas ar bīstamo kravu pārvadājumiem vai ar tiem saistītu iekraušanu vai izkraušanu, vajadzētu likt ievērot noteikumus par riska novēršanu, kas raksturīgs bīstamu kravu pārvadājumiem pa ceļiem, dzelzceļu vai iekšējiem ūdensceļiem; tā kā tāpēc būtu jāparedz atbilstošu profesionālu apmācību saņēmušu drošības konsultantu iecelšana bīstamu kravu transportam;tā kā drošības konsultantu profesionālās apmācības mērķim jābūt šādiem pārvadājumiem piemērojamo svarīgāko normatīvo un administratīvo aktu zināšanām;tā kā dalībvalstīm jāizveido kopējs profesionālās apmācības minimums, kuras noslēgumā jākārto eksāmens;tā kā dalībvalstīm jāizdod Kopienas standarta sertifikāts, kas apliecinātu konsultantu profesionālo kvalifikāciju tā, lai šādu sertifikātu īpašnieki varētu darboties savā profesijā visā Kopienas teritorijā;tā kā drošības konsultantu profesionālā kvalifikācija palīdzēs uzlabot viņu sniegto pakalpojumu kvalitāti lietotāju interesēs; tā kā šāda profesionālā kvalifikācija arī palīdzēs līdz minimumam samazināt nelaimes gadījumu skaitu, kuri varētu izraisīt neatgriezeniskus postījumus videi un nopietnu kaitējumu citām personām, kuras var nonākt kontaktā ar bīstamajām kravām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķisDalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus saskaņā ar šīs direktīvas prasībām, lai nodrošinātu to, ka līdz 1999. gada 31. decembrim katrs uzņēmums, kas nodarbojas ar bīstamo kravu pārvadājumiem pa autoceļiem, dzelzceļu vai iekšējiem ūdensceļiem vai ar to saistīto iekraušanu vai izkraušanu, ieceļ vienu vai vairākus drošības konsultantus bīstamo kravu pārvadājumiem, kas ir atbildīgi par šādām darbībām raksturīga riska novēršanu attiecībā uz personām, īpašumu un vidi.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) "uzņēmums" nozīmē jebkuru fizisku personu, jebkuru juridisku personu, peļņas vai bezpeļņas, jebkuru apvienību vai personu grupu, kas nav juridiska persona, peļņas vai bezpeļņas, jebkuru valsts struktūru, neatkarīgi no tā, vai tā pati ir juridiska persona vai tā ir atkarīga no iestādes, kura ir šāda persona, kas pārvadā, iekrauj vai izkrauj bīstamās kravas;b) "drošības konsultants bīstamo kravu pārvadājumu jomā", turpmāk tekstā saukts par "konsultantu", nozīmē jebkuru uzņēmuma vadītāja ieceltu personu, kuras loma ir veikt uzdevumus un izpildīt funkcijas, kas definētas 4. pantā, un kurai ir 5. pantā paredzētais apmācības sertifikāts;c) "bīstamās kravas" nozīmē kravas, kas kā tādas definētas A pielikumā Padomes Direktīva 94/55/EK (1994. gada 21. novembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem [5];d) "darbības" nozīmē bīstamo kravu pārvadājumus pa autoceļiem, dzelzceļu vai iekšējiem ūdensceļiem, izņemot valsts iekšējos ūdensceļus, kuri nav savienoti ar citu dalībvalstu iekšējiem ūdensceļiem, kopā ar attiecīgo iekraušanu un izkraušanu.3. pantsAtbrīvojumiDalībvalstis var paredzēt, ka šo direktīvu nepiemēro:a) uzņēmumiem, kuru darbības ir saistītas ar bīstamo kravu pārvadājumiem ar transportlīdzekļiem, kas pieder valsts bruņotajiem spēkiem vai par ko tie ir atbildīgi;b) uzņēmumiem, kuru darbības katrā transporta vienībā ir saistītas ar apjomu, kas mazāks par to, kas noteikts Direktīvas 94/55/EK B pielikumā, 10010. un 10011. papildu numurā;c) uzņēmumiem, kuriem nedz galvenā, nedz sekundārā darbība nav pārvadājumi vai ar tiem saistīta bīstamo kravu iekraušana vai izkraušana, bet kuri laiku pa laikam iesaistīti tādos bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumos vai ar tām saistītajā iekraušanā vai izkraušanā, kas rada nelielus draudus vai piesārņojuma risku.4. pantsKonsultanta loma un iecelšana1. Konsultanta galvenais uzdevums, ievērojot uzņēmuma vadītāja atbildību, ir ar visiem piemērotiem līdzekļiem un ar jebkuru piemērotu rīcību uzņēmuma attiecīgās darbības robežās veicināt šādu darbību veikšanu saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem un visdrošākajā veidā. Konsultants veic I pielikumā norādītos pienākumus, kas saistīti ar uzņēmuma darbībām.2. Konsultants var būt arī uzņēmuma vadītājs, persona ar citiem pienākumiem uzņēmumā vai persona, kurai nav tiešas darba attiecības ar uzņēmumu, ar nosacījumu, ka šī persona ir spējīga veikt konsultanta pienākumus.3. Katrs attiecīgais uzņēmums pēc pieprasījuma informē kompetentu iestādi vai struktūru, kuru katra dalībvalsts izraudzījusi šim nolūkam, par tās konsultanta personu.5. pantsApmācības sertifikāts1. Konsultantam jāiegūst Kopienas tipa arodmācību sertifikāts, turpmāk tekstā saukts par "sertifikātu", kas ir derīgs attiecīgajam transporta veidam vai veidiem. Šo sertifikātu izdod kompetenta iestāde vai struktūra, kuru katra dalībvalsts izraudzījusi šim nolūkam.2. Lai iegūtu sertifikātu, kandidāts iziet apmācību un nokārto dalībvalsts kompetentas iestādes apstiprinātu eksāmenu.3. Apmācības galvenie mērķi ir nodrošināt kandidātus ar pietiekamām zināšanām par bīstamo kravu pārvadājumiem raksturīgajiem riskiem, par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas piemērojami attiecīgajiem transporta veidiem, kā arī par I pielikumā norādītajiem pienākumiem.4. Eksāmens aptver vismaz II pielikumā norādītos jautājumus.5. Sertifikāts atbilst III pielikumā norādītajai formai.6. Visas dalībvalstis atzīst šo sertifikātu.6. pantsSertifikāta derīgumsSertifikāts ir derīgs piecus gadus. Sertifikāta derīguma termiņu automātiski pagarina katrreiz uz pieciem gadiem, ja tā turētājs pēdējā gada laikā pirms termiņa izbeigšanās ir apmeklējis kompetentas iestādes apstiprinātus kvalifikācijas celšanas kursus vai nolicis šīs iestādes apstiprinātu eksāmenu.7. pantsZiņojumi par nelaimes gadījumiemJa pārvadājuma, iekraušanas vai izkraušanas laikā, ko veic attiecīgais uzņēmums, nelaimes gadījums ir ietekmējis personu, īpašumu vai vidi vai tā rezultātā ir nodarīti zaudējumi īpašumam vai videi, konsultants pēc visas attiecīgās informācijas savākšanas sagatavo ziņojumu par nelaimes gadījumu uzņēmuma vadībai vai, attiecīgā gadījumā, vietējai valsts iestādei.Šis ziņojums neaizvieto jebkuru uzņēmuma vadības ziņojumu, kuru varētu pieprasīt dalībvalstis atbilstoši jebkuriem starptautiskiem, Kopienas vai valsts tiesību aktiem.8. pantsDirektīvas pielāgošanaGrozījumus, kas vajadzīgi šīs direktīvas pielāgošanai zinātnes un tehnikas attīstībai šīs direktīvas darbības jomā, pieņem saskaņā ar 9. pantā noteikto procedūru.9. pants1. Komisijai palīdz Bīstamo kravu transporta komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 94/55/EK 9. pantu, turpmāk tekstā saukta par "Komiteju", kuras sastāvā ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja dod savu atzinumu par projektu termiņā, kuru var noteikt priekšsēdētājs atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kā norādīts Līguma 148. panta 2. punktā lēmumiem, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsīm Komitejā ir tāda vērtība, kā norādīts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie saskan ar Komitejas atzinumu;b) ja paredzētie pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja Komiteja nesniedz atzinumu, tad Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja Padome nav pieņēmusi lēmumu trīs mēnešu laikā no dienas, kad tai iesniegts projekts, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus.10. pantsŠī direktīva neskar noteikumus par darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzību darba vietā, kas noteikti Direktīvā 89/391/EEK un atsevišķās tās īstenošanas direktīvās.11. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1999. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Veicot šādus pasākumus, dalībvalsts tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka veidu, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1996. gada 3. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsT. Treu[1] OV C 185, 17.7.1991., 5. lpp. un OV C 233, 11.9.1992., 5. lpp.[2] Atzinums sniegts 1991. gada 27. novembrī (OV C 40, 17.2.1992., 46. lpp.).[3] Eiropas Parlamenta 1992.gada 15. maija Atzinums (OV C 150, 15.6.1992., 332. lpp.), Padomes 1995. gada 6. oktobra kopējā nostāja (OV C 297, 10.11.1995., 13. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 17. janvāra Lēmums (OV C 32, 5.2.1996., 49. lpp.).[4] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[5] OV L 319, 12.12.1994., 7. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSKONSULTANTA PIENĀKUMI, KAS MINĒTI 4. PANTA 1. PUNKTĀ.Konsultantam ir jo īpaši šādi pienākumi:- uzraudzīt atbilstību noteikumiem, kas regulē bīstamo kravu pārvadājumus,- konsultēt savu uzņēmumu par bīstamo kravu pārvadājumiem,- sagatavot ikgadēju ziņojumu uzņēmuma vadībai vai, attiecīgā gadījumā, vietējai valsts iestādei par uzņēmuma darbībām bīstamo kravu pārvadājumu jomā. Šādi ikgadējie ziņojumi jāglabā piecus gadus un pēc valsts iestāžu pieprasījuma jādara tām pieejami.Konsultanta pienākumos ietilpst arī uzraudzīt šādu praksi un procedūras, kas saistītas ar uzņēmuma darbībām:- procedūras, kā ievērot noteikumus, kas reglamentē pārvadājamo bīstamo kravu identifikāciju,- uzņēmuma praksi, kā, iegādājoties