title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/35/ES ( 2014. gada 26. februāris ) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz tādu elektroiekārtu pieejamību tirgū, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               29.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 96/357

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/35/ES
   (2014. gada 26. februāris)
   par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz tādu elektroiekārtu pieejamību tirgū, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās
   (pārstrādāta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/95/EK (2006. gada 12. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās (3), ir jāizdara vairāki grozījumi. Skaidrības labad minētā direktīva būtu jāpārstrādā.

               (2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību (4), nosaka atbilstības novērtēšanas struktūru akreditācijas noteikumus, paredz tirgus uzraudzības sistēmu produktiem un sistēmu trešo valstu produktu kontrolei, kā arī nosaka vispārīgus principus attiecībā uz CE zīmi.

               (3)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 768/2008/EK (2008. gada 9. jūlijs) par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu (5) ir noteikti kopēji principi un atsauces noteikumi, kurus paredzēts piemērot saistībā ar nozaru tiesību aktiem, lai nodrošinātu saskaņotu pamatu minēto tiesību aktu pārskatīšanai vai pārstrādāšanai. Tādēļ Direktīva 2006/95/EK būtu jāpielāgo minētajam lēmumam.

               (4)

               Šī direktīva attiecas uz elektroiekārtām, kuras paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās un kuras ir jaunas Savienības tirgū brīdī, kad tās tiek laistas tirgū; tas nozīmē, ka tās ir vai nu jaunas elektroiekārtas, ko izgatavojis ražotājs, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, vai arī jaunas vai lietotas elektroiekārtas, kas importētas no trešās valsts.

               (5)

               Šī direktīva būtu jāpiemēro visa veida piegādei, tostarp tālpārdošanai.

               (6)

               Lai nodrošinātu augstu sabiedrības interešu aizsardzības līmeni, piemēram, cilvēku un mājdzīvnieku veselību un drošību un īpašuma drošību, kā arī lai garantētu taisnīgu konkurenci Savienības tirgū, uzņēmējiem vajadzētu būt atbildīgiem par elektroiekārtu atbilstību šai direktīvai, ņemot vērā viņu attiecīgos uzdevumus piegādes ķēdē.

               (7)

               Visiem uzņēmējiem, kas veido piegādes un izplatīšanas ķēdi, būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka tirgū tiek darītas pieejamas tikai tādas elektroiekārtas, kas atbilst šai direktīvai. Jāparedz skaidra un samērīga pienākumu sadale atbilstīgi katra uzņēmēja uzdevumiem piegādes un izplatīšanas ķēdē.

               (8)

               Lai atvieglotu uzņēmēju, tirgus uzraudzības iestāžu un patērētāju saziņu, dalībvalstīm būtu jāmudina uzņēmēji papildus pasta adresei norādīt arī tīmekļa vietnes adresi.

               (9)

               Tā kā ražotājs sīki pārzina konstruēšanas un ražošanas procesu, viņš var vislabāk veikt atbilstības novērtēšanas procedūru. Tādēļ atbilstības novērtēšanai arī turpmāk vajadzētu būt vienīgi ražotāja pienākumam. Šajā direktīvā nav paredzēta tāda atbilstības novērtēšanas procedūra, kam būtu nepieciešama pilnvarotās iestādes iejaukšanās.

               (10)

               Jānodrošina, lai elektroiekārtas no trešām valstīm, kuras nokļūst Savienības tirgū, atbilstu šai direktīvai un jo īpaši lai ražotāji šīm elektroiekārtām būtu veikuši pienācīgas atbilstības novērtēšanas procedūras. Tādēļ būtu jāparedz, ka importētājiem ir jāpārliecinās, vai elektroiekārtas, ko viņi laiž tirgū, atbilst šīs direktīvas prasībām, un ka tie nelaiž tirgū elektroiekārtas, kuras šādām prasībām neatbilst vai kuras rada apdraudējumu. Būtu arī jāparedz, ka importētājiem ir jāpārliecinās, ka ir veiktas atbilstības novērtēšanas procedūras un ka elektroiekārtu marķējums un ražotāju sagatavotā dokumentācija ir pieejama kompetentajām valsts iestādēm pārbaudes veikšanai.

               (11)

               Laižot elektroiekārtas tirgū, katram importētājam uz elektroiekārtām būtu jānorāda savs nosaukums, reģistrētais komercnosaukums vai reģistrētā preču zīme un pasta adrese saziņai. Gadījumos, kad elektroiekārtas izmērs vai raksturs to neatļauj, būtu jāparedz izņēmumi. Tas ietver gadījumus, kad importētājam būtu jāatver iepakojums, lai uz elektroiekārtas norādītu savu nosaukumu un adresi.

               (12)

               Izplatītājs dara elektroiekārtu pieejamu tirgū pēc tam, kad ražotājs vai importētājs ir to laidis tirgū, un izplatītājam būtu jārīkojas pietiekami piesardzīgi, lai nodrošinātu, ka viņa apiešanās ar elektroiekārtu nelabvēlīgi neietekmē elektroiekārtas atbilstību.

               (13)

               Ikviens uzņēmējs, kurš vai nu laiž tirgū kādu elektroiekārtu ar savu nosaukumu vai preču zīmi, vai izmaina elektroiekārtu tā, ka izmaiņas varētu ietekmēt atbilstību šai direktīvai, būtu jāuzskata par ražotāju, un viņam būtu jāuzņemas ražotāja pienākumi.

               (14)

               Izplatītāji un importētāji ir cieši saistīti ar tirgu, tāpēc tiem būtu jāiesaistās tirgus uzraudzības uzdevumos, ko veic kompetentās valsts iestādes, un tiem vajadzētu būt sagatavotiem aktīvai rīcībai, lai sniegtu kompetentajām iestādēm visu vajadzīgo informāciju par attiecīgo elektroiekārtu.

               (15)

               Nodrošinot elektroiekārtu izsekojamību visā piegādes ķēdē, tirgus uzraudzība kļūst vienkāršāka un efektīvāka. Efektīva izsekojamības sistēma atvieglina tirgus uzraudzības iestāžu uzdevumu atrast uzņēmējus, kas neatbilstīgas elektroiekārtas darījuši pieejamas tirgū. Glabājot informāciju, kas šajā direktīvā prasīta citu uzņēmēju identifikācijai, nevajadzētu prasīt, lai uzņēmēji šādu informāciju atjaunina par citiem uzņēmējiem, kuri tiem ir piegādājuši elektroiekārtas vai kuriem tie ir piegādājuši elektroiekārtas.

               (16)

               Šajā direktīvā būtu jāparedz noteikt vienīgi drošuma mērķus. Lai varētu vieglāk novērtēt atbilstību minētajiem mērķiem, jāparedz pieņēmums par to elektroiekārtu atbilstību, kas atbilst saskaņotajiem standartiem, kuri pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1025/2012 (2012. gada 25. oktobris) par Eiropas standartizāciju (6), ar mērķi formulēt sīki izstrādātas minēto mērķu tehniskās specifikācijas.

               (17)

               Regulā (ES) Nr. 1025/2012 paredzēta procedūra iebildumu izteikšanai pret saskaņotajiem standartiem, ja minētie standarti tikai daļēji atbilst šajā direktīvā noteiktajiem drošuma mērķiem.

               (18)

               Saskaņotajos standartos, kas attiecas uz šo direktīvu, būtu arī jāņem vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām (7).

               (19)

               Lai panāktu tādu elektroiekārtu brīvu apriti, attiecībā uz kurām nav saskaņotu standartu, būtu jāizmanto tie starptautisko standartu drošuma noteikumi, kurus izstrādājusi Starptautiskā Elektrotehnikas komisija, vai kuri izstrādāti, piemērojot valsts standartus.

               (20)

               Lai uzņēmēji varētu pierādīt un kompetentās iestādes nodrošināt, ka elektroiekārtas, kas ir darītas pieejamas tirgū, atbilst drošuma mērķiem, jāparedz atbilstības novērtēšanas procedūras. Lēmumā Nr. 768/2008/EK paredzēti atbilstības novērtēšanas procedūru moduļi, kas ietver procedūras pieaugošā stingrības pakāpē, kuras ir proporcionālas apdraudējuma līmenim un nepieciešamajam drošuma līmenim. Lai nodrošinātu saskaņotību starp nozarēm un izvairītos no ad hoc gadījumiem, atbilstības novērtēšanas procedūras būtu jāizvēlas no minētajiem moduļiem.

               (21)

               Ražotājiem būtu jāsagatavo ES atbilstības deklarācija, kur sniedz saskaņā ar šo direktīvu prasīto informāciju par elektroiekārtu atbilstību šai direktīvai un citiem attiecīgiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem.

               (22)

               Lai nodrošinātu efektīvu piekļuvi informācijai tirgus uzraudzības nolūkiem, informācijai, kas vajadzīga, lai noteiktu visus piemērojamos Savienības aktus, vajadzētu būt pieejamai vienotā ES atbilstības deklarācijā. Lai samazinātu uzņēmēju administratīvo slogu, minētā vienotā ES atbilstības deklarācija var būt dokumentācija, kurā iekļautas atbilstīgas atsevišķās atbilstības deklarācijas.

               (23)

                  CE zīme, kas norāda elektroiekārtu atbilstību, ir redzamais rezultāts veselam procesam, kas plašākā nozīmē ietver arī atbilstības novērtēšanu. Vispārīgie principi, kas reglamentē CE zīmi, ir noteikti Regulā (EK) Nr. 765/2008. Šajā direktīvā būtu jānosaka CE zīmes uzlikšanas noteikumi.

               (24)

               Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, jāprecizē, ka Regulas (EK) Nr. 765/2008 noteikumi par Savienības tirgus uzraudzību un kontroli attiecībā uz produktiem, kas nokļūst Savienības tirgū, attiecas uz elektroiekārtām. Šai direktīvai nevajadzētu kavēt dalībvalstis no kompetento iestāžu izvēles minēto uzdevumu veikšanai.

               (25)

               Dalībvalstīm būtu jāveic visi atbilstīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka elektroiekārtas var laist tirgū tikai tad, ja tās, pareizi uzglabātas un izmantotas paredzētajam nolūkam vai izmantošanas apstākļos, ko var saprātīgi paredzēt, neapdraud cilvēku veselību un drošību. Būtu jāuzskata, ka elektroiekārtas neatbilst šajā direktīvā noteiktajiem drošuma mērķiem tikai tādos izmantošanas apstākļos, ko var saprātīgi paredzēt, proti, ja šāda izmantošana varētu rasties likumīgas un viegli paredzamas cilvēku uzvedības rezultātā.

               (26)

               Direktīvā 2006/95/EK jau ir paredzēta drošības procedūra, kuru izmanto tikai tad, ja dalībvalstis nepiekrīt pasākumiem, ko veikusi kāda dalībvalsts. Lai uzlabotu pārredzamību un samazinātu procedūras laiku, jāuzlabo esošā drošības procedūra, lai padarītu to efektīvāku un lai tajā izmantotu dalībvalstīm pieejamās zināšanas.

               (27)

               Pašreizējā sistēma būtu jāpapildina ar procedūru, kas ļauj ieinteresētajām personām saņemt informāciju par pasākumiem, kurus paredzēts veikt attiecībā uz elektroiekārtām, kas rada apdraudējumu cilvēku vai mājdzīvnieku veselībai vai drošībai vai īpašuma drošībai. Tai būtu arī jāļauj tirgus uzraudzības iestādēm sadarbībā ar attiecīgajiem uzņēmējiem savlaicīgāk rīkoties saistībā ar šādām elektroiekārtām.

               (28)

               Ja dalībvalstis un Komisija vienojas par kādas dalībvalsts veiktā pasākuma pamatotību, Komisijai turpmāk nebūtu jāiesaistās, izņemot gadījumus, kad neatbilstības iemesls var būt saskaņotā standarta trūkumi.

               (29)

               Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (8).

               (30)

               Būtu jāizmanto pārbaudes procedūra, lai pieņemtu īstenošanas aktus attiecībā uz elektroiekārtām, kas atbilst prasībām un rada apdraudējumu cilvēku vai mājdzīvnieku veselībai vai drošībai vai īpašuma drošībai, vai citiem sabiedrības interešu aizsardzības aspektiem.

               (31)

               Komisijai būtu jāpieņem īstenošanas akti, kas jāpiemēro nekavējoties, ja pienācīgi pamatotos gadījumos saistībā ar elektroiekārtām, kuras atbilst prasībām un rada apdraudējumu cilvēku vai mājdzīvnieku veselībai vai drošībai vai īpašuma drošībai, tas vajadzīgs nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ.

               (32)

               Ar šo direktīvu izveidotajai komitejai atbilstīgi iedibinātai praksei var būt noderīga loma, izskatot ar šīs direktīvas piemērošanu saistītus jautājumus, kurus saskaņā ar komitejas reglamentu ierosina vai nu tās priekšsēdētājs, vai dalībvalsts pārstāvis.

               (33)

               Ja tiek izskatīti jautājumi, kas attiecas uz šo direktīvu, izņemot jautājumus par tās īstenošanu vai pārkāpumiem, Komisijas ekspertu grupā, Eiropas Parlamentam atbilstīgi pastāvošajai praksei būtu jāsaņem pilnīga informācija un dokumentācija un vajadzības gadījumā – uzaicinājums piedalīties šādās sanāksmēs.

               (34)

               Komisijai ar īstenošanas aktiem, nepiemērojot Regulu (ES) Nr. 182/2011 šo aktu īpašā rakstura dēļ, būtu jānosaka, vai dalībvalstu pieņemtie pasākumi attiecībā uz neatbilstīgām elektroiekārtām ir pamatoti.

               (35)

               Dalībvalstīm būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par to valstu tiesību aktu noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti, ievērojot šo direktīvu, un būtu jānodrošina minēto noteikumu izpilde. Attiecīgajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.

               (36)

               Jāparedz saprātīgi pārejas pasākumi, kas nodrošinātu tādu elektroiekārtu pieejamību tirgū, kuras pirms dienas, kad jāpiemēro valstu pasākumi, ar kuriem transponē šo direktīvu, jau ir laistas tirgū saskaņā ar Direktīvu 2006/95/EK, bez nepieciešamības panākt atbilstību papildu produktu prasībām. Tādēļ izplatītājiem vajadzētu varēt piegādāt elektroiekārtas, kuras ir laistas tirgū, proti, krājumus, kas jau ir izplatīšanas ķēdē, pirms dienas, kad jāpiemēro valstu pasākumi, ar kuriem transponē šo direktīvu.

               (37)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, nodrošināt, lai elektroiekārtas tirgū atbilst drošuma mērķiem, kas paredz cilvēku un mājdzīvnieku veselības un drošības un īpašuma drošības augstu līmeni, garantējot iekšējā tirgus darbību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tā mēroga un iedarbības dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

               (38)

               Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina vienīgi uz tiem noteikumiem, kuri, salīdzinot ar iepriekšējo direktīvu, ir grozījumi pēc būtības. Pienākums transponēt noteikumus, kas nav mainīti, izriet no iepriekšējās direktīvas.

               (39)

               Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem V pielikumā norādīto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanas dienām,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1.   NODAĻA

      VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

   1. pants
   Priekšmets un darbības joma
   Šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt, ka elektroiekārtas tirgū atbilst prasībām, kas paredz augstu cilvēku un mājdzīvnieku veselības aizsardzības un drošības un īpašuma drošības līmeni, vienlaikus garantējot iekšējā tirgus darbību.
   Šī direktīva attiecas uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai ar nominālo spriegumu 50 līdz 1 000 V maiņstrāvai un 75 līdz 1 500 V līdzstrāvai, izņemot II pielikumā uzskaitītās iekārtas un elementus.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “darīt pieejamu tirgū” nozīmē, veicot komercdarbību, par maksu vai bez maksas elektroiekārtas piegādāt izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības tirgū;

               2)

               “laist tirgū” nozīmē elektroiekārtu pirmo reizi darīt pieejamu Savienības tirgū;

               3)

               “ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas ražo elektroiekārtu vai kas ir projektējusi vai izgatavojusi un laiž minēto elektroiekārtu tirgū ar savu nosaukumu vai preču zīmi;

               4)

               “pilnvarotais pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ir saņēmusi rakstisku ražotāja pilnvaru rīkoties tā vārdā attiecībā uz konkrētiem uzdevumiem;

               5)

               “importētājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un laiž Savienības tirgū kādas trešās valsts elektroiekārtu;

               6)

               “izplatītājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav ražotājs vai importētājs un kas dara elektroiekārtu pieejamu tirgū;

               7)

               “uzņēmēji” ir ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs un izplatītājs;

               8)

               “tehniskā specifikācija” ir dokuments, kurā noteiktas tehniskās prasības, kādām elektroiekārtai ir jāatbilst;

               9)

               “saskaņotais standarts” ir saskaņotais standarts, kā tas definēts Regulas (ES) Nr. 1025/2012 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā;

               10)

               “atbilstības novērtēšana” ir process, kurā novērtē, vai ir ievēroti ar elektroiekārtu saistītie drošuma mērķi, kas minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā;

               11)

               “atsaukšana” ir jebkurš pasākums, kura mērķis ir saņemt atpakaļ elektroiekārtu, kas jau ir bijusi darīta pieejama galalietotājam;

               12)

               “izņemšana” ir jebkurš pasākums, kura mērķis ir novērst, ka elektroiekārta no piegādes ķēdes tiek darīta pieejama tirgū;

               13)

               “Savienības saskaņošanas tiesību akti” ir visi Savienības tiesību akti, ar ko saskaņo produktu tirdzniecības nosacījumus;

               14)

               “CE zīme” ir zīme, ar ko ražotājs norāda, ka elektroiekārta atbilst piemērojamajām prasībām, kuras izklāstītas Savienības saskaņošanas tiesību aktos attiecībā uz tās uzlikšanu.

         3. pants
   Pieejamība tirgū un drošuma mērķi
   Elektroiekārtas var darīt pieejamas Savienības tirgū tikai tad, ja tās, izgatavotas saskaņā ar Savienībā spēkā esošu labu inženiertehnisko praksi drošuma jautājumos un atbilstīgi uzstādītas, apkalpotas un lietotas paredzētajiem mērķiem, neapdraud cilvēku un mājdzīvnieku veselību un drošību vai īpašuma drošību.
   Drošuma mērķu galvenie elementi ir uzskaitīti I pielikumā.
   4. pants
   Brīva aprite
   Saistībā ar aspektiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, dalībvalstis nekavē tādu elektroiekārtu pieejamību tirgū, kas atbilst šīs direktīvas prasībām.
   5. pants
   Elektroapgāde
   Saistībā ar elektroiekārtām dalībvalstis nodrošina, ka elektropiegādes uzņēmumi nenosaka stingrākus drošuma mērķus kā tos, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā attiecībā uz pieslēgumu tīklam vai elektroenerģijas piegādi elektroiekārtu lietotājiem.
   2.   NODAĻA

      UZŅĒMĒJU PIENĀKUMI

   6. pants
   Ražotāju pienākumi
   1.   Laižot tirgū elektroiekārtas, ražotāji nodrošina, ka tās ir projektētas un izgatavotas saskaņā ar drošuma mērķiem, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā.
   2.   Ražotāji izstrādā III pielikumā minēto tehnisko dokumentāciju un veic vai ir veikuši III pielikumā minēto atbilstības novērtēšanas procedūru.
   Ja ar pirmajā daļā minēto atbilstības novērtēšanas procedūru ir apliecināts, ka elektroiekārta atbilst drošuma mērķiem, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā, ražotāji sagatavo ES atbilstības deklarāciju un uzliek CE zīmi.
   3.   Ražotāji glabā III pielikumā minēto tehnisko dokumentāciju un ES atbilstības deklarāciju 10 gadus pēc elektroiekārtas laišanas tirgū.
   4.   Ražotāji nodrošina, ka ir izveidotas procedūras, lai sērijveida ražošanā nodrošinātu pastāvīgu atbilstību šai direktīvai. Pienācīgi ņem vērā elektroiekārtas konstrukcijas vai raksturlielumu izmaiņas, kā arī izmaiņas 12. pantā minētajos saskaņotajos standartos, 13. un 14. pantā minētajos starptautiskajos vai valsts standartos vai citās tehniskajās specifikācijās, atsaucoties uz kurām deklarēta elektroiekārtas atbilstība.
   Ja to uzskata par lietderīgu saistībā ar elektroiekārtas radīto apdraudējumu, ražotāji patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic tirgū pieejamo elektroiekārtu paraugu testēšanu, izmeklē un, ja vajadzīgs, reģistrē sūdzības, neatbilstīgas elektroiekārtas un atsauktas elektroiekārtas, kā arī pastāvīgi informē par šo uzraudzību izplatītājus.
   5.   Ražotāji nodrošina, lai uz elektroiekārtas, ko viņi laiduši tirgū, būtu tipa, partijas vai sērijas numurs vai cits identifikācijas elements vai, ja elektroiekārtas izmērs vai raksturs to neļauj, lai vajadzīgā informācija būtu sniegta uz iepakojuma vai elektroiekārtai pievienotajā dokumentā.
   6.   Ražotāji uz elektroiekārtas norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un pasta adresi, kur ar tiem var sazināties, vai, ja tas nav iespējams, to norāda uz iepakojuma vai elektroiekārtai pievienotajā dokumentā. Adresē norāda vienu kontaktpunktu, kurā var sazināties ar ražotāju. Kontaktinformācija ir galalietotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm viegli saprotamā valodā.
   7.   Ražotāji nodrošina, ka elektroiekārtai ir pievienotas instrukcijas un drošuma informācija patērētājiem un citiem galalietotājiem viegli saprotamā valodā, ko nosaka attiecīgā dalībvalsts. Šādas instrukcijas un drošuma informācija, kā arī jebkāds marķējums ir skaidrs un saprotams.
   8.   Ražotāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka elektroiekārta, kuru tie ir laiduši tirgū, neatbilst šai direktīvai, nekavējoties veic koriģējošos pasākumus, kas nepieciešami, lai panāktu elektroiekārtas atbilstību vai arī vajadzības gadījumā lai to izņemtu no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja elektroiekārta rada apdraudējumu, ražotāji nekavējoties par to informē kompetentās valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi elektroiekārtu ir darījuši pieejamu tirgū, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
   9.   Pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma ražotāji tai viegli saprotamā valodā papīra vai elektroniskā formātā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai pierādītu elektroiekārtas atbilstību šai direktīvai. Pēc minētās iestādes pieprasījuma viņi ar to sadarbojas visos pasākumos, kas veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko rada elektroiekārtas, kuras viņi ir laiduši tirgū.
   7. pants
   Pilnvarotie pārstāvji
   1.   Ražotājs ar rakstisku pilnvaru var iecelt pilnvaroto pārstāvi.
   Pilnvarotā pārstāvja pilnvarās neietilpst 6. panta 1. punktā noteiktie pienākumi un 6. panta 2. punktā minētās tehniskās dokumentācijas izstrāde.
   2.   Pilnvarotais pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no ražotāja saņemtajā pilnvarā. Ar pilnvaru pilnvarotajam pārstāvim atļauj veikt vismaz šādus pienākumus:

               a)

               10 gadus pēc elektroiekārtas laišanas tirgū glabāt valsts tirgus uzraudzības iestādēm pieejamu ES atbilstības deklarāciju un tehnisko dokumentāciju;

               b)

               pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma sniegt šai iestādei visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai pierādītu elektroiekārtu atbilstību;

               c)

               pēc kompetento valsts iestāžu pieprasījuma sadarboties ar tām visos pasākumos, kas tiek veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko var radīt elektroiekārtas, uz kurām attiecas pilnvarotā pārstāvja pilnvaras.

         8. pants
   Importētāju pienākumi
   1.   Importētāji laiž tirgū tikai atbilstošas elektroiekārtas.
   2.   Pirms elektroiekārtas laišanas tirgū importētāji nodrošina, ka ražotājs ir veicis pienācīgo atbilstības novērtēšanas procedūru. Viņi nodrošina, ka ražotājs ir sagatavojis tehnisko dokumentāciju, ka elektroiekārtai ir CE zīme, ka tai ir pievienoti vajadzīgie dokumenti un ka ražotājs ir izpildījis 6. panta 5. un 6. punktā noteiktās prasības.
   Ja importētājs uzskata vai viņam ir iemesls uzskatīt, ka elektroiekārta neatbilst drošuma mērķiem, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā, viņš nelaiž elektroiekārtu tirgū, līdz nav panākta atbilstība. Turklāt, ja elektroiekārta rada apdraudējumu, importētājs par to informē ražotāju un tirgus uzraudzības iestādes.
   3.   Importētāji uz elektroiekārtas norāda savu nosaukumu, reģistrēto komercnosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un pasta adresi, kur ar tiem var sazināties, vai, ja tas nav iespējams, to norāda uz iepakojuma vai elektroiekārtai pievienotajā dokumentā. Kontaktinformācija ir galalietotājiem un tirgus uzraudzības iestādēm viegli saprotamā valodā.
   4.   Importētāji nodrošina, ka elektroiekārtai ir pievienotas instrukcijas un drošuma informācija patērētājiem un citiem galalietotājiem viegli saprotamā valodā, ko nosaka attiecīgā dalībvalsts.
   5.   Importētāji nodrošina, ka laikā, kad tie ir atbildīgi par elektroiekārtu, tās uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmē tās atbilstību drošuma mērķiem, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā.
   6.   Ja to uzskata par lietderīgu saistībā ar elektroiekārtas radīto apdraudējumu, importētāji patērētāju veselības un drošības aizsardzības nolūkā veic tirgū pieejamo elektroiekārtu paraugu testēšanu, izmeklē un, ja vajadzīgs, reģistrē sūdzības, neatbilstīgas elektroiekārtas un atsauktas elektroiekārtas, kā arī pastāvīgi informē par šo uzraudzību izplatītājus.
   7.   Importētāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka elektroiekārta, kuru tie ir laiduši tirgū, neatbilst šai direktīvai, nekavējoties veic koriģējošos pasākumus, kas nepieciešami, lai panāktu elektroiekārtas atbilstību vai arī vajadzības gadījumā lai to izņemtu no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja elektroiekārta rada apdraudējumu, importētāji nekavējoties par to informē kompetentās valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi elektroiekārtu ir darījuši pieejamu tirgū, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
   8.   Importētāji 10 gadus pēc elektroiekārtas laišanas tirgū glabā tirgus uzraudzības iestādēm pieejamu ES atbilstības deklarācijas kopiju un nodrošina, lai šīm iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama tehniskā dokumentācija.
   9.   Pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma ražotāji tai viegli saprotamā valodā papīra vai elektroniskā formātā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai pierādītu elektroiekārtas atbilstību. Pēc minētās iestādes pieprasījuma viņi ar to sadarbojas visos pasākumos, kas veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko rada elektroiekārtas, kuras viņi ir laiduši tirgū.
   9. pants
   Izplatītāju pienākumi
   1.   Darot elektroiekārtu pieejamu tirgū, izplatītāji pietiekami rūpīgi ievēro šīs direktīvas prasības.
   2.   Pirms elektroiekārta tiek darīta pieejama tirgū, izplatītāji pārliecinās, ka elektroiekārtai ir CE zīme, ka tai ir pievienoti prasītie dokumenti, kā arī instrukcijas un drošuma informācija tās dalībvalsts patērētājiem un citiem galalietotājiem viegli saprotamā valodā, kurā elektroiekārta tiks darīta pieejama tirgū, un ka ražotājs un importētājs ir izpildījuši attiecīgi 6. panta 5. un 6. punktā un 8. panta 3. punktā izklāstītās prasības.
   Ja izplatītājs uzskata vai viņam ir iemesls uzskatīt, ka elektroiekārta neatbilst drošuma mērķiem, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā, viņš nelaiž elektroiekārtu tirgū, līdz nav panākta atbilstība. Turklāt, ja elektroiekārta rada apdraudējumu, izplatītājs par to informē ražotāju vai importētāju, kā arī tirgus uzraudzības iestādes.
   3.   Izplatītāji nodrošina, ka laikā, kad tie ir atbildīgi par elektroiekārtu, tās uzglabāšanas un pārvadāšanas apstākļi negatīvi neietekmē tās atbilstību drošuma mērķiem, kuri minēti 3. pantā un noteikti I pielikumā.
   4.   Izplatītāji, kas uzskata vai kam ir iemesls uzskatīt, ka elektroiekārta, kuru tie ir darījuši pieejamu tirgū, neatbilst šai direktīvai, pārliecinās, ka ir veikti koriģējošie pasākumi, kas nepieciešami, lai panāktu elektroiekārtas atbilstību vai arī vajadzības gadījumā lai to izņemtu no tirgus vai atsauktu. Turklāt, ja elektroiekārta rada apdraudējumu, izplatītāji nekavējoties par to informē kompetentās valsts iestādes tajās dalībvalstīs, kurās viņi elektroiekārtu minētajam nolūkam ir darījuši pieejamu tirgū, norādot sīku informāciju, jo īpaši par neatbilstību un par veiktajiem koriģējošajiem pasākumiem.
   5.   Pēc pamatota kompetentās valsts iestādes pieprasījuma izplatītāji papīra vai elektroniskā formātā sniedz visu informāciju un dokumentāciju, kas nepieciešama, lai pierādītu elektroiekārtas atbilstību. Pēc minētās iestādes pieprasījuma viņi ar to sadarbojas visos pasākumos, kas veikti, lai nepieļautu apdraudējumus, ko rada elektroiekārtas, kuras viņi ir darījuši pieejamas tirgū.
   10. pants
   Gadījumi, kad ražotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem
   Ja importētājs vai izplatītājs laiž tirgū kādu elektroiekārtu ar savu nosaukumu vai preču zīmi vai maina jau tirgū laistu elektroiekārtu tā, ka izmaiņas var ietekmēt atbilstību šai direktīvai, viņu šajā direktīvā uzskata par ražotāju un viņam ir tādi paši pienākumi kā ražotājam, uz kuru attiecas 6. pants.
   11. pants
   Uzņēmēju identifikācija
   Uzņēmēji tirgus uzraudzības iestādēm pēc pieprasījuma norāda šādu informāciju:

               a)

               visus uzņēmējus, kuri tiem piegādājuši elektroiekārtu;

               b)

               visus uzņēmējus, kuriem tie piegādājuši elektroiekārtu.

         Uzņēmēji spēj uzrādīt pirmajā daļā minēto informāciju 10 gadus pēc tam, kad elektroiekārta tiem piegādāta, un 10 gadus pēc tam, kad tie ir piegādājuši elektroiekārtu.
   3.   NODAĻA

      ELEKTROIEKĀRTU ATBILSTĪBA

   12. pants
   Pieņēmums par atbilstību, pamatojoties uz saskaņotajiem standartiem
   Elektroiekārtas, kas atbilst tiem saskaņotajiem standartiem vai to daļām, uz kuriem atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, uzskata par atbilstīgām 3. pantā minētajiem un I pielikumā noteiktajiem drošuma mērķiem, uz kuriem attiecas minētie standarti vai to daļas.
   13. pants
   Pieņēmums par atbilstību, pamatojoties uz starptautiskajiem standartiem
   1.   Ja saskaņotie standarti, kas minēti 12. pantā, nav izstrādāti un publicēti, dalībvalstis veic visus attiecīgos pasākumus, ar kuriem nodrošina, ka to kompetentās iestādes par atbilstīgām 3. pantā minētajiem un I pielikumā noteiktajiem drošuma mērķiem uzskata arī tādas elektroiekārtas, kas atbilst Starptautiskās Elektrotehnikas komisijas (IEC) noteikto starptautisko standartu drošuma noteikumiem, attiecībā uz kuriem piemērota publicēšanas kārtība, kas noteikta šā panta 2. un 3. punktā, lai tādējādi šādas elektroiekārtas darītu pieejamas tirgū vai brīvā apritē, kā attiecīgi norādīts 3. un 4. pantā.
   2.   Šā panta 1. punktā minētos drošuma noteikumus Komisija paziņo dalībvalstīm. Komisija, apspriedusies ar dalībvalstīm, norāda drošuma noteikumus un jo īpaši to variantus, kurus tā iesaka publicēt.
   3.   Dalībvalstis trīs mēnešos dara Komisijai zināmus visus iebildumus, kas tām varētu rasties pret saskaņā ar 2. punktu paziņotiem drošuma noteikumiem, norādot drošuma pamatojumu, kā dēļ noteikumi nebūtu atzīstami.
   Informācijas nolūkā atsauces uz tiem drošuma noteikumiem, pret kuriem nav nekādu iebildumu, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   14. pants
   Pieņēmums par atbilstību, pamatojoties uz valsts standartiem
   Ja vēl nav izstrādāti un publicēti saskaņoti standarti, kas minēti 12. pantā, un vēl nav publicēti starptautiskie standarti, kas minēti 13. pantā, dalībvalstis veic visus attiecīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka nolūkā darīt pieejamu tirgū vai brīvā apritē, kā attiecīgi norādīts 3. un 4. pantā, to kompetentās iestādes uzskata par atbilstīgām 3. pantā minētajiem un I pielikumā noteiktajiem drošuma mērķiem arī tādas elektroiekārtas, kas ražotas saskaņā ar ražošanas dalībvalstī spēkā esošo standartu drošuma noteikumiem, ja tie nodrošina šo dalībvalstu teritorijā pieprasītajai drošuma pakāpei līdzvērtīgu drošumu.
   15. pants
   ES atbilstības deklarācija
   1.   ES atbilstības deklarācija norāda, ka ir pierādīta atbilstība 3. pantā minētajiem un I pielikumā noteiktajiem drošuma mērķiem.
   2.   ES atbilstības deklarācijai ir IV pielikumā sniegtā parauga struktūra, tajā ir III pielikuma A modulī norādītie elementi, un to pastāvīgi atjaunina. To tulko valodā vai valodās, ko nosaka dalībvalsts, kurā elektroiekārtu laiž vai dara pieejamu tirgū.
   3.   Ja uz elektroiekārtu attiecas vairāk nekā viens Savienības tiesību akts, kurš prasa ES atbilstības deklarāciju, tiek sagatavota vienota ES atbilstības deklarācija attiecībā uz visiem šādiem Savienības tiesību aktiem. Minētajā deklarācijā norāda attiecīgos Savienības tiesību aktus, tostarp arī atsauces uz to publikācijām.
   4.   Sagatavojot ES atbilstības deklarāciju, ražotājs uzņemas atbildību par elektroiekārtas atbilstību šajā direktīvā noteiktajām prasībām.
   16. pants

      CE zīmes vispārējie principi
   Uz CE zīmi attiecas vispārējie principi, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 765/2008 30. pantā.
   17. pants

      CE zīmes uzlikšanas noteikumi un nosacījumi
   1.   CE zīmi redzami, salasāmi un neizdzēšami uzliek elektroiekārtām vai iekļauj to informācijas plāksnītē. Ja tas nav iespējams vai attaisnojams elektroiekārtas īpatnību dēļ, to uzliek uz iepakojuma un pievienotajiem dokumentiem.
   2.   CE zīmi uzliek pirms elektroiekārtas laišanas tirgū.
   3.   Dalībvalstis izmanto spēkā esošos mehānismus, lai nodrošinātu CE zīmes izmantošanas kārtības pareizu piemērošanu, un attiecīgi rīkojas minētās zīmes neatbilstīgas izmantošanas gadījumā.
   4.   NODAĻA

      SAVIENĪBAS TIRGUS UZRAUDZĪBA, TO ELEKTROIEKĀRTU KONTROLE, KURAS NOKĻŪST SAVIENĪBAS TIRGŪ, UN SAVIENĪBAS DROŠĪBAS PROCEDŪRA

   18. pants
   Savienības tirgus uzraudzība un to elektroiekārtu kontrole, kuras ieved Savienības tirgū
   Elektroiekārtām piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 15. panta 3. punktu un 16. līdz 29. pantu.
   19. pants
   Procedūra darbībām ar elektroiekārtām, kuras rada apdraudējumu valsts līmenī
   1.   Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm ir pietiekams pamats uzskatīt, ka elektroiekārtas, uz kurām attiecas šī direktīva, rada apdraudējumu cilvēku vai mājdzīvnieku veselībai vai drošībai vai īpašuma drošībai, tās veic attiecīgo elektroiekārtu novērtējumu, aptverot visas šajā direktīvā noteiktās attiecīgās prasības. Attiecīgie uzņēmēji minētajā nolūkā pēc vajadzības sadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm.
   Ja pirmajā daļā minētajā novērtēšanā tirgus uzraudzības iestādes konstatē, ka elektroiekārta neatbilst šīs direktīvas prasībām, tās nekavējoties lūdz attiecīgo uzņēmēju veikt visas atbilstīgās koriģējošās darbības, kas nepieciešamas, lai panāktu elektroiekārtas atbilstību minētajām prasībām vai lai proporcionāli apdraudējumam to izņemtu no tirgus vai atsauktu šo iestāžu noteiktajā pienācīgajā termiņā.
   Uz šā punkta otrajā daļā minētajiem pasākumiem attiecas Regulas (EK) Nr. 765/2008 21. pants.
   2.   Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka neatbilstība neaprobežojas tikai ar valsts teritoriju, tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un par pasākumiem, ko tās lūgušas veikt uzņēmējam.
   3.   Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti visi piemērotie koriģējošie pasākumi saistībā ar visām attiecīgajām elektroiekārtām, kuras tas darījis pieejamas Savienības tirgū.
   4.   Ja attiecīgais uzņēmējs 1. punkta otrajā daļā noteiktajā laikposmā neveic pienācīgus koriģējošos pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes veic visus vajadzīgos pagaidu pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu to, ka elektroiekārtas tiek darītas pieejamas valsts tirgū, izņemtas no tirgus vai atsauktas.
   Par minētajiem pasākumiem tirgus uzraudzības iestādes nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
   5.   Šā panta 4. punkta otrajā daļā minētajā informācijā ietver visas pieejamās ziņas, jo īpaši datus neatbilstīgo elektroiekārtu identificēšanai, datus par elektroiekārtu izcelsmi, paziņotās neatbilstības veidu un ar to saistīto apdraudējumu, veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu, kā arī attiecīgā uzņēmēja viedokli. Tirgus uzraudzības iestādes jo īpaši norāda, vai neatbilstība ir saistīta ar kādu no šiem iemesliem:

               a)

               elektroiekārtas neatbilstība 3. pantā minētajiem un I pielikumā noteiktajiem drošuma mērķiem saistībā ar cilvēku vai mājdzīvnieku veselību vai drošību vai īpašuma drošību; vai

               b)

               trūkumi 12. pantā minētajos saskaņotajos standartos vai 13. un 14. pantā minētajos starptautiskajos vai valsts standartos, kurus ievērojot var pieņemt, ka ir nodrošināta atbilstība.

         6.   Citas dalībvalstis, izņemot to dalībvalsti, kura uzsākusi šajā pantā minēto procedūru, nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pieņemtajiem pasākumiem un sniedz to rīcībā esošu papildu informāciju saistībā ar attiecīgās elektroiekārtas neatbilstību, un, ja tās nepiekrīt pieņemtajam valsts pasākumam, informē par saviem iebildumiem.
   7.   Ja trīs mēnešos pēc 4. punkta otrajā daļā minētās informācijas saņemšanas neviena dalībvalsts vai Komisija nav izteikusi iebildumus pret kādas dalībvalsts veikto pagaidu pasākumu, šo pasākumu uzskata par pamatotu.
   8.   Dalībvalstis nodrošina, lai saistībā ar attiecīgo elektroiekārtu nekavējoties tiktu veikti piemēroti ierobežojoši pasākumi, piemēram, elektroiekārtas izņemšana no tirgus.
   20. pants
   Savienības drošības procedūra
   1.   Ja, pabeidzot 19. panta 3. un 4. punktā noteikto procedūru, ir izteikti iebildumi pret kādas dalībvalsts veiktajiem pasākumiem vai Komisija uzskata, ka šādi pasākumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, Komisija nekavējoties sāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgo uzņēmēju vai uzņēmējiem un veic valsts pasākuma novērtēšanu. Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, Komisija pieņem īstenošanas aktu, nosakot, vai valsts pasākums ir pamatots vai ne.
   Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties to paziņo tām un attiecīgajam uzņēmējam vai uzņēmējiem.
   2.   Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par pamatotu, visas dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu neatbilstīgās elektroiekārtas izņemšanu no sava tirgus, un par to attiecīgi informē Komisiju. Ja valsts pasākums tiek uzskatīts par nepamatotu, attiecīgā dalībvalsts attiecīgo pasākumu atceļ.
   3.   Ja valsts pasākumu uzskata par pamatotu un elektroiekārtas neatbilstība ir attiecināma uz trūkumiem saskaņotajos standartos, kas minēti šīs direktīvas 19. panta 5. punkta b) apakšpunktā, Komisija piemēro Regulas (ES) Nr. 1025/2012 11. pantā paredzēto procedūru.
   21. pants
   Prasībām atbilstīgas elektroiekārtas, kam piemīt apdraudējuma risks
   1.   Ja dalībvalsts pēc 19. panta 1. punktā paredzētās novērtēšanas konstatē, ka, lai gan elektroiekārta atbilst šīs direktīvas prasībām, tā apdraud cilvēku vai mājdzīvnieku veselību vai drošību vai īpašuma drošību, tā pieprasa attiecīgajam uzņēmējam veikt visus atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgā elektroiekārta, kad tā tiek laista tirgū, vairs nerada šādu apdraudējumu, lai proporcionāli apdraudējumam to izņemtu no tirgus vai atsauktu šīs dalībvalsts noteiktajā pienācīgajā termiņā.
   2.   Uzņēmējs nodrošina, ka ir veikti koriģējošie pasākumi saistībā ar visām attiecīgajām elektroiekārtām, kuras tas darījis pieejamas Savienības tirgū.
   3.   Dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis. Minētajā informācijā ietver visas pieejamās ziņas, jo īpaši datus attiecīgās elektroiekārtas identificēšanai, datus par tās izcelsmi un piegādes ķēdi, konkrētā apdraudējuma veidu un veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu.
   4.   Komisija nekavējoties sāk apspriešanos ar dalībvalstīm un attiecīgo uzņēmēju vai uzņēmējiem un novērtē valsts veiktos pasākumus. Pamatojoties uz minētā novērtējuma rezultātiem, Komisija ar īstenošanas aktiem izlemj, vai valsts pasākums ir pamatots vai ne, un, ja vajadzīgs, ierosina atbilstīgus pasākumus.
   Šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 23. panta 2. punktā.
   Pienācīgi pamatotu ar cilvēku vai mājdzīvnieku veselības un drošības un īpašuma drošības aizsardzību saistītu nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saskaņā ar procedūru, kura minēta 23. panta 3. punktā, Komisija pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties.
   5.   Komisija adresē savu lēmumu visām dalībvalstīm un nekavējoties paziņo to tām un attiecīgajam uzņēmējam vai uzņēmējiem.
   22. pants
   Formāla neatbilstība
   1.   Neskarot 19. pantu, ja dalībvalsts konstatē kādu no turpmāk norādītajām problēmām, tā pieprasa, lai attiecīgais uzņēmējs novērš attiecīgo neatbilstību:

               a)

                  CE zīme ir uzlikta, pārkāpjot Regulas (EK) Nr. 765/2008 30. pantu vai šīs direktīvas 17. pantu;

               b)

                  CE zīme nav uzlikta;

               c)

               nav sagatavota ES atbilstības deklarācija;

               d)

               ES atbilstības deklarācija ir sagatavota nepareizi;

               e)

               tehniskā dokumentācija nav pieejama vai ir nepilnīga;

               f)

               informācija, kas minēta 6. panta 6. punktā vai 8. panta 3. punktā, nav norādīta, tā ir nepatiesa vai nepilnīga;

               g)

               nav izpildīta kāda cita administratīvā prasība, kas noteikta 6. vai 8. pantā.

         2.   Ja 1. punktā minētā neatbilstība saglabājas, attiecīgā dalībvalsts veic visus atbilstīgos pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu elektroiekārtu darīt pieejamu tirgū vai nodrošinātu tās atsaukšanu vai izņemšanu no tirgus.
   5.   NODAĻA

      KOMITEJA, PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   23. pants
   Komiteju procedūra
   1.   Komisijai palīdz Elektroiekārtu komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
   3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 5. pantu.
   4.   Komisija apspriežas ar komiteju par visiem jautājumiem, par kuriem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1025/2012 vai citiem Savienības tiesību aktiem ir jāapspriežas ar nozares ekspertiem.
   Turklāt komiteja var izskatīt jebkuru citu jautājumu, kas attiecas uz šīs direktīvas piemērošanu un ko saskaņā ar tās reglamentu var ierosināt tās priekšsēdētājs vai dalībvalsts pārstāvis.
   24. pants
   Sankcijas
   Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, ko piemēro gadījumos, kad uzņēmēji pārkāpj to valsts tiesību aktu noteikumus, kuri pieņemti, ievērojot šo direktīvu, un veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to izpildi. Šādi noteikumi smagu pārkāpumu gadījumā var paredzēt kriminālsodu.
   Paredzētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas.
   25. pants
   Pārejas noteikumi
   Dalībvalstis nekavē tādu elektroiekārtu pieejamību tirgū, uz kurām attiecas Direktīva 2006/95/EK, kuras atbilst šīs direktīvas prasībām un kuras tika laistas tirgū pirms 2016. gada 20. aprīļa.
   26. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis līdz 2016. gada 19. aprīlim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2. panta, 3. panta pirmās daļas, 4. panta, 6. līdz 12. panta, 13. panta 1. punkta, 14. līdz 25. panta, kā arī II, III un IV pielikuma prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2016. gada 20. aprīļa.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tajos ietver arī paziņojumu, ka atsauces spēkā esošos normatīvos un administratīvos aktos uz direktīvu, kas atcelta ar šo direktīvu, uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējams minētais paziņojums.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   27. pants
   Atcelšana
   Direktīvu 2006/95/EK atceļ no 2016. gada 20. aprīļa, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem V pielikumā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VI pielikumā.
   28. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Šīs direktīvas 1. pantu, 3. panta otro daļu, 5. pantu, 13. panta 2. un 3. punktu, kā arī I, V un VI pielikumu piemēro no 2016. gada 20. aprīļa.
   29. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2014. gada 26. februārī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. KOURKOULAS

      (1)  OV C 181, 21.6.2012., 105. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2014. gada 5. februāra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2014. gada 20. februāra lēmums.

      (3)  OV L 374, 27.12.2006., 10. lpp. Ar Direktīvu 2006/95/EK tiek kodificēta Padomes Direktīva 73/23/EEK (1973. gada 19. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās (OV L 77, 26.3.1973., 29. lpp.).

      (4)  OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp.

      (5)  OV L 218, 13.8.2008., 82. lpp.

      (6)  OV L 316, 14.11.2012., 12. lpp.

      (7)  Apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2010/48/EK (2009. gada 26. novembris) par to, lai Eiropas Kopiena noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām (OV L 23, 27.1.2010., 35. lpp.).

      (8)  OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.

      I PIELIKUMS
      DROŠUMA MĒRĶU GALVENIE ELEMENTI ELEKTROIEKĀRTĀM, KAS PAREDZĒTAS LIETOŠANAI NOTEIKTĀS SPRIEGUMA ROBEŽĀS
      1.   Vispārīgi nosacījumi

                  a)

                  būtiskie parametri, kuru atzīšana un ievērošana nodrošinās elektroiekārtas drošu lietošanu tai paredzētajā nolūkā, ir jānorāda uz elektroiekārtas vai, ja tas nav iespējams, tai pievienotā dokumentā;

                  b)

                  elektroiekārtai kopā ar tās sastāvdaļām jābūt izgatavotai tā, lai to varētu droši un pienācīgi samontēt un pieslēgt;

                  c)

                  elektroiekārtai jābūt projektētai un izgatavotai tā, lai nodrošinātu garantētu aizsardzību pret 2. un 3. punktā minētajiem riskiem, ja iekārtu lieto tai paredzētajā nolūkā un veic atbilstīgu tehnisko apkopi.

            2.   Aizsardzība pret elektroiekārtas radītajiem riskiem

      Saskaņā ar 1. punktu nosaka tehniska rakstura pasākumus, lai nodrošinātu, ka:

                  a)

                  cilvēki un mājdzīvnieki ir pietiekami aizsargāti pret fiziska kaitējuma risku vai citādu kaitējumu, ko varētu radīt tiešs vai netiešs kontakts;

                  b)

                  iekārta nerada temperatūru, elektrisko loku vai starojumu, kas izraisītu apdraudējumu;

                  c)

                  cilvēki, mājdzīvnieki un īpašums ir pienācīgi aizsargāti pret elektroiekārtas radītu neelektriska rakstura apdraudējumu, par ko liecina pieredze;

                  d)

                  izolācija ir piemērota paredzamiem apstākļiem.

            3.   Aizsardzība pret riskiem, ko var radīt ārēju apstākļu iedarbība uz elektroiekārtu

      Saskaņā ar 1. punktu nosaka tehniskos pasākumus, lai nodrošinātu, ka elektroiekārta:

                  a)

                  atbilst paredzētajām mehāniskajām prasībām, neapdraudot cilvēkus, mājdzīvniekus un īpašumu;

                  b)

                  ir izturīga pret nemehānisku iedarbību paredzētajos vides apstākļos, neapdraudot cilvēkus, mājdzīvniekus un īpašumu;

                  c)

                  neapdraud cilvēkus, mājdzīvniekus un īpašumu paredzamajos pārslodzes apstākļos.

      II PIELIKUMS
      IEKĀRTAS UN ELEMENTI, KAS NEIETILPST ŠĪS DIREKTĪVAS DARBĪBAS JOMĀ
      Elektroiekārtas lietošanai sprādzienbīstamā vidē
      Elektroiekārtas radioloģijas un medicīnas vajadzībām
      Kravas un pasažieru liftu elektriskās daļas
      Elektroenerģijas skaitītāji
      Kontaktdakšas un kontaktligzdas sadzīves vajadzībām
      Elektriskie žogu aktivatori
      Radioelektriskie traucējumi
      Specializētas elektroiekārtas lietošanai uz kuģiem, aviācijā vai uz dzelzceļa, kas atbilst to starptautisko organizāciju izstrādātiem drošuma noteikumiem, kuros piedalās dalībvalstis.
      Pēc individuāla pasūtījuma izgatavoti novērtēšanas komplekti, kas paredzēti lietošanai vienīgi pētniecības un izstrādes objektos šādiem nolūkiem.

      III PIELIKUMS
      A MODULIS

         Iekšējā ražošanas kontrole

      1.   Iekšējā ražošanas kontrole ir atbilstības novērtēšanas procedūra, ar kuru ražotājs izpilda 2., 3. un 4. punktā paredzētos pienākumus, kā arī nodrošina un paziņo uz savu atbildību, ka attiecīgās elektroiekārtas atbilst šīs direktīvas prasībām, kas uz tām attiecas.
      2.   Tehniskā dokumentācija

      Ražotājs izstrādā tehnisko dokumentāciju. Dokumentācija dara iespējamu elektroiekārtas atbilstības attiecīgajām prasībām novērtēšanu un ietver atbilstīgu apdraudējuma(-u) analīzi un novērtējumu. Tehniskajā dokumentācijā norāda piemērojamās prasības, un, ciktāl tas nepieciešams novērtēšanai, tā aptver elektroiekārtas projektēšanu, ražošanu un darbību. Tehniskajā dokumentācijā, ja vien tas iespējams, ir vismaz šādi elementi:

                  a)

                  vispārīgs elektroiekārtas apraksts;

                  b)

                  skiču projekts, rasējumi un detaļu, montāžas mezglu, strāvas slēgumu u. tml. shēmas;

                  c)

                  apraksti un skaidrojumi, kas vajadzīgi minēto rasējumu un shēmu, kā arī elektroiekārtas darbības izpratnei;

                  d)

                  to pilnībā vai daļēji piemēroto saskaņoto standartu saraksts, uz kuriem ir publicētas atsauces Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, 13. un 14. pantā minēto starptautisko vai valsts standartu saraksts un, ja minētie saskaņotie standarti vai starptautiskie vai valsts standarti nav piemēroti, to risinājumu apraksti, kas pieņemti, lai atbilstu šīs direktīvas drošuma mērķiem, tostarp citu tādu attiecīgo tehnisko specifikāciju saraksts, kuras tikušas piemērotas. Ja saskaņotie standarti vai 13. un 14. pantā minētie starptautiskie vai valsts standarti ir piemēroti daļēji, tehniskajā dokumentācijā norāda piemērotās standartu daļas;

                  e)

                  veikto projekta aprēķinu, veikto pārbaužu un citi rezultāti; un

                  f)

                  testēšanas ziņojumi.

            3.   Izgatavošana

      Ražotājs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izgatavošanas process un tā uzraudzība nodrošinātu izgatavotās elektroiekārtas atbilstību 2. punktā minētajai tehniskajai dokumentācijai un šīs direktīvas prasībām, kas uz to attiecas.
      4.   CE zīme un ES atbilstības deklarācija

                  4.1.

                  Ražotājs uzliek CE zīmi katrai elektroiekārtai, kas atbilst piemērojamajām šīs direktīvas prasībām.

                  4.2.

                  Ražotājs rakstiski sagatavo produkta modeļa ES atbilstības deklarāciju un kopā ar tehnisko dokumentāciju glabā to pieejamu valsts tirgus uzraudzības iestādēm 10 gadus pēc elektroiekārtas laišanas tirgū. ES atbilstības deklarācijā identificē elektroiekārtas modeli, kuram tā sagatavota.
                  ES atbilstības deklarācijas kopiju pēc pieprasījuma dara pieejamu attiecīgajām tirgus uzraudzības iestādēm.

            5.   Pilnvarotais pārstāvis

      Ražotāja pienākumus, kas izklāstīti 4. punktā, viņa uzdevumā un atbildībā var pildīt pilnvarotais pārstāvis ar noteikumu, ka tie ir precizēti pilnvarā.

      IV PIELIKUMS
      ES ATBILSTĪBAS DEKLARĀCIJA (Nr. XXXX) (1)

                  1.

                  Produkta modelis / produkts (produkta, tipa, partijas vai sērijas numurs):

                  2.

                  Ražotāja vai viņa pilnvarotā pārstāvja nosaukums un adrese:

                  3.

                  Šī atbilstības deklarācija ir izdota vienīgi uz ražotāja atbildību.

                  4.

                  Deklarācijas priekšmets (elektroiekārtas identifikācija, kas nodrošina tās izsekojamību; vajadzības gadījumā tajā var iekļaut pietiekami skaidru krāsainu attēlu, lai elektroiekārtu varētu identificēt):

                  5.

                  Iepriekš aprakstītais deklarācijas priekšmets atbilst attiecīgajam Savienības saskaņošanas tiesību aktam:

                  6.

                  Atsauces uz attiecīgajiem izmantotajiem saskaņotajiem standartiem vai uz citām tehniskajām specifikācijām, attiecībā uz ko tiek deklarēta atbilstība:

                  7.

                  Papildu informācija:
                  Parakstīts šādas personas vārdā:
                  (izdošanas vieta un datums):
                  (vārds, uzvārds, amats) (paraksts):

         (1)  Ražotājam atbilstības deklarācijai nav obligāti jāpiešķir numurs.

      V PIELIKUMS

         Termiņi to direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanas dienas, kuras minētas Direktīvas 2006/95/EK V pielikuma B daļā

         (minēti 27. pantā)

                  Direktīva

                  Tansponēšanas termiņš

                  Piemērošanas diena

                  73/23/EEK

                  1974. gada 21. augusts (1)

                  —

                  93/68/EEK

                  1994. gada 1. jūlijs

                  1995. gada 1. janvāris (2)

         (1)  Attiecībā uz Dāniju termiņu pagarināja līdz pieciem gadiem, t. i., līdz 1978. gada 21. februārim. Skatīt Direktīvas 73/23/EEK 13. panta 1. punktu.

         (2)  Līdz 1997. gada 1. janvārim dalībvalstis ļauj laist tirgū un nodot ekspluatācijā ražojumus, kas atbilst marķējuma noteikumiem, kuri bija spēkā līdz 1995. gada 1. janvārim. Skatīt Direktīvas 93/68/EEK 14. panta 2. punktu.

      VI PIELIKUMS
      ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 2006/95/EK

                  Šī direktīva

                  1. pants

                  1. panta otrā daļa

                  2. pants

                  3. pants

                  3. pants

                  4. pants

                  4. pants

                  5. pants

                  5. pants

                  12. pants

                  6. pants

                  13. pants

                  7. pants

                  14. pants

                  8. panta 1. punkts

                  16. un 17. pants

                  8. panta 2. punkts

                  —

                  8. panta 3. punkts

                  —

                  9. pants

                  18. līdz 20. pants

                  10. pants

                  16. un 17. pants

                  11. pants

                  —

                  12. pants

                  —

                  13. pants

                  26. panta 2. punkts

                  14. pants

                  27. pants

                  15. pants

                  28. pants

                  I pielikums

                  I pielikums

                  II pielikums

                  II pielikums

                  III pielikums

                  15. un 16. pants un IV pielikums

                  IV pielikums

                  III pielikums

                  V pielikums

                  V pielikums

      EIROPAS PARLAMENTA PAZIŅOJUMS
      Eiropas Parlaments uzskata, ka tikai tādos gadījumos un tiktāl, cik īstenošanas akti Regulas (ES) Nr. 182/2011 izpratnē tiek apspriesti sanāksmēs komitejās, tās var uzskatīt par “komitoloģijas komitejām” nozīmē, kas noteikta Pamatnolīguma par Eiropas Parlamenta un Komisijas attiecībām I pielikumā. Tādējādi uz komiteju sanāksmēm attiecas Pamatnolīguma par Eiropas Parlamenta un Komisijas attiecībām 15. punkta noteikumi gadījumos, kad un tiktāl, cik tiek apspriesti citi jautājumi.


title: Komisijas Direktīva 97/2004/EK (2004. gada 27. septembris), ar ko groza Komisijas Direktīvu 2004/60/EK attiecībā uz termiņiem(Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.9.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 301/53

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 97/2004/EK
   (2004. gada 27. septembris),
   ar ko groza Komisijas Direktīvu 2004/60/EK attiecībā uz termiņiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas 2004. gada 23. aprīļa Direktīvu 2004/60/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu hinoksifēnu kā aktīvo vielu (2), šo vielu iekļauj šīs direktīvas I pielikumā.

               (2)

               Pēc jaunas aktīvās vielas iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks, lai ieviestu Direktīvas 91/414/EEK noteikumus attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur šo aktīvo vielu, un īpaši, lai pārskatītu spēkā esošās pagaidu atļaujas un lai šādas atļaujas pārveidotu par pastāvīgām atļaujām, tās grozot vai anulējot saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK.

               (3)

               Ar Direktīvu 2004/60/EEK noteiktie ieviešanas termiņu ierobežojumi nav saskaņā ar tiem, kas noteikti citām jaunajām aktīvajām vielām. Pašreizējā pārskatīšanās posmā ir jāsaskaņo pieeja visām jaunajām aktīvajām vielām.

               (4)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 2004/60/EK.

               (5)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2004/60/EK 3. pantā tiek izdarīti šādi grozījumi:
   2. punktu aizstāj ar šo:

      “2.   Katrs atļautais augu aizsardzības līdzeklis, kas satur hinoksifēnu kā vienīgo aktīvo vielu vai kā vienu no vairākām aktīvajām vielām, kuras ne vēlāk kā līdz 2004. gada 31. augustam ir uzskaitītas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, dalībvalstis atkārtoti novērtē šo līdzekli saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas pilda šīs direktīvas III pielikumā noteiktās prasības. Pamatojoties uz šo vērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā norādītajiem nosacījumiem.
      Ievērojot šo noteikumu, dalībvalstis:

                  a)

                  gadījumā, ja līdzeklis satur hinoksifēnu kā vienīgo aktīvo vielu, vajadzības gadījumā groza vai anulē atļauju, vēlākais, līdz 2006. gada 28. februārim vai

                  b)

                  gadījumā, ja līdzeklis satur hinoksifēnu kā vienu no vairākām aktīvajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai anulē atļauju līdz 2006. gada 28. februārim, vai līdz datumam, kas paredzēts šādu grozījumu vai anulēšanas veikšanai attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām iekļāva attiecīgo vielu vai vielas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, atkarībā no tā, kurš no šiem datumiem ir vēlākais”.

   2. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2004. gada 1. septembrī.
   3. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2004. gada 27. septembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         David BYRNE

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/71/EK (OV L 127, 29.4.2004., 104. lpp.).

      (2)  OV L 120, 24.4.2004., 39. lpp.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/11/EK ( 2008. gada 11. marts), ar ko Direktīvu 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               19.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 76/37

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/11/EK
   (2008. gada 11. marts),
   ar ko Direktīvu 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 44. un 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/71/EK (4) ir paredzēts, ka konkrēti pasākumi ir jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (5).

               (2)

               Lēmumu 1999/468/EK grozīja ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, kas izmantojama, pieņemot pasākumus, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, inter alia, svītrojot dažus no šiem elementiem vai papildinot šo aktu ar jauniem nebūtiskiem elementiem.

               (3)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Deklarāciju (6) par Lēmumu 2006/512/EK, lai regulatīvo kontroles procedūru piemērotu jau tiem spēkā esošajiem tiesību aktiem, kas ir pieņemti saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, šie tiesību akti ir jāpielāgo saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām.

               (4)

               Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt pasākumus, kas nepieciešami Direktīvas 2003/71/EK īstenošanai, lai ņemtu vērā tehniskās izmaiņas finanšu tirgos un nodrošinātu vienotu šīs direktīvas piemērošanu. Šie pasākumi ir paredzēti, lai pieņemtu definīcijas un izstrādātu vai papildinātu Direktīvas 2003/71/EK noteikumus ar sīki izstrādātu specifikāciju par prospekta formu un saturu. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus Direktīvas 2003/71/EK elementus, papildinot to ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a punktā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (5)

               Direktīvā 2003/71/EK ir paredzēts laika ierobežojums attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām. Deklarācijā par Lēmumu 2006/512/EK Eiropas Parlaments, Padome un Komisija paziņoja, ka Lēmumā 2006/512/EK ir piedāvāts pietiekams un uz visām jomām attiecināms risinājums Eiropas Parlamenta vēlmei kontrolēt koplēmuma procedūrā pieņemto tiesību aktu īstenošanu un tāpēc ieviešanas pilnvaras Komisijai būtu jāpiešķir bez laika ierobežojuma. Eiropas Parlaments un Padome turklāt paziņoja, ka tie nodrošinās, ka pēc iespējas ātrāk tiek pieņemti priekšlikumi, kuru mērķis ir atcelt noteikumus tiesību aktos, kas paredz laika ierobežojumu attiecībā uz ieviešanas pilnvaru piešķiršanu Komisijai. Pēc regulatīvās kontroles procedūras ieviešanas noteikumi, ar kuriem nosaka minēto laika ierobežojumu Direktīvā 2003/71/EK, būtu jāsvītro.

               (6)

               Komisijai būtu regulāri jāizvērtē, kā darbojas noteikumi par tai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām, lai Eiropas Parlaments un Padome varētu noteikt, vai šo pilnvaru apjoms un Komisijai piemērotās procedurālās prasības ir atbilstīgas un nodrošina efektīvu un demokrātisku pārskatatbildību.

               (7)

               Tādēļ būtu atbilstīgi jāgroza Direktīva 2003/71/EK.

               (8)

               Tā kā grozījumi, ko Direktīvā 2003/71/EK veic ar šo direktīvu, ir tehniski un attiecas vienīgi uz komitejas procedūru, dalībvalstīm tie nav jātransponē. Tādēļ nav nepieciešams pieņemt attiecīgus noteikumus,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi
   Ar šo Direktīvu 2003/71/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 2. panta 4. punktu, 4. panta 3. punktu, 5. panta 5. punktu, 7. panta 1. punktu, 8. panta 4. punktu, 11. panta 3. punktu, 13. panta 7. punktu, 14. panta 8. punktu un 15. panta 7. punktu groza šādi:

                           a)

                           svītro vārdkopu “saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru”;

                           b)

                           pievieno šādu teikumu:
                           “Pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 2.a punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”;

               2)

               direktīvas 20. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
               “3.   Lai nodrošinātu vienādu šīs direktīvas piemērošanu, Komisija pieņem īstenošanas pasākumus, lai noteiktu vispārīgus atbilstības kritērijus, kuru pamatā ir 5. un 7. pantā izklāstītās prasības. Pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 2.a punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
               Pamatojoties uz iepriekšminētajiem kritērijiem, Komisija saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru var pieņemt īstenošanas pasākumus, nosakot, ka trešā valsts saistībā ar saviem tiesību aktiem, praksi vai procedūrām, kas pamatojas uz starptautisku organizāciju noteiktiem starptautiskiem standartiem, to skaitā uz IOSCO informācijas izpaušanas standartiem, nodrošina tajā izstrādāto prospektu atbilstību šai direktīvai.”;

               3)

               direktīvas 24. pantu groza šādi:

                           a)

                           pievieno šādu punktu:
                           “2.a   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1.līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.”;

                           b)

                           3. un 4. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
                           “3.   Komisija līdz 2010. gada 31. decembrim un pēc tam vismaz reizi trijos gados pārskata noteikumus par tai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām un sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šo pilnvaru darbību. Ziņojumā jo īpaši izskata nepieciešamību Komisijai ierosināt šīs direktīvas grozījumus, lai nodrošinātu Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru pienācīgu darbības jomu. Atzinumam par to, vai grozījums ir vai nav nepieciešams, pievieno sīki izklāstītu iemeslu pārskatu. Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno likumdošanas priekšlikumu, lai grozītu noteikumus, ar ko Komisijai piešķir ieviešanas pilnvaras.”

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 11. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. LENARČIČ

      (1)  OV C 161, 13.7.2007., 45. lpp.

      (2)  OV C 39, 23.2.2007., 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. novembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 3. marta Lēmums.

      (4)  OV L 345, 31.12.2003., 64. lpp.

      (5)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (6)  OV C 255, 21.10.2006., 1. lpp.


title: Padomes Direktīva (1989. gada 14. jūnijs) par pārtikas produktu oficiālo kontroli

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0397

Oficiālais Vēstnesis L 186 , 30/06/1989 Lpp. 0023 - 0026 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0047  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0047

		Padomes Direktīva(1989. gada 14. jūnijs)par pārtikas produktu oficiālo kontroli(89/397/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā tirdzniecība ar pārtikas produktiem ir viens no svarīgākajiem kopējā tirgus aspektiem; tā kā visām dalībvalstīm jācenšas aizsargāt savu pilsoņu veselība un mantiskās intereses; tā kā veselības aizsardzībai jāpiešķir beznosacījuma prioritāte un tādēļ nepieciešams saskaņot oficiālo pārtikas produktu kontroli, kā arī uzlabot tās efektivitāti;tā kā attiecībā uz šo kontroles veidu dažu valstu tiesību aktos tomēr pastāv tik lielas atšķirības, ka tās ierobežo brīvu preču apriti;tā kā tādēļ minētos tiesību aktus vajag tuvināt;tā kā vispirms vajag saskaņot vispārējos principus, kas nosaka šādas kontroles veikšanu;tā kā vajadzības gadījumā papildu vispārējiem principiem var pieņemt īpašus noteikumus;tā kā šīs direktīvas mērķis ir verificēt pārtikas produktu atbilstību tiesību aktiem pārtikas jomā; tā kā šajos tiesību aktos ietilpst veselības normas, noteikumi par produktu sastāvu un kvalitātes normas, kas domātas patērētāju mantisko interešu aizsardzībai, kā arī noteikumi par patērētājiem paredzēto informāciju un godprātīgiem tirdzniecības darījumiem;tā kā vienlaikus ar pārtikas produktiem jākontrolē arī materiāli un priekšmeti, kuriem paredzēts nonākt saskarē ar šādiem produktiem;tā kā, lai pabeigtu iekšējā tirgus izveidi, pārtikas produkti, ko paredzēts transportēt pāri Kopienas iekšējām robežām, jāpārbauda ar tikpat lielu rūpību kā tie pārtikas produkti, kurus paredzēts pārdot tajā dalībvalstī, kurā tie ražoti;tā kā pārbaude tādēļ principā ir jāpamato ar normām, kas ir spēkā dalībvalstī, kurā ražots produkts; tā kā šāds princips tomēr nav jāpiemēro, ja ar pārbaudes iestādes atzītiem un piemērotiem līdzekļiem, tostarp, iesniedzot tirdzniecības dokumentus, pierāda, ka attiecīgo produktu paredzēts sūtīt uz citu dalībvalsti un ka tas atbilst minētajā dalībvalstī spēkā esošajām normām;tā kā pārbaudes jāveic regulāri, lai nodrošinātu efektīvu darbu; tā kā nevajag ierobežot pārbaužu priekšmetu, ražošanas posmu vai brīdi, kad tās būtu ērti veikt, un tā kā to veidam jābūt vispiemērotākajam, lai nodrošinātu efektivitāti;tā kā, lai nodrošinātu neizvairīšanos no pārbaudes procedūrām, vajag noteikt, ka dalībvalstis nedrīkst izslēgt kādu produktu no attiecīgas pārbaudes tāpēc, ka to paredzēts eksportēt ārpus Kopienas;tā kā inspektoriem jāpiešķir pienācīgas pilnvaras;tā kā, no vienas puses, uzņēmumiem nevajag piešķirt tiesības iebilst pret pārbaudēm, bet, no otras puses, tomēr jāievēro to likumīgās tiesības, jo īpaši tiesības uz ražošanas noslēpumu un pārsūdzības tiesības;tā kā iestādes, kas atbildīgas par pārtikas produktu kontroli, katrā dalībvalstī var būt atšķirīgas; tā kā šī iemesla dēļ katrā dalībvalstī ir vēlams publicēt šajā jomā kompetento iestāžu sarakstu, norādot teritorijas, par kurām tās ir atbildīgas, kā arī atzīto laboratoriju sarakstu, kas drīkst veikt šādai kontrolei nepieciešamās analīzes;tā kā oficiālajai kontrolei jāsniedz efektīvs ieguldījums, novēršot tiesību aktu pārtikas produktu jomā pārkāpumus; tā kā tālab jāsastāda programmas, ņemot vērā piemērotus kritērijus;tā kā, neraugoties uz to, ka dalībvalstīm vissvarīgāk ir izveidot savas pārbaudes programmas, nepieciešams sagatavot arī koordinētās programmas Kopienas līmenī, lai sekmētu iekšējā tirgus izveidi un darbību;tā kā, vienlaikus īstenojot atsevišķo valstu programmas un koordinētās programmas, veidosiespieredze, kuras šobrīd vēl lielā mērā trūkst; tā kā, ņemot vērā šādu pieredzi var rasties vajadzība pārskatīt šo direktīvu, lai uzlabotu tās ieviestos pasākumus;tā kā dalībvalstīm zināmā mērā vajadzētu piešķirt brīvu izvēli attiecībā uz praktiskajiem līdzekļiem, kā veikt pārbaudes, lai neapdraudētu sistēmas, kas sevi jau pierādījušas un ir izrādījušās vislabāk piemērotas katras dalībvalsts konkrētajai situācijai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva nosaka vispārējus principus, kā veikt pārtikas produktu oficiālo kontroli.2. Šajā direktīvā "pārtikas produktu oficiālā kontrole" – turpmāk saukta "kontrole" – nozīmē pārbaudi, ko veic kompetentās iestādes, lai noteiktu, vai:- pārtikas produkti,- pārtikas piedevas, vitamīni, minerālsāļi, mikroelementi un citas piedevas, kuras paredzēts pārdot šādā statusā,- materiāli un priekšmeti, kuriem paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem,atbilst normām, kuru mērķis ir novērst risku veselības aizsardzībai, garantējot taisnīgus tirdzniecības darījumus vai aizsargājot patērētāju intereses, tostarp normām par patērētājiem sniedzamo informāciju.3. Šo direktīvu piemēro, neskarot noteikumus, kas pieņemti speciālu Kopienas noteikumu sakarā.4. Šī direktīva neattiecas uz metroloģisko kontroli.2. pants1. Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kontrole tiek veikta saskaņā ar šo direktīvu.2. Dalībvalstis nodrošina, lai produkti, kurus paredzēts sūtīt uz citu dalībvalsti, tiktu pārbaudīti tikpat rūpīgi kā tie produkti, kurus paredzēts pārdot pašu valsts teritorijā.3. pantsDalībvalstis neatceļ kādam produktam veicamo kontroli, pamatojoties uz iemeslu, ka to paredzēts eksportēt ārpus Kopienas.4. pants1. Pārbaudes tiek veiktas:a) regulāri;b) pastāvot aizdomām par neatbilstību.2. Pārbaudes tiek veiktas, izmantojot līdzekļus, kas samērojami ar nosakāmo galarezultātu.3. Pārbaudei jāattiecas uz visiem ražošanas, izgatavošanas, importa uz Kopienu, apstrādes, glabāšanas, transportēšanas, sadales un tirdzniecības posmiem.4. Vispārējs noteikums ir pārbaužu veikšana, iepriekš nebrīdinot.5. Vispārējs noteikums ir, ka pārbaudēm katrā konkrētajā gadījumā no 3. punktā sniegtā uzskaitījuma izvēlas to posmu vai posmus, kas ir vislietderīgākais(ie) pārbaudes veikšanai.5. pantsKontrole sastāv no vienas vai vairākām secīgām darbībām atbilstīgi 6. līdz 9. panta noteikumiem un, ņemot vērā veicamo pārbaudi:1) pārbaude;2) paraugu ņemšana un analizēšana;3) personāla higiēnas pārbaude;4) rakstisko un dokumentālo materiālu pārbaude;5) jebkuru uzņēmumā pieņemto verifikācijas sistēmu un iegūto rezultātu pārbaude.6. pants1. Pārbaude attiecas uz:a) atrašanās vietas, telpu, biroju, rūpnīcas apkārtnes, transportlīdzekļu, iekārtu un aprīkojuma stāvokli un izmantošanu, veicot to dažādos 4. panta 3. punktā minētajos posmos;b) izejmateriāliem, sastāvdaļām, tehnoloģiskajiem palīglīdzekļiem un citiem izstrādājumiem, kas tiek izmantoti pārtikas produktu sagatavošanā un ražošanā;c) pusfabrikātiem;d) gatavo produkciju;e) materiāliem un priekšmetiem, kuriem paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem;f) tīrīšanas un apkopes līdzekļiem un procesiem, kā arī pesticīdiem;g) pārtikas produktu ražošanas vai pārstrādes procesiem;h) pārtikas produktu marķējumu un noformējumu;i) konservēšanas metodēm.2. Darbības, kas uzskaitītas 1. punktā, vajadzības gadījumā drīkst papildināt ar:- pārrunām ar pārbaudāmā uzņēmuma vadītāju un tajā strādājošajām personām,- lielumu nolasījumiem no uzņēmumā uzstādītajiem mērinstrumentiem,- uzņēmumā uzstādīto instrumentu mērījumu pārbaudi, ko veic kompetentā iestāde, izmantojot savus instrumentus.7. pants1. Analīzēm var paņemt 6. panta 1. punkta b) līdz f) apakšpunktā minēto produktu paraugus.Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu iespēju iegūt citu atzinumu par pārbaudāmajiem objektiem.2. Analīzes veic oficiālas laboratorijas.Dalībvalstis var pilnvarot arī citas laboratorijas veikt šādas analīzes.8. pantsPersonām, kuras darba gaitā nokļūst tiešā vai netiešā saskarē ar materiāliem un produktiem, kas minēti 6. panta 1. punkta b) līdz f) apakšpunktā, ir pakļautas 5. panta 3. punktā minētajai higiēnas kontrolei.Šīs kontroles mērķis ir pārbaudīt, vai tiek ievēroti veselības standarti attiecībā uz personīgo tīrību un apģērbu. To veic neatkarīgi no medicīniskajām pārbaudēm.9. pants1. Inspektori var ņemt vērā rakstiskos un dokumentāros materiālus, kas atrodas fizisko un juridisko personu rīcībā dažādos ražošanas posmos, kas uzskaitīti 4. panta 3. punktā.2. Inspektori drīkst arī nokopēt rakstiskos un dokumentāros materiālus, kas tiem iesniegti pārbaudes gaitā, vai arī sagatavot to izrakstus.10. pantsJa inspektori atrod pārkāpumu vai viņiem rodas aizdomas par tāda esamību, viņi veic nepieciešamos pasākumus.11. pants1. Dalībvalstis nodrošina, lai inspektoriem būtu tiesības veikt no 6. līdz 10. punktam paredzētās darbības.2. Dalībvalstis nosaka, ka attiecīgajām fiziskajām un juridiskajām personām jāpakļaujas ikvienai pārbaudei, kas tiek veikta saskaņā ar šo direktīvu, un jāpalīdz inspektoriem, izpildot savus pienākumus.12. pants1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai attiecīgajām fiziskajām un juridiskajām personām nodrošinātu pārsūdzības tiesības pret kompetento iestāžu pieņemtajiem pasākumiem, kas saistīti ar pārbaudi.2. Tās nosaka, ka inspektoriem jāsaglabā dienesta noslēpums.13. pantsLai nodrošinātu šīs direktīvas vienādu piemērošanu visās dalībvalstīs, Komisija gada laikā kopš tās pieņemšanas sniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par:a) dalībvalstīs pastāvošo standartu attiecībā uz pārtikas inspektoru mācībām;b) iespēju pieņemt Kopienas noteikumus par inspektoru pamatapmācības un turpmākas apmācības saturu;c) iespēju noteikt Kopienas kvalitātes standartus visām laboratorijām, kas iesaistītas pārbaudēs un paraugu ņemšanā saskaņā ar šo direktīvu;d) iespēju izveidot Kopienas pārbaudes dienestu, tostarp informācijas apmaiņas iespējām starp visām institūcijām un personām, kas iesaistītas pārbaudēs.14. pants1. Dalībvalstu kompetentā iestāde vai iestādes sastāda iepriekšējas programmas, kur noteikts pārbaužu raksturs un biežums, kuras atbilstīgi 4. panta 1. punkta a) apakšpunktam veicamas regulāri noteiktā laikposmā.2. Katra gada 1. maijā dalībvalstis nosūta Komisijai visu nepieciešamo informāciju par 1. punktā minēto programmu izpildi iepriekšējā gadā, norādot:- kritērijus, kas tiek izmantoti, sastādot šīs programmas,- veicamo pārbaužu skaitu un veidu,- pārkāpumu skaitu un veidu.3. Katra gada 16. oktobrī, sākot no 1991. gada, Komisija, konsultējusies ar dalībvalstīm saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas produktu komitejas kārtību, sniedz tām ieteikumu par pārbaužu koordinēto programmu nākamajam gadam. Šo ieteikumu vēlāk pēc vajadzības var pielāgot koordinētās programmas īstenošanas gaitā.Koordinētajā programmā jo sevišķi jānosaka prioritārās secības kritēriji, kas tiks izmantoti tās īstenošanas gaitā.Informācijai, kas noteikta 2. punktā, jāietver atsevišķa sadaļa par koordinētās programmas īstenošanu.4. Četrus gadus pēc šīs direktīvas publicēšanas Komisija sniedz Padomei ziņojumu par šā panta piemērošanu, vajadzības gadījumā to papildinot ar attiecīgiem priekšlikumiem.15. pantsKatra dalībvalsts paziņo Komisijai:- kompetentās iestādes vai iestāžu nosaukumu, to teritoriālo piekritību un funkciju apmēru,- to oficiālo laboratoriju vai kompetento iestāžu pilnvaroto laboratoriju nosaukumus, kuras atbildīgas par analīžu veikšanu saistībā ar kontroli.Šos sarakstus publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā.16. pantsDalībvalstis ne vēlāk kā 12 mēnešus no šīs direktīvas publicēšanas pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu šo direktīvu ne vēlāk kā 24 mēnešus no tās publicēšanas [4]. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.17. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1989. gada 4. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Solbes[1] OV C 20, 27.1.1987., 6. lpp., OV C 88, 5.4.1987., 14. lpp., un OV C 131, 27.5.1989., 6. lpp.[2] OV C 345, 21.12.1987., 80. lpp., un OV C 120, 16.5.1989.[3] OV C 347, 22.22.1987., 1. lpp.[4] Šī direktīva paziņota dalībvalstīm 1995. gada 20. jūnijā.--------------------------------------------------