title: Komisijas Direktīva (1981. gada 13. aprīlis), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 70/157/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31981L0334

Oficiālais Vēstnesis L 131 , 18/05/1981 Lpp. 0006 - 0027 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0118  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0179  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0118  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0179

		Komisijas Direktīva(1981. gada 13. aprīlis),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 70/157/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu(81/334/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJAņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 80/1267/EEK [2], un jo īpaši tās 13. pantu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/157/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo skaņas līmeni un izplūdes gāzu sistēmu [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 77/212/EEK [4], un jo īpaši tās 3. pantu,tā kā, ņemot vērā šajā jomā uzkrāto pieredzi un pašus jaunākos sasniegumus, tagad var izdarīt grozījumus prasībās, kas attiecas uz braucošu un stāvošu transportlīdzekļu skaņas mērīšanas metodi, lai tās labāk atbilstu reālajiem ekspluatācijas apstākļiem;tā kā Direktīvas 70/157/EEK 3. panta noteikumi neiekļauj robežvērtību mainīšanu procedūrā, kas jāievēro, izdarot pielāgojumus tehnikas attīstībai; tā kā ir šajā direktīvā lietderīgi iekļaut informāciju par robežvērtībām, kas noteiktas ar Direktīvu 77/212/EEK; tā kā pienācīgā laikā atbilstīgi noteiktai procedūrai tomēr ir paredzēts samazināt šīs vērtības;tā kā tāpēc gan izplūdes sistēmas, gan attiecīgas to sastāvdaļas laiž tirgū atsevišķi kā rezerves detaļas; tā kā tik lielā mērā, cik pirms uzstādīšanas transportlīdzeklī minētās sastāvdaļas var arī pārbaudīt, to brīvu apriti var veicināt, ieviešot EEK tipa apstiprināšanas procedūru attiecībā uz tām atsevišķām sistēmām, ko uzskata par atsevišķam tehniskām vienībām Direktīvā 70/156/EEK ar Direktīvu 78/315/EEK [5] iekļautā 9.a panta nozīmē;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to direktīvu pielāgošanu tehnikas attīstībai, kuru mērķis ir tehnisko šķēršļu novēršana mehānisko transportlīdzekļu nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 70/157/EEK ar šo groza šādi.1. Direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:"2. pantsDalībvalsts, pamatojoties uz pieļaujamo trokšņu līmeni vai izplūdes sistēmu, nedrīkst atteikties piešķirt EEK vai valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz mehāniskā transportlīdzekļa tipu vai izplūdes sistēmas tipu, vai tādas sistēmas sastāvdaļas tipu, ko uzskata par atsevišķu tehnisku vienību:- ja transportlīdzeklis atbilst I pielikuma prasībām attiecībā uz trokšņu līmeni un izplūdes sistēmu,- ja izplūdes sistēma vai kāda tās sastāvdaļa, ko uzskata par atsevišķu tehnisku vienību Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, atbilst II pielikuma prasībām."2. Direktīvas 2.a pantu aizstāj ar šādu pantu:"2.a pants1. Dalībvalsts, pamatojoties uz pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes sistēmu, nedrīkst atteikt vai aizliegt tāda transportlīdzekļa pārdošanu, reģistrāciju, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu, kam trokšņu līmenis un izplūdes sistēma atbilst I pielikumā prasībām.2. Dalībvalsts, pamatojoties uz pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes sistēmu, nedrīkst aizliegt laist tirgū izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļu, ko uzskata par atsevišķu tehnisku vienību Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, ja 2. panta nozīmē tās tipam piešķirts tipa apstiprinājums."3. Direktīvas 3. pantā vārdus "I.1. un I.4.1.4. punkts" aizstāj ar vārdiem "I pielikuma 5.2.2.1. un 5.2.2.5. punkts"4. Pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I, II, III un IV pielikumu.2. pants1. No 1982. gada 1. janvāra dalībvalsts, pamatojoties uz pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes sistēmu, nedrīkst:- atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izsniegt Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu transportlīdzekļa tipam, vai- aizliegt transportlīdzekļu laišanu ekspluatācijā,ja šā tipa transportlīdzekļa vai attiecīgo transportlīdzekļu trokšņu līmenis un izplūdes sistēma atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/157/EEK noteikumiem.2. No 1984. gada 1. oktobra dalībvalsts:- vairs neizsniedz Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu tādam mehāniskā transportlīdzekļa tipam, kam trokšņu līmenis un izplūdes sistēma neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/157/EEK noteikumiem,- drīkst atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu mehāniskā transportlīdzekļa tipam, kam trokšņu līmenis un izplūdes sistēma neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/157/EEK noteikumiem.3. No 1985. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt tādu transportlīdzekļu ekspluatācijas uzsākšanu, kam trokšņu līmenis un izplūdes sistēma neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/157/EEK noteikumiem.3. pantsLīdz 1982. gada 1. janvārim dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1981. gada 13. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisKarl-Heinz Narjes[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 375, 31.12.1980., 34. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 16. lpp.[4] OV L 66, 12.3.1977., 33. lpp.[5] OV L 81, 28.3.1978., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSEEK TIPA APSTIPRINĀJUMS ATTIECĪBĀ UZ MEHĀNISKĀ TRANSPORTLĪDZEKĻU TIPA TROKŠŅU LĪMENI1. DEFINĪCIJAS1.1. Transportlīdzekļa tips EEK tipa apstiprinājumam attiecība uz trokšņu līmeniŠajā direktīvā "transportlīdzekļa tips" ir transportlīdzekļi, kam būtiski neatšķiras šādas detaļas.1.1.1. Virsbūves materiālu forma (jo īpaši motora nodalījums un tā skaņas izolācija).1.1.2. Transportlīdzekļa garums un platums.1.1.3. Dzinēja tips (divtaktu vai četrtaktu, virzuļdzinējs vai rotorvirzuļdzinējs, cilindru skaits un tilpums, karburatoru vai iesmidzināšanas sistēmu skaits un tips, vārstu izkārtojums, nominālā maksimālā jauda un attiecīgais apgriezienu skaits (S)).1.1.4. Transmisijas sistēma, jo īpaši pārnesumu skaits un to pārnesumskaitļi.1.1.5. Izplūdes sistēmu skaits, tips un izkārtojums.1.1.6. Ieplūdes sistēmu skaits, tips un izkārtojums.1.2. Izplūdes un ieplūdes sistēmas1.2.1. "Izplūdes sistēma" ir pilns detaļu komplekts, kas vajadzīgs, lai samazinātu troksni, ko rada izplūde no transportlīdzekļa dzinēja.1.2.2. "Ieplūdes sistēma" ir pilns detaļu komplekts, kas vajadzīgs, lai samazinātu troksni, ko rada ieplūde transportlīdzekļa dzinējā.1.2.3. Šajā direktīvā šajās sistēmās neiekļauj kolektorus.1.3. Atšķirīgi izplūdes vai ieplūdes sistēmu tipi"Atšķirīgi izplūdes vai ieplūdes sistēmu tipi" ir sistēmas, piemēram, ar šādām būtiskām atšķirībām.1.3.1. Sistēmām ir atšķirīgas preču zīmes vai tirdzniecības nosaukumi.1.3.2. Sistēmas, kam sastāvdaļu materiālu īpašības atšķiras vai kam ir atšķirīgas formas vai izmēra sastāvdaļas; atšķirīgos pārklāšanas procesos (galvanizācija, pārklāšana ar alumīniju utt.) neiegūst atšķirīgus tipus.1.3.3. Sistēmas, kam vismaz vienas sastāvdaļas darbības principi atšķiras.1.3.4. Sistēmas, kam sastāvdaļas savieno citādi.1.4. Izplūdes vai ieplūdes sistēmas sastāvdaļa"Izplūdes vai ieplūdes sistēmas sastāvdaļa" ir viena no atsevišķām sastāvdaļām, kas kopā veido izplūdes sistēmu (piem., izplūdes caurules, trokšņa slāpētājs) vai ieplūdes sistēmu (piem., gaisa filtrs).2. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS2.1. Transportlīdzekļa izgatavotājam vai tā pilnvarotajam pārstāvim jāiesniedz EEK tipa apstiprinājuma pieteikums attiecībā uz mehāniskā transportlīdzekļa trokšņu līmeni.2.2. Tam jābūt klāt šādiem dokumentiem trijos eksemplāros un šādai informācijai.2.2.1. Transportlīdzekļa tipa apraksts ar to īpašību norādi, kas minētas iepriekš 1.1. punktā. Jānorāda numuri un/vai simboli, pēc kuriem nosaka dzinēja tipu un transportlīdzekļa tipu.2.2.2. Izplūdes un ieplūdes sistēmu sastāvdaļu saraksts ar attiecīgu identifikāciju.2.2.3. Visas izplūdes sistēmas rasējums, norādot tās atrašanās vietu transportlīdzeklī.2.2.4. Sīki izstrādāts katras sastāvdaļas rasējums, pēc kura to var viegli atrast un identificēt, un norāde uz izmantotajiem materiāliem.2.3. Transportlīdzekļa izgatavotājam vai tā pilnvarotajam pārstāvim jāiesniedz tehniskajam dienestam, kas atbildīgs par testiem, tā transportlīdzekļa tipa paraugs, kas pieteikts tipa apstiprināšanai.2.4. Pēc tehniskā dienesta pieprasījuma jāiesniedz arī izplūdes sistēmas un tāda dzinēja paraugs, kam ir vismaz tāds pats darba tilpums un maksimālā jauda kā dzinējam, ar ko aprīkots transportlīdzekļa tips, kas pieteikts tipa apstiprināšanai.3. MARĶĒJUMI3.1. Izplūdes un ieplūdes sistēmu sastāvdaļām, izņemot stiprinājumus un caurules, jābūt ar šādiem marķējumiem.3.1.1. Sistēmu un to sastāvdaļu izgatavotāja preču zīme vai tirdzniecības nosaukums.3.1.2. Izgatavotāja preču apraksts.3.2. Šiem marķējumiem jābūt skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem.4. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS.4.1. Ja pieteikumu 2.1. punkta nozīmē apstiprina, kompetentā iestāde noformē sertifikātu, kas atbilst III pielikumā iekļautajam paraugam, ko pievieno EEK transportlīdzekļa tipa sertifikātam.5. SPECIFIKĀCIJAS.5.1. Vispārīgās specifikācijas5.1.1. Transportlīdzeklim, tā dzinējam, izplūdes un ieplūdes sistēmai jābūt projektētai, izgatavotai un uzstādītai tā, lai parastos ekspluatācijas apstākļos un neatkarīgi no vibrācijām, kas uz tiem var iedarboties, transportlīdzeklis atbilstu šis direktīvas prasībām.5.1.2. Sistēmām jābūt projektētām, izgatavotām un uzstādītām tā, lai, ņemot vērā transportlīdzekļa ekspluatācijas apstākļus, būtu nodrošināta pienācīga izturība pret koroziju, kas uz tām iedarbojas.5.2. Specifikācijas, kas attiecas uz trokšņu līmeņiem5.2.1. Mērmetode5.2.1.1. Troksnis, ko rada tāda tipa transportlīdzeklis, kas pieteikts EEK tipa apstiprinājumam, jāmēra saskaņa ar abām metodēm, kas aprakstītas 5.2.2.4. punktā braucošiem transportlīdzekļiem un attiecīgi 5.2.3.4. punktā stāvošiem transportlīdzekļiem [1].5.2.1.2. Abas vērtības, kas izmērītas, kā noteikts iepriekš 5.2.1.1. punktā, jāieraksta testa protokolā un sertifikātā atbilstīgi paraugam, kas ietverts III pielikumā.5.2.2. Braucošu transportlīdzekļu trokšņu līmenis5.2.2.1. RobežvērtībasSaskaņā ar šā pielikuma 5.2.2.2. līdz 5.2.2.5. punktu (ieskaitot) izmērītais trokšņu līmenis nepārsniedz šādas robežas:| Transportlīdzekļu kategorijas | Vērtības, kas izteiktas dB(A) (decibeli (A)) |5.2.2.1.1. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kam nav vairāk kā deviņas sēdvietas, ieskaitot vadītāja sēdekli | 80 |5.2.2.1.2. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kam ir vairāk nekā deviņas sēdvietas, ieskaitot vadītāja sēdekli, un kā maksimāli pieļaujamā masa nepārsniedz 3,5 tonnas | 81 |5.2.2.1.3. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti preču pārvadāšanai un kā maksimāli pieļaujamā masa nepārsniedz 3,5 tonnas | 81 |5.2.2.1.4. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kam ir vairāk nekā deviņas sēdvietas, ieskaitot vadītāja sēdekli, un kā maksimāli pieļaujamā masa pārsniedz 3,5 tonnas | 82 |5.2.2.1.5. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti preču pārvadāšanai un kam maksimāli pieļaujamā masa pārsniedz 3,5 tonnas | 86 |5.2.2.1.6. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kam ir vairāk nekā deviņas sēdvietas, ieskaitot vadītāja sēdekli, un kā dzinēja jauda ir 147 kW vai lielāka | 85 |5.2.2.1.7. | Transportlīdzekļi, kas paredzēti preču pārvadāšanai un kā dzinēja jauda ir 147 kW vai lielāka, un kā maksimāli pieļaujamā masa pārsniedz 12 tonnas | 88 |5.2.2.2. Mērinstrumenti5.2.2.2.1. Akustiskie mērījumiIekārtai, ko izmanto trokšņu līmeņa mērīšanai, jābūt tāda tipa trokšņu līmeņa precīzijas mērītājam, kurš aprakstīts Starptautiskās elektrotehnikas komisijas (IEC) 179. publikācijas "Trokšņu līmeņa precīzijas mērītāji" otrajā izdevumā. Mērījumi jāizdara, izmantojot trokšņu