title: Padomes Direktīva 2001/110/EK (2001. gada 20. decembris), kas attiecas uz medu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0110

Oficiālais Vēstnesis L 010 , 12/01/2002 Lpp. 0047 - 0052

		Padomes Direktīva 2001/110/EK(2001. gada 20. decembris),kas attiecas uz meduEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Saskaņā ar secinājumiem, ko Eiropadome pieņēmusi 1992. gada 11. un 12. decembra sanāksmē Edinburgā un kas apstiprināti Eiropadomes 1993. gada 10. un 11. decembra sanāksmē Briselē, dažas vertikālās direktīvas, kuras attiecas uz pārtikas produktiem, būtu jāvienkāršo, ņemot vērā tikai svarīgās prasības, kam jābūt izpildītām attiecībā uz produktiem, uz kuriem tās attiecas, lai nodrošinātu šo produktu brīvu apriti iekšējā tirgū.(2) Padomes 1974. gada 22. jūlija Direktīvas 74/409/EEK par dalībvalstu to tiesību aktu saskaņošanu, kuri attiecas uz medu [4], pamatā bija tas, ka atšķirības valstu tiesību aktos par medus definīciju attiecībā uz dažādiem medus veidiem un vajadzīgajām īpašībām varētu radīt negodīgas konkurences apstākļus, kas varētu maldināt patērētājus un tādējādi tieši ietekmēt kopējā tirgus izveidi un darbību.(3) Tāpēc ar Direktīvu 74/409/EEK un tās grozījumiem tika paredzētas definīcijas, precizēti dažādi tirgū laižama medus veidi ar attiecīgiem nosaukumiem, paredzēti kopīgi noteikumi par medus sastāvu un noteikta galvenā informācija uz etiķetējuma, lai nodrošinātu šo produktu brīvu apriti Kopienā.(4) Skaidrības labad Direktīva 74/409/EEK būtu jāpārstrādā, lai darītu saprotamākus noteikumus par medus ražošanas un tirdzniecības nosacījumiem un saskaņotu šo direktīvu ar vispārīgajiem Kopienas tiesību aktiem par pārtikas produktiem, jo īpaši tiesību aktiem par etiķetēšanu, piesārņotājiem un analīzes metodēm.(5) Vispārīgie pārtikas produktu etiķetēšanas noteikumi, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/13/EK [5], būtu jāpiemēro atbilstīgi konkrētiem nosacījumiem. Ņemot vērā medus kvalitātes un tā izcelsmes ciešo saistību, pilnīgai informācijai par šiem jautājumiem jābūt pieejamai tā, lai nemaldinātu patērētāju attiecībā uz šā produkta kvalitāti. Patērētāju īpašu interešu dēļ attiecībā uz medus īpašībām atkarībā no tā ieguves ģeogrāfiskās vietas un šajā sakarā pilnīgas pārredzamības nolūkā uz etiķetējuma būtu jānorāda izcelsmes valsts, kurā iegūts medus.(6) Putekšņi vai citas atsevišķas medus sastāvdaļas nav jāatdala, ja vien tas nav neizbēgami, atdalot svešas organiskās un neorganiskās vielas. Šo procesu var veikt kāšot. Ja, veicot šādu kāšanu, tiek atdalīts nozīmīgs putekšņu daudzums, ar atbilstīgu norādi uz etiķetes par to pareizi jāinformē patērētājs.(7) Medum, kura nosaukumā ietvertas norādes par ziedu, augu, reģionālo, teritoriālo vai topogrāfisko izcelsmi vai par īpašiem kvalitātes kritērijiem, nedrīkst būt pievienots kāsts medus. Lai uzlabotu tirgus pārredzamību, kāstā medus veidu un rūpnieciskā medus veidu etiķetēšanai jābūt obligātai attiecībā uz ikvienu darījumu nefasēto produktu tirgū.(8) Komisija 1994. gada 24. jūnija paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par biškopību, uzsvēra, ka Komisija var pieņemt analīzes metodes, lai attiecībā uz visu Kopienā tirgū laisto medu nodrošinātu atbilstību noteiktiem sastāva kritērijiem un īpašām papildu prasībām.(9) Ir vēlams ņemt vērā to, kas sasniegts, strādājot ar jaunu medus standartu kodeksu, kas attiecīgi pielāgots Kopienas īpašajām prasībām.(10) Saskaņā ar subsidiaritātes principu un proporcionalitātes principu, kas paredzēti Līguma 5. pantā, mērķi paredzēt vienotas definīcijas un normas attiecībā uz konkrētajiem produktiem un saskaņot attiecīgos noteikumus ar vispārīgajiem Kopienas tiesību aktiem par pārtikas produktiem dalībvalstis nevar sasniegt pienācīgi un tāpēc šo mērķi var labāk sasniegt Kopiena ar šo direktīvu. Ar šo direktīvu paredz tikai tādus noteikumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu šo mērķi.(11) Pasākumi, kas vajadzīgi, lai ieviestu šo direktīvu, būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka procedūras Komisijai piešķirtās izpildvaras īstenošanai [6].(12) Lai neradītu šķēršļus brīvai apritei, dalībvalstīm attiecībā uz konkrētajiem produktiem nevajadzētu pieņemt savus noteikumus, kas nav paredzēti šajā direktīvā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz I pielikumā definētajiem produktiem. Šie produkti atbilst II pielikumā noteiktajām prasībām.2. pantsDirektīva 2000/13/EK attiecas uz produktiem, kas definēti I pielikumā, ievērojot šādus nosacījumus.1. Terminu "medus" attiecina tikai uz produktu, kas definēts I pielikuma 1. punktā, un to lieto tirdzniecībā, lai apzīmētu šo produktu.2. Produktu nosaukumus, kas norādīti I pielikuma 2. un 3. punktā, attiecina tikai uz minētajos punktos definētajiem produktiem, un lieto tirdzniecībā, lai apzīmētu šos produktus. Šos nosaukumus var aizstāt ar vienkāršu produkta nosaukumu "medus", izņemot attiecībā uz kāstu medu, šūnu medu, šūnu gabalu medu vai medu ar šūnu daļām un rūpniecisko medu.Tomēra) attiecībā uz rūpniecisko medu vārdi "paredzēts tikai ēdiena gatavošanai" jānorāda uz etiķetes tuvu produkta nosaukumam;b) izņemot kāsto medu un rūpniecisko medu, produktu nosaukumus var papildināt ar informāciju, kas attiecas uz:- ziedu vai augu izcelsmi, ja produkts pilnībā vai galvenokārt ražots no norādītā avota un tam ir šā avota organoleptiskās, fizikāli ķīmiskās un mikroskopiskās īpašības,- reģionālu, teritoriālu vai topogrāfisku izcelsmi, ja produkts ražots tikai norādītajā vietā,- īpašiem kvalitātes kritērijiem.3. Ja rūpnieciskais medus ir izmantots kā sastāvdaļa saliktā pārtikas produktā, tad šā saliktā pārtikas produkta nosaukumā termina "rūpnieciskais medus" vietā var lietot terminu "medus". Tomēr sastāvdaļu sarakstā lieto terminu, kas minēts I pielikuma 3. punktā.4. a) Izcelsmes valsti vai valstis, kur iegūts medus, norāda uz etiķetes.Tomēr, ja medus izcelsme ir vairāk nekā vienā dalībvalstī vai trešā valstī, šo norādi var aizstāt attiecīgi ar vienu no šādām norādēm:- "Kopienas valstīs ražotu medu maisījums",- "ārpuskopienas valstīs ražotu medu maisījums",- "Kopienas un ārpuskopienas valstīs ražotu medu maisījums";b) Direktīvas 2000/13/EK mērķiem, un jo īpaši tās 13., 14., 16. un 17. panta mērķiem, ziņas, kas jānorāda saskaņā ar a) apakšpunktu, uzskata par norādēm atbilstīgi minētās direktīvas 3. pantam.3. pantsKāstam medum un rūpnieciskajam medum uz nefasētu produktu konteineriem, uz iepakojuma un tirdzniecības dokumentos skaidri norāda pilnu produkta nosaukumu, kā norādīts I pielikuma 2. punkta b) apakšpunkta viii) daļā un 3. punktā.4. pantsKomisija var pieņemt metodes, lai varētu verificēt medus atbilstību šīs direktīvas noteikumiem. Šīs metodes pieņem saskaņā ar 7. panta 2. punktā noteikto procedūru. Līdz šīs metodes tiek pieņemtas, dalībvalstis, lai pārbaudītu atbilstību šīs direktīvas prasībām, ja vien iespējams, izmanto starptautiski atzītas apstiprinātas metodes, piemēram, metodes, kas apstiprinātas ar šīs direktīvas noteikumiem.5. pantsAttiecībā uz pielikumā definētajiem produktiem dalībvalstis nepieņem savus noteikumus, kas nav paredzēti šajā direktīvā.6. pantsPasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu šo direktīvu saistībā ar turpmāk minētajiem jautājumiem, pieņem saskaņā ar 7. panta 2. punktā noteikto procedūru:- šīs direktīvas saskaņošana ar vispārīgajiem Kopienas tiesību aktiem pārtikas produktu nozarē,- pielāgošana tehnikas attīstībai.7. pants1. Komisijai palīdz Pārtikas produktu pastāvīgā komiteja (še turpmāk "Komiteja"), kas izveidota ar Lēmuma 69/414/EEK [7] 1. pantu.2. Ja izdarīta atsauce uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.8. pantsAr šo no 2003. gada 1. augusta atceļ Direktīvu 74/409/EEK.Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu.9. pantsDalībvalstīs līdz 2003. gada 1. augustam stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Šos pasākumus piemēro tā, lai- no 2003. gada 1. augusta atļautu I pielikumā definēto produktu tirdzniecību, ja tie atbilst šajā direktīvā paredzētajām definīcijām un noteikumiem,- no 2004. gada 1. augusta aizliegtu to produktu tirdzniecību, kuri neatbilst šīs direktīvas prasībām.To produktu tirdzniecība, kuri neatbilst šīs direktīvas prasībām un ir etiķetēti pirms 2004. gada 1. augusta saskaņā ar Direktīvu 74/409/EEK, ir atļauta, līdz beidzas to krājumi.Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.10. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 20. decembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsC. PicquÉ[1] OV C 231, 9.8.1996., 10. lpp.[2] OV C 279, 1.10.1999., 91. lpp.[3] OV C 56, 24.2.1997., 20. lpp.[4] OV L 221, 12.8.1974., 10. lpp.. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1985. gada Spānijas un Portugāles Pievienošanās aktu.[5] OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.[6] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[7] OV L 291, 19.11.1969., 9. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSNOSAUKUMI, PRODUKTU APRAKSTI UN DEFINĪCIJAS1. Medus ir dabīga, salda viela, ko ražo Apis mellifera bites no augu nektāra vai no augu dzīvo daļu sekrēta, vai sūcējinsektu izdalījumiem uz augu dzīvajām daļām, kurus bites vāc, pārveido, papildinot ar savām īpašām vielām, nogulsnē, dehidrē, uzglabā un atstāj medus šūnās nobriest un nogatavoties.2. Galvenie medus veidi ir šādi:a) pēc izcelsmes:i) ziedu medus jeb nektāra medus –medus, ko iegūst no augu nektāra;ii) izsvīduma-lapu medus –medus, ko iegūst galvenokārt no sūcējinsektu izdalījumiem uz augu dzīvajām daļām vai no augu dzīvo daļu sekrēta;b) pēc ražošanas veida un/vai noformējuma:iii) šūnu medus –medus, ko bites glabā pašu darinātās jaunās bezperu kāru šūnās vai kārēs, kuras darinātas no mākslīgām tikai bišu vaska šūnu plāksnēm, un ko pārdod aizvākotās veselās kārēs vai šādu kāru daļās;iv) šūnu gabalu medus jeb medus ar šūnu daļām –medus ar vienu vai vairākiem šūnu medus gabaliem;v) tecināts medus –medus, ko iegūst, tecinot atvākotas bezperu kāru šūnas;vi) izsviests medus –medus, ko iegūst, centrifugējot atvākotas bezperu kāru šūnas;vii) spiests medus –medus, ko iegūst, spiežot atvākotas bezperu kāru šūnas, sildot mērenā temperatūrā, kas nepārsniedz 45 °C, vai nesildot;viii) kāsts medus –medus, kas iegūts, atdalot svešas neorganiskas vai organiskas vielas tā, ka tiek atdalīts būtisks daudzums putekšņu.3. Rūpnieciskais medus –medus, kas ir a) piemērots rūpnieciskai izmantošanai vai ir sastāvdaļa citos pārtikas produktos, ko pārstrādā, un b) kas:- ir ar svešas izcelsmes garšu vai smaržu vai- ir sācis rūgt, vai ir sarūdzis, vai- ir pārkarsēts.--------------------------------------------------II PIELIKUMSMEDUS SASTĀVA KRITĒRIJIMedus lielākoties sastāv no dažādiem cukura veidiem, galvenokārt fruktozes un glikozes, kā arī citām vielām, piemēram, organiskām skābēm, enzīmiem un cietām daļiņām, kas medū radušās, to vācot. Medus krāsa var būt no gandrīz bezkrāsainas līdz tumši brūnai. Medus konsistence var būt šķidra, viskoza vai daļēji līdz pilnīgi kristāliska. Garša un smarža ir atšķirīga, tomēr to nosaka augu izcelsme.Medum, ko laiž tirgū kā medu vai izmanto kādā produktā, kurš paredzēts lietošanai pārtikā, nav pievienotas nekādas pārtikas sastāvdaļas, tostarp pārtikas piedevas, ne kādas citas piedevas, kas nav medus. Medum, cik vien iespējams, jābūt bez organiskām un neorganiskām vielām, kas nav raksturīgas tā sastāvam. Izņemot I pielikuma 3. punktu, medum nedrīkst būt nekāda sveša garša vai smarža, tas nedrīkst būt sācis rūgt vai būt ar mākslīgi mainītu skābumu vai pārkarsēts tā, ka dabīgie enzīmi ir vai nu iznīcināti, vai kļuvuši neaktīvi.Neskarot I pielikuma 2. punkta b) apakšpunkta viii) daļu, nedrīkst atdalīt putekšņus vai medum raksturīgas sastāvdaļas, izņemot gadījumus, kad tas ir neizbēgami, atdalot svešas izcelsmes neorganiskas vai organiskas vielas.Medu, ko laižot tirgū kā medu vai izmanto kādā produktā, kurš paredzēts lietošanai pārtikā, jāatbilst šādiem sastāva kritērijiem.1. Cukura saturs1.1. Fruktozes un glikozes saturs (abu summa)— ziedu medū | ne mazāk par 60 g/100 g |— izsvīduma-lapu medū, izsvīduma-lapu medus un ziedu medus maisījumos | ne mazāk par 45 g/100 g |1.2. Saharozes saturs— vispār | ne vairāk kā 5 g/100 g |— robīniju (Robinia pseudoacacia), sējas lucernas (Medicago sativa), banksiju (Banksia menziesii), saldā āboliņa (Hedysarum), sarkanā eikalipta (Eucalyptus camadulensis), Eucryphia lucida, Eucryphia milliganii, citrusaugu (Citrusspp.) medū | ne vairāk kā 10 g/100 g |— lavandu (Lavandula spp.), gurķu mētru (Borago officinalis) medū | ne vairāk kā 15 g/100 g |2. Ūdens saturs— vispār | ne vairāk kā 20 % |— viršu (Calluna) un rūpnieciskajā medū vispār | ne vairāk kā 23 % |— rūpnieciskajā medū no viršiem (Calluna) | ne vairāk kā 25 % |3. Ūdenī nešķīstošu vielu saturs— vispār | ne vairāk kā 0,1 g/100 g |— spiestā medū | ne vairāk kā 0,5 g/100 g |4. Elektrovadītspēja— medū, kas nav norādīts še turpmāk, un šādu medu maisījumos | ne vairāk kā 0,8 mS/cm |— izsvīduma-lapu medū un kastaņu medū un šo medu maisījumos, izņemot še turpmāk minētus medus | ne vairāk kā 0,8 mS/cm |— izņēmumi: zemeņkoka (Arbutus unedo), ēriku (Erica), eikaliptu, liepu (Tilia spp.), viršu (Calluna vulgaris), leptospermu (leptospermum), tējas koka (Melaleuca spp.) medus | |5. Brīva skābe— vispār | ne vairāk kā 50 miliekvivalentu skābes uz 1000 gramiem |— rūpnieciskajā medū | ne vairāk kā 80 miliekvivalentu skābes uz 1000 gramiem |6. Diastāzes skaitlis un hidroksimetilfurfurola (HMF) saturs, ko nosaka pēc pārstrādes un maisījuma iegūšanasa) diastāzes skaitlis (Schade skala)— vispār, izņemot rūpniecisko medu | ne mazāk kā 8 |— medū ar mazu dabīgo enzīmu saturu, (piem., no citrusaugiem iegūtā medū) un ar HMF saturu, kas nepārsniedz 15 mg/kg | ne mazāk kā 3 |b) HMF— vispār, izņemot rūpniecisko medu | ne vairāk kā 40 mg/kg (atbilstīgi a) apakšpunkta otrā ievilkuma noteikumiem) |— medū, kura izcelsme ir tropiskā klimata reģionos, un šādu medu maisījumos | ne vairāk kā 80 mg/kg |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1975. gada 20. maijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru dzirksteļaizdedzes motoru radīto radiotraucējumu novēršanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0322

Oficiālais Vēstnesis L 147 , 09/06/1975 Lpp. 0028 - 0037 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0113  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0080  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0113  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0107  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0107

		Padomes Direktīva(1975. gada 20. maijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru dzirksteļaizdedzes motoru radīto radiotraucējumu novēršanu(75/322/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kas attiecas uz traktoriem, ievērojot dalībvalstu tiesību aktus, inter alia, attiecas arī uz radiotraucējumu novēršanu;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tāpēc visās dalībvalstīs papildus esošajiem noteikumiem vai to vietā būtu jāpieņem vienādas prasības, jo īpaši, lai dotu iespēju visu tipu traktoriem piemērot EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas ir noteikta ar Padomes 1974. gada 4. marta Direktīvu 74/150/EEK [3] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. "Lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktors" ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kam ir riteņi vai kāpurķēdes un vismaz divas asis un kura galvenā funkcija ir vilces spēka radīšana, un kurš īpaši projektēts, lai vilktu, stumtu, pārvietotu vai darbinātu noteiktus lauksaimniecības vai mežsaimniecības darbarīkus, mašīnas vai piekabes. Tas var būt aprīkots kravu un pasažieru pārvadāšanai.2. Šī direktīva attiecas tikai uz iepriekšējā punktā definētajiem traktoriem, kam ir pneimatiskās riepas, divas asis un dzirksteļaizdedzes motors un kuru maksimālais paredzētais ātrums ir no 6 līdz 25 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt traktora EEK vai dalībvalsts tipa apstiprinājumu, motivējot atteikumu ar to, ka traktora motora dzirksteļaizdedzes sistēma rada radiotraucējumus, ja minētajiem traktoriem ir radiotraucējumu novēršanas iekārta, kas atbilst pielikumos noteiktajām prasībām.3. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt traktora reģistrāciju vai aizliegt tā pārdošanu, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu, motivējot atteikumu ar to, ka traktora motora dzirksteļaizdedzes sistēma rada radiotraucējumus, ja minētajiem traktoriem ir radiotraucējumu novēršanas iekārta, kas atbilst pielikumos noteiktajām prasībām.4. pantsDalībvalsts, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai iegūtu informāciju par jebkuru I pielikuma 2.2. punktā iekļautās daļas vai raksturlieluma modifikāciju. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka, vai modificētā tipa traktoriem būtu jāizdara jaunas pārbaudes un vai par tām būtu jāsastāda jauns ziņojums. Ja minētajās pārbaudēs konstatē neatbilstību šīs direktīvas prasībām, modifikāciju neapstiprina.5. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumu prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā izklāstīto procedūru.6. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešu laikā pēc tās paziņošanas, un tās informē par to Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, lai galvenie tiesību aktu noteikumi, ko tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva, tiek paziņoti Komisijai.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1975. gada 20. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Ryan[1] OV C 160, 18.12.1969., 29. lpp.[2] OV C 48, 16.4.1969., 21. lpp.[3] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.--------------------------------------------------I [1] PIELIKUMSDEFINĪCIJAS, PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, MARĶĒJUMI, EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS, SPECIFIKĀCIJAS, PĀRBAUDES, PRODUKCIJAS ATBILSTĪBA(1.) 2. DEFINĪCIJASŠajā direktīvā:(2.1.) 2.2. "Traktoru tips attiecībā uz radiotraucējumu novēršanu" ir tādu traktoru kopums, kuri neatšķiras pēc tādiem būtiskiem parametriem kā:2.2.1. Tās virsbūves daļas forma un materiāli, kura veido motora nodalījumu un tam vistuvāko pasažieru nodalījuma daļu.2.2.2. Motora tips (divtaktu vai četrtaktu, cilindru skaits un tilpums, karburatoru skaits, vārstu izkārtojums, maksimālā jauda un atbilstīgais apgriezienu skaits minūtē).2.2.3. Aizdedzes strāvas slēguma sastāvdaļu (tinuma, sadalītāja, aizdedzes sveču, ekranējuma u.c.) novietojums vai modelis.2.2.4. Motora nodalījumā iebūvēto metāla detaļu, piemēram, apsildes ierīču, spararata, gaisa filtra, novietojums.2.3. "Radiotraucējumu ierobežošana" ir radiotraucējumu samazināšana skaņas pārraides un televīzijas frekvenču viļņos līdz tādam līmenim, ka nerodas jūtami to uztvērēju darbības traucējumi, kas atrodas ārpus paša transportlīdzekļa; šis nosacījums ir izpildīts, ja traucējumu līmenis ir zemāks par 6.2.2. punktā noteikto robežu.2.4. "Radiotraucējumu novēršanas iekārta" ir pilns detaļu komplekts, kas vajadzīgs, lai ierobežotu traktoru aizdedzes sistēmu radītos radiotraucējumus. Radiotraucējumu novēršanas iekārtā ietilpst arī zemējuma vadi un ekranējuma detaļas, kas speciāli iebūvētas radiotraucējumu novēršanai.2.5. "Dažādu veidu radiotraucējumu novēršanas iekārta" ir iekārtu komplekti, kam ir atšķirības tādos būtiskos aspektos kā:2.5.1. Atšķiras to detaļu tirdzniecības nosaukumi vai markas.2.5.2. Atšķiras kādas detaļas "augstfrekvences" raksturlielumi vai forma, vai izmēri.2.5.3. Atšķiras vismaz vienas detaļas darbības principi.2.5.4. Atšķirīgi samontētas detaļas.2.6. "Radiotraucējumu novēršanas iekārtas detaļa" ir viena no radiotraucējumu novēršanas iekārtas atsevišķajām sastāvdaļām.3. PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM3.1. Pieteikumu traktoru EEK tipa apstiprinājumam, kas attiecas uz radiotraucējumu novēršanu, iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis.3.2. Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas:3.2.1. Traktoru tipa aprakstu, kas attiecas uz 2.2. punktā minētajām vienībām un kam pievienots kopsalikuma attēls ar atsevišķu daļu iznesumiem vai motora nodalījuma fotogrāfija. Norāda numurus un/vai simbolus, pēc kuriem nosaka motora tipu un traktora tipu.3.2.2. To pienācīgi identificēto detaļu sarakstu, kuras veido radiotraucējumu novēršanas iekārtu.3.2.3. Sīki izstrādātus visu detaļu rasējumus, pēc kuriem var viegli atrast un identificēt attiecīgās detaļas.3.2.4. Ziņas par līdzstrāvas pretestības nominālvērtību un, rezistīvu aizdedzes vadu gadījumā, par to nominālo pretestību uz vienu metru.3.3. Bez tam EEK tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno radiotraucējumu novēršanas iekārtas paraugu.3.4. Apstiprināmā traktoru tipa raksturīgu paraugu nodod tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprināšanas pārbaudēm.4. MARĶĒJUMI4.1. Uz radiotraucējumu novēršanas iekārtas detaļām ir:4.1.1. Iekārtas un tās detaļu izgatavotāju tirdzniecības nosaukums vai marka.4.1.2. Izgatavotāja sastādīts preces apraksts.4.2. Uz radiotraucējumu novēršanas vadiem marķējumus atkārto ar intervālu, kas nepārsniedz divpadsmit centimetrus.4.3. Šie marķējumi ir skaidri salasāmi un neizdzēšami.5. TIPA APSTIPRINĀJUMS(5.1.) (5.2.) 5.3. EEK tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno veidlapu, kas atbilst paraugam IV pielikumā.(5.4.) (5.5.) (5.6.) 6. SPECIFIKĀCIJAS6.1. Vispārīgās specifikācijasRadiotraucējumu novēršanas iekārtas detaļas projektē, izgatavo un uzstāda tā, lai traktors normālas ekspluatācijas apstākļos atbilst šīs direktīvas prasībām.6.2. Specifikācijas, kas attiecas uz radiotraucējumiem6.2.1. Mērīšanas metodeRadiotraucējumus izraisošo starojumu, ko rada apstiprināmā tipa traktori, mēra pēc II pielikumā aprakstītās metodes.6.2.2. Atsauces robežas6.2.2.1. Starojuma robežas, kas pamatojas uz kvazimaksimuma mērījumiem, ir 50 μV/m 40 – 75 MHz frekvencē un 50 – 120 μV/m 75 – 250 MHz frekvencē, šai robežai lineāri paaugstinoties frekvencēs, kas ir augstākas par 75 MHz.6.2.2.2. Ja mērījumus izdara ar maksimumu mērīšanas iekārtu, rādījumus, kas izteikti μV/m, dala ar 10.6.2.3. Attiecībā uz radiotraucējumu novēršanu apstiprināmajam traktoru tipam izmērītie lielumi nav mazāki par 20 procentiem zem atsauces robežām.7. PĀRBAUDESAtbilstību 6. iedaļas prasībām pārbauda saskaņā ar II pielikumā doto metodi.(8.) 9. PRODUKCIJAS ATBILSTĪBA(9.1.) 9.2. Pārbaudot kādu traktoru no attiecīgās sērijas, produkciju uzskata par atbilstīgu šīs direktīvas prasībām, ja mērījumu līmeņi nepārsniedz 6.2.2. punktā noteiktās robežas vairāk kā par 25 %.9.3. Ja attiecīgās sērijas traktoram vismaz viens līmenis vairāk kā par 25 % pārsniedz 6.2.2. punktā noteiktās robežas, izgatavotājs var lūgt izdarīt mērījumus paraugam, ko veido vismaz seši attiecīgās sērijas traktori. Katrā frekvencē iegūtos rezultātus interpretē pēc III pielikumā aprakstītās statistikas metodes.[1] Pielikumi atbilst Padomes 1972. gada 20. jūnija Direktīvai 72/245/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoru radīto radiotraucējumu novēršanu (OV L 152, 6.7.1972., 15. lpp.).--------------------------------------------------II PIELIKUMSAUGSTSPRIEGUMA AIZDEDZES SISTĒMU RADĪTU RADIOTRAUCĒJUMU MĒRĪŠANAS METODE1. MĒRAPARĀTSMērīšanas iekārta atbilst CISPR Publikācijas Nr. 2 (pirmais izdevums 1961. gadā) prasībām vai specifikācijām, ko piemēro maksimumu mērīšanas aparātiem, kas norādīti CISPR Publikācijā Nr. 5 (pirmais izdevums 1967. gadā).Piezīme:ja pieejamā iekārta pilnībā neatbilst visām CISPR specifikācijām, neatbilstības skaidri jānorāda.2. REZULTĀTU IZTEIKŠANAMērījumu rezultāti 120 kHz diapazonā jāizsaka μV/m. Statistikas vajadzībām lieto logaritmisko vienību dB (μV/m). Ja dažās frekvencēs mēraparāta faktiskais diapazons B, kas izteikts kHz, nedaudz atšķiras no 120 kHz, rādījumi būtu jāpārvērš 120 kHz diapazonā, reizinot ar koeficientu 120/B.3. MĒRĪJUMU IZDARĪŠANAS VIETAMērījumus izdara uz horizontāla laukuma, uz kura tādas elipses robežās, kuras lielā ass ir 20 m un mazā ass 17,3 m, nav īpašu viļņus reflektējošu virsmu. Antenai un motora centram jābūt uz elipses lielās ass, bet traktora simetrijas plaknei - paralēli mazajai asij. Antenai un punktam, kurā tā motora mala, kas atrodas tuvāk antenai, krustojas ar lielo asi, jāatrodas katram savā elipses fokālajā punktā. Mēraparāts vai mēraparātu māja, vai transportlīdzeklis, kurā ir mēraparāts, var atrasties elipses iekšpusē, bet horizontāli ne tuvāk par 3 m no antenas virzienā pret pārbaudāmo traktoru. Turklāt jānodrošina, lai mērīšanu netraucē nekādi svešķermeņi vai signāli, kas var ietekmēt mērījumu; tāpēc pirms un pēc mērīšanas par to pārliecinās ar apstādinātu motoru, un mērījumus var atzīt par apmierinošiem tikai tad, ja rādījumi ir vismaz 10 dB virs augstākajiem, kādi iegūti pārbaudēs, kas izdarītas pirms un pēc mērīšanas.4. TRAKTORS4.1. Darbojas tikai motora darbībai vajadzīgā palīgelektroiekārta.4.2. Motoram ir normālas darbības temperatūra. Izdarot katru mērījumu, motoru darbina šādi:Cilindru skaits | Mērīšanas metode |Maksimums | Kvazimaksimums |Viens | Virs tukšgaitas | 2500 apgriezieni minūtē |Vairāk nekā viens | Virs tukšgaitas | 1500 apgriezieni minūtē |4.3. Mērīšanu neizdara, kad uz transportlīdzekļa līst lietus, vai izdara ne ātrāk par 10 minūtēm pēc lietus.5. ANTENA5.1. AugstumsDipola centra augstums ir 3 m virs zemes.5.2. Mērīšanas attālumsHorizontālais attālums no antenas līdz tuvākajai traktora metāla daļai ir 10 m.5.3. Antenas atrašanās vieta attiecībā pret traktoru.Antenu vispirms novieto pa kreisi, pēc tam pa labi no traktora divos mērīšanas stāvokļos paralēli traktora simetrijas plaknei un motora virzienā. (Skat. šā pielikuma papildinājumu.)5.4. Antenas novietojumsKatrā mērīšanas punktā nolasa rādījumus, kas atbilst dipola horizontālajam un vertikālajam stāvoklim. (Skat. šā pielikuma papildinājumu.)5.5. RādījumiČetru rādījumu maksimumu pieņem par attiecīgajai frekvencei raksturīgo rādījumu.6. FREKVENCESMērījumus izdara 40 – 250 MHz diapazonā. Uzskata, ka traktors ar ļoti lielu varbūtību atbilst vajadzīgajām radiotraucējumu novēršanas robežām visā frekvenču diapazonā, ja tā atbilstību konstatē šādās sešās frekvencēs: 45, 65, 90, 150, 180 un 220 (± 5 MHz) (5 MHz pielaidei sešās izvēlētajās frekvencēs būtu jādod iespēja novērst traucējumus, ko rada nominālajās frekvencēs raidītie signāli).--------------------------------------------------PapildinājumsANTENAS VIRZIENS ATTIECĪBĀ PRET TRAKTORUPiemērs+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSRADIOTRAUCĒJUMU NOVĒRŠANAS PĀRBAUDES STATISTIKAS METODEx+ kS≤ LKurx- = n traktoru pārbaudēs iegūto rezultātu vidējais aritmētiskaisn = 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |k = 1,42 | 1,35 | 1,30 | 1,27 | 1,24 | 1,21 | 1,20 |k = Sn = n traktoru pārbaudēs iegūto rezultātu standartnovirzeSn2 Σ/n − 1x = atsevišķs rezultātsL = noteiktā robežax- un L, kas izteikts dB (μV/m).Ja pirmais n traktoru paraugs neatbilst specifikācijai, tad pārbauda otru n traktoru paraugu un kopējos rezultātus novērtē tā, it kā tie būtu iegūti no 2n traktoru parauga.--------------------------------------------------IV PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/31/EK (2003. gada 11. aprīlis), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu un pendimetalīnu kā aktīvās vielasDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0031

Oficiālais Vēstnesis L 101 , 23/04/2003 Lpp. 0003 - 0009

		Komisijas Direktīva 2003/31/EK(2003. gada 11. aprīlis),ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu un pendimetalīnu kā aktīvās vielas(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/23/EK [2], un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,tā kā:(1) Komisijas 1992. gada 11. decembra Regula (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2266/2000 [4], izveido to aktīvo vielu sarakstu, kuras jānovērtē attiecībā uz iespējamu iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Minētajā sarakstā iekļauts 2,4-DB, beta-ciflutrīns, ciflutrīns, iprodions, linurons, maleīnhidrazīds un pendimetalīns.(2) Minēto aktīvo vielu ietekme uz cilvēka veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 3600/92 noteikumiem attiecībā uz vairākiem izmantošanas veidiem, ko piedāvājuši iesniedzēji. Komisijas 1994. gada 27. aprīļa Regulā (EK) Nr. 933/94, ar ko nosaka augu aizsardzības līdzekļu aktīvās vielas un izraugās ziņotājas dalībvalstis Komisijas Regulas (EEK) Nr. 3600/92 īstenošanai [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2230/95 [6], bija izraudzītas šādas dalībvalstis un iesniegti attiecīgie novērtējuma ziņojumi un ieteikumi Komisijai saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 3600/92 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu: 2,4-DB – ziņotāja dalībvalsts Grieķija, visa attiecīgā informācija iesniegta 1996. gada 30. aprīlī; beta-ciflutrīns – ziņotāja dalībvalsts Vācija, visa attiecīgā informācija iesniegta 1996. gada 4. novembrī; ciflutrīns – ziņotāja dalībvalsts Vācija, visa attiecīgā informācija iesniegta 1996. gada 4. novembrī; iprodions – ziņotāja dalībvalsts Francija, visa attiecīgā informācija iesniegta 1996. gada 18. jūlijā; linurons – ziņotāja dalībvalsts Apvienotā Karaliste, visa attiecīgā informācija iesniegta 1996. gada 31. oktobrī; maleīnhidrazīds – ziņotāja dalībvalsts Dānija, visa attiecīgā informācija iesniegta 1997. gada 5. septembrī; pendimetalīns – ziņotāja dalībvalsts Spānija, visa attiecīgā informācija iesniegta 1998. gada 20. maijā.(3) Dalībvalstis un Komisija ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas starpniecību ir pārskatījušas novērtējuma ziņojumus.(4) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 4. punktu un ņemot vērā iespējamo nelabvēlīgo lēmumu par 2,4-DB un pendimetalīnu, Komisija 1998. gada 7. maijā un 1999. gada 4. jūnijā organizēja trīspusējas sanāksmes ar galveno datu iesniedzēju un ziņotāju dalībvalsti. Galvenais datu iesniedzējs par abām vielām sniedza papildu datus, lai mazinātu sākotnējās bažas.(5) Visu aktīvo vielu pārskatīšanu beidza 2002. gada 3. decembrī Komisijas pārskata ziņojuma veidā par 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu un pendimetalīnu.(6) Pārskatīšana attiecībā uz 2,4-DB, linuronu, maleīnhidrazīdu un pendimetalīnu neatklāja jautājumus vai bažas, par ko būtu jāapspriežas ar Augu zinātnisko komiteju.(7) Ziņojumu par beta-ciflutrīnu un ciflutrīnu un papildu informāciju par abām vielām iesniedza arī Augu zinātniskajai komitejai, lai apspriestos atsevišķi. Komiteju lūdza sniegt atsauksmi par piemērotu izmantojamo riska novērtējumu uzņemšanai ar pārtiku un apstiprināt, ka pieejamie ekotoksikoloģijas dati liecina, ka atbalstāma lietošana tikai siltumnīcās un sēklu apstrādei. Atzinumos [7] [8] Komiteja ierosināja, ka papildus ilgstošas uzņemšanas ar pārtiku riska novērtējumam, ko parasti veic augu aizsardzības līdzekļiem, beta-ciflutrīnam un ciflutrīnam ir jāizdara arī īslaicīgas akūtas uzņemšanas ar pārtiku riska novērtējums, lai novērtētu to iespējamās neirotoksiskās īpašības. Komiteja apstiprināja, ka izmantošanu sēklu pārklāšanai un siltumnīcās (izņemot, ja izmanto derīgos posmkājus) var uzskatīt par drošu zemes un ūdens blakusorganismiem šo lietošanas veidu īpašo apstākļu dēļ un tādēļ, ka beta-ciflutrīns un ciflutrīns augsnē ir mazkustīgi. Komiteja turklāt atbalsta secinājumus, ko novērtēšanas laikā izdarījušas dalībvalstīs, par to, ka nav parādīts, vai beta-ciflutrīna un ciflutrīna lietošana izsmidzināšanai uz lauka ir pietiekami droša atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā noteiktajiem kritērijiem. Ievērojot Augu zinātniskās komitejas atzinumu, vēlāk tika veikts riska novērtējums īslaicīgai uzņemšanai ar pārtiku un apspriests ar dalībvalstīm. Tika izdarīts secinājums, ka atlieku īslaicīga uzņemšana nevarētu pārsniegt pieņemamos ierobežojumus.(8) Augu zinātniskajai komitejai iesniedza arī ziņojumu par iprodionu un papildu informāciju atsevišķai apspriešanai. Zinātnisko komiteju lūdza dot atsauksmi par paredzamo koncentrāciju vidē – augsnē un gruntsūdeņos – un par ziņotāja ierosināto pieņemamo iedarbības līmeni uz operatoru. Atzinumā [9] Komiteja piekrita, ka ir pieejama pietiekama informācija, lai ticami novērtētu vielas izsālīšanos augsnēs ar pH līmeni virs 6. Tomēr izsālīšanās augsnēs ar pH līmeni zem 6 pelna papildu uzmanību, jo augsnēs ar pH zem 6 dažās reālās paaugstināta riska situācijās var notikt izsālīšanās, ja koncentrāciju līmeņi ir lielāki par 0,1 μg/l. Komiteja neuzskatīja par vajadzīgu izmantot papildu drošības koeficientu, lai noteiktu pieņemamu līmeni iedarbībai uz operatoru. Zinātniskās komitejas novērojumus ņēma vērā šajā direktīvā un pārskata ziņojumā.(9) Dažādās veiktajās pārbaudēs noskaidrojās, ka augu aizsardzības līdzekļi, kas satur 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu vai pendimetalīnu, vispār varētu atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ šīs aktīvās vielas jāiekļauj I pielikumā, lai nodrošinātu, ka visās dalībvalstīs saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem var piešķirt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās aktīvās vielas.(10) Lai dalībvalstis pienācīgi īstenotu vairākus Direktīvā 91/414/EEK noteiktos vienotos principus, Komisijai jāsagatavo pārskata ziņojums. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt, ka gatavais pārskata ziņojums, izņemot konfidenciālo informāciju, dalībvalstīm jāglabā pieejams vai jādara pieejams, lai ar to varētu iepazīties visas ieinteresētās personas.(11) Pirms aktīvo vielu iekļauj I pielikumā, jāparedz pietiekams termiņš, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties jauno prasību ievērošanai, kuras izriet no šīs iekļaušanas.(12) Pēc iekļaušanas dalībvalstīm vajadzīgs pietiekams laiks Direktīvas 91/414/EEK noteikumu īstenošanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu vai pendimetalīnu, un jo īpaši esošo atļauju pārskatīšanai, lai nodrošinātu, ka Direktīvas 91/414/EEKI pielikumā izklāstītie nosacījumi attiecībā uz minētajām aktīvajām vielām ir ievēroti. Saskaņā ar Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem jāparedz ilgāks laika posms, kurā jāiesniedz un jānovērtē visa dokumentācija par katru augu aizsardzības līdzekli.(13) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EKK.(14) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsVēlākais līdz 2004. gada 30. jūnijam dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2004. gada 1. jūlija.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.3. pants1. Dalībvalstis pārskata atļauju katram augu aizsardzības līdzeklim, kas satur 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu vai pendimetalīnu, lai nodrošinātu, ka ir ievēroti Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma nosacījumi, kas attiecas uz šo aktīvo vielu. Vajadzības gadījumā un vēlākais līdz 2004. gada 30. jūnijam tās groza vai atsauc atļauju.2. Dalībvalstīs katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur 2,4-DB, beta-ciflutrīnu, ciflutrīnu, iprodionu, linuronu, maleīnhidrazīdu vai pendimetalīnu kā vienīgo aktīvo vielu vai kā vienu no vairākām aktīvajām vielām, no kurām visas bijušas uzskaitītas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, vēlākais līdz 2003. gada 31. decembrim pārvērtē saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā noteiktajiem vienotajiem principiem, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem. Vajadzības gadījumā un vēlākais līdz 2007. gada 31. decembrim tās groza vai atsauc atļauju.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā 2004. gada 1. janvārī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 11. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[2] OV L 81, 28.3.2003., 39. lpp.[3] OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp.[4] OV L 259, 13.10.2000., 27. lpp.[5] OV L 107, 28.4.1994., 8. lpp.[6] OV L 225, 22.9.1995., 1. lpp.[7] Augu zinātniskās komitejas atzinums par beta-ciflutrīna iekļaušanu I pielikumā Padomes Direktīvai 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū. (Atzinumu sniegusi Augu zinātniskā komiteja 2000. gada 28. janvārī.)[8] Augu zinātniskās komitejas atzinums par ciflutrīna iekļaušanu I pielikumā Padomes Direktīvai 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū. (Atzinumu sniegusi Augu zinātniskā komiteja 2000. gada 28. janvārī.)[9] Augu zinātniskās komitejas atzinums par īpašiem Komisijas jautājumiem attiecībā uz iprodiona novērtēšanu saistībā ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK. SCP/IPRODIO/002-final pieņemts 2002. gada 31. janvārī.--------------------------------------------------PIELIKUMS"Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādus ierakstusNr. | Triviālais nosaukums, identifikācijas numuri | IUPACnosaukums | Tīrība | Stāšanās spēkā | Iekļaušana ir spēkā līdz | Īpaši noteikumi |47 | 2,4-DB CAS Nr. 94-82-6 CIPAC Nr. 83 | 4-(2,4-dihlorfenoksi)sviestskābe | 940 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par 2,4-DB, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm: jāpievērš īpaša uzmanība gruntsūdeņu aizsardzībai, ja aktīvā viela izmantota reģionos ar maigu augsni un/vai klimatiskajiem apstākļiem. Ja vajadzīgs, jāveic riska mazināšanas pasākumi. |48 | Beta-ciflutrīns CAS Nr. 68359-37-5 (stereoķīmija nav noteikta) CIPAC Nr. 482 | (1RS,3RS;1RS,3SR)-3-(2,2-dihlorvinil)-2,2-dimetilciklopropānkarbonskābes (SR)-α-ciān-(4-fluor-3-fenoksi-fenil)metilesteris | 965 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā insekticīdu. Lietošana, izņemot dekoratīvajiem augiem siltumnīcās un sēklu apstrādei, pašlaik netiek pienācīgi atbalstīta un nav parādīts, ka tā ir pieņemama saskaņā ar VI pielikumā noteiktajiem kritērijiem. Lai atbalstītu atļaujas tādai izmantošanai, būs jāsagatavo dati un informācija, kas pierādītu, ka tāda izmantošana ir pieņemama cilvēkam un videi, un jāiesniedz dalībvalstīm. Tas jo īpaši attieksies uz datiem, kas ļauj detalizēti novērtēt risku, ko rada lietošana uz lapām ārpus telpām, un uzņemšanas ar pārtiku risku, kas rodas, apstrādājot lapas augiem, no kā iegūst pārtiku. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par beta-ciflutrīnu, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā: dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība blakussugu posmkāju aizsardzībai. Atļaujas piešķiršanas nosacījumos jāiekļauj atbilstoši riska mazināšanas pasākumi. |49 | Ciflutrīns CAS Nr. 68359-37-5 (stereoķīmija nav noteikta) CIPAC Nr. 385 | (RS),-α-cian-4-fluor-3-fenoksi-benzil-(1RS,3RS;1RS,3SR)-3-(2,2-dihlorvinil)-2,2-dimetilciklopropānkarboksilāts | 920 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā insekticīdu. Lietošana, izņemot dekoratīvajiem augiem siltumnīcās un sēklu apstrādei, pašlaik netiek pienācīgi atbalstīta, un nav parādīts, ka tā ir pieņemama saskaņā ar VI pielikumā noteiktajiem kritērijiem. Lai atbalstītu atļaujas tādai izmantošanai, jāsagatavo dati un informācija, kas pierādītu, ka tāda izmantošana ir pieņemama cilvēkam un videi, un jāiesniedz dalībvalstīm. Tas jo īpaši attieksies uz datiem, kas ļauj detalizēti novērtēt risku, ko rada lietošana uz lapām ārpus telpām, un uzņemšanas ar pārtiku risku, kas rodas, apstrādājot lapas augiem, no kā iegūst pārtiku Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par ciflutrīnu, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā: dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība blakussugu posmkāju aizsardzībai. Atļaujas piešķiršanas nosacījumos jāiekļauj atbilstoši riska mazināšanas pasākumi. |50 | Iprodions CAS Nr. 36734-19-7 CIPAC Nr. 278 | 3-(3,5-dihlorfenil)-N-izopropil-2,4-diokso-imidazolidīn-1-karboksimīds | 960 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par iprodionu, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm: jāpievērš īpaša uzmanība iespējamai gruntsūdeņu piesārņošanai, ja aktīvo vielu lieto lielos daudzumos (jo īpaši kūdrā) skābās augsnēs (pH mazāks par 6) maigos klimata apstākļos,rūpīgi jānovērtē risks ūdens bezmugurkaulniekiem, ja aktīvo vielu izmanto blakus virszemes ūdeņiem. Ja vajadzīgs, jāveic riska mazināšanas pasākumi. |51 | Linurons CAS Nr. 330-55-2 CIPAC Nr. 76 | 3-(3,4-dihlorfenil)-l-metoksi-1-metilurīnviela | 900 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par linuronu, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm: jāpievērš īpaša uzmanība savvaļas zīdītājdzīvnieku, blakussugu posmkāju un ūdens organismu aizsardzībai. Ja nepieciešams, atļaujas nosacījumos jāiekļauj riska mazināšanas pasākumi,jāpievērš īpaša uzmanība operatoru aizsardzībai. |52 | Maleīnhidrazīds CAS Nr. 123-33-1 CIPAC Nr. 310 | 6-hidroksi-2H-piridazin-3-ons | 940 g/kg Aktīvā viela atbilst Padomes Direktīvai 79/117/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/533/EEK. | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā augšanas regulatoru. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par maleīnhidrazīdu, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm: jāpievērš īpaša uzmanība blakussugu posmkāju aizsardzībai un jānodrošina, lai vajadzības gadījumā atļaujas nosacījumi ietvertu arī riska mazināšanas pasākumus,jāpievērš īpaša uzmanība iespējamai gruntsūdeņu piesārņošanai, ja aktīvā viela izmantota reģionos ar maigu augsni un/vai klimatiskajiem apstākļiem. Ja vajadzīgs, jāveic riska mazināšanas pasākumi. |53 | Pendimetalīns CAS Nr. 40487-42-1 CIPAC Nr. 357 | N-(1-etilpropil)-2,6-dinitro-3,4-ksilidēns | 900 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu. Lai īstenotu VI pielikumā minētos vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par pendimetalīnu, un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2002. gada 3. decembrī pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm: jāpievērš īpaša uzmanība ūdens organismu un blakussugu sauszemes augu aizsardzībai. Atļaujas nosacījumos vajadzības gadījumā jāiekļauj riska mazināšanas pasākumi,jāpievērš īpaša uzmanība aktīvās vielas iespējamai pārnesei gaisā nelielā attālumā. |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 94/69/EK (1994. gada 19. decembris), ar ko divdesmit pirmo reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu

text:
Avis juridique important

|

31994L0069

Official Journal L 381 , 31/12/1994 P. 0001 - 1485 Finnish special edition: Chapter 13 Volume 28 P. 0003  Swedish special edition: Chapter 13 Volume 28 P. 0003

KOMISIJAS DIREKTĪVA 94/69/EK(1994. gada 19. decembris),ar ko divdesmit pirmo reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanuEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 67/548/EEK (1967. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu1, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 93/101/EK2, un jo īpaši tās 28. pantu,tā kā Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā dots bīstamo vielu saraksts, kurā ir dati par katras vielas klasifikāciju un marķēšanu;tā kā pašreizējās zinātnes un tehnikas atziņas ir parādījušas, ka I pielikuma bīstamo vielu saraksts ir attiecīgi jāpielāgo un jāpaplašina, jo īpaši iekļaujot vairākas sarežģītas, no akmeņoglēm un naftas iegūtas vielas, un tā kā tādēļ ir jāgroza I pielikuma priekšvārds, lai iekļautu piezīmes un datus attiecībā uz sarežģītu, no akmeņoglēm un naftas iegūtu vielu un atbilstīgu preparātu identificēšanu un marķēšanu;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to, kā direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā pielāgot tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 67/548/EEK I pielikumu groza šādi.1. Ar šīs direktīvas I pielikuma priekšvārdu aizstāj I pielikuma priekšvārdu.2. Ar šīs direktīvas I pielikuma ierakstiem aizstāj atbilstīgos ierakstus Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā.3. Šīs direktīvas II pielikuma attiecīgus ierakstus pirmoreiz iekļauj Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā.2. pantsDalībvalstīs līdz 1996. gada 1. septembrim stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šās direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kas jāievēro, izdarot šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 1994. gada 19. decembrīKomisijas vārdā Komisijas loceklisYannis PaleokrassasI PIELIKUMSI PIELIKUMA PRIEKŠVĀRDSIevadsI pielikumu veido to bīstamu vielu saraksts, kuru saskaņota klasifikācija un marķējums Kopienas līmenī pieņemts saskaņā ar šīs direktīvas 4. panta 3.punktā minēto procedūru.Ierakstu numerācijaIeraksti I pielikumā ir sakārtoti pēc tā elementa kārtas skaitļa, kurš nosaka vielas galvenās īpašības. Kārtas skaitļa palielināšanās secībā sakārtotu ķīmisko elementu saraksts dots A tabulā. Organiskās vielas to lielās dažādības dēļ apvienotas vispārpieņemtajās organisko savienojumu klasēs, kā parādīts B tabulā.Katrai vielai piešķirts indeksa numurs ciparu secībā ABC-RST-VW-Y, kur: ABC ir tā elementa kārtas skaitlis, kas nosaka vielas svarīgākās īpašības (kam ciparu secības izveidošanai priekšā ir viena vai divas nulles), vai organisko savienojumu parastais klases numurs, RST ir vielas secības numurs sērijā ABC, VW apzīmē gatavo formu, kādā vielu ražo vai laiž tirgū, un Y ir pārbaudes cipars, ko aprēķina pēc ISBN (International Standard Book Number) metodes.Piemēram, nātrija hlorāta indeksa numurs ir 017-005-00-9.Bīstamām vielām, kas ir Eiropas ķīmisko komercvielu sarakstā (Einecs, OV C 146A, 15.6.1990.), iekļauts Einecs numurs. Šis numurs sastāv no septiņiem cipariem XXX-XXX-X, kas sākas ar 200-001-8.Vielām, kas klasificētas kā bīstamas saskaņā ar šo direktīvu, iekļauts vielas numurs Eiropas paziņoto vielu sarakstā (Elincs). Šis numurs sastāv no septiņiem cipariem XXX-XXX-X, kas sākas ar 400-010-9.Ieraksta vieglākai identificēšanai ietverts arī Chemical Abstracts Service (CAS) numurs. Jāatzīmē, ka Einecs numurs attiecas gan uz vielas hidratētajām, gan bezūdens formām, bet CAS numuri bezūdens vielām un to hidrātiem bieži vien ir atšķirīgi. Sarakstā ievietoti tikai bezūdens vielām piešķirtie CAS numuri, un tāpēc CAS numurs ne vienmēr vielu apraksta tikpat precīzi kā Einecs numurs.Einecs, Elincs vai CAS numuri parasti nav iekļauti ierakstiem, kas sastāv no vairāk par trim individuālām vielām.Lai atvieglotu vielas identificēšanu, ir parādīta arī noteikti definētu vielu struktūra.NomenklatūraJa vien iespējams, bīstamas vielas ir apzīmētas ar Einecs vai Elincs nosaukumiem. Pārējie ieraksti, kas nav uzskaitīti Einecs vai Elincs sarakstā, ir apzīmēti ar starptautiski atzītu nosaukumu (piem., ISO,IUPAC). Atsevišķos gadījumos norādīts arī vielas plaši pazīstamais nosaukums.Parasti nav norādīti piemaisījumi, piedevas un nelielā daudzumā esošās sastāvdaļas, izņemot gadījumus, kad tās būtiski ietekmē vielas klasifikāciju.Dažas vielas aprakstītas kā A un B maisījums. Šie ieraksti attiecas uz vienu konkrētu maisījumu. Gadījumos, kad jāraksturo tirgū laistā viela, ir norādīts maisījuma galveno sastāvdaļu saturs.Daļa vielu aprakstītas, norādot to īpašu, procentos izteiktu tīrības pakāpi. Vielas ar augstāku aktīvās daļas saturu (piemēram, organisko peroksīdu saturu) nav iekļautas I pielikuma ierakstos, un tām var būt citas bīstamās īpašības (piemēram, sprādzienbīstamība). Gadījumos, ja norādītas koncentrācijas robežas, tās attiecas uz ierakstā minēto vielu vai vielām. Jo īpaši ierakstos, kuros minēti vielu maisījumi vai vielas aprakstītas, norādot konkrētu procentos izteiktu tīrības pakāpi, koncentrāciju robežas attiecas nevis uz tīru vielu, bet I pielikumā aprakstīto vielu.Direktīvas 23. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka I pielikumā iekļautajām vielām marķējumā jānorāda kāds no šajā pielikumā minētajiem apzīmējumiem. Dažām no akmeņoglēm un naftas iegūtām sarežģītām vielām kvadrātiekavās dota papildu informācija, kas atvieglo sarežģītās vielas identificēšanu. Šo papildu informāciju marķējumā var neiekļaut.Dažos ierakstos ir norāde uz piemaisījumiem. Piemēram, indeksa Nr. 607-190-00-X: metilakrilamidometoksiacetāts (ar > 0,1 % akrilamīda piemaisījumu). Šādos gadījumos norāde iekavās ir uzskatāma par nosaukuma daļu, un tāpēc tā ir jāiekļauj marķējumā.Daži ieraksti attiecas uz vielu grupām. Piemēram, indeksā Nr. 006-007-00-5: "ciānūdeņražskābes sāļi, izņemot kompleksos cianīdus, piemēram, ferocianīdus, fericianīdus un dzīvsudraba oksicianīdu". Atsevišķām vielām, uz ko attiecas šādi ieraksti, jāizmanto Einecs vai cits starptautiski atzīts nosaukums.Ierakstu formātsŠis direktīvas I pielikumā par katru vielu ir šāda informācija:a) klasifikācija:i) klasificējot vielai piešķir bīstamības kategoriju, kā definēts šīs direktīvas 2.2. pantā, un piešķir kvalificējošu(s) brīdinājumu(s) par risku. Klasifikācija attiecas ne tikai uz marķēšanu, bet arī uz citiem tiesību aktiem un reglamentējošiem pasākumiem attiecībā uz bīstamajām vielām;ii) katra bīstamības veida klasifikācija norādīta atsevišķās ailēs. Katra aile parasti iekļauj bīstamības kategorijas aprakstu un kvalificējošu(s) brīdinājumu(s) par risku. Tomēr dažos gadījumos (piemēram, viegli uzliesmojošām vielām, sensibilizējošām vielām un dažām vielām, kas klasificētas kā videi bīstamas), izmanto tikai brīdinājumus par risku, ja tie sniedz pietiekamu informāciju;iii) bīstamības kategoriju apraksts ir parādīts turpmāk: sprādzienbīstams: E spēcīgs oksidētājs: O īpaši viegli uzliesmojošs: F+ viegli uzliesmojošs: F uzliesmojošs: R 10, ļoti toksisks: T+ toksisks: T kaitīgs: Xn kodīgs: C kairinošs: Xi sensibilizējošs: R 42 un/vai R 43, kancerogēns: Carc. Cat.3 mutagēns: Muta. Cat3 kaitīgs reproduktīvajai funkcijai: Repr. Cat3 bīstams apkārtējai videi: N un/vai R 52, R 53, R 59;iv) papildu brīdinājumus par risku, kas ir piešķirti, lai apzīmētu citas īpašības (sk. 2.2.6 un 3.2.8. iedaļu marķēšanas norādījumos), parāda atsevišķās ailēs;b) marķējums, kurā ietilpst:i) simboli, ja tie piešķirti, un bīstamības norādes, kas vielai piešķirtas saskaņā ar II pielikumu (sk. 23. panta 2. punkta c) apakšpunktu);ii) brīdinājumi par risku, ko apzīmē ar burtu R, aiz kura ir cipari, ar kuriem norāda īpašo riska faktoru saskaņā ar III pielikumu (sk. 23. panta 2. punkta d) apakšpunktu). Ciparus atdala: ar defisi (-) atdala atsevišķus paziņojumus par īpašiem riska faktoriem (R) vai ar slīpsvītru (/), lai vienā teikumā apzīmētu apvienotu paziņojumu par īpašiem riska faktoriem, kā norādīts III pielikumā;iii) drošības frāzes, ko apzīmē ar burtu S, aiz kura ir cipari, ar kuriem norāda ieteicamos drošības pasākumus saskaņā ar IV pielikumu (sk. 23. panta 2. punkta e) apakšpunktu). Ciparus atkal atdala vai nu ar defisi vai ar slīpsvītru, ieteicamo drošības pasākumu nozīme ir izklāstīta IV pielikumā. Dotās drošības frāzes attiecas tikai uz vielām; preparātiem frāzes izvēlas parastajā kārtībā.Jāievēro, ka dažām bīstamām vielām un preparātiem, ko brīvi pārdod iedzīvotājiem, dažas S-frāzes ir obligātas.S 1, S 2 un S 45 ir obligātas visām ļoti toksiskajām, toksiskajām un kodīgajām vielām vai preparātiem, ko pārdod iedzīvotājiem.S 2 un S 46 ir obligātas visām pārējām bīstamām vielām un preparātiem, ko pārdod iedzīvotājiem sadzīves vajadzībām, izņemot vielas un preparātus, kas klasificēti tikai kā videi bīstami.Drošības frāzes S 1 un S 2, kas I pielikumā dotas iekavās, var marķējumā nebūt, ja attiecīgās vielas vai preparātus pārdod tikai ražošanas vajadzībām;c) koncentrācijas robežas un ar tām saistītā toksikoloģiskā klasifikācija, kura vajadzīga vielu saturošu bīstamu preparātu klasificēšanai saskaņā ar Direktīvu 88/379/EEK.Ja nav norādīts citādi, koncentrācijas robežas izsaka kā vielas masas daļu procentos no preparāta kopējās masas.Pēc parastās metodes novērtējot vielas kaitīgumu gadījumos, kad koncentrācijas robežas nav norādītas, izmanto Direktīvas 88/379/EEK I pielikumā noteiktās koncentrācijas robežas.Vispārīgi paskaidrojumiVielu grupasGrupu ierakstu numuri ir iekļauti I pielikumā. Šādos gadījumos klasifikācijas un marķēšanas noteikumi attieksies uz visām vielām, uz ko attiecas konkrētais apraksts, ja tās laiž tirgū, ciktāl tās uzskaitītas Einecs vai Elincs. Ja viela, uz ko attiecas grupas ieraksts, ir piemaisījumu veidā citā vielā, marķējot šādu vielu, ņem vērā grupas ierakstā aprakstītos klasifikācijas un marķēšanas noteikumus.Dažos gadījumos uz konkrētām vielām attiecas klasifikācijas un marķēšanas prasības, kas būtu jāiekļauj grupas ierakstā. Tādos gadījumos I pielikumā būs attiecīgās vielas ieraksts, bet grupas ierakstā būs piezīme "Izņemot vielas, kas šajā pielikumā minētas citur".Ieraksti, kas I pielikumā attiecas uz sāļiem (ar jebkuru nosaukumu), ietver gan bezūdens, gan hidratētās formas, izņemot gadījumus, kad tiek īpaši norādīts citādi.Vielas ar Elincs numuruI pielikumā vielas ar Elincs numuru ir reģistrētas saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem. Ražotājam vai importētājam, kas nav šīs vielas reģistrējis iepriekš, jāatsaucas uz šīs direktīvas noteikumiem, ja tas paredzējis šīs vielas laist tirgū.Paskaidrojumi piezīmēm, kas attiecas uz vielu identifikāciju un marķēšanuZem indeksa numura esošo piezīmju nozīme ir šāda:A piezīmeMarķējumā norādītajam vielas nosaukumam jāparādās kādā no šīs direktīvas I pielikumā noteikto apzīmējumu veidiem (sk. 23. panta 2. punkta a) apakšpunktu).I pielikumā dažreiz lieto vispārīgus apzīmējumus, piemēram: "savienojumi" vai "sāļi". Tādā gadījumā ražotājam vai citai personai, kas laiž šādu vielu tirgū, uz marķējuma ir jānorāda pareizs ķīmiskais nosaukums.Piemērs: BeCl2: berilija hlorīds.B piezīmeDažas vielas (skābes, bāzes u.c.) laiž tirgū dažādas koncentrācijas ūdens šķīdumu veidā, un tāpēc to marķējums ir atšķirīgs, jo to bīstamība mainās atkarībā no koncentrācijas.I pielikumā ieraksti ar B piezīmi parasti ir šādā veidā: "  % slāpekļskābe".Šādā gadījumā ražotājam vai citai personai, kas laiž šādu vielu tirgū, marķējumā jānorāda šķīduma procentuālā koncentrācija.Piemērs: 45 % slāpekļskābeJa nav norādīts citādi, pieņem, ka procentuālā koncentrācija aprēķināta masas procentos.Pieļaujams pievienot papildu datus (piemēram, blīvums, Bomē grādi) vai aprakstošas frāzes (piemēram, kūpošs vai ledus).C piezīmeDažas organiskās vielas var laist tirgū kāda atsevišķa izomēra vai izomēru maisījuma veidā.I pielikumā dažkārt lieto šāda veida vispārīgus apzīmējumus: "ksilenols".Šādā gadījumā ražotājam vai citai personai, kas laiž šādu vielu tirgū, marķējumā jānorāda, ka viela ir a) kāds konkrēts izomērs vai b) izomēru maisījums.Piemērs: a) 2,4-dimetilfenolsb) ksilenols (izomēru maisījums).D piezīmeVielas, kas spontāni polimerizējas vai sadalās, parasti laiž tirgū stabilizētā formā. Šādā formā tās ir uzskaitītas šīs direktīvas I pielikumā.Tomēr dažkārt šādas vielas laiž tirgū arī nestabilizētā formā. Šajā gadījumā ražotājam vai personai, kas šo vielu laiž tirgū, marķējumā jānorāda vielas nosaukums un aiz tā jāraksta vārds "nestabilizēts".Piemērs: metakrilskābe (nestabilizēta).E piezīmeUz vielām, kurām ir īpaša iedarbība uz cilvēka veselību (sk. VI pielikuma 4. nodaļu) un kas klasificētas kā 1. vai 2. klases kancerogēnas, mutagēnas un/vai reproduktīvajai funkcijai toksiskas vielas, attiecināma E piezīme, ja tās klasificētas arī kā ļoti toksiskas (T+), toksiskas (T) vai kaitīgas (Xn). Šīm vielām brīdinājumi par risku R 20, R 21, R 22, R 23, R 24, R 25, R 26, R 27, R 28, R 39, R 40 un R 48 un visas to kombinācijas ir pēc vārda "arī".Piemēri: R 45-23 "Var izraisīt vēzi Toksisks arī ieelpojot"R 46-27/28 "Var izraisīt pārmantojamu ģenētisku bojājumu Ļoti toksisks arī saskarē ar ādu un ja to norij".F piezīmeŠai vielai var būt pievienots stabilizators. Ja stabilizators izmaina vielas bīstamās īpašības, kas norādītas marķējumā saskaņā ar I pielikumu, vielu marķē, ievērojot bīstamu preparātu marķēšanas noteikumus.G piezīmeŠo vielu var pārdot sprādzienbīstamā veidā, bet šādā gadījumā ar attiecīgām metodēm jānovērtē vielas sprādzienbīstamība, kas jānorāda marķējumā.H piezīmeŠādas vielas klasifikācija un marķējums attiecas uz bīstamajām īpašībām, kas norādītas brīdinājumos par risku kopā ar bīstamības kategoriju(-ām). Šīs direktīvas 6. pantā noteiktās prasības tādas vielas ražotājiem izplatītājiem un importētājiem attiecas uz visiem pārējiem klasifikācijas un marķēšanas aspektiem. Galīgais marķējums atbilst šīs direktīvas VI pielikuma 7. iedaļā noteiktajām prasībām. Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no naftas vai akmeņoglēm.J piezīmeVielu var neklasificēt kā kancerogēnu, ja var parādīt, ka tajā ir mazāk par 0,1 masas % benzola (Einecs Nr. 200-753-7). Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no naftas vai akmeņoglēm.K piezīmeVielu var neklasificēt kā kancerogēnu, ja var parādīt, ka tajā ir mazāk par 0,1 masas % 1,3-butadiēna (Einecs Nr. 203-450-8). Ja vielu neklasificē kā kancerogēnu, jālieto vismaz S-frāzes (2-)9-16. Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no naftas.L piezīmeVielu var neklasificēt kā kancerogēnu, ja var parādīt, ka tajā ir mazāk par 3 masas % DMSO ekstrakta, mērot ar IP 346. Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no naftas.M piezīmeVielu var neklasificēt kā kancerogēnu, ja var parādīt, ka tajā ir mazāk par 0,005 masas % benz[a]pirēna (Einecs Nr. 200-028-5). Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no akmeņoglēm.N piezīmeVielu var nekvalificēt kā kancerogēnu, ja ir zināms viss tās attīrīšanas process un var parādīt, ka viela, no kuras tā iegūta, nav kancerogēna. Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no naftas.P piezīmeVielu var neklasificēt kā kancerogēnu, ja var parādīt, ka tajā ir mazāk par 0,1 masas % benzola (Einecs Nr. 200-753-7).Ja viela klasificēta kā kancerogēna, uz to attiecas arī E piezīme.Ja viela nav klasificēta kā kancerogēna, lieto vismaz S-frāzes (2-)23-24-62.Šī piezīme attiecas tikai uz dažām I pielikumā norādītām sarežģītām vielām, kas iegūtas no naftas.Paskaidrojumi par piezīmēm, kas attiecas uz preparātu marķēšanu.Blakus koncentrācijas robežām esošo piezīmju nozīme ir šāda:1. piezīmeNoteiktā koncentrācija vai - gadījumos, kad koncentrācija nav noteikta, - kopējā koncentrācija Direktīvā 88/379/EEK ir metāliskā elementa procentos izteikta masas daļa no preparāta kopējās masas.2. piezīmeIzocianāta koncentrācija ir procentos izteikta brīva monomēra masas daļa no preparāta kopējās masas.3. piezīmeNorādītā koncentrācija ir procentos izteikta ūdenī izšķīdināto hromāta jonu masas daļa no preparāta kopējās masas.4. piezīmePreparāti, kas satur šīs vielas, nav jāklasificē kā kaitīgi, ja tos norij, ja šķidrā preparāta viskozitāte, kas izmērīta ar rotācijas viskozimetru saskaņā ar ISO standartu 3219 vai ar līdzvērtīgu metodi, ir lielāka vai vienāda ar 7 x 10-6 m2/sek. 40 oC temperatūrā.Izmantojot Direktīvas 88/379/EEK parasto metodi preparātiem, kas satur minētās vielas, šīs vielas nav jāapvieno ar tādām vielām, kuras, pamatojoties uz akūtu letālu iedarbību, klasificētas kā ļoti toksiskas, toksiskas vai kaitīgas un kuras ir klāt koncentrācijās, mazākās par to individuālajām koncentrācijas robežām. Tomēr tās ir jāapvieno ar citām vielām, kas klasificētas, pamatojoties uz ieelpošanas risku, ja neviena no tām nav klāt koncentrācijās, kas lielākas par to individuālo koncentrāciju robežu 10 %, izmantojot šo robežu, ja izmanto aditivitātes noteikumus.Minētās vielas un preparāti, kas šīs vielas satur, nav jāklasificē kā kaitīgas, ja tās norij, pamatojoties uz ieelpošanas risku, ja tās laiž tirgū aerosola baloniņos vai iesaiņojumā ar noslēgtu izsmidzināšanas ierīci.[insert the multilingual part from the original .tif]II PIELIKUMS[insert the multilingual part from the original .tif]1 OV L 196, 16.08.1967., 1. lpp.2 OV L 13, 15.01.1994., 1. lpp. Jaunākie grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 93/105/EK (OV L 294, 30.11.1993., 21. lpp.)3 Jānorāda kancerogēnuma, mutagēnuma vai kaitīguma reproduktīvajai funkcijai kategoriju (t.i., 1, 2 vai 3).


title: Komisijas Direktīva (1979. gada 18. aprīlis), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31979L0489

Oficiālais Vēstnesis L 128 , 26/05/1979 Lpp. 0012 - 0021 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0241  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0123  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0241  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0084  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0084

		Komisijas Direktīva(1979. gada 18. aprīlis),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām(79/489/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/547/EEK [2], un jo īpaši tās 11., 12. un 13. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 71/320/EEK (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 75/524/EEK [4],tā kā, ņemot vērā uzkrāto pieredzi un zinātnes un tehnikas sasniegumu līmeni, tagad ir iespējams noteikt stingrākas prasības un tuvināt tās faktiskajiem pārbaužu nosacījumiem;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu tirdzniecībā mehānisko transportlīdzekļu nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Direktīvas 71/320/EEK I, II, III, IV, V, VI un IX pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.2. Līdz brīdim, kad stājas spēkā īpašie noteikumi, kas attiecas uz riteņu pretbloķēšanas sistēmām, uz M1, M2, M3, N1, N2, N3, O3 un O4 kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar šīm sistēmām, attiecina noteikumus Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.2. pants1. No 1980. gada 1. oktobra dalībvalstis tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar bremžu iekārtām, nevar:- atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izdot Padomes Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētās apliecības kopiju vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kāda tipa transportlīdzeklim, vai- aizliegt sākt transportlīdzekļu ekspluatāciju,ja šā tipa transportlīdzekļa vai šo tipu transportlīdzekļu bremžu iekārtas atbilst noteikumiem Direktīvā 71/320/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu.2. No 1980. gada 1. oktobra dalībvalstis:- neizsniedz apliecības kopiju, kas paredzēta Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā tādam transportlīdzekļa tipam, kura bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu,- atsakās piešķirt valsts tipa apstiprinājumu tāda transportlīdzekļa tipam, kura bremžu iekārtas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 71/320/EEK prasībām.3. No 1981. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt nodot ekspluatācijā tādus transportlīdzekļus, kuru bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Direktīvā 71/320/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu.4. Neierobežojot 1. līdz 3. punktu, dalībvalstis ievieš Direktīvas 71/320/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, IV pielikuma 1.2.1. punkta noteikumus tikai ar 1983. gada 1. oktobri.5. Līdz 1980. gada 1. janvārim dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu šīs direktīvas prasības. Dalībvalsts par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē 1979. gada 18. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisEtienne davignon[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 168, 26.6.1978., 39. lpp.[3] OV L 202, 6.9.1971., 37. lpp.[4] OV L 236, 8.9.1975., 3. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSGrozījumi pielikumos Direktīvai 71/320/EEK, kas grozīta ar Direktīvu 74/132/EEK un Direktīvu 75/524/EEKI. VISPĀRĪGI NOSACĪJUMI ATTIECĪBĀ UZ MĒRVIENĪBĀMDirektīvas 71/320/EEK un direktīvu, kuras to groza, specifikācijas groza atbilstoši noteikumiem Direktīvā 71/354/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 76/770/EEK par mērvienībām.Šajā nolūkā Direktīvu 71/320/EEK, 74/132/EEK un 75/524/EEK pielikumos:- vārdu "svars" aizstāj ar vārdu "masa" un vārdus "maksimālais svars" un "kopējais svars" aizstāj ar vārdiem "maksimālā masa",- spēka, griezes un momenta un spiediena vērtības izsaka šādās mērvienībās,spēks: ņūtonos (N),grieze un moments: ņūtonmetros (Nm),spiediens: bāros (bar).Lai pārvērstu tās mērvienības, kas tika lietotas pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā, iepriekš minētajās mērvienībās, lieto šādus noapaļotus lielumus,spēks: 1 kgf vai 1 kg = 10 N,grieze un moments: 1 mkgf vai 1 mkg = 10 Nm,spiediens: 1 kgf/cm2 vai 1 kg/cm2 = 1 barJa vajadzīgs, spēkus, kas atbilst transportlīdzekļa masai vai šīs masas daļām (piemēram, asu slodzēm), izmanto aprēķinos, kas norādīti šajos pielikumos.II. ĪPAŠI NOTEIKUMII PIELIKUMS : DEFINĪCIJAS, PRASĪBAS, UZBŪVE UN MONTĀŽABeigās pievieno 2.2.1.2.4. punktu:"šo noteikumu nepiemēro, ja palīgvadības ierīce pieļauj vismaz daļēju darba bremžu sistēmas iedarbināšanu, kā noteikts II pielikuma 2.1.3.6. punktā"Pirmo teikumu 2.2.1.2.7. punktā groza šādi:"Dažas detaļas, kā pedāli un tā balstu, galveno cilindru un tā virzuli vai virzuļus (hidrauliskajās sistēmās), bremžu krānu (pneimatiskajās sistēmās), savienojumu starp pedāli un galveno cilindru vai sadalītāju, bremžu cilindrus un to virzuļus (hidrauliskās un/vai pneimatiskās sistēmās) un bremžu sviru un izciļņu mezglus, neuzskata par salaužamām, ja tās ir liela izmēra, viegli pieejamas apkopei un to drošības pazīmes ir vismaz līdzvērtīgas ar tām, kas paredzētas citiem svarīgākajiem transportlīdzekļa mezgliem (tādiem, kā stūres pievads)."Punktu 2.2.1.13. groza šādi:"2.2.1.13. Ikviens transportlīdzeklis ar darba bremzēm, kuras darbina enerģijas akumulators, gadījumā, ja paredzētos sekundāro bremžu darbības rādītājus nevar sasniegt ar šo bremžu palīdzību, neizmantojot uzkrāto enerģiju, papildus manometram, ja tāds ir uzstādīts, jāaprīko ar brīdinājuma ierīci, kas optiskā vai akustiskā veidā signalizē, ja uzkrātā enerģija jebkurā sistēmas daļā samazinās līdz līmenim, kurā, atkārtoti nepiepildot enerģijas akumulatoru un neatkarīgi no transportlīdzekļa slogojuma, ir iespējams darba bremzes iedarbināt vēl piektajā reizē pēc četrām pilnām iedarbināšanas reizēm un sasniegt paredzētos sekundāro bremžu darbības rādītājus (bez defektiem darba bremžu pievada iekārtā un ar bremzēm, kas noregulētas, cik cieši vien iespējams). Brīdinājuma ierīcei jābūt tieši un pastāvīgi ieslēgtai elektriskajā ķēdē. Kad dzinējs darbojas normālos darbības apstākļos un bremžu sistēma nav bojāta, tad brīdinājuma ierīce nedrīkst signalizēt, izņemot laiku pēc dzinēja iedarbināšanas, kamēr piepildās enerģijas akumulators(-i)."Beigās pievieno 2.2.1.19.2. punktu:"ja šo darbību veic ar vārstu, kas parasti atrodas miera stāvoklī, tad šādu vārstu var iebūvēt tikai tad, ja vadītājs var viegli pārbaudīt tā nevainojamu darbību vai nu no kabīnes, vai arī no transportlīdzekļa ārpuses, bez instrumentu palīdzības."II PIELIKUMS : BREMŽU PĀRBAUDES UN BREMŽU IEKĀRTU DARBĪBAS RĀDĪTĀJIPirmo teikumu 1.3.2.1. punktā groza šādi:"O2, O3 un O4 kategorijas piekabju darba bremzes pārbauda tā, lai…"Aiz 2.1.3.5. punkta pievieno 2.1.3.6. punktu:"2.1.3.6. Lai pārbaudītu atbilstību I pielikuma 2.2.1.2.4. punkta prasībām, jāveic O tipa pārbaude, ar ieslēgtu dzinēju un tādu pārbaudes ātrumu, kāds konkrētajai transportlīdzekļa kategorijai norādīts 2.1.1. punktā. Vidējais maksimālais palēninājums, kas rodas vai nu stāvbremžu, vai arī darba bremžu palīgvadības iekārtas iedarbināšanas rezultātā, un palēninājums tieši pirms transportlīdzekļa apstāšanās nav mazāks kā 1,5 m/s2. Pārbaudi veic tad, kad transportlīdzeklis ir piekrauts, un atbilstība prasībām ir uzskatāma par izpildītu, ja bremžu darbības rādītāji ir sasniegti vienreiz. Bremžu pedālim pieliktais spēks nedrīkst pārsniegt norādītās vērtības. M1 vai N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā, kuri ir aprīkoti ar stāvbremzēm, kurās izmantotas berzes uzlikas, kas atšķiras no tām, kuras izmantotas darba bremžu sistēmā, pārbaudi var veikt no 60 km/h pēc ražotāja lūguma. Šajā gadījumā vidējais maksimālais palēninājums nedrīkst būt mazāks kā 2,0 m/s2; palēninājums tieši pirms transportlīdzekļa apstāšanās nedrīkst būt mazāks kā 1,5 m/s2."Punktu 2.2.1.3. groza šādi:"2.2.1.3. Prasības, kas attiecas uz O3 kategorijas transportlīdzekļu pārbaudi. Piemēro tās pašas prasības, kas attiecas uz O2 kategoriju."Punktu 2.2.1.4.1. groza šādi:"2.2.1.4.1. Piemēro tās pašas prasības, kas attiecas uz O2 kategoriju; papildus tam, šos transportlīdzekļus pakļauj II tipa pārbaudei."Punktu 2.3.2. groza šādi:"2.3.2. Transportlīdzekļu gadījumā, kas aprīkoti ar pneimatiskajām bremžu iekārtām, 2.3.1. punkta prasības uzskata par izpildītām, ja transportlīdzeklis atbilst III pielikuma noteikumiem."III PIELIKUMSVirsrakstu groza šādi:"REAKCIJAS LAIKA MĒRĪŠANAS METODE TRANSPORTLĪDZEKĻIEM, KAS APRĪKOTI AR PNEIMATISKAJĀM BREMZĒŠANAS IEKĀRTĀM"Punktu 1.3. groza šādi:"1.3. Laikus, kas noteikti, ieviešot šī pielikuma noteikumus, noapaļo līdz tuvākajai sekundes desmitdaļai. Ja skaitlis, kas apzīmē simtdaļas ir pieci vai vairāk, reakcijas laiku noapaļo uz augšu līdz nākošajai tuvākajai desmitdaļai."Punktu 1.4. svītro.Svītro pēdējo teikumu punktā 2.4.Punktu 2.5. groza šādi:"2.5. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, kuriem ir piekabju bremžu cauruļvada iemava, papildus 1.1. punkta prasībām, reakcijas laiks jāmēra 2,5 m garas caurules ar iekšējo diametru 13 mm vistālākajā punktā, kuru pievieno darba bremžu vadības maģistrāles savienotājgalvai. Šīs pārbaudes laikā 385 ± 5 cm³ tvertni (kuru uzskata par līdzvērtīgu 2,5 m garas šļūtenes ar iekšējo diametru 13 mm tilpumam, kurā ir 6,5 bāru liels spiediens) pievieno barošanas maģistrāles savienotājgalvai.Puspiekabju vilcēji jāaprīko ar elastīgiem cauruļvadiem, kurus var pievienot puspiekabēm. Savienotājgalvas tādējādi būs šo elastīgo cauruļvadu galos. Šo cauruļvadu garumu un iekšējo diametru ieraksta dokumenta, kura paraugs norādīts IX pielikumā, 14.6. punktā."Svītro pēdējo teikumu punktā 3.2.Punktu 3.3.1. groza šādi:"3.3.1. Tam jābūt aprīkotam ar balonu, kura tilpums ir 30 litri un kuru piepilda ar spiedienu 6,5 bāri pirms katras pārbaudes, un kuru nedrīkst iztukšot šīs pārbaudes laikā. Pie bremžu vadības iekārtas izejas jābūt pievienotai simulatora diafragmai, kuras diametrs ir no 4,0 līdz 4,3 mm ieskaitot. Cauruļvada tilpums, kad to mēra no diafragmas līdz savienotājgalvai ieskaitot, ir 385 ± 5 cm3 (kuru uzskata par līdzvērtīgu 2,5 m garas šļūtenes ar iekšējo diametru 13 mm tilpumam, kurā ir 6,5 bāru liels spiediens). Vadības maģistrāles spiedienu, kas minēts 3.3.3. punktā, mēra netālu no diafragmas."Punktu 3.3.2. groza šādi:"3.3.2. Bremžu vadības iekārtu projektē tā, lai tās darbību neietekmē mēriekārta."Aiz 3.3.2. punkta pievieno šādu 3.3.3. un 3.3.4. punktu:"3.3.3. Simulatoru noregulē, piemēram, izvēloties diafragmu atbilstoši 3.3.1. punktam, tā, ja tam pievieno 385 ± 5 cm3 balonu, tad laiks, kas nepieciešams, lai spiediens palielinātos no 0,65 līdz 4,9 bāriem (attiecīgi 10 % un 75 %, ja nominālais spiediens ir 6,5 bāri), ir 0,2 ± 0,01 sekunde. Ja 1155 ± 15 cm3 balonu aizstāj ar iepriekš minēto balonu, tad laiks, kas vajadzīgs, lai spiediens palielinātos no 0,65 līdz 4,9 bāriem bez papildus regulēšanas, ir 0,38 ± 0,02 sekundes. Spiedienam starp šiem diviem lielumiem jāpalielinās aptuveni lineārā veidā. Šie baloni ir savienoti ar savienotājgalvu, nelietojot elastīgas caurules un to iekšējais diametrs nav mazāks kā 10 mm.3.3.4. Šā pielikuma papildinājumā dotā diagramma sniedz simulatora pareizas pieslēgšanas un lietošanas paraugu."Punktu 3.4. groza šādi:"3.4. Laiks, kas paiet no brīža, kad simulatora radītais spiediens vadības maģistrālē sasniedz 0,65 bārus, līdz brīdim, kad spiediens piekabes bremžu cilindrā sasniedz 75 % no tā asimptotiskās vērtības, nedrīkst pārsniegt 0,4 sekundes."Aiz 3.4. punkta pievieno šādu 4. punktu:"4. SPIEDIENA PĀRBAUDES IEKĀRTAS PIESLĒGIZVADI4.1. Katram neatkarīgam bremžu sistēmas kontūram piestiprina spiediena pārbaudes pieslēgumu cik vien iespējams tuvu bremžu cilindram, kas ir vismazāk labvēlīgi novietots, ciktāl tas attiecas uz reakcijas laiku.4.2. Spiediena pārbaudes iekārtas pieslēgizvadi atbilst ISO standartam 3583/1975."PAPILDINĀJUMS: Simulatora skici aizstāj ar šādu:PIELIKUMA PAPILDINĀJUMSSIMULATORA PARAUGS (SKATĪT III PIELIKUMA 3. PUNKTU)1. Simulatora noregulēšana+++++ TIFF +++++2. Piekabes pārbaude+++++ TIFF +++++A = barošanas savienojums ar noslēgšanas vārstuC1 = spiediena slēdzis simulatorā, kas noregulēts uz 0,65 un 4,9 bāriemC2 = spiediena slēdzis, kas jāpievieno piekabes bremžu cilindram un kuram jādarbojas ar spiedienu, kas ir 75 % no asimptotiskā spiediena bremžu cilindrā CFCF = bremžu cilindrsL = cauruļvads no diafragmas O līdz tās savienotājgalvai TC ieskaitot, kura iekšējais tilpums ir 385 ± 5 cm3 zem 6,5 bāru spiedienaM = manometrsO = diafragma ar diametru, kas nav mazāks kā 4 mm un nav lielāks kā 4,3 mmPP = spiediena pārbaudes iekārtas pieslēgizvadsR1 = 30 litru saspiesta gaisa balons ar kondensāta izlaišanas krānuR2 = kalibrējošais balons, ieskaitot tā savienotājgalvu TC, kuram jābūt 385 ± 5 cm3R3 = kalibrējošais balons, ieskaitot tā savienotājgalvu TC, kuram jābūt 1155 ± 15 cm3RA = noslēgšanas vārstsTA = savienotājgalva (barošanas maģistrāle)TC = savienotājgalva (vadības maģistrāle)V = bremžu vadības ierīceVRU = piekabes bremžu krānsIV PIELIKUMS : ENERĢIJAS AKUMULATORI UN ENERĢIJAS AVOTI PNEIMATISKAJĀM BREMZĒMPunktu 1.2.1. groza šādi:"1.2.1. Mehānisko transportlīdzekļu pneimatisko bremžu balonus projektē tā, lai pēc astoņām pilnām darba bremžu iedarbināšanas reizēm pneimatisko bremžu balonā esošais spiediens nav mazāks kā spiediens, kas nepieciešams, lai sasniegtu norādītos sekundāro bremžu darbības rādītājus."Aiz 2.5. punkta pievieno šādu 3. punktu:"3. SPIEDIENA PĀRBAUDES PIESLĒGIZVADI3.1. Spiediena pārbaudes pieslēgizvadam jābūt pievienotam tuvu vismazāk labvēlīgi novietotam balonam šī pielikuma 2.4. punkta nozīmē.3.2. Spiediena pārbaudes pieslēgizvadi atbilst ISO standartam 3583/1975."V PIELIKUMS : ATSPERU BREMZESPievieno 2.3. punkta beigās:"Šis punkts neattiecas uz piekabēm."Punktu 2.4. groza šādi:"2.4. Mehānisko transportlīdzekļu gadījumā iekārta jāprojektē tā, lai bremzes var iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes ar tādu sākuma spiedienu atsperes saspiešanas kamerā, kas ir vienāds ar maksimālo paredzēto spiedienu. Piekabju gadījumā jābūt iespējai bremzes iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes pēc tam, kad piekabe ir tikusi atvienota, un spiedienam barošanas maģistrālē ir jābūt 6,5 bāriem pirms atvienošanas. Šie nosacījumi jāizpilda, ja bremzes ir noregulētas, cik cieši vien iespējams. Papildus tam, ir jābūt iespējamam iedarbināt un atlaist stāvbremzi, kā norādīts I pielikuma 2.2.2.10. punktā, kad piekabe ir savienota ar velkošo transportlīdzekli."Pievieno 2.5. punkta beigās:"Piekabju gadījumā, šis spiediena līmenis (Pm) ir līmenis, kurš ir iegūts pēc četrām pilnām darba bremžu iedarbināšanas reizēm atbilstoši IV pielikuma 1.3. punktam. Sākotnējais spiediens ir noregulēts uz 6,5 bāriem."Pievieno 2.6. punkta beigās:"Šis noteikums neattiecas uz piekabēm."VI PIELIKUMS : STĀVBREMZES AR BREMŽU CILINDRU MEHĀNISKO BLOĶĒTĀJUPievieno 2.1. punkta beigās:"Šis noteikums neattiecas uz piekabēm. Piekabju gadījumā spiediens, kas atbilst mehāniskajai bloķēšanai, nedrīkst pārsniegt 4 bārus. Piekabes bremžu sistēmas jebkuras daļas defekta gadījumā jābūt iespējai sasniegt stāvbremzes darbības rādītājus. Papildus tam jābūt iespējai bremzes iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes pēc tam, kad piekabe ir tikusi atvienota, un spiedienam barošanas maģistrālē ir jābūt 6,5 bāriem pirms tās atvienošanas. Šie nosacījumi jāizpilda, kad bremzes ir noregulētas, cik cieši vien iespējams. Papildus tam, ir jābūt iespējai iedarbināt un atlaist stāvbremzi, kā norādīts I pielikuma 2.2.2.10. punktā, kad piekabe ir savienota ar velkošo transportlīdzekli."Aiz 2.4. punkta pievieno šādu 2.5. punktu:"2.5. Vadības iekārtai jābūt tādai, ka tad, kad tā ir iedarbināta, tā veic turpmāk minētās darbības šādā secībā: tā iedarbina bremzes, lai nodrošinātu stāvbremzēm nepieciešamo efektivitātes līmeni, nobloķē bremzes šajā stāvoklī un atvieno bremžu iedarbināšanas spēku."IX PIELIKUMSVirsrakstu groza šādi:"PARAUGSPIELIKUMS EEK TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMA APLIECĪBAI, KAS ATTIECAS UZ BREMŽU IEKĀRTĀM(4. panta 2. punkts un 10. pants Padomes Direktīvā 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu)Ņemot vērā grozījumus, kas ieviesti atbilstoši Direktīvai 79/489/EEK"Zemsvītras piezīmi "3", kas attiecas uz 14.3. punktu, groza šādi:"3 Attiecas tikai uz O2, O3 un O4 kategorijas transportlīdzekļiem."Punktu 14.6 groza šādi:"14.6. Elastīgo cauruļvadu izmēri un reakcijas laiks.14.6.1. Reakcijas laiks pie bremžu cilindra …iem.14.6.2. Reakcijas laiks pie vadības maģistrāles savienotājgalvas … ām.14.6.3. Puspiekabju vilcēju elastīgās caurules- garums: … m,- iekšējais diametrs … mm."Punktam 17. pievieno šādu 17. a) 2. punktu:"17. a) 2. Informācija, kas vajadzīga II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājuma 7.3. punktā."Komisijas 1975. gada 25. jūlija Direktīvas 75/524/EEK pielikumsDirektīvas II pielikuma 1.1.4.2. punkta papildinājums:BREMZĒŠANAS SPĒKA SADALE PA TRANSPORTLĪDZEKĻA ASĪM.Punktu 3.1.2. groza šādi:"3.1.2. Transportlīdzekļa gadījumā, kuram ir atļauts vilkt O3 vai O4 kategorijas piekabes ar pneimatiskajām bremzēm, spiedienam bremžu pilnas iedarbināšanas laikā barošanas maģistrāles savienotājgalvā jābūt starp 6,5 un 8 bāriem un vadības maģistrāles savienotājgalvā jābūt starp 6 un 7,5 bāriem, neatkarīgi no transportlīdzekļa noslogojuma. Šiem spiedieniem uzskatāmi jābūt velkošā transportlīdzekļa sistēmā, kad tas ir atvienots no piekabes."Punktu 6. groza šādi:"6. BREMŽU SPĒKA REGULATORA DEFEKTA GADĪJUMĀ IZPILDĀMIE NOSACĪJUMIKad šī papildinājuma prasības ir izpildītas ar īpašas iekārtas palīdzību (piem., mehāniski kontrolējot ar transportlīdzekļa balstiekārtas palīdzību), šīs iekārtas vai tās vadības ierīču defekta gadījumā, ir iespējams apturēt transportlīdzekli atbilstoši nosacījumiem, kas, mehānisko transportlīdzekļu gadījumā, norādīti sekundārajām bremzēm; to transportlīdzekļu gadījumā, kuriem ir atļauts vilkt piekabi ar pneimatiskajām bremzēm, jābūt iespējai sasniegt spiedienu vadības maģistrāles savienotājgalvā tajā diapazonā, kas norādīts šī papildinājuma 3.1.2. punktā. Piekabēs un puspiekabēs iebūvētās iekārtas vadības ierīču defekta gadījumā, sasniedz vismaz 30 % no darba bremžu darbības rādītājiem, kas norādīti konkrētā transportlīdzekļa gadījumā."Punktu 7. groza šādi:"7. MARĶĒJUMI7.1. Transportlīdzekļus, kas nav M1 kategorijas transportlīdzekļi un kuri izpilda šī papildinājuma prasības ar transportlīdzekļa balstiekārtu mehāniski vadītas iekārtas palīdzību, marķē, lai parādītu iekārtas lietderīgo gājienu starp stāvokļiem, kas attiecīgi atbilst transportlīdzeklim ar kravu un transportlīdzeklim bez kravas, un ikvienu papildus informāciju, lai pārbaudītu iekārtas noregulēšanu.7.1.1. Kad bremžu spēku regulatoru vada ar transportlīdzekļa balstiekārtas starpniecību citā veidā, transportlīdzeklim jābūt marķētam ar informāciju, kas ļauj pārbaudīt ierīces regulēšanu.7.2. Kad šī papildinājuma prasības ir izpildītas izmantojot iekārtu, kas modulē pneimatisko spiedienu bremžu pievadā, transportlīdzeklis jāmarķē, lai parādītu masu, kas atbilst asu slodzei uz zemi, ierīces nominālos izplūdes spiedienus un ieplūdes spiedienu, kas nav mazāks kā 80 % no maksimālā plānotā ieplūdes spiediena, kā to deklarējis transportlīdzekļa ražotājs, šādām slodzēm.7.2.1. Tehniski pieļaujamā maksimālā slodze uz asi/-īm, kura/-s vada iekārtu.7.2.2. Ass/-u slodze/-s, kas atbilst tehniskā kārtībā esoša transportlīdzekļa masai, kā formulēts Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 2.6. punktā.7.2.3. Ass/-u slodze/-s, kas tuvināta/-s tehniskā kārtībā esošam transportlīdzeklim ar paredzēto virsbūvi, ja 7.2.2. punktā minētā/-s ass/-u slodze/-s attiecas uz transportlīdzekļa šasiju ar kabīni.7.2.4. Ražotāja projektētā ass/-u slodze/-s, lai ļautu pārbaudīt ierīces noregulēšanu vēlāk, ja tā/-s ir atšķirīga/-s no 7.2.1., 7.2.2. un 7.2.3. punktā norādītajām slodzēm.7.3. Direktīvas IX pielikuma 17. a) 2. punktā jāiekļauj informācija, kas ļautu pārbaudīt atbilstību ar 7.1. un 7.2. punkta prasībām.7.4. Marķējumi, kas minēti 7.1.un 7.2. punktā, jāpiestiprina redzamā vietā un neizdzēšamā veidā. Marķējumu, kas paredzēti transportlīdzeklī ar pneimatisko bremžu sistēmu iemontētai mehāniski vadāmai iekārtai, paraugs ir parādīts 5. diagrammā."Punktu 8. groza šādi:"8. SPIEDIENA PĀRBAUDES PIESLĒGIZVADIBremžu sistēmas, kuru konstrukcijā ir 7.2. punktā minētās iekārtas, ir aprīkotas ar spiediena pārbaudes pieslēgizvadiem, kas atbilst ISO standartam 3583/1975, iekārtas spiediena maģistrāles priekšdaļā un aizmugures daļā."Iepriekšējais 8. punkts kļūst par 9. punktu.Direktīvas 2. un 4B diagrammā,"TRPM"aizstāj ar"TRPR"ordinātu asī.Aiz 4B diagrammas pievieno šādu 5. diagrammu:5. DIAGRAMMABREMŽU SPĒKU REGULATORS(skatīt 7.4. punktu)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------