transportlīdzekļus, ievērot visas īpašās prasības saistībā ar pārvadājamām bīstamām kravām,- procedūras, kā pārbaudīt aprīkojumu, ko izmanto saistībā ar bīstamo kravu pārvadājumiem, iekraušanu vai izkraušanu,- pareiza uzņēmuma darbinieku apmācību un šādas apmācības uzskaites uzturēšanu,- pareizu avārijas procedūru ieviešanu jebkuram nelaimes gadījumam vai starpgadījumam, kas varētu ietekmēt drošību bīstamo kravu pārvadājumu, iekraušanas vai izkraušanas laikā,- izmeklēšanu un, vajadzības gadījumā, ziņojumu sagatavošanu par nopietniem bīstamo kravu pārvadājumu, iekraušanas vai izkraušanas laikā reģistrētiem nelaimes gadījumiem, starpgadījumiem vai nopietniem pārkāpumiem,- piemērotu pasākumu ieviešanu, lai izvairītos no nelaimes gadījumu, starpgadījumu vai nopietnu pārkāpumu atkārtošanās,- to, kā tiek ņemti vērā tiesību aktu norādījumi un īpašas prasības saistībā ar bīstamo kravu pārvadājumiem, izvēloties un izmantojot apakšuzņēmējus vai trešās puses,- pārbaudi, vai bīstamo kravu pārvadājumos, iekraušanā vai izkraušanā iesaistītajiem darbiniekiem ir sīki izstrādātas darbības procedūras un instrukcijas,- pasākumu ieviešanu, lai palielinātu informētību par bīstamo kravu pārvadājumiem, iekraušanai un izkraušanai raksturīgajiem riskiem,- pārbaudes procedūru ieviešanu, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļos ir dokumenti un drošības aprīkojums, kuram jābūt transportā, un šādu dokumentu un aprīkojuma atbilstību noteikumiem,- pārbaudes procedūru ieviešanu, lai nodrošinātu atbilstību noteikumiem, kas regulē iekraušanu un izkraušanu.--------------------------------------------------II PIELIKUMS5. panta 4. punktā minētie jautājumiZināšanām, kas nepieciešamas, lai iegūtu sertifikātu, jāaptver vismaz šādi jautājumi:I. Vispārējie profilakses un drošības pasākumi:- zināšanas par seku veidiem, kurus var izraisīt nelaimes gadījums saistībā ar bīstamām kravām,- zināšanas par galvenajiem nelaimes gadījumu cēloņiem.II. Noteikumi par izmantotā transporta veidiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem, Kopienas standartiem, starptautiskām konvencijām un nolīgumiem, jo īpaši attiecībā uz turpmāk minēto:1. Bīstamo kravu klasifikācija:- šķīdumu un maisījumu klasifikācijas procedūra,- vielu apraksta struktūra,- bīstamo kravu klases un to klasifikācijas principi,- pārvadājamo bīstamo vielu un priekšmetu iedaba,- to fiziskās, ķīmiskās un toksikoloģiskās īpašības.2. Vispārējas iesaiņojuma prasības, ieskaitot cisternas, cisternas konteinerus utt.:- iesaiņojumu veidi, kodēšana un apzīmējumi,- iesaiņojuma prasības un norādes par iesaiņojuma testēšanu,- iesaiņojuma stāvoklis un periodiskās pārbaudes.3. Brīdinājuma apzīmējumi un marķējums:- apzīmējumi uz brīdinājuma marķējuma,- brīdinājuma marķējuma uzstādīšana un noņemšana,- plakātu izvietošana un marķēšana.4. Atsauces pārvadājuma dokumentos:- informācija pārvadājuma dokumentos,- nosūtītāja deklarācija par atbilstību.5. Nosūtīšanas metode un sūtījuma ierobežojumi:- pilna krava,- kravas bez taras pārvadājumi,- pārvadājumi liela apjoma konteineros,- konteineru pārvadājumi,- pārvadājumi fiksētās un noņemamās cisternās.6. Pasažieru pārvadājumi.7. Aizliegumi un piesardzības pasākumi attiecībā uz jaukto iekraušanu.8. Vielu segregācija.9. Ierobežojumi attiecībā uz pārvadājamo apjomu un izņēmumi, attiecībā uz apjomiem.10. Pārvietošana un nostiprināšana:- iekraušana un izkraušana (piepildījuma rādītāji),- nostiprināšana un segregācija.11. Tīrīšana un/vai degazēšana pirms iekraušanas un pēc izkraušanas.12. Apkalpe: arodmācības.13. Transportlīdzekļu dokumenti:- pārvadājuma dokumenti,- rakstiskas instrukcijas,- transportlīdzekļa apstiprinājuma sertifikāts,- transportlīdzekļa vadītāja apmācības sertifikāts,- apmācības apliecība iekšējo ūdensceļu transporta jomā,- kopijas attiecībā uz jebkuru izņēmumu,- citi dokumenti.14. Drošības instrukcijas: instrukciju īstenošana un vadītāja aizsardzības aprīkojums.15. Uzraudzības pienākumi: transportlīdzekļa novietošana.16. Satiksmes un navigācijas noteikumi un ierobežojumi.17. Ekspluatācijas vai avārijas piesārņotāju izplūde.18. Prasības attiecībā uz transporta aprīkojumu.--------------------------------------------------III PIELIKUMS5. PANTA 5. PUNKTĀ MINĒTĀ SERTIFIKĀTA FORMA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2008/78/EK ( 2008. gada 25. jūlijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu propikonazolu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               26.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 198/44