līmeņa mērītāja "ātro" atbildes signālu un novērtējuma līkni "A", kas arī ir aprakstīta minētajā publikācijā.Katras mērījumu sērijas sākumā un beigās trokšņu līmeņa mērītāji jākaliblē atbilstīgi to izgatavotāja norādījumiem, izmantojot attiecīgu trokšņu avotu (piem., pistonphone) Testu uzskata par nederīgu, ja trokšņu līmeņa mērītāja kļūdas, kas fiksētas šīs kalibrēšanas laikā, pārsniedz 1 dB.5.2.2.2.2. Ātruma mērījumiDzinēja apgriezienu skaitu un transportlīdzekļa ātrumu testa sekcijā nosaka ar precizitāti 3 % vai labāku.5.2.2.3. Mērījuma apstākļi5.2.2.3.1. Testa vietaTesta vietā jābūt centrālajai paātrinājuma sekcijai, ko ietver ļoti līdzena testa zona. Paātrinājuma sekcijai jābūt horizontālai; treka virsmai jābūt sausai un tādai, lai ripošanas troksnis pastāvīgi būtu neliels.Testa trekam jābūt tādām, lai nosacījuma par brīvu skaņas lauku starp trokšņu avotu un mikrofonu varētu izpildīt 1 dB robežās. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu, ja 50 m robežās no paātrinājuma sekcijas nav lielu skaņu atstarojošu objektu, tādu kā žogi, klintis vai ēkas. Testa vietas virsmai vismaz 10 m rādiusā ap paātrinājuma sekcijas centru jābūt no cietiem materiāliem, tādiem kā betons, asfalts, vai no jebkura cita akustiski līdzvērtīga materiāla un bez irdena sniega, garas zāles, irdenas augsnes vai izdedžiem.Nedrīkst būt šķēršļu, kas varētu ietekmēt skaņas lauku mikrofona tuvumā, un starp mikrofonu un trokšņu avotu nedrīkst stāvēt cilvēki. Novērotājam, kas izdara mērījumus, jānovietojas tā, lai neietekmētu mērinstrumenta rādījumus.5.2.2.3.2. Meteoroloģiskie apstākļiMērījumus nedrīkst veikt sliktos laika apstākļos. Jāpanāk, lai rezultātus neietekmētu vēja brāzmas.5.2.2.3.3. Fona troksnisAttiecībā uz mērījumiem trokšņu avotu, ko nerada testējamais transportlīdzeklis un vējš, A-svērtajam trokšņu līmenim jābūt vismaz par 10 dB(A) zemākam nekā trokšņu līmenis, ko rada transportlīdzeklis. Mikrofonu var aprīkot ar piemērotu vējtveri ar noteikumu, ka ņem vērā tā ietekmi uz mikrofona jutību un darbības virziena īpašībām.5.2.2.3.4. Transportlīdzekļa stāvoklisAttiecībā uz šiem mērījumiem transportlīdzeklim jābūt braukšanas kārtībā, kas definēta Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 2.6. punktā, un bez piekabes vai puspiekabes, izņemot gadījumus, kad transportlīdzekļi nav atkabināmi.Transportlīdzekļa riepu tipam jābūt tādam, ar kādu izgatavotājs parasti aprīko šādus transportlīdzekļus, un tās jāpiepumpē līdz attiecīgajam spiedienam(-iem), kas vajadzīgs(-i) transportlīdzeklim bez kravas.Pirms mērījumiem jānodrošina dzinējam parastie ekspluatācijas apstākļi, kas saistīti ar temperatūrām, iestatījumiem, degvielu, aizdedzes svecēm, karburatoru(-iem) utt. (pēc vajadzības). Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar ventilatoru(-iem), kam ir automātisks palaides mehānisms, izdarot mērījumus, šīs sistēmas darbībā nedrīkst iejaukties.Transportlīdzekļiem, kam ir vairāk nekā divi dzenošie riteņi, jāizmanto tikai braukšanai pa automaģistrālēm paredzētā parastā piedziņa.5.2.2.4. Mērmetode5.2.2.4.1. Mērījumu veids un skaitsMaksimālo trokšņu līmeni, ko izsaka A-svērtajos decibelos (dB(A)), mēra, kad transportlīdzeklis brauc starp līnijām AA′ un BB′ (1. attēls). Mērījums nav derīgs, ja tiek fiksēta nenormāla neatbilstība starp maksimālo vērtību un vispārējo trokšņu līmeni.Katrā transportlīdzekļa pusē jāveic vismaz divi mērījumi.5.2.2.4.2. Mikrofona pozicionēšanaMikrofons jānovieto 7,5 ± 0,2 m attālumā no atskaites līnijas CC′ (1. attēls) uz treka un 1,2 ± 0,1 m virs zemes. Tā maksimālas jutības asij jābūt horizontālai un jāatrodas perpendikulāri transportlīdzekļa trajektorijai (līnija CC′).5.2.2.4.3. Darbības nosacījumi5.2.2.4.3.1. Vispārīgi nosacījumiVisos mērījumos transportlīdzeklim jābrauc taisni pa paātrinājuma sekciju tā, lai transportlīdzekļa gareniskā vidējā plakne būtu cik iespējams tuvu līnijai CC′.Transportlīdzeklim jātuvojas līnijai AA′ ar vienmērīgu sākotnējo ceļa ātrumu, kas noteikts 5.2.2.4.3.2. un 5.2.2.4.3.3. punktā. Kad transportlīdzekļa priekšgals sasniedzis līniju AA′, cik vien ātri iespējams pilnībā jāatver droseļvārsts. Droseļvārsta stāvoklis jāsaglabā nemainīgs, līdz transportlīdzekļa pakaļgals sasniedz līniju BB′; droseļvārsts pēc tam cik iespējams ātri jānofiksē brīvgaitas stāvoklī.Transportlīdzekļiem ar locīklu nav jāņem vērā neatkabināmas piekabes attiecībā uz līnijas BB′ šķērsošanu.5.2.2.4.3.2. Tuvošanās ātrums.Transportlīdzeklim jātuvojas līnijai AA′ ar ātrumu, kas atbilst mazākajam no diviem šādiem ātrumiem:- ātrums, kas atbilst dzinēja apgriezienu skaitam, kurš līdzvērtīgs trim ceturtdaļām apgriezienu skaita (S), ar kuru dzinējs attīsta nominālo maksimālo jaudu,- 50 km/h.Ja transportlīdzeklis aprīkots ar automātisko pārnesumkārbu, kam nav rokas vadības selektora, transportlīdzeklis jātestē atšķirīgos tuvošanās ātrumos: 30, 40 un 50 km/h vai ar trim ceturtdaļām maksimāla ceļa ātruma, ja šī vērtība ir mazāka. Testa rezultāti ir tie, kas iegūti, braucot ar ātrumu, kurš rada maksimālo trokšņu līmeni.5.2.2.4.3.3. Pārnesumu izvēle (transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar pārnesumkārbām).5.2.2.4.3.3.1. Neautomātiskā rokas pārnesumkārba.5.2.2.4.3.3.1.1. Otrajā pārnesumā jātestē M1 un N1 [2] kategoriju transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar pārnesumkārbu, kurai nav vairāk par četriem priekšgaitas pārnesumiem.Šo kategoriju transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar pārnesumkārbu, kurai ir vairāk nekā četri priekšgaitas pārnesumi, jātestē vispirms otrajā un pēc tam trešajā pārnesumā. Jāņem vērā tikai galvenie pārnesumi, kas paredzēti parastam lietošanas ceļa režīmam. Jāaprēķina aritmētiskā vidējā vērtība trokšņu līmeņiem, ko fiksē abos stāvokļos.5.2.2.4.3.3.1.2. Transportlīdzekļi, kas nepieder pie M1 un N1 [3] kategorijas un kam priekšgaitas pārnesumu kopējais skaits ir X (tostarp pārnesumi, kuri iegūti ar palīgpārnesumkārbu vai ar dzenošo tiltu, kam ir vairāki pārnesumi), jātestē pēc kārtas, izmantojot pārnesumus, kas atbilst vai ir lielāki parX2[4] Testa rezultāti ir tie, kas iegūti ar pārnesumu, kurš rada maksimālo trokšņu līmeni.Neatkarīgi no 1.1.2. un 1.1.4. punkta noteikumiem transportlīdzekļus ar tāda paša tipa dzinēju un izplūdes un ieplūdes sistēmām, bet atšķirīgu garumu vai platumu un atšķirīgiem galvenajiem pārnesumiem, var uzskatīt par viena tipa transportlīdzekļiem. Šajā gadījumā principā pietiekama ir atsevišķa attiecīgā transportlīdzekļa tipa parauga testēšana, testēšanai izvēloties transportlīdzekli, kas braukšanas kārtībā ir ar vismazāko svaru.X2un X, izvēlēto transportlīdzekli uzskata par sava tipa paraugu.Jā tā nav, tad jāpalielina testu skaits, aptverot visus pārnesumus, kas jāņem vērā attiecībā uz šā tipa transportlīdzekļiem.5.2.2.4.3.3.2. Automātiskā pārnesumkārba, kas aprīkota ar rokas vadības selektoru.Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar rokas vadības selektoru ar X priekšgaitas pozīcijām, tests jāveic ar selektoru X pozīcijā; jāatslēdz ierīce piespiedu pārslēgšanai uz zemāku pārnesumu (piem., "kick-down"). Ja automātiska pārslēgšana uz zemāku pārnesumu notiek pēc līnijas AA′ šķērsošanas, tests jāatsāk, pēc vajadzības izmantojot augstāko no divām selektora pozīcijām X – 1 un X – 2, kas ļauj veikt testu bez automātiskas pārslēgšanās uz zemāku pārnesumu (piespiedu pārslēgšanas ierīce uz zemāku pārnesumu joprojām ir atslēgta).Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar rokas vadības palīgātrumkārbu vai ar dzenošo tiltu, kam ir vairāki pārnesumi, jāizmanto pozīcija, kas atbilst parastai braukšanai pa pilsētu. Nedrīkst izmantot īpašas selektora pozīcijas lēniem manevriem vai bremzēšanai.5.2.2.5. Rezultātu interpretācija5.2.2.5.1. Lai ņemtu vērā mērinstrumentu neprecizitāti, katra mērījuma rezultātu nosaka, atņemot 1 dB(A) no mērinstrumenta rādījuma.5.2.2.5.2. Mērījumus uzskata par derīgiem, ja transportlīdzekļa vienā pusē izdarītu divu secīgu mērījumu starpība nepārsniedz 2 dB(A)5.2.2.5.3. Augtākais izmērītais trokšņu līmenis ir testa rezultāts. Ja testētajai transportlīdzekļa kategorijai rezultāts pārsniedz maksimāli pieļaujamo trokšņu līmeni par 1 dB(A), izdara vēl divus mērījumus. Trim no četriem šādiem mērījumiem jāiekļaujas noteiktajiem robežās.5.2.3. Stāvoša transportlīdzekļa trokšņu līmenis5.2.3.1. Trokšņu līmenis transportlīdzekļu tuvumāLai atvieglotu turpmākās pārbaudes lietotiem transportlīdzekļiem, trokšņu līmenis jāmēra tuvu izplūdes sistēmas atverei atbilstīgi šādām prasībām, un mērījumu rezultāti jāieraksta testa protokolā, ko noformē, lai izsniegtu III pielikumā minēto sertifikātu.5.2.3.2. Mērinstrumenti5.2.3.2.1. Akustiskie mērījumiMērījumiem jāizmanto precīzijas trokšņu līmeņa mērītājs, kas definēts 5.2.2.2.1. punktā.5.2.3.2.2. Dzinēja apgriezienu skaita mērījumiDzinēja apgriezienu skaitu nosaka ar tahometru, kam precizitāte ir 3 % vai labāka. Tahometrs nedrīkst būt transportlīdzekļa tahometrs.5.2.3.3. Mērījuma apstākļi5.2.3.3.1. Testa vieta (2. attēls)Par testa vietu var izmantot jebkuru platību, kur nav ievērojamu akustiku traucējumu. Īpaši piemērotas ir līdzenas virsmas, kas klātas ar betonu, asfaltu vai jebkuru citu cietu segumu un kam ir augsta atstarotspēja; nedrīkst izmantot sablietētas zemes virsmas. Testa vietai jābūt tāda taisnstūra formā, kam malas ir vismaz 3 m no transportlīdzekļa sāniem. Šajā taisnstūrī nedrīkst būt būtiski šķēršļi, piem., cilvēks, kas nav novērotājs vai transportlīdzekļa vadītājs. Transportlīdzeklis jānovieto iepriekšminētajā taisnstūrī tā, lai mikrofons atrastos vismaz 1 m no jebkura ietves malas akmeņa.5.2.3.3.2. Meteoroloģiskie apstākļiMērījumus nedrīkst veikt sliktos laika apstākļos. Jāpanāk, lai rezultātus neietekmētu vēja brāzmas.5.2.3.3.3. Fona troksnisMērinstrumentu rādījumiem, ko rada fona troksnis un vējš, jābūt vismaz par 10 dB(A) zemākam nekā mērāmās trokšņu līmenis. Mikrofonu var aprīkot ar vējtveri, ar noteikumu, ka ņem vērā, kā tas ietekmē mikrofona jutību.5.2.3.3.4. Transportlīdzekļa stāvoklisPirms mērījumiem jānodrošina transportlīdzekļa dzinējam parastā ekspluatācijas temperatūra. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar ventilatoru(-iem), kam ir automātisks palaides mehānisms, izdarot trokšņu līmeņa mērījumus, šīs sistēmas darbībā nedrīkst iejaukties.Mērījumu laikā, pārnesumu svirai jābūt neitrālā pozīcijā.5.2.3.4. Mērmetode5.2.3.4.1. Mērījumu veids un skaitsMaksimālo trokšņu līmeni, ko izsaka A-svērtajos decibelos (dB(A)), jāmēra 5.2.3.4.3. punktā minētājā darbības laikā.Vismaz trīs mērījumi jāizdara katrā mērīšanas punktā.5.2.3.4.2. Mikrofona novietojums (2. attēls)Mikrofons jānovieto vienā līmenī ar izplūdes izvadu vai 0,2 m virs testa treka virsmas, atkarībā no tā, kā ir augstāk. Mikrofona membrānai jāatrodas pretī izplūdes izvadam 0,5 m attālumā no tā. Mikrofona maksimālās jutības asij jābūt paralēli treka virsmai 45° ± 10° leņķī pret vertikālo plakni, ko nosaka virziens, kurā izplūst izplūdes gāzes.Mikrofons jānovieto tajā šīs vertikālās plaknes pusē, kur attālums starp mikrofonu un transportlīdzekļa kontūru ir iespējami lielāks.Ja izplūdes sistēmai ir vairāki izvadi, kuru centri nav tālāk par 0,3 m un kuri ir pievienoti vienam trokšņa slāpētājam, mikrofonam jāatrodas pretī izvadam, kas ir tuvāk transportlīdzekļa kontūrai, vai izvadam, kas ir augstāk virs treka virsmas. Visos citos gadījums atsevišķi mērījumi jāizdara pie katra izvada, lielāko fiksēto skaitli uzskatot par testa vērtību.Ja transportlīdzekļi ir aprīkoti ar vertikālu izplūdes izvadu (piem., kravas automobīļi), mikrofons jānovieto vienā līmenī ar izplūdes izvadu, virzienā uz augšu ar asi vertikāli. Tas jānovieto 0,5 m attālumā tajā transportlīdzekļa pusē, kam izplūdes izvads atrodas vistuvāk.Ja transportlīdzekļa konstrukcija tādu šķēršļu dēļ, kas ir transportlīdzekļa daļa (piem., rezerves ritenis, degvielas tvertne, akumulatoru nodalījums) neļauj novietot mikrofonu, kā redzams 2. attēlā, tad mērījumu laikā jāuzzīmē rasējums, skaidri norādot mikrofona novietojumu. Ciktāl tas ir iespējams mikrofonam jābūt vairāk par 0,5 m no tuvākā šķēršļa, un tā maksimālās jutības asij jāatrodas pretī izplūdes izvadam novietojumā, ko vismazāk aizsedz iepriekšminētie šķēršļi.5.2.3.4.3. Dzinēja darbības apstākļiDzinēja apgriezienu skaitu jāstabilizē, kad tas ir trīs ceturtdaļas apgriezienu skaita (S), ar kuru dzinējs attīsta nominālo maksimālo jaudu.Kad dzinēja apgriezienu skaits ir nemainīgs, droseļvārsts ātri jānofiksē brīvgaitas stāvoklī. Trokšņu līmenis jāmēra darbības laikā, kas ietver neilgu pastāvīga dzinēja apgriezienu skaita uzturēšanu un visu ātruma samazināšanas laiku, maksimālo trokšņu līmeņa mērītāja rādījumu uzskatot par testa rezultātu.5.2.3.5. Rezultāti (testa protokols)5.2.3.5.1. Testa protokolā, ko sastāda, lai izdotu III pielikumā minēto sertifikātu, norāda visus attiecīgos datus, jo īpaši tos, kas izmantoti, mērot stāvoša transportlīdzekļa skaņu.5.2.3.5.2. Rādījumus, kas noapaļoti līdz tuvākajam decibelam, pieraksta no mērinstrumenta.Ņem vērā tikai tās vērtības, kas iegūtas, izdarot trīs mērījumus pēc kārtas, un kas attiecīgi neatšķiras vairāk par 2 dB(A).5.2.3.5.3. Testa rezultāts ir lielākā no šīm trim vērtībām.5.3. Izplūdes sistēmas, kas ietver šķiedrainus materiālus5.3.1. Šķiedrainus materiālus neizmanto trokšņa slāpētāju būvē, ja projektēšanas un izgatavošanas stadijā neveic atbilstīgus pasākumus, lai uz ceļa panāktu vajadzīgo efektivitāti 5.2.2.1. punktā noteiktajās robežās. Šādu trokšņa slāpētāju uzskata par efektīvu uz ceļa, ja izplūdes gāzes nesaskaras ar šķiedrainiem materiāliem vai ja transportlīdzekļa paraugs, ko testē atbilstoši 5.2.2. un 5.2.3. punkta prasībām, ir sagatavots parastai ceļa lietošanai pirms trokšņu līmeņa mērījumu izdarīšanas. To var panākt, izmantojot vienu no trim testiem, kas aprakstīti 5.3.1.1., 5.3.1.2. un 5.3.1.3. punktā, vai izņemot šķiedrainos materiālus no trokšņa slāpētāja.5.3.1.1. Nepārtraukta ekspluatācija uz ceļa 10000 km5.3.1.1.1. Apmēram puse šīs ekspluatācijas ir braukšana pilsētā un otra puse ir braukšana lielos attālumos ar lielu ātrumu; nepārtrauktu ekspluatāciju uz ceļa var aizstāt ar atbilstīgu testa treka programmu.5.3.1.1.2. Abi ātrumu režīmi vairākas reizes jāmaina.5.3.1.1.3. Pilnai testa programmai jāietver vismaz 10 pārtraukumus, kas ilgst vismaz trīs stundas, lai imitētu iespējamos atdzišanas un kondensācijas efektus.5.3.1.2. Kondicionēšana uz pārbaudes stenda5.3.1.2.1. Izmantojot standarta detaļas un ievērojot transportlīdzekļa izgatavotāja norādījumus, trokšņa slāpētājs jāpieliek dzinējam, kas savienots ar dinamometru.5.3.1.2.2. Tests jāsadala sešu stundu periodos ar vismaz 12 stundu pārtraukumu starp visiem periodiem, lai imitētu iespējamos atdzišanas un kondensācijas efektus.5.3.1.2.3. Katra sešu stundu perioda laikā dzinēju darbina, pēc kārtas ievērojot šādus nosacījumus:1. Piecu minūšu posms brīvgaitas ātrumā:2. Vienas stundas posms ar ¼ slodzes ar ¾ nominālā maksimālā apgriezienu skaita (S);3. Vienas stundas posms ar ½ slodzes ar ¾ nominālā maksimālā apgriezienu skaita (S);4. Desmit minūšu posms ar pilnu slodzi ar ¾ nominālā maksimālā apgriezienu skaita (S);5. Piecpadsmit minūšu posms ar ½ slodzes ar nominālo maksimālo apgriezienu skaitu (S);6. Trīsdesmit minūšu posms ar ¼ slodzes ar nominālo maksimālo apgriezienu skaitu (S);Kopējais sešu posmu ilgums: trīs stundas.Katrs periods ietver divas iepriekš minēto posmu virknes.5.3.1.2.4. Testa laikā trokšņa slāpētāju nedrīkst dzesēt ar pastiprinātu velkmi, kas ap transportlīdzekli imitē normālu gaisa plūsmu. Taču pēc izgatavotāja pieprasījuma trokšņa slāpētāju var dzesēt, lai nepārsniegtu fiksēto temperatūru pie tā ieplūdes caurules, kad transportlīdzeklis brauc ar maksimālo ātrumu.5.3.1.3. Kondicionēšana ar pulsāciju5.3.1.3.1. Transportlīdzeklis, kas minēts 2.3. punktā, vai dzinējs, kas minēts 2.4. punktā, jāaprīko ar izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļām. Pirmajā no abiem minētājiem gadījumiem transportlīdzeklis jānovieto uz dinamometra veltņiem. Otrajā gadījumā dzinējs jāpievieno dinamometram.Testa iekārta, kam sīki izstrādāta diagramma redzama 3. attēlā, jāpievieno pie izplūdes sistēmas izvada. Ir derīga jebkura cita iekārta, kas nodrošina līdzvērtīgus rezultātus.5.3.1.3.2. Testa iekārta jānoregulē tā, lai ātrdarbības vārsts izplūdes gāzu plūsmu pārmaiņus apturētu un atjaunotu, veicot 2500 ciklus.5.3.1.3.3. Vārstam jāatveras, kad izplūdes gāzu pretspiediens, ko mērā vismaz 100 mm pirms ieplūdes atloka, sasniedz vērtību starp 0,35 un 0,40 bar. Tam jāaizveras, kad šis spiediens neatšķiras vairāk par 10 % no spiediena stabilizētās vērtības ar atvērtu vārstu.5.3.1.3.4. Laika aiztures slēdzi noregulē uz laiku, kad notiek gāzes izplūde, kas rodas 5.3.1.3.3. punktā iepriekš noteikto noteikumu izpildes rezultātā.5.3.1.3.5. Dzinēja apgriezienu skaitam jābūt 75 % apgriezienu skaita (S), ar kuriem dzinējs attīsta maksimālo jaudu.5.3.1.3.6. Jaudai, ko rāda dinamometrs, jābūt 50 % no jaudas ar pilnīgi atvērtu droseļvārstu, ko mēra, kad dzinēja apgriezienu skaits (S) ir 75 %.5.3.1.3.7. Visi noplūdes caurumi testa laikā jāaiztaisa.5.3.1.3.8. Viss tests jāpabeidz 48 stundu laikā.Ja vajadzīgs, ik pēc stundas var būt viens dzesēšanas periods.5.3.2. Ja jāievēro Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 3. punkta noteikumi par EEK tipa apstiprinājumu, jāizmanto testa metode, kas aprakstīta iepriekš 5.3.1.2. punktā.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Visi attālumi norādīti metros+++++ TIFF +++++1. Ieplūdes caurules atloks vai uzmava, savienošanai ar testējamās izplūdes sistēmas aizmuguri2. Ar roku darbināms regulējošs vārsts3. Kompensētājrezervuārs ar tilpību 35 līdz 40 l4. Spiediena slēdzis ar darbība diapazonu 0,05 līdz 2,5 bar5. Laika aiztures slēdzis6. Impulsu skaitītājs7. Ātrdarbības vārsts, piem., izplūdes aiztures vārsts 60 mm diametrā, ko darbina pneimatisks cilindrs ar jaudu 120 N pie 4 bar. Reakcijas laiks gan atveroties, gan aizveroties nedrīkst pārsnieg 0,5 sekundes8. Izplūdes gāzu evakuācija9. Lokana caurule10. Manometrs[1] Stāvoša transportlīdzekļa testu veic, lai noteiktu atsauces vērtību institūcijām, kas izmanto šo metodi, lai veiktu lietotu transportlīdzekļu apskati.[2] Atbilstoši definīcijai Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 0.4 punktā (OV L 42, 23.2.1970.).[3] Atbilstoši definīcijai Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 0.4 punktā (OV L 42, 23.2.1970.).[4] Ja X2 neatbilst veselam skaitlim, izmanto lielāko tuvāko pārnesumu.--------------------------------------------------II PIELIKUMSIZPLŪDES SISTĒMU KĀ ATSEVIŠĶU TEHNISKU VIENĪBU EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS (REZERVES IZPLŪDES SISTĒMAS)0. DARBĪBAS JOMAŠis pielikums attiecas uz tipa apstiprinājumu izplūdes sistēmām un to sastāvdaļām kā atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, ar kurām kā rezerves daļām aprīkojami viena vai vairāku noteiktu tipu M1 un N1 kategoriju mehāniskie transportlīdzekļi.1. DEFINĪCIJAS1.1. "Rezerves izplūdes sistēmas un to sastāvdaļas" ir jebkura I pielikuma 1.2.1. punktā definēta izplūdes sistēmas daļa, ar ko paredzēts aizvietot transportlīdzekļī tāda tipa detaļu, kurai piešķirts EEK tipa apstiprinājums kopā ar transportlīdzekli saskaņā ar I pielikumu.2. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS2.1. EEK tipa apstiprinājuma pieteikums attiecībā uz rezerves izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļu kā atsevišķu tehnisku vienību jāiesniedz attiecīgās atsevišķās tehniskās vienības transportlīdzekļa izgatavotājam vai to pilnvarotiem pārstāvjiem.2.2. Pie EEK tipa apstiprinājuma attiecībā uz rezerves izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļu kā atsevišķu tehnisku vienību jābūt klāt turpmāk minētajiem dokumentiem trijos eksemplāros un šādai informācijai:2.2.1. — tipa(-u) apraksts transportlīdzeklim, kas aprīkojams ar sistēmu vai tās sastāvdaļām, atsaucoties uz īpašībām, kas minētas I pielikuma 1.1. punktā. Jānorāda numurus un/vai simbolus, pēc kuriem nosaka dzinēja un transportlīdzekļa tipu.2.2.2. — rezerves izplūdes sistēmas apraksts, norādot katras sistēmas sastāvdaļas relatīvo novietojumu, kopā ar uzstādīšanas norādījumiem;2.2.3. — sīki izstrādāts katras sastāvdaļas rasējums, pