title: Padomes Direktīva (1991. gada 21. marts), ar ko devīto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0173

Oficiālais Vēstnesis L 085 , 05/04/1991 Lpp. 0034 - 0036 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 10 Lpp. 0076  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 10 Lpp. 0076

		Padomes Direktīva(1991. gada 21. marts),ar ko devīto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem(91/173/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā jānosaka pasākumi, kuru mērķis ir līdz 1992. gada 31. decembrim pakāpeniski izveidot iekšējo tirgu; tā kā iekšējais tirgus ir telpa bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite;tā kā gan pentahlorfenols (CAS Nr. 87-86-5), gan tā savienojumi ir vielas, kas ir bīstamas cilvēkiem un videi, un jo īpaši ūdens videi; tā kā minēto vielu lietošana jāreglamentē;tā kā ierobežojumi, kas atsevišķās dalībvalstīs jau ir noteikti attiecībā uz iepriekšminēto vielu vai šīs vielas saturošu preparātu lietošanu vai tirgū laišanu, tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi un darbību; tā kā tādēļ jātuvina dalībvalstu tiesību akti šajā jomā un līdz ar to jāgroza I pielikums Direktīvai 76/769/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/678/EEK [5];tā kā Komisija izstrādās koordinētu Kopienas stratēģiju attiecībā uz koksnes konservācijai lietotu ķīmisku produktu tirgū laišanu un lietošanu; tā kā šīs stratēģijas pamatā ir informācija, ko tai sniedz dalībvalstis, jo īpaši par riska novērtējumu cilvēkiem un videi, vienlaikus ņemot vērā dažādās problēmas, ko rada koksnes konservācija dalībvalstīs;tā kā šī direktīva neskar pašlaik spēkā esošos Kopienas tiesību aktus, kas attiecas uz daudz stingrāku ierobežojumu iespējamo pieņemšanu dalībvalstīs attiecīgo vielu un preparātu lietošanai darba vietā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/769/EEK I pielikumu papildina ar šādu punktu:"23.Pentahlorfenols (CAS Nr. 87-86-5) un tā sāļi un esteri | vielās vai preparātos, ko laiž tirgū, nelieto masas koncentrācijā, kas ir vienāda ar 0,1 %vai lielāka par to. Izņēmuma kārtā šis noteikums neattiecas uz vielām un preparātiem, kas paredzēti lietošanai rūpnieciskās iekārtās, kuras nepieļauj pentahlorfenola (PCP) emisiju un/vai izplūdi daudzumos, kas pārsniedz spēkā esošajos tiesību aktos paredzētos: a)koksnes apstrādē.Tomēr apstrādātu koksni nedrīkst izmantot:ēku iekšpusē, dekoratīvā vai kādā citā nolūkā (dzīvojamās, darba, atpūtas telpās);tādu trauku izgatavošanai, kas domāti audzēšanas nolūkam, un tāda iepakojuma atkārtotai apstrādei un izgatavošanai, kurš var nonākt saskarē ar neapstrādātiem produktiem, starpproduktiem un/vai galaproduktiem, kuri paredzēti lietošanai pārtikā un/vai dzīvnieku barošanai, vai citu tādu materiālu atkārtotai apstrādei un izgatavošanai, kas šos produktus var piesārņot, kā arī jebkurai atkārtotai apstrādei;b)kokšķiedru un tādu īpaši izturīgu audumu piesūcināšanai, kas nekādā ziņā nav paredzēti apģērbam vai dekoratīvam mājas aprīkojumam;c)par sintēzes un/vai apstrādes vielu rūpnieciskos procesos;d)īpaša izņēmuma kārtā dalībvalstis katrā atsevišķā gadījumā to teritorijā var pilnvarot specializētus profesionāļus veikt pārbaudi darbībā, kā arī kultūras, mākslas un vēsturiskas nozīmes ēkām vai ārkārtas situācijās veikt to kokmateriālu un mūrējumu aizsargājošo apstrādi, kas inficēti ar sausās trupes sēni (Serpula lacrymans) un brūnās trupes sēnēm.Ne vēlāk kā trīs gadus pēc direktīvas īstenošanas šos izņēmumus pārskata, ņemot vērā jaunās zināšanas un tehnikas attīstību. Katrā ziņā: a)pentahlorfenolā, ko izmanto vienu pašu vai preparātu sastāvā saskaņā ar iepriekšminētajiem izņēmumiem, kopējam heksahlordibenzparadioksīna (H6CDD) saturam jābūt līdz četrām daļām uz miljonu (ppm);b)šīs vielas un preparātus nedrīkst:laist tirgū, izņemot 20 vai vairāk litru iepakojumus;pārdot plašai sabiedrībai.Neierobežojot citu Kopienas noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, šādu preparātu iepakojums skaidri un neizdzēšami jāmarķē: "Paredzēts tikai rūpnieciskai un profesionālai lietošanai". Turklāt šo noteikumu nepiemēro atkritumiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 75/442/EEK un 78/319/EEK." |2. pants1. Dalībvalstis līdz 1991. gada 31. decembrim dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.2. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1992. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 21. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Wohlfart[1] OV C 117, 4.5.1988., 14. lpp.[2] OV C 291, 20.11.1989., 58. lpp. un OV C 48, 25.2.1991.[3] OV C 208, 8.8.1988., 55. lpp.[4] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[5] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/2/EK (2003. gada 6. janvāris) par arsēna tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK desmitais pielāgojums tehnikas attīstībai)dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0002

Oficiālais Vēstnesis L 004 , 09/01/2003 Lpp. 0009 - 0011

		Komisijas Direktīva 2003/2/EK(2003. gada 6. janvāris)par arsēna tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK desmitais pielāgojums tehnikas attīstībai)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/62/EK [2], un jo īpaši tās 2. panta a) punktu, kurš ieviests ar Padomes Direktīvu 89/678/EEK [3],tā kā:(1) Padomes Direktīvā 89/677/EEK [4], ar ko astoto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK, ir noteikti daži arsēna tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumi.(2) Pārskatot Kopienas tiesību aktus par arsēna savienojumu lietošanu koksnes aizsardzībā pēc Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanās Eiropas Savienībai 1995. gadā, ir veikts riska novērtējums, kā arī priekšrocību un trūkumu analīze attiecībā uz to, ja papildus ierobežo arsēna lietošanu dažos koksnes aizsardzības līdzekļos [5].(3) Šis riska novērtējums ir nodots Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskajai komitejai (CSTEE) lietpratēju salīdzinošam novērtējumam [6], CSTEE ir secinājusi, ka galvenie riska faktori ir noteikti pareizi. Šie riska faktori ietver risku cilvēka veselībai, ko rada tādu kokmateriālu apglabāšana, kas apstrādāti ar koksnes aizsardzības līdzekļiem, kuri satur varu, hromu un arsēnu (CCA), un jo īpaši to risku bērnu veselībai, ko rada ar CCA apstrādātu kokmateriālu izmantošana rotaļlaukumu aprīkojumā. Ir konstatēs arī ūdens vides apdraudējums dažos jūras ūdeņos.(4) CSTEE turklāt ir devusi padomu, ka, ņemot vērā, cik maz ir zināšanu par iedarbību, kas rodas, ar arsēnu apstrādātiem kokmateriāliem nonākot atkritumu poligonos, ieteicams ievērot piesardzību un arsēnu izmanot koksnes aizsardzībā vienīgi gadījumos, kad tas ir absolūti nepieciešams.(5) Papildus izskatot arsēna ietekmi uz veselību [7], CSTEE ir secinājusi, ka šī viela ir gan genotoksiska, gan plaši pazīstama kancerogēna viela un ka lietderīgi ir ņemt vērā to, ka attiecībā uz kancerogēnu iedarbību nekāda robežvērtība nepastāv.(6) Ar CCA apstrādātu kokmateriālu atkritumi tiek klasificēti kā bīstamie atkritumi saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2000/532/EK (2000. gada 3. maijs), ar ko aizstāj Lēmumu 94/3/EK, ar kuru izveidots atkritumu saraksts saskaņā ar 1. pantu a) punktu Padomes Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem, un Padomes Lēmumu 94/904/EK, ar kuru izveidots bīstamo atkritumu saraksts saskaņā ar 1. panta 4. punktu Padomes Direktīvā 91/689/EK par bīstamajiem atkritumiem [8], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 2001/573/EK [9].(7) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK (1998. gada 16. februāris) par biocīdo produktu laišanu tirgū [10] ir paredzēti noteikumi par biocīdu atļaujas saskaņošanu Eiropas līmenī un Komisijas Regulā (EK) Nr. 1896/2000 (2000. gada 7. septembris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/8/EK par biocīdajiem produktiem 16. panta 2. punktā minētās programmas pirmo posmu [11] ir pieprasīts, lai saskaņā ar Direktīvu 98/8/EK izveidotajā pārskata programmā koksnes aizsardzības līdzekļus novērtētu prioritāri. Regulā (EK) Nr. 1896/2000 noteiktajā termiņā arsēns ir identificēts un reģistrēts kā aktīva viela. Pilna dokumentācija, kurā ir sniegts arsēna kā esošās vielas novērtējums, jāiesniedz līdz 2004. gada 28. martam.(8) Attiecībā uz riska novērtējumu un ņemot vērā piesardzības principu, līdz saskaņo noteikumus, ievērojot Direktīvu 98/8/EK, vai līdz pieņem lēmumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1896/2000 6. panta 3. punktu, tehnikas attīstībai jāpielāgo arsēna ierobežojumi, kas noteikti ar Direktīvu 76/769/EEK. Šī direktīva neattiecas uz jau lietošanā esošiem kokmateriāliem, kas apstrādāti ar CCA.(9) Šī direktīva jāpiemēro, neierobežojot Kopienas tiesību aktus, ar ko noteikts darba ņēmēju aizsardzības prasību minimums, jo īpaši Padomes Direktīvu 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumu ieviešanu, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā [12], Padomes Direktīvu 90/394/EEK (1990. gada 28. jūnijs) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu iedarbību darbā (Sestā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) [13], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/38/EK [14], un Padomes Direktīvu 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darbinieku veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (četrpadsmitā atsevišķā direktīva saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punktu) [15].(10) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to direktīvu pielāgošanu tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu groza, kā norādīts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstis ne vēlāk kā 2003. gada 30. jūnijā pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstis šos noteikumus piemēro vēlākais līdz 2004. gada 30. jūnijam.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 6. janvārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisErkki Liikanen[1] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[2] OV L 183, 12.7.2002., 58. lpp.[3] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[4] OV L 398, 30.12.1989., 19. lpp.[5] Tā riska novērtējums, ko veselībai un videi rada arsēns koksnes aizsardzības līdzekļos, un turpmāku tā tirdzniecības un lietošanas ierobežojumu ietekmes novērtējums, 1998.[6] http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/out18_en.html.[7] http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/out106_en.html.[8] OV L 226, 6.9.2000., 3. lpp.[9] OV L 203, 28.7.2001., 18. lpp.[10] OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.[11] OV L 228, 8.9.2000., 6. lpp.[12] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[13] OV L 196, 26.7.1990., 1. lpp.[14] OV L 138, 1.6.1999., 66. lpp.[15] OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 1976/769/EEK I pielikuma 20. punktuaizstāj ar šādu punktu:"20. Arsēna savienojumi | 1.Nedrīkst izmantot par vielām un preparātu sastāvdaļām, ko paredzēts lietot: |a)lai novērstu mikroorganismu, augu vai dzīvnieku nosēdumu veidošanos:uz laivu korpusiem,uz sprostiem, plostiem, tīkliem un visām citām ierīcēm vai aprīkojuma, ko izmanto zivkopībā vai gliemeņu audzēšanā,uz visām pilnīgi vai daļēji iegremdētām ierīcēm vai aprīkojuma; |b)koksnes aizsardzībā. Turklāt šādi apstrādātu koksni nedrīkst laist tirgū; |c)tomēr izņēmuma kārtā: |i)attiecībā uz vielām un preparātiem, ko izmanto koksnes aizsardzībā, tos drīkst lietot tikai rūpnieciskās iekārtās, kurās kokmateriālus piesūcina vakuumā vai paaugstinātā spiedienā, ja šie savienojumi ir C tipa vara, hroma, arsēna (CCA) šķīdumi vai neorganiski savienojumi. Šādi apstrādātus kokmateriālus nedrīkst laist tirgū, iekams aizsardzības līdzeklis nav nostiprinājies; |ii)attiecībā uz kokmateriālu apstrādi ar CCA šķīdumiem rūpnieciskās iekārtās saskaņā ar i) daļu tos var laist tirgū profesionālai un rūpnieciskai lietošanai ar noteikumu, ka koksnes struktūrai jābūt viengabalainai – tas vajadzīgs cilvēku un mājlopu drošībai – un ka tās izmantošanas laikā tai nav iespējams saskarties ar ādu:par koka konstrukciju būvelementiem sabiedriskās un saimniecības ēkās, administratīvās ēkās un ražošanas telpās,tiltos un tiltu konstrukcijās,par koka konstrukciju būvelementiem saldūdens zonās un iesāļos ūdeņos, piemēram, molos un tiltos,par trokšņa barjerām,lavīnu apturēšanā,margās un gājēju aizsargbarjerās uz automaģistrālēm,par noapaļotiem, no mizas atbrīvotiem skujkoku mietiem lopu iežogojumā,ietaisēs pret zemes noslīdēšanu,par elektroenerģijas pārvades un telekomunikāciju līniju stabiem,par pazemes dzelzceļa gulšņiem. |Neierobežojot citus Kopienas noteikumus par bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, katrs apstrādātais kokmateriāls, ko laiž tirgū, tiek atsevišķi marķēts šādi: "Lietot tikai profesionālās un rūpnieciskās ierīcēs, tikai profesionālā un rūpnieciskā nolūkā! Satur arsēnu". Turklāt uz visiem kokmateriāliem, ko laiž tirgū iepakojumos, jābūt arī etiķetei ar norādi "Strādājot ar šiem kokmateriāliem, lietot cimdus! Cērtot vai tamlīdzīgi rīkojoties ar šiem kokmateriāliem, lietot aizsargmasku pret putekļiem! Šo kokmateriālu atkritumus apstrādā kā bīstamus apstiprinātā uzņēmumā"; |iii)apstrādātus kokmateriālus, kas minēti i) un ii) daļā, nedrīkst izmantot:dzīvojamās vai mājsaimniecības ēkās neatkarīgi no izmantošanas mērķa,jebkādā nolūkā, ja pastāv risks atkārtotai saskarei ar ādu,jūras ūdeņos,lauksaimniecībā, izņemot par mietiem lopu iežogojumā, un celtniecībā saskaņā ar ii) daļu,nevienam nolūkam, ja apstrādātie kokmateriāli var nonākt saskarē ar starpproduktiem vai galaproduktiem, ko paredzēts lietot pārtikā un/vai dzīvnieku barībā. |2.Nedrīkst lietot par vielām un preparātu sastāvdaļām, kas paredzēti rūpniecības notekūdeņu attīrīšanai, neatkarīgi no lietojuma." |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 96/91/EK (1996. gada 17. decembris), ar kuru groza Direktīvu 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes jautājumiem, ievedot liellopu, aitu, kazu un cūku sugu dzīvniekus, svaigu gaļu vai produktus, kā pamatā ir gaļa, no trešām valstīm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0091

Oficiālais Vēstnesis L 013 , 16/01/1997 Lpp. 0026 - 0027

		Padomes Direktīva 96/91/EK(1996. gada 17. decembris),ar kuru groza Direktīvu 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes jautājumiem, ievedot liellopu, aitu, kazu un cūku sugu dzīvniekus, svaigu gaļu vai produktus, kā pamatā ir gaļa, no trešām valstīmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā Direktīvā 72/462/EEK [3], ar ko ir noteiktas veselības un veterinārās pārbaudes prasības, kas reglamentē to produktu, kam pamatā ir gaļa, ievešanu Kopienā, uz kuriem attiecas Direktīva 77/99/EEK [4];tā kā, ar Direktīvu 92/5/EEK [5] iekļaujot tīrītus, sālītus vai kaltētus un/vai termiski apstrādātus kuņģus, pūšļus un zarnas Direktīvas 77/99/EEK darbības jomā, uz šo produktu ievešanu attiecas Direktīvas 77/462/EEK prasības, un jo īpaši par prasību kļuva tas, ka tiem jānāk no saskaņā ar Direktīvu 77/462/EEK apstiprinātas kautuves;tā kā Komisija ierosināja tiem piemērot dažādus pasākumus un tos iekļaut Direktīvas 92/118/EEK [6] II pielikumā;tā kā Padome uzskata, ka tā bez ievešanas nosacījumiem, saskaņotiem sertifikātiem vai veterinārās ekvivalences līgumiem starp Kopienas galvenajiem partneriem nevar izteikt savu nostāju par šo priekšlikumu;tā kā, lai izvairītos no šo produktu tirdzniecības plūsmu pārtraukšanas ar konkrētām trešām valstīm no 1997. gada 1. janvāra, kas ir beigu datums pārejas pasākumiem, kuri attiecas uz šo produktu ievešanu, jāatļauj turpināt ievešanu no uzņēmumiem, kas sniedz Kopienas tiesību aktos prasītās veselības un veterinārās pārbaudes garantijas un kas nav atbilstoši Direktīvai 72/462/EEK apstiprinātas kautuves,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 72/462/EEK 21.b pantā iekļauj šādu otro daļu:"Iekams Komisija izstrādā ievešanas sertifikātus un to uzņēmumu sarakstus, no kuriem ieved zarnas vai citus Direktīvas 77/99/EEK 2. panta b) apakšpunkta v) apakšpunkta daļā minētos produktus, vai iekams noslēdz veterinārās ekvivalences līgumus un vēlākais līdz 1997. gada 31. decembrim, dalībvalstis drīkst šos produktus ievest saskaņā ar spēkā esošajām valsts tiesību normām, izņemot šā panta 1., 2. punktā un 4. punkta a) apakšpunkta i) apakšpunkta daļā noteiktās prasības.".2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1997. gada 1. janvārim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 17. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsI. Yates[1] OV C 341, 5.12.1994., 206. lpp.[2] OV C 397, 31.12.1994., 37. lpp.[3] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[4] OV L 26, 31.1.1977., 85. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/68/EK (OV L 332, 30.12.1995., 10. lpp.).[5] OV L 57, 2.3.1992., 1. lpp.[6] OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/340/EK (OV L 129, 30.5.1996., 35. lpp.).--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/85/EK ( 2009. gada 29. jūlijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu kumatetralilu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               30.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 198/28

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/85/EK
   (2009. gada 29. jūlijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu kumatetralilu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Kumatetralils ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 kumatetralils novērtēts atbilstīgi Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai rodenticīdos, kas ir Direktīvas 98/8/EK V pielikumā definētais 14. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Dānija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2005. gada 29. septembrī iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja izskatīšanas gaitā gūtos secinājumus 2009. gada 20. februārī iekļāva novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               No veikto pārbaužu rezultātiem izriet, ka biocīdie produkti, kurus izmanto par rodenticīdiem un kuri satur kumatetralilu, nevarētu radīt risku cilvēkiem, izņemot nejaušus negadījumus ar bērniem. Ir konstatēts risks attiecībā uz nemērķa dzīvniekiem. Tomēr patlaban kumatetralilu uzskata par būtisku ar sabiedrības veselību un higiēnu saistītu apsvērumu dēļ. Tāpēc ir pamatoti iekļaut kumatetralilu I pielikumā, lai nodrošinātu, ka biocīdiem produktiem, kurus izmanto par rodenticīdiem un kuri satur kumatetralilu, visās dalībvalstīs atļaujas var piešķirt, grozīt vai atsaukt saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punktu.

               (6)

               Ņemot vērā novērtējuma ziņojumā konstatēto, ir lietderīgi noteikt, ka produktu atļauju piešķiršanas procesā jāpiemēro īpaši riska mazināšanas pasākumi produktiem, kuri satur kumatetralilu un kurus izmanto par rodenticīdiem. Šādiem pasākumiem jābūt vērstiem uz primārās un sekundārās iedarbības riska mazināšanu attiecībā uz cilvēkiem un nemērķa dzīvniekiem. Tālab jānosaka noteikti ierobežojumi, piemēram, maksimālā koncentrācija, tādu galīgai lietošanai nesagatavotu produktu tirdzniecības aizliegums, kas satur šo aktīvo vielu, un aizliegums lietot aversīvas vielas, bet citi nosacījumi jāparedz dalībvalstīm katrā konkrētajā gadījumā atsevišķi.

               (7)

               Ņemot vērā konstatētos riskus, kumatetralils jāiekļauj I pielikumā tikai uz pieciem gadiem un jāveic salīdzinošais riska novērtējums saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 10. panta 5. punkta i) apakšpunkta otro daļu pirms tā atkārtotas iekļaušanas I pielikumā.

               (8)

               Ir svarīgi šīs direktīvas noteikumus piemērot vienlaikus visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur kumatetralilu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (9)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties attiecīgo jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (10)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai, jo īpaši – lai piešķirtu, grozītu vai atsauktu atļaujas kumatetralilu saturošiem 14. produktu veida biocīdiem ar nolūku nodrošināt to atbilstību Direktīvai 98/8/EK.

               (11)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (12)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2010. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 1. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 29. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Stavros DIMAS

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā iestarpina šādu ierakstu Nr. 28:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamajā biocīdajā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām
                     (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz to sastāvā esošajām aktīvajām vielām)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “28

                     Kumatetralils

                     Kumatetralils
                     EK Nr.: 227-424-0

                        CAS Nr.: 5836-29-3

                     980 g/kg

                     2011. gada 1. jūlijs

                     2013. gada 30. jūnijs

                     2016. gada 30. jūnijs

                     14

                     Ņemot vērā konstatētos riskus attiecībā uz nemērķa dzīvniekiem, pirms aktīvās vielas atkārtotas iekļaušanas I pielikumā jāveic salīdzinošs riska novērtējums saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 10. panta 5. punkta i) apakšpunkta otro daļu.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas piešķir ar šādiem nosacījumiem:

                                 1)

                                 Aktīvās vielas nominālā koncentrācija produktos, izņemot iezīmēšanas pulveri, nedrīkst pārsniegt 375 mg/kg, un drīkst atļaut izmantot tikai lietošanai gatavus produktus.

                                 2)

                                 Produkta sastāvā jābūt aversīvai vielai un attiecīgos gadījumos arī krāsvielai.

                                 3)

                                 Primāro un sekundāro iedarbību uz cilvēkiem, nemērķa dzīvniekiem un vidi pēc iespējas mazina, ņemot vērā un izmantojot visus piemērotos un pieejamos riska mazināšanas pasākumus. Citu starpā tiem pieskaitāms nosacījums, ka produktu var izmantot tikai profesionāliem lietojumiem, iepakojuma maksimāli pieļaujamā izmēra ierobežojums un pienākums noteikt, ka jāizmanto tikai pret piekļūšanu drošas un nodrošinātas ēsmas kastes.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Padomes Direktīva (1976. gada 21. decembris), ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK, 72/461/EEK un 72/462/EEK par veselības un veterinārajām problēmām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0098

Oficiālais Vēstnesis L 026 , 31/01/1977 Lpp. 0081 - 0084 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 8 Lpp. 0052  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 17 Lpp. 0056  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 8 Lpp. 0052  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0170  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0170

		Padomes Direktīva(1976. gada 21. decembris),ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK, 72/461/EEK un 72/462/EEK par veselības un veterinārajām problēmām(77/98/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā Kopienas paplašināšanās dēļ, atkāpjoties no esošajām Kopienas regulām, Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste zināmā mērā varēja saglabāt valsts noteikumus attiecībā uz veterinārajiem jautājumiem;tā kā Pievienošanās akta [3] 104. un 105. panta noteikumos iekļāva īpašu režīmu, ko piemēro šīm trijām dalībvalstīm; tā kā pēc tam pieņemtajos Kopienas tiesību aktos ir ieviesti līdzīgi noteikumi, kas bija loģisks sākotnējo noteikumu pagarinājums; tā kā tālab pieņēma 13. pantu Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā 72/461/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē svaigas gaļas tirdzniecību Kopienā [4] un 33. pantu Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes problēmām, ievedot liellopus, cūkas un svaigu gaļu no trešām valstīm [5], abās iepriekš minētās direktīvās pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 75/379/EEK [6];tā kā Pievienošanās akta 106. pants un citi iepriekš minētie noteikumi paredzēja, ka Komisijai vēlākais līdz 1976. gada 1. jūlijam jāiesniedz Padomei ziņojums un, ciktāl tas ir nepieciešams, attiecīgi priekšlikumi, lai rastu risinājumu problēmai, kas ir radusies šo atkāpju dēļ;tā kā pieņemtie risinājumi nedrīkst būt tādi, kas negatīvi ietekmē jau sasniegtos veselības un veterināros standartus, un ar tiem pēc iespējas jānodrošina dzīvnieku un gaļas brīva aprite;tā kā, ciktāl tas attiecas uz svaigu liellopu gaļu, slimības izplatīšanās risks neapšaubāmi ir mazāks nekā tad, ja notiek tirdzniecība ar dzīviem dzīvniekiem; tā kā turklāt nosacījumi, kas reglamentē tirdzniecību ar gaļu, esošajās direktīvās ir tādi, ka turpmākas īpašas garantijas nav vajadzīgas;tā kā, ciktāl tas attiecas uz dzīviem dzīvniekiem, pakāpeniski jāievieš sistēma, kas ir kopīga visās dalībvalstīs, atsevišķi izdalot dažādus dzīvnieku veidus atbilstīgi to radītajam apdraudējumam un, ņemot vērā vajadzību tirdzniecību paplašināt, pamatojoties uz pašreizējiem modeļiem; tā kā attiecīgi jāgroza Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīva 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 75/379/EEK;tā kā jābūt iespējai uz ieviešanu konkrētās dalībvalstīs no trešām valstīm turpināt attiecināt režīmu, kas ir vismaz tikpat stingrs kā tas režīms, kuru šajās dalībvalstīs pašlaik piemēro;tā kā ar Kopienas regulām, kas jo īpaši attiecas uz mutes un nagu sērgu un cūku mēri, jāatrod kopējs un pilnīgs visu šo problēmu risinājums;tā kā būtu pamatoti Īrijai un Apvienotajai Karalistei attiecībā uz Ziemeļīriju paredzēt īpašu pārejas laiku, kas šīm valstīm ļautu izdarīt grozījumus, kuri ir vajadzīgi, lai ieviestu Kopienas regulas;tā kā, ņemot vērā iegūto pieredzi, šķiet lietderīgi pagarināt ātras un efektīvas procedūras izmantošanu, lai veiktu tehniskus grozījumus konkrētos noteikumos vai lai noteiktu īstenošanas noteikumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsNo 1977. gada 1. janvāra Direktīvas 72/461/EEK 13. panta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"13. pantsLīdz 1982. gada 31. decembrim Īrijai un Lielbritānijai attiecībā uz Ziemeļīriju jautājumā par svaigas gaļas ievešanu ir atļauts saglabāt valsts noteikumus, kas attiecas uz aizsardzību pret mutes un nagu sērgu, ciktāl tās atbilst Līguma vispārīgajiem noteikumiem.Līdz 1977. gada 31. decembrim Dānijai, Īrijai un Lielbritānijai jautājumā par svaigas gaļas ievešanu ir atļauts saglabāt valsts noteikumus, kas attiecas uz aizsardzību pret cūku mēri, ciktāl tās atbilst Līguma vispārīgajiem noteikumiem."2. pantsDirektīvā 64/432/EEK iekļauj ar šādu 4.a pantu:"4.a pantsLīdz 1982. gada 31. decembrim Īrijai un Lielbritānijai attiecībā uz Ziemeļīriju jautājumā par liellopu ievešanu no citām dalībvalstīm, lai tos audzētu, turētu un nokautu, ir atļauts saglabāt valsts noteikumus, kas attiecas uz aizsardzību pret mutes un nagu sērgu, ciktāl tās atbilst Līguma vispārīgajiem noteikumiem.Padome līdz 1978. gada 1. janvārim ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma, kas jāiesniedz līdz 1977. gada 1. jūlijam, pieņem Direktīvas 64/432/EEK A, B un C pielikuma grozījumus vai citus pasākumus, tostarp noteikumus, kuri attiecas uz ierasto tirdzniecību starp Īriju un Apvienoto Karalisti."3. pantsNo 1978. gada 1. janvāra Direktīvā 64/432/EEK iekļauj ar šādu 4.b pantu:"4.b pantsNeskarot 4.a pantu, dalībvalstis, kuras ir bijušas brīvas no mutes un nagu sērgas vairāk kā divus gadus; kuras neveic regulāru vakcināciju, un kuras, atkāpjoties no šīs direktīvas prasībām, uz laika posmu, kas vēl jānosaka saskaņā ar 12. pantā paredzēto procedūru, neļauj to teritorijā ievest dzīvniekus, kuri ir vakcinēti pret minēto slimību, līdz 1982. gada 31. decembrim un, ievērojot Līguma vispārīgos noteikumus, dzīvnieku ievešanai to teritorijā, lai tos audzētu, turētu un nokautu, drīkst izvirzīt šādus nosacījumus.A. Ja šādi dzīvnieki ir no dalībvalsts, kura ir bijusi brīva no mutes un nagu sērgas vismaz divus gadus:1) kurā neveic vakcināciju pret mutes un nagu sērgu un neļauj pret minēto slimību vakcinētus dzīvniekus ievest tās teritorijā, dzīvniekiem jāatbilst šīs direktīvas prasībām, izņemot noteikumus, kas attiecas uz obligāto vakcināciju pret mutes un nagu sērgu;2) kurā veic vakcināciju pret mutes un nagu sērgu un ļauj pret minēto slimību vakcinētus dzīvniekus ievest tās teritorijā, dzīvniekiem jāatbilst šīs direktīvas prasībām, izņemot noteikumus, kas attiecas uz obligāto vakcināciju pret mutes un nagu sērgu un ko aizstāj ar šādām garantijām:- liellopiem jābūt veiktam mutes un nagu sērgas vīrusa testam, kurā ņem arī audu paraugus no balsenes un rīkles gala (pazīstams kā "tests ar elastīgo zondi"), un tam jābūt negatīvam,- liellopiem jābūt veiktam seroloģiskam testam, lai noteiktu mutes un nagu sērgas antivielas, un tam jābūt negatīvam,- liellopiem un cūkām eksportētājvalstī 14 dienas jābūt turētām nošķirti, vai nu izcelsmes saimniecībā, vai karantīnas stacijā un valsts pilnvarota veterinārārsta uzraudzībā,ar to saprotot, ka:i) neviens dzīvnieks izcelsmes saimniecībā vai karantīnas stacijā (pēc vajadzības) nav vakcinēts pret mutes un nagu sērgu laika posmā 21 dienu pirms izvešanas, un izcelsmes saimniecībā vai karantīnas stacijā šajā laika posmā nav ievesti citi dzīvnieki, izņemot tos, kurus izvedīs;ii) kad saimniecībā ir veikti šajā pantā noteiktie testi, izvedamos dzīvniekus līdz izvešanai nošķir no citiem dzīvniekiem.Importētājvalstī dzīvniekus pakļauj arī 21 dienu karantīnai.B. Ja šādi dzīvnieki ir no dalībvalsts, kura nav bijusi brīva no mutes un nagu sērgas vismaz divus gadus:1) kurā neveic vakcināciju pret mutes un nagu sērgu un neļauj pret minēto slimību vakcinētus dzīvniekus ievest tās teritorijā, dzīvniekiem jāatbilst šīs direktīvas prasībām, izņemot noteikumus, kas attiecas uz obligāto vakcināciju pret mutes un nagu sērgu un ko aizstāj ar šādām garantijām:- liellopiem jābūt veiktam mutes un nagu sērgas vīrusa testam, kurā ņem arī audu paraugu no balsenes un rīkles gala (pazīstams kā "tests ar elastīgo zondi"), un tam jābūt negatīvam,- liellopiem jābūt veiktam seroloģiskam testam, lai noteiktu mutes un nagu sērgas antivielas, un tam jābūt negatīvam,- liellopiem un cūkām eksportētājvalstī 14 dienas jābūt turētām nošķirti karantīnas stacijā un valsts pilnvarota veterinārārsta uzraudzībā,ar to saprotot, ka:i) neviens dzīvnieks izcelsmes saimniecībā vai karantīnas stacijā (pēc vajadzības) nav vakcinēts pret mutes un nagu sērgu laika posmā 30 dienu pirms izvešanas, un izcelsmes saimniecībā vai karantīnas stacijā šajā laika posmā nav ievesti citi dzīvnieki, izņemot tos, kurus izvedīs;ii) kad saimniecībā ir veikti šajā pantā noteiktie testi, izvedamos dzīvniekus līdz izvešanai nošķir no citiem dzīvniekiem.Galamērķa valstī dzīvniekus pakļauj arī 21 dienu karantīnai;2) kura veic vakcināciju pret mutes un nagu sērgu un ļauj pret minēto slimību vakcinētus dzīvniekus ievest tās teritorijā, dzīvniekiem jāatbilst B sadaļas 1. punkta prasībām un visām citām prasībām, ko var pieņemt saskaņā ar 12.vai 13. pantā noteikto procedūru.Direktīvas 12. panta procedūru izmanto, lai paredzētu sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai, jo īpaši lai noteiktu kurai no A vai B sadaļas pirmajā daļā minētajām kategorijām dalībvalstis pieder un arī lai paredzētu nosacījumus iekļaušanai minētajās kategorijās."4. pantsDirektīvas 64/432/EEK 7. panta 1. punkta A sadaļas b) apakšpunktu svītro.Direktīvas 64/432/EEK 7. panta 1. punkta C sadaļā datumu "1977. gada 31. decembris" aizstāj ar datumu "1979. gada 31. decembris".5. pantsNo 1978. gada 1. janvāra Direktīvas 72/462/EEK 8. panta 2. punktu papildina šādi:"Attiecībā uz dzīvnieku audzēšanu un turēšanu šā punkta prasības dažādās dalībvalstīs var būt atšķirīgas, lai ņemtu vērā īpašos noteikumus, kas attiecas uz dalībvalstīm, veicot Kopienas iekšējo tirdzniecību."6. pantsNo 1978. gada 1. janvāra Direktīvas 72/462/EEK 33. panta tekstu aizstāj ar šādu:"33. pantsPiemērojot 8. un 16. pantu, saskaņā ar 29. panta procedūru ievešanai, ko veic konkrētas dalībvalstis, paredzētajiem nosacījumiem jābūt vismaz tikpat stingriem kā tie nosacījumi, kurus tā pati dalībvalsts piemēro attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību."7. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības:a) līdz 1977. gada 1. janvārim – attiecībā uz 1. panta noteikumiem;b) līdz 1978. gada 1. janvārim – attiecībā uz visiem pārējiem noteikumiem.Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 21. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA.P.L.M.M. van der Stee[1] OV C 6, 10.1.1977., 141. lpp.[2] Atzinums sniegts 1976. gada 27. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV L 73, 27.3.1972., 14. lpp.[4] OV L 302, 31.12.1972., 24. lpp.[5] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.[6] OV L 172, 3.7.1975., 17. lpp.[7] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2005/87/EK ( 2005. gada 5. decembris ), ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā attiecībā uz svinu, fluoru un kadmiju   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               6.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 318/19

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/87/EK
   (2005. gada 5. decembris),
   ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā attiecībā uz svinu, fluoru un kadmiju
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvu 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (1), un jo īpaši tās 8. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1831/2003 par dzīvnieku ēdināšanā lietotām piedevām (2), un jo īpaši tās 13. panta 2. punkta trešo teikumu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2002/32/EK noteikts, ka dzīvnieku barībā ir aizliegts lietot produktus, kuros nevēlamo vielu koncentrācija pārsniedz I pielikumā noteikto maksimālo pieļaujamo koncentrāciju.

               (2)

               Pēc Direktīvas 2002/32/EK pieņemšanas Komisija paziņoja, ka minētās direktīvas I pielikuma noteikumi tiks pārskatīti, ņemot vērā jaunākos zinātnisko riska novērtējumu datus un ņemot vērā aizliegumu jebkādā veidā atšķaidīt inficētus, prasībām neatbilstošus produktus, kas paredzēti dzīvnieku barošanai.

               (3)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, pēc Komisijas pieprasījuma 2004. gada 2. jūnijā pieņēma atzinumu par svinu kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā.

               (4)

               Barības piesārņojums ar svinu ir veselības aizsardzības jautājums. Svins līdz zināmai robežai uzkrājas nieru un aknu audos, muskuļu audos uzkrājas ļoti nelieli svina atlikumi, un tā nonākšanas iespējas pienā ir ierobežotas. Tādēļ dzīvnieku izcelsmes pārtika nav nozīmīgs avots svina iedarbībai uz cilvēku.

               (5)

               Liellopi un aitas šķiet visjutīgākās dzīvnieku sugas attiecībā uz akūtu svina izraisītu intoksikāciju. Ir ziņas par atsevišķiem intoksikācijas gadījumiem, kas radušies, uzņemot barības materiālu no piesārņotiem reģioniem vai nejauši uzņemot svina avotu kopā ar barību. Tomēr Eiropas Savienībā tirgotajā barības materiālā konstatētā vielas koncentrācija nerada klīniskas toksiskuma pazīmes.

               (6)

               Spēkā esošās tiesību normas attiecībā uz svina saturu produktos, kas paredzēti dzīvnieku barībai, kopumā ir pietiekamas, lai nodrošinātu to, ka šādi produkti nerada apdraudējumu cilvēka veselībai, dzīvnieku veselībai un ka tiem nav negatīvas ietekmes uz lopkopību.

               (7)

               Liellopi un aitas šķiet visjutīgākās dzīvnieku sugas, un rupjā lopbarība zaļmasā ir nozīmīga šo dzīvnieku uztura sastāvdaļa, tādēļ jāparedz pārskata veikšana, lai pēc iespējas turpinātu samazināt maksimālo pieļaujamo svina koncentrāciju rupjajā lopbarībā zaļmasā.

               (8)

               Turklāt ir lietderīgi noteikt maksimālo pieļaujamo svina koncentrāciju piedevās, kas ietilpst mikroelementu, saistvielu un pretsalipes vielu funkcionālajā grupā, un premiksos. Nosakot maksimālo pieļaujamo koncentrāciju premiksiem, ņemtas vērā piedevas ar augstāko svina koncentrāciju, nevis atsevišķu dzīvnieku sugu jutīgums pret svinu. Dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzības nolūkā premiksu ražotāja pienākums ir gādāt par to, lai papildus atbilstībai prasībām par maksimālo pieļaujamo koncentrāciju premiksos arī šo premiksu lietošanas pamācībā būtu ņemta vērā maksimālā pieļaujamā koncentrācija papildbarībā un kompleksajā lopbarībā.

               (9)

                  EFSA zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, pēc Komisijas pieprasījuma 2004. gada 22. septembrī pieņēma atzinumu par fluoru kā par nevēlamu vielu dzīvnieku barībā.

               (10)

               Fluors jo sevišķi uzkrājas audos, kas pārkaļķojas. Turpretim fluora pārnese uz pārtikā izmantojamiem audiem, arī uz pienu un olām, ir ierobežota. Līdz ar to fluora koncentrācija dzīvnieku izcelsmes pārtikā tikai nedaudz palielina šīs vielas iedarbību uz cilvēku.

               (11)

               Eiropas Savienībā fluora koncentrācija ganībās, zālaugos un barības maisījumos visumā ir zema, un līdz ar to fluora iedarbība uz dzīvniekiem kopumā nerada kaitīgu ietekmi. Tomēr noteiktos izteikti atšķirīgos ģeogrāfiskos apgabalos, kuru tuvumā turklāt ir rūpnieciskas ražošanas zonas, ko raksturo augsts fluora emisiju līmenis, zobu un skeleta anomālijas saista ar pārmērīgu fluora iedarbību.

               (12)

               Spēkā esošās tiesību normas attiecībā uz fluora saturu produktos, kas paredzēti dzīvnieku barībai, ir pietiekamas, lai nodrošinātu to, ka šie produkti nerada apdraudējumu cilvēka vai dzīvnieku veselībai un ka tiem nav negatīvas ietekmes uz lopkopību.

               (13)

               Izmantotā ekstrahēšanas procedūra ievērojami ietekmē analīzes rezultātu, un tādēļ šī ekstrahēšanas procedūra ir jānosaka. Var izmantot līdzvērtīgas procedūras, ja ir pierādīta ar tām veiktās ekstrahēšanas efektivitātes līdzvērtība.

               (14)

               Maksimālā pieļaujamā fluora koncentrācija jūras vēžveidīgajos, piemēram, jūras krilā, ir jāgroza, lai ņemtu vērā jaunās pārstrādes metodes, kuras piemēro nolūkā uzlabot uzturrādītājus un samazināt biomasas zudumu, bet kuru izmantošana vienlaikus var paaugstināt fluora līmeni galaproduktā.

               (15)

               Komisijas 1984. gada 26. oktobra Direktīvā 84/547/EEK, ar kuru groza pielikumus Padomes Direktīvai 70/524/EEK par barības piedevām (3), attiecībā uz fluoru noteikta maksimālā pieļaujamā koncentrācija vermikulītā (E 561). Direktīvas 2002/32/EK darbības joma ļauj noteikt maksimālo pieļaujamo koncentrāciju nevēlamām vielām barības piedevās, un skaidrības labad noteikumi par nevēlamām vielām jāapkopo vienā dokumentā.

               (16)

                  EFSA Zinātnes ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar piesārņojumu pārtikas apritē, pēc Komisijas pieprasījuma 2004. gada 2. jūnijā pieņēma atzinumu par kadmiju kā par nevēlamu vielu.

               (17)

               Barības piesārņojums ar kadmiju ir veselības aizsardzības jautājums. Kadmijs dzīvnieku audos uzkrājas atkarībā no tā koncentrācijas uzturā un no iedarbības ilguma. Dzīvnieku, piemēram, nobarošanai paredzētu cūku un mājputnu, īsā dzīvildze samazina nevēlamas kadmija koncentrācijas izveidošanās iespējas šo dzīvnieku audos, kas nonāk uzturā. Tomēr atgremotājdzīvnieki un zirgi dzīves laikā var būt pakļauti ganībās esošā kadmija iedarbībai. Noteiktos reģionos tas var radīt nevēlamu kadmija uzkrāšanos, jo īpaši nierēs.

               (18)

               Kadmijam ir toksiska ietekme uz visām dzīvnieku sugām. Vairumam mājdzīvnieku sugu, tai skaitā cūkām, ko uzskata par visjutīgākajām, lielākā daļa klīnisko simptomu, visticamāk, neparādīsies, ja kadmija koncentrācija uzturā saglabāsies zemāka par 5 mg uz kilogramu barības.

               (19)

               Spēkā esošās tiesību normas attiecībā uz kadmija saturu produktos, kas paredzēti dzīvnieku barībai, ir pietiekamas, lai nodrošinātu to, ka šie produkti nerada apdraudējumu cilvēka vai dzīvnieku veselībai un ka tiem nav negatīvas ietekmes uz lopkopību.

               (20)

               Pašreiz nav noteikta maksimālā pieļaujamā koncentrācija lolojumdzīvnieku barībai un minerālvielu izcelsmes barības sastāvdaļām, izņemot fosfātus. Tādēļ ir jānosaka maksimālā pieļaujamā koncentrācija šiem produktiem, kurus paredzēts lietot dzīvnieku barībā. Jāgroza pašreizējā maksimālā pieļaujamā koncentrācija kadmijam zivju barībā, ņemot vērā jaunumus tādas zivju barības produktu izstrādē, kuras sastāvā ir vairāk zivju eļļas un zivju miltu. Turklāt ir lietderīgi noteikt maksimālo pieļaujamo kadmija koncentrāciju piedevās, kas ietilpst mikroelementu, saistvielu un pretsalipes vielu funkcionālajā grupā, un premiksos. Nosakot maksimālo pieļaujamo koncentrāciju premiksiem, ņemtas vērā piedevas ar visaugstāko kadmija koncentrāciju, nevis atsevišķu dzīvnieku sugu jutīgums pret kadmiju. Atbilstoši 16. pantam Regulā (EK) Nr. 1831/2003 dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzības nolūkā premiksu ražotāja pienākums ir gādāt par to, lai papildus atbilstībai prasībām par maksimālo pieļaujamo koncentrāciju premiksos arī šo premiksu lietošanas pamācībā būtu ņemta vērā maksimālā pieļaujamā koncentrācija papildbarībā un kompleksajā lopbarībā.

               (21)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 2002/32/EK un Direktīva 84/547/EEK.

               (22)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Neskarot citus Direktīvas 70/524/EEK nosacījumus attiecībā uz saistvielu, pretsalipes vielu un koagulantu grupā ietilpstošās piedevas “vermikulīts” atļaušanu, maksimālā pieļaujamā koncentrācija fluoram ir noteikta šīs direktīvas pielikumā.
   3. pants
   1.   Dalībvalstīs ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis Komisijai tūlīt dara zināmus minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 5. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/8/EK (OV L 27, 29.1.2005., 44. lpp.).

      (2)  OV L 268, 18.10.2003., 29. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 378/2005 (OV L 59, 5.3.2005., 8. lpp.).

      (3)  OV L 297, 15.11.1984., 40. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu groza šādi.

                  1.

                  Tekstu 2. ailē (Svins) aizstāj ar šādu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “2.

                                          Svins (1)

                              Barības sastāvdaļas, izņemot:

                              10

                              – rupjo lopbarību zaļmasā (2)

                              30 (3)

                              – fosfātus un kaļķainas jūras aļģes

                              15

                              – kalcija karbonātu

                              20

                              – raugus

                              5

                              Piedevas, kas ietilpst saliktu mikroelementu funkcionālajā grupā, izņemot:

                              100

                              – cinka oksīdu

                              400 (3)

                              – mangāna oksīdu, dzelzs karbonātu, vara karbonātu

                              200 (3)

                              Piedevas, kas ietilpst saistvielu un pretsalipes vielu funkcionālajā grupā, izņemot:

                              30 (3)

                              – vulkāniskas izcelsmes klinoptilolītu

                              60 (3)

                              Premiksi

                              200 (3)

                              Papildbarība, izņemot:

                              10

                              – minerālbarību

                              15

                              Kombinētā barība

                              5

                  2.

                  Tekstu 3. ailē (Fluors) aizstāj ar šādu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “3.

                                          Fluors (4)

                              Barības sastāvdaļas, izņemot:

                              150

                              – dzīvnieku izcelsmes barības sastāvdaļas, izņemot jūras vēžveidīgos, piemēram, jūras krilu

                              500

                              – tādus jūras vēžveidīgos kā jūras krils

                              3 000

                              – fosfātus

                              2 000

                              – kalcija karbonātu

                              350

                              – magnija oksīdu

                              600

                              – kaļķainas jūras aļģes

                              1 000

                              Vermikulīts (E 561)

                              3 000 (5)

                              Papildbarība:

                              – kurā fosfors ≤ 4 %

                              500

                              – kurā fosfors > 4 %

                              125 uz 1 % fosfora

                              Kompleksā barība, izņemot:

                              150

                              – komplekso barību liellopiem, aitām un kazām

                              – – laktācijas periodā

                              30

                              – – citu

                              50

                              – komplekso barību cūkām

                              100

                              – komplekso barību mājputniem

                              350

                              – komplekso barību cāļiem

                              250

                  3.

                  Tekstu 6. ailē (Kadmijs) aizstāj ar šādu:

                              Nevēlamas vielas

                              Dzīvnieku barībai paredzēti produkti

                              Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 %

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          “6.

                                          Kadmijs (4)

                              Augu izcelsmes barības sastāvdaļas

                              1

                              Dzīvnieku izcelsmes barības sastāvdaļas

                              2

                              Minerālu izcelsmes barības sastāvdaļas, izņemot:

                              2

                              – fosfātus

                              10

                              Piedevas, kas ietilpst saliktu mikroelementu funkcionālajā grupā, izņemot:

                              10

                              – vara oksīdu, mangāna oksīdu, cinka oksīdu un mangāna sulfāta monohidrātu

                              30 (7)

                              Piedevas, kas ietilpst saistvielu un pretsalipes vielu funkcionālajā grupā

                              2

                              Premiksi

                              15 (7)

                              Minerālbarība:

                              – kurā fosfors < 7 %

                              5

                              – kurā fosfors ≥ 7 %

                              0,75 uz 1 % fosfora, augstākais – 7,5

                              Papildbarība lolojumdzīvniekiem

                              2

                              Cita papildbarība

                              0,5

                              Kompleksā barība liellopiem, aitām un kazām un barība zivīm, izņemot:

                              1

                              – komplekso barību lolojumdzīvniekiem

                              2

                              – komplekso barību teļiem, jēriem un kazlēniem un citu komplekso barību

                              0,5

         (1)  Maksimālā pieļaujamā koncentrācija attiecas uz analītiski nosakāmu svina daudzumu, kad to 30 minūtes ekstrahē slāpekļskābē (5 masas %) vārīšanās temperatūrā. Var piemērot līdzvērtīgas ekstrahēšanas procedūras, kuras izmantojot ir pierādīts, ka šāda ekstrahēšanas procedūra ir vienlīdz efektīva.

         (2)  Rupjajā lopbarībā zaļmasā iekļauti tādi dzīvnieku barībai paredzēti produkti kā siens, skābbarība, svaiga zāle u. c.

         (3)  Šīs koncentrācijas līdz 2007. gada 31. decembrim pārskatīs, lai samazinātu maksimālo pieļaujamo koncentrāciju.”

         (4)  Maksimālā pieļaujamā koncentrācija attiecas uz analītiski nosakāmu fluora daudzumu, kad to 20 minūtes ekstrahē 1 N sālskābē apkārtējā temperatūrā. Var piemērot līdzvērtīgas ekstrahēšanas procedūras, kuras izmantojot ir pierādīts, ka šāda ekstrahēšanas procedūra ir vienlīdz efektīva.

         (5)  Šīs koncentrācijas līdz 2007. gada 31. decembrim pārskatīs, lai samazinātu maksimālo pieļaujamo koncentrāciju.”

         (6)  Maksimālā pieļaujamā koncentrācija attiecas uz analītiski nosakāmu kadmija daudzumu, kad to 30 minūtes ekstrahē slāpekļskābē (5 masas %) vārīšanās temperatūrā. Var piemērot līdzvērtīgas ekstrahēšanas procedūras, kuras izmantojot ir pierādīts, ka šāda ekstrahēšanas procedūra ir vienlīdz efektīva.

         (7)  Šīs koncentrācijas līdz 2007. gada 31. decembrim pārskatīs, lai samazinātu maksimālo pieļaujamo koncentrāciju.”


title: Padomes Direktīva (1987. gada 22. septembris), ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK un 72/461/EEK attiecībā uz konkrētiem pasākumiem, kuri saistīti ar cūku mēri

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31987L0489

Oficiālais Vēstnesis L 280 , 03/10/1987 Lpp. 0028 - 0029 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 24 Lpp. 0158  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 24 Lpp. 0158

		Padomes Direktīva(1987. gada 22. septembris),ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK un 72/461/EEK attiecībā uz konkrētiem pasākumiem, kuri saistīti ar cūku mēri(87/489/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1987. gada 7. aprīļa Lēmumu 87/231/EEK, ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK un 72/461/EEK attiecībā uz konkrētiem pasākumiem, kuri saistīti ar cūku mēri [1], un jo īpaši tā 3. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā atbilstoši Lēmuma 87/230/EEK [5] 2. pantam Padome jo īpaši lemj par vajadzīgajiem pasākumiem, kas dalībvalstīm jāīsteno, lai panāktu klasiskā cūku mēra izskaušanu Kopienā; tā kā ļoti iespējams, ka šādi pasākumi netieši ietekmēs visas līdz šim pieņemtās Kopienas regulas attiecībā uz dzīvnieku veselības politikas problēmām dzīvnieku un gaļas tirdzniecībā; tā kā, lai garantētu šo pasākumu efektivitāti, attiecīgi jāgroza šo regulu noteikumi;tā kā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [6], ir paredzēti nosacījumi, kuri ir jāizpilda attiecībā uz klasisko cūku mēri dzīvām cūkām, kas ir domātas Kopienas iekšējai tirdzniecībai;tā kā Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā 72/461/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu [7], ir paredzēti nosacījumi, kuri ir jāizpilda attiecībā uz klasisko cūku mēri svaigā cūkgaļā, kas ir domāta Kopienas iekšējai tirdzniecībai;tā kā, īstenojot valsts programmas par klasiskā cūku mēra izskaušanu, kuras ieviesa kā daļu no Kopienas pasākuma, dažas dalībvalstis ir pilnībā izskaudušas šo slimību, un tās var atzīt par oficiāli brīvām no klasiskā cūku mēra; tā kā tādēļ tām jādod iespēja uzturēt iegūto statusu un novērst slimības atkārtotu rašanos to teritorijā, pastiprinot aizsardzības pasākumus attiecībā uz minēto produktu tirdzniecību, ņemot vērā šīs slimības negatīvo ietekmi uz cūku ganāmpulku produktivitāti un šajā nozarē strādājošo ienākumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 64/432/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. panta p) apakšpunkta otrā ievilkuma un q) apakšpunkta otrās daļas beigās pievieno šādus vārdus "vismaz iepriekšējos divus mēnešus".2. Direktīvas 4.b panta 1. punkta c) apakšpunkta ceturtajā un piektajā rindā vārdus "ar vienprātīgu lēmumu" aizstāj ar vārdiem "ar kvalificētu balsu vairākumu".3. Direktīvas 4.b panta 2. punktu aizstāj ar šādu."2. Šo pantu piemēro līdz 1991. gada 31. decembrim. Komisija vēlākais līdz 1991. gada 1. jūlijam iesniedz Padomei ziņojumu par to, kā situācija ir attīstījusies, jo īpaši attiecībā uz tirdzniecību, kopā ar atbilstošiem priekšlikumiem.Padome vēlākais līdz 1991. gada 31. decembrim ar kvalificētu balsu vairākumu lemj par šiem priekšlikumiem."4. Direktīvas 7. panta 1. punktā:- f) apakšpunktā datumu "1988. gada 31. decembris" aizstāj ar datumu "1991. gada 31. decembris",- g) apakšpunktā atsauci uz 3. panta 3. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar atsauci uz 3. panta 3. punkta d) apakšpunktu.2. pantsAr šo Direktīvas 72/461/EEK 13.a pantu groza šādi:- 1. punkta otrās daļas trešajā rindā tekstu "kautuvēs, kur vakcinē cūkas" aizstāj ar tekstu "kautuvēs, kur iepriekšējo 12 mēnešu laikā ir vakcinētas cūkas",- 2. punktā vārdus "ar vienprātīgu lēmumu" aizstāj ar vārdiem "ar kvalificētu balsu vairākumu",- 3. punkta pirmajā un trešajā daļā datumu "1988. gada 31. decembris" aizstāj ar datumu "1991. gada 31. decembris".3. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk par 1988. gada 31. decembri izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to tās tūlīt informē Komisiju.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1987. gada 22. septembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Tørnæs[1] OV L 99, 11.4.1987., 18. lpp.[2] OV C 295, 21.11.1986., 5. lpp.[3] OV C 76, 23.3.1987., 169. lpp.[4] OV C 83, 30.3.1987., 3. lpp.[5] OV L 99, 11.4.1987., 16. lpp.[6] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.[7] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/20/EK (2000. gada 16. maijs), kas groza Padomes Direktīvu 64/432/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0020

Oficiālais Vēstnesis L 163 , 04/07/2000 Lpp. 0035 - 0036

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/20/EK(2000. gada 16. maijs),kas groza Padomes Direktīvu 64/432/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību KopienāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu un 152. panta 4. punkta b) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [1],apspriedušies ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [2],tā kā:(1) Direktīva 64/432/EEK [3] grozīta un atjaunināta ar Direktīvu 97/12/EK [4] un Direktīvu 98/46/EK [5].(2) Problēmas sakarā ar Direktīvas 64/432/EEK īstenošanu, kurā izdarīti grozījumi saskaņā ar abām iepriekšminētajām direktīvām, liecina par vajadzību veikt pagaidu pasākumus, lai novērstu šķēršļus dzīvu liellopu un cūku tirdzniecībā.(3) Turklāt Direktīva 64/432/EEK un Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 820/97, kas ievieš liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un skar liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu [6], attiecas uz datorizētu datu bāzu izveidošanu, cita starpā attiecībā uz liellopiem, kur glabātos informācija par šiem dzīvniekiem un to pārvietošanu.(4) Radušās problēmas sakarā ar dzīvnieku veselības noteikumu piemērošanu un jo īpaši saistībā ar dzīvnieku identifikāciju un reģistrāciju.(5) Būtu jāgroza Direktīva 64/432/EEK, lai nodrošinātu Kopienas noteikumu savstarpējo atbilstību un dotu Komisijai iespēju pieņemt pagaidu pasākumus, kas ļautu dalībvalstīm pielāgoties jaunajiem tirdzniecības apstākļiem.(6) Tādēļ būtu lietderīgi atlikt dažu minētās direktīvas noteikumu stāšanos spēkā.(7) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, kas nosaka procedūras Komisijai piešķirto īstenošanas pilnvaru izpildei [7],IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 64/432/EEK groza šādi:1) tās 6. panta 2. punktu papildina ar šādu apakšpunktu:"e) līdz 2000. gada 31. decembrim nav pakļauti pārbaudei saskaņā ar a) vai b) apakšpunktā izklāstītajām prasībām liellopi, kas paredzēti gaļas ražošanai un kuru vecums nav sasniedzis 30 mēnešus:- kas nāk no liellopu saimniecības, kas oficiāli atzīta kā tuberkulozes un brucelozes neskarta,- kam ir veterinārais sertifikāts ar pienācīgi aizpildītu A iedaļas 7. punktu F pielikuma 1. paraugā,- kas tiek uzraudzīti līdz to kaušanas brīdim,- kas, tos pārvadājot, nav nonākuši saskarsmē ar liellopiem no ganāmpulkiem, kuri nav oficiāli brīvi no šīm slimībām,un ar nosacījumu, ka:- šī kārtība ierobežo tikai tirdzniecību starp dalībvalstīm vai dalībvalstu reģioniem ar vienādu veselības statusu attiecībā uz tuberkulozi vai brucelozi,- saņēmējas dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nepieļautu vietējo ganāmpulku inficēšanu,- dalībvalstis izmanto piemērotu kārtību izlases veida paraugu ņemšanai, pārbaudēm un kontrolēm, kas nodrošina šo noteikumu efektīvu izpildi,- Komisija uzrauga šīs direktīvas pienācīgu izpildi, lai panāktu pilnīgu atbilstību šiem noteikumiem dalībvalstīs;";2) tās 6. panta 3. punkta otrajā daļā "1999. gada 31. decembri" aizstāj ar "2000. gada 31. decembri";3) tās 16. pantu papildina ar šādu punktu:"3. Ja rodas vajadzība atvieglot pāreju uz šajā direktīvā paredzēto jauno kārtību, Komisija saskaņā ar 17.a pantā noteikto procedūru var paredzēt pagaidu pasākumus, kas ir piemērojami ne ilgāk kā divus gadus.";4) tās 17. pantu aizstāj ar šādu:"17. pants1. Komisijai palīdz ar Lēmumu 68/361/EEK izveidotā Pastāvīgā veterinārijas komiteja (še turpmāk "Komiteja";).2. Atsaucoties uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja apstiprina savu reglamentu.";5) tajā iekļauj šādu pantu:"17.a pants1. Komisijai palīdz ar Lēmumu 68/361/EEK izveidotā Pastāvīgā veterinārijas komiteja (še turpmāk "Komiteja";).2. Atsaucoties uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ievērojot tā 8. panta nosacījumus.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja apstiprina savu reglamentu.";6) tās A pielikuma I daļas 2. punkta c) apakšpunkta trešajā ievilkumā starp 1) un 2) punktu iekļauj vārdu "vai";7) tās A pielikuma I daļas 4. punktā un A pielikuma II daļas 7. punktā b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"b) visus liellopus identificē saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem un";8) tās F pielikuma 1. parauga A iedaļu papildina ar šādu punktu:"7. 3) ir gaļas ražošanai paredzēts dzīvnieks, kura vecums nav sasniedzis 30 mēnešus un kurš nāk no ganāmpulka, kas oficiāli atzīts kā tuberkulozes, brucelozes un leikozes neskarts, un kurš nosūtīts saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK 6. panta 2. punkta e) apakšpunktu ar licences numuru …".2. pants1. Dalībvalstīs pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi lai panāktu atbilstību šai direktīvai un kas stājas spēka no 1999. gada 1. decembra. Tās tūlīt par to informē Komisiju.Dalībvalstīm veicot šos pasākumus, tās ietver aktos atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka veidu, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai to savu likumu galvenos noteikumus, kas pieņemti jomā, kuru reglamentē šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 16. maijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Capoulas Santos[1] OV C 51, 23.2.2000., 31. lpp.[2] Eiropas Parlamenta 2000. gada 16. marta Atzinums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī) un Padomes 2000. gada 17. aprīļa Lēmums.[3] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/99/EK (OV L 358, 31.12.1998., 107. lpp.).[4] OV L 109, 25.4.1997., 1. lpp.[5] OV L 198, 15.7.1998., 22. lpp.[6] OV L 117, 7.5.1997., 1. lpp.[7] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1976. gada 29. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 73/239/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31976L0580

Oficiālais Vēstnesis L 189 , 13/07/1976 Lpp. 0013 - 0014 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0188  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0227  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0188  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0217  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0217

		Padomes direktīva(1976. gada 29. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 73/239/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana(76/580/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā, lai atvieglotu iepriekšminētās uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu, ar Padomes Direktīvu 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana [3], ir novērstas dažas atšķirības starp valstu tiesību aktiem; tā kā visās dalībvalstīs ir nodrošināta pienācīga aizsardzība apdrošinātajiem un trešām personām, vienlaikus saskaņojot noteikumus par finanšu garantijām, kuras tiek prasītas no apdrošināšanas sabiedrībām;tā kā saskaņā ar minēto direktīvu obligāto garantiju fonds, ko katra dalībvalsts pieprasa visām apdrošināšanas sabiedrībām, kuru galvenais birojs atrodas tās teritorijā, nedrīkst būt mazāks par noteiktu summu, kas direktīvā ir izteikta norēķinu vienībās;tā kā norēķinu vienība norādīta, lai noteiktu to lielāko apjomu savstarpējas apdrošināšanas sabiedrību ieņēmumiem no ieguldījumiem, uz kuru direktīva neattiecas;tā kā minētajā direktīvā "norēķinu vienība" ir tā vienība, kas definēta Protokolā par Eiropas Investīciju bankas statūtiem; tā kā direktīvā minēto apjomu konversija valstu valūtās, pamatojoties uz šo definīciju, starp sabiedrībām, kuru galvenais birojs atrodas dažādu dalībvalstu teritorijās, radītu nozīmīgus konkurences traucējumus;tā kā 1975. gada 21. aprīlī ar Padomes Lēmumu 75/250/EEK [4] ir definēta Eiropas norēķinu vienība, kas pārstāv Kopienas dalībvalstu valūtu vērtības maiņu vidējo lielumu; tā kā katras valūtas konversijas kursu pret šo norēķinu vienību nosaka automātiski pēc ikdienas kotācijas valūtas tirgos; tā kā Eiropas norēķinu vienība nodrošina apdrošināšanas sabiedrībām līdzvērtīgus konkurences apstākļus;tā kā tiek pārskatīts iepriekšminētā protokola 4. pants; tā kā, ievērojot EIB Valdes 1975. gada 18. marta Lēmumu, Banka izmanto ar Padomes Lēmumu 75/250/EEK definēto Eiropas norēķinu vienību;tā kā Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma piemērošanai ar Padomes vienprātīgu piekrišanu 1975. gada 18. decembrī Komisija ar Lēmumu Nr. 3289/75/EOTK [5] ir noteikusi šo Eiropas norēķinu vienību;tā kā Eiropas norēķinu vienības vērtību katras dalībvalsts valūtā nosaka katru dienu un, piemērojot šo Direktīvu, jānosaka atskaites diena;tā kā dažās dalībvalstīs Eiropas norēķinu vienības ieviešana tomēr varētu izraisīt to valsts valūtas summu samazinājumu, kas izteiktas direktīvas norēķinu vienībās; tā kā šāds samazinājums attiecīgi samazinātu apdrošinātajām personām pašlaik sniegto obligātā garantiju fonda aizsardzību; tā kā minētie apjomi būtu jāpārskata reizi divos gados; tā kā pēc šīs pārskatīšanas būtu jākoriģē attiecīgie apjomi; tā kā dažās dalībvalstīs valsts valūtā izteikto samazinājumu šādos apstākļos varētu turpināt koriģēt; tā kā šādu sekojošu pasākumu īstenošana varētu radīt grūtības sabiedrībām un uzraudzības iestādēm; tā kā tāpēc šie apjomi būtu jāpatur tādi, kādi tie sasniegti, pamatojoties uz konversijas kursu, ko piemēro pirms Eiropas norēķinu vienības ieviešanas, ja līmenis pārsniedz Eiropas norēķinu vienību līdz Direktīvā 73/239/EEK noteikto apjomu pārskatīšanai;tā kā Kopienas ekonomiskā un monetārā stāvokļa pārmaiņas attaisno pēdējo minēto apjomu regulāru pārbaudi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. "a) "norēķinu vienība" ir Eiropas norēķinu vienība (ENV), kas noteikta ar Komisijas Lēmumu Nr. 3289/75/EOTK (1). Ja šī direktīva atsaucas uz norēķinu vienībām, to maiņas vērtība attiecīgo valstu valūtās, kas jāizmanto katru gadu no 31. decembra, ir tā vērtība, kas ir spēkā tā gada oktobra pēdējā dienā, kurā ENV maiņas vērtība ir noteikta visās Kopienas valūtās;".2. "(1) OV L 327, 19.12.1975., 4. lpp."2. pantsKā pārejas pasākums un kamēr apjomus, kas izteikti norēķinu vienībās atbilstīgi Direktīvai 73/239/EEK, koriģē pirmo reizi, norēķinu vienības konversijas apjomi, kas izteikti valsts valūtā, kā noteikts 5.a pantā, nav mazāki par tiem, kas iegūti saskaņā ar norēķinu vienībai piemēroto konversijas kursu līdz minētās direktīvas pieņemšanai.3. pantsIk pēc diviem gadiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma pārskata un vajadzības gadījumā koriģē summas, kas Direktīvā 73/239/EEK izteiktas norēķinu vienībās, ņemot vērā Kopienas ekonomiskā un monetārā stāvokļa pārmaiņas.4. pantsAttiecīgo valstu tiesību aktus, kas grozīti saskaņā ar šo direktīvu, piemēro no 1976. gada 31. decembra.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1976. gada 29. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Thorn[1] OV C 28, 9.2.1976., 16. lpp.[2] OV C 35, 16.2.1976., 17. lpp.[3] OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp.[4] OV L 104, 24.4.1975., 35. lpp.[5] OV L 327, 19.12.1975., 4. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/103/EK ( 2008. gada 19. novembris ), ar ko Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem un bateriju un akumulatoru atkritumiem groza attiecībā uz bateriju un akumulatoru laišanu tirgū (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               5.12.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 327/7

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/103/EK
   (2008. gada 19. novembris),
   ar ko Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem un bateriju un akumulatoru atkritumiem groza attiecībā uz bateriju un akumulatoru laišanu tirgū
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 2006/66/EK (3) 6. panta 2. punkts būtu jāprecizē, lai baterijas un akumulatori, kas jebkur Kopienā likumīgi laisti tirgū pirms 2008. gada 26. septembra un kas neatbilst minētās direktīvas prasībām, varētu palikt tirgū Kopienā pēc minētās dienas. Šis precizējums ieviestu juridisko noteiktību attiecībā uz Kopienā tirgū laistajām baterijām un nodrošinātu iekšējā tirgus netraucētu darbību. Precizējums atbilst atkritumu mazināšanas principam un palīdzētu mazināt administratīvo slogu.

               (2)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/66/EK,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 2006/66/EK
   Direktīvas 2006/66/EK 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

      “2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka baterijas vai akumulatorus, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām, nelaiž tirgū pēc 2008. gada 26. septembra.
      Baterijas un akumulatorus, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām un kas laisti tirgū pēc minētās dienas, izņem no tirgus.”

   2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2009. gada 5. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 19. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J.-P. JOUYET

      (1)  Atzinums sniegts 2008. gada 9. jūlijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 9. jūlija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 20. oktobra Lēmums.

      (3)  OV L 266, 26.9.2006., 1. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0427

Padomes direktīva (1989. gada 21. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 80/779/EEK par gaisa kvalitātes robežvērtībām un sēra dioksīda un suspendēto daļiņu orientējošām vērtībām

Oficiālais Vēstnesis L 201 , 14/07/1989 Lpp. 0053 - 0055 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 9 Lpp. 0073  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 9 Lpp. 0073  CS.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 ET.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 HU.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 LT.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 LV.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 MT.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 PL.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 SK.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357 SL.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 355  - 357

		Padomes Direktīva(1989. gada 21. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 80/779/EEK par gaisa kvalitātes robežvērtībām un sēra dioksīda un suspendēto daļiņu orientējošām vērtībām(89/427/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 130.s pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Eiropas Kopienas 1973. [4], 1977. [5], 1983. [6] un 1987. [7] gada rīcības programmās attiecībā uz vidi ir uzsvērta vides aizsardzībā veicamās rīcības saskaņošana un vajadzība samazināt galveno piesārņojošo vielu koncentrāciju gaisā līdz līmeņiem, ko uzskata par pieņemamiem jutīgu ekosistēmu aizsardzībai;tā kā Padomes Direktīva 80/779/EEK [8], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1985. gada Pievienošanās aktu, piedāvā izvēli starp divām paraugu ņemšanas un analīzes metodēm un diviem saistīto robežvērtību kopumiem;tā kā iepriekš minētās direktīvas 10. panta 4. punktā prasīts no 1987. gada jūlija līdz 1988. gada jūlijam iesniegt priekšlikumus par divu atšķirīgu mērīšanas metožu un robežvērtību kopumu paralēlu izmantošanu;tā kā šajos priekšlikumos ir jāņem vērā 10. panta 3. punktā minētie paralēlo mērījumu rezultāti un jāizvairās no diskriminējošiem noteikumiem;tā kā paralēlo mērījumu rezultāti ir parādījuši, ka minētās direktīvas I un IV pielikumā sniegtās robežvērtības neatbilst vajadzīgajai stingrībai;tā kā dažas dalībvalstis piemēro I pielikuma robežvērtības, bet citas — IV pielikuma robežvērtības;tā kā tādēļ lieto dažādas paraugu ņemšanas metodes, kuras ir grūti salīdzināt;tā kā ir būtiski saskaņot mērīšanas metodes, tādēļ ir jāformulē un jānosaka sēra dioksīda un suspendēto daļiņu analīzes un paraugu ņemšanas standartmetodes vai tehniskās specifikācijas;tā kā dalībvalstis ir veikušas pasākumus, lai atkāpju zonās robežvērtības ievērotu iespējami drīz, vēlākais līdz 1993. gada 1. aprīlim;tā kā minēto pasākumu pamatā ir viena no Direktīvā 80/779/EEK noteiktajām abām mērīšanas metodēm un saistītajām vērtībām;tā kā divējādā pieeja suspendēto daļiņu mērīšanai gaisā ir cēlonis diskriminācijai dalībvalstu starpā;tā kā ir vajadzīga divpakāpju pārskatīšana, lai izstrādātu priekšlikumus minētās divējādās pieejas novēršanai, neapšaubot dalībvalstu jau paveikto robežvērtību ievērošanā;tā kā šie grozījumi ir jāņem vērā pienākumos, ko minētās direktīvas 3. pants uzliek dalībvalstīm, kuras piemēro tās IV pielikumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 80/779/EEK groza šādi.1. Direktīvas 10. panta 1., 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"1. Lai piemērotu šo direktīvu, dalībvalstis lieto vai nu paraugu ņemšanas un analīzes standartmetodes, kas III pielikumā norādītas sēra dioksīdam un suspendētām daļiņām, kuras mērītas ar dūmgāzu koncentrācijas noteikšanas metodi, vai metodes, kas IV pielikumā norādītas suspendētām daļiņām, kuras mērītas ar gravimetrijas metodi, vai kādu citu paraugu ņemšanas un analīzes metodi, par kuru tās Komisijai regulāri parāda:- ka tā nodrošina korelāciju ar apmierinošiem rezultātiem, kas iegūti ar standartmetodi,- vai ka paralēli ar standartmetodi vairākās saskaņā ar 6. pantā noteiktajām prasībām izraudzītās reprezentatīvās stacijās veiktie mērījumi rāda, ka ir pamatoti stabila sakarība starp rezultātiem, kas iegūti ar attiecīgo metodi, un rezultātiem, kas iegūti ar standartmetodi.""3. Atkāpjoties no 3. panta, dalībvalstis, kas izlemj izmantot 2. punkta noteikumus:- pirms 1991. gada 1. janvāra informē Komisiju par zonām, kur, pēc to domām, sēra dioksīda un suspendēto daļiņu koncentrācija gaisā, iespējams, var pārsniegt IV pielikumā norādītās robežvērtības pēc 1991. gada 1. janvāra,- ar 1991. gada 1. aprīli nosūta Komisijai plānus par gaisa kvalitātes pakāpenisku uzlabošanu attiecīgajās zonās. Pamatojoties uz attiecīgu informāciju par piesārņojuma veidu, izcelsmi un attīstību, šajos plānos īpaši apraksta attiecīgās dalībvalsts jau veiktos vai paredzētos pasākumus un īstenotās vai paredzētās procedūras. Pēc iespējas ātrāk, vēlākais līdz 1993. gada 1. aprīlim, ar šiem pasākumiem un procedūrām minētajās zonās sēra dioksīda un suspendēto daļiņu koncentrācija gaisā ir jāsamazina vismaz līdz IV pielikumā norādītajām robežvērtībām.4. Lai pārvarētu pašlaik I un IV pielikumā, kas nav pilnīgi vienādi, noteiktās divējādās pieejas trūkumus, Komisija līdz 1992. gada 31. decembrim iesniedz Padomei priekšlikumu par šīs direktīvas vispārēju pārskatīšanu. Priekšlikumā ņem vērā 5. punktā minētajos pētījumos gūto pieredzi un vēlāku mērījumu rezultātus, kas iegūti, izmantojot tehniskās specifikācijas vai standartmetodes suspendēto daļiņu un sēra dioksīda noteikšanai. Šīs tehniskās specifikācijas vai standartmetodes Komisijai ar dalībvalstu piekrišanu ir jānosaka līdz 1990. gada 31. decembrim.Šis priekšlikums ietver visus citus aspektus, kas ir jāpārskata, ņemot vērā šīs direktīvas piemērošanas laikā iegūtās zinātniskās atziņas un pieredzi. Tas, inter alia, ņem vērā aspektus, kas saistīti ar gaisa piesārņojuma mērīšanas tīkla koncepciju un mērīšanas iekārtu ierīkošanu, kā arī veikto mērījumu kvalitāti un salīdzināmību."2. Direktīvas IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešu laikā pēc tās paziņošanas [9]. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savas valsts tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1989. gada 21. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Aranzadi[1] OV C 254, 30.9.1988., 6. lpp.[2] OV C 96, 17.4.1989., 189. lpp.[3] OV C 56, 6.3.1989., 6. lpp.[4] OV C 112, 20.12.1973., 1. lpp.[5] OV C 139, 13.6.1977., 1. lpp.[6] OV C 46, 17.2.1983., 1. lpp.[7] OV C 328, 7.12.1987., 1. lpp.[8] OV L 229, 30.8.1980., 30. lpp.[9] Šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm 1989. gada 11. jūlijā.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 80/779/EEK IV pielikumā:1. A tabulu aizstāj ar šādu tabulu:"A TABULASēra dioksīda robežvērtības, kas izteiktas μg/m3, un suspendēto daļiņu saistītās vērtības (mērītas ar gravimetrijas metodi), kas izteiktas μg/m3Pārskata periods | Sēra dioksīda robežvērtības | Suspendēto daļiņu saistītās vērtības |Gads | 80 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) | >150 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) |120 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) | ≤ 150 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) |Ziema 1.10. — 31.3. | 130 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) | >200 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) |180 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) | ≤ 200 (dienas vidējo vērtību aritmētiskais vidējais, ņemts gada laikā) |Gads (sastādīts no 24 stundu mērījumu vienībām) | 250 [1] (gada laikā ņemto dienas vidējo vērtību 98. procentile) | >350 (gada laikā ņemto dienas vidējo vērtību 98. procentile) |350 [1] (gada laikā ņemto dienas vidējo vērtību 98. procentile) | ≤ 350 (gada laikā ņemto dienas vidējo vērtību 98. procentile) |2. Visu i)punkta pirmā ievilkuma tekstu aizstāj ar šādu:"— Paraugu ņemšanas metodeStandartmetode III pielikuma A daļā."[1] "Dalībvalstīm ir attiecīgi jārīkojas, lai nodrošinātu, ka šo vērtību nepārsniedz ilgāk par trim secīgām dienām. Turklāt dalībvalstīm ir jācenšas nepieļaut un samazināt gadījumus, kad šī vērtība ir pārsniegta."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1971. gada 22. marts), ar ko pagarina termiņu, kas noteikts 10. pantā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvā par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31971L0144

Oficiālais Vēstnesis L 074 , 29/03/1971 Lpp. 0015 - 0015 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0144  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1971(I) Lpp. 0162  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0144  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1971(I) Lpp. 0180  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0126  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0003  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0003

		Padomes Direktīva(1971. gada 22. marts),ar ko pagarina termiņu, kas noteikts 10. pantā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvā par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu(71/144/EEK)EIROPAS EKONOMIKAS KOPIENAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīva [1] par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 1970. gada 6. marta Direktīvu [2], nosaka, ka dalībvalstīm jāpieņem pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un piemēro tos vēlākais līdz 1971. gada 1. janvārim;tā kā termiņš ir izrādījies par īsu; tā kā tādēļ ieteicams to pagarināt,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvas 10. panta pirmajā daļā noteikto termiņu pagarina līdz 1972. gada 1. janvārim.2. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1971. gada 22. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Cointat[1] OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.[2] OV L 59, 14.3.1970., 33. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1991. gada 19. decembris), ar kuru groza Direktīvu 90/44/EEK, ar ko grozīja Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību (91/681/EEK)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0681

Oficiālais Vēstnesis L 376 , 31/12/1991 Lpp. 0020 - 0020 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 40 Lpp. 0008  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 40 Lpp. 0008

		Padomes direktīva(1991. gada 19. decembris),ar kuru groza Direktīvu 90/44/EEK, ar ko grozīja Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību(91/681/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvā 79/373/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/654/EEK [5], ir izklāstīti noteikumi par barības maisījumu tirdzniecību Kopienā;tā kā ar Direktīvu 90/44/EEK [6] ir izdarīts ievērojams skaits būtisku grozījumu spēkā esošajos noteikumos, jo īpaši noteikumos, kas jāievēro attiecībā uz barības maisījumu marķēšanu; tā kā saskaņā ar minēto direktīvu dalībvalstīm jānodrošina, ka tieši 1992. gada 22. janvārī stājas spēkā normas, kas vajadzīgas jauno noteikumu izpildei;tā kā iepriekš minētā direktīva neparedz izņēmumu attiecībā uz barības maisījumiem, kuri ražoti līdz 1992. gada 22. janvārim un joprojām ir pārdošanā pēc minētā datuma un kuru marķējums neatbilst jaunajiem noteikumiem; tā kā šis trūkums jālabo, atļaujot līdz 1992. gada 31. decembrim turpināt pārdot barības maisījumus, kas ražoti līdz 1992. gada 22. janvārim saskaņā ar tobrīd spēkā esošajiem noteikumiem un kam ir minētais marķējums,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 90/44/EEK 2. pantu papildina ar šādu daļu:"Tomēr dalībvalstis atļauj līdz 1992. gada 31. decembrim tirgot barības maisījumus, kas ražoti līdz 1992. gada 22. janvārim saskaņā ar dalībvalstī tobrīd spēkā esošajiem noteikumiem un kas neatbilst šīs direktīvas noteikumiem."2. pantsDalībvalstīs 1992. gada 22. janvārī stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 19. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Dankert[1] OV C 103, 19.4.1991., 18. lpp.[2] OV C 183, 15.7.1991., 359. lpp.[3] OV C 191, 22.7.1991., 27. lpp.[4] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp.[5] OV L 353, 17.12.1990., 48. lpp.[6] OV L 27, 31.1.1990., 35. lpp.--------------------------------------------------