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/78/EK
   (2008. gada 25. jūlijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu propikonazolu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Propikonazols ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 propikonazols atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam tika novērtēts izmantošanai koksnes konservantos, kas ir Direktīvas 98/8/EK V pielikumā definētais 8. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Somija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2006. gada 5. aprīlī iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Izskatīšanas konstatējumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja 2007. gada 29. novembrī iekļāva novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Izskatīšanā par propikonazolu neradās nekādi jautājumi vai bažas, kas būtu jāadresē Veselības un vides risku zinātniskajai komitejai.

               (6)

               Veikto pārbaužu rezultāti liecina, ka biocīdie produkti, kurus izmanto par koksnes konservantiem un kuri satur propikonazolu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ieteicams iekļaut propikonazolu I pielikumā kā 8. produktu veidu, lai nodrošinātu, ka biocīdiem produktiem, kurus izmanto par koksnes konservantiem un kuri satur propikonazolu, visās dalībvalstīs atļaujas var piešķirt, grozīt vai atsaukt saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punktu. Tomēr tika konstatēts nepieļaujams risks, ja produktu izmanto in situ koksnes apstrādei ārpus telpām un apstrādātai koksnei, kas pakļauta atmosfēras ietekmei. Lai saņemtu atļauju minētajiem lietojumiem, būs jāiesniedz dati, lai pierādītu, ka produktus var lietot, neradot nepieļaujamu apdraudējumu videi.

               (7)

               Ņemot vērā novērtēšanas ziņojumā iekļautos secinājumus, ir lietderīgi prasīt, ka produktus, ko izmanto par koksnes konservantiem un kas satur propikonazolu, saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 10. panta 2. punkta i) apakšpunkta d) punktu drīkst lietot, tikai izmantojot individuālos aizsardzības līdzekļus, ka veic riska samazināšanas pasākumus augsnes un ūdens aizsardzībai un ka ir nodrošināti attiecīgie norādījumi.

               (8)

               Ir svarīgi šīs direktīvas noteikumus piemērot vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur propikonazolu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (9)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (10)

               Pēc iekļaušanas jādod dalībvalstīm pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai, jo īpaši lai piešķirtu, grozītu vai anulētu atļaujas propikonazolu saturošiem 8. produktu veida biocīdiem un šādi nodrošinātu to atbilstību Direktīvai 98/8/EK.

               (11)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (12)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2009. gada 31. martam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Šos noteikumus dalībvalstis sāk piemērot no 2010. gada 1. aprīļa.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 25. jūlijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Stavros DIMAS

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/31/EK (OV L 81, 20.3.2008., 57. lpp.).

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Tabulā Direktīvas 98/8/EK I pielikumā iestarpina šādu ierakstu Nr. 8:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamajā biocīdajā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām
                     (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz to sastāvā esošajām aktīvajām vielām)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “8

                     Propikonazols

                     1-[[2-(2,4-dihlorfenil)-4-propil-1,3-dioksolān-2-il]metil]-1H-1,2,4-triazols
                     EK Nr.: 262-104-4
                     CAS Nr.: 60207-90-1

                     930 g/kg

                     2010. gada 1. aprīlis

                     2012. gada 31. marts

                     2020. gada 31. marts

                     8

                     Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas piešķir ar šādiem nosacījumiem:
                     Ņemot vērā riska novērtēšanas laikā izdarītos pieņēmumus, rūpnieciskām un/vai profesionālām vajadzībām paredzētus produktus drīkst lietot, tikai izmantojot individuālos aizsardzības līdzekļus, ja pieteikumā par atļauju izmantot produktu nav pierādīts, ka risku rūpnieciskiem un/vai profesionāliem lietotājiem var samazināt līdz pieļaujamam līmenim, izmantojot citus līdzekļus.
                     Ņemot vērā konstatētos riskus attiecībā uz augsni un ūdeni, jāveic piemēroti augsnes un ūdens aizsardzības pasākumi riska samazināšanai. Jo īpaši uz rūpnieciskām vajadzībām paredzētu produktu etiķetēm un/vai drošības datu lapās norādīts, ka tikko apstrādāta koksne pēc apstrādes uzglabājama segtā vietā vai uz stingras, hermētiskas pamatnes, lai novērstu tiešu noplūdi augsnē vai ūdenī, un ka noplūdes jāsavāc otrreizējai izmantošanai vai likvidēšanai.
                     Turklāt atļauju nedrīkst piešķirt produkta lietošanai in situ koksnes apstrādei ārpus telpām un apstrādātai koksnei, kas tiks pakļauta atmosfēras ietekmei, ja nav iesniegti dati, kas pierāda to, ka produkts atbildīs 5. pantā un VI pielikumā noteiktajām prasībām, vajadzības gadījumā piemērojot atbilstošus riska samazināšanas pasākumus.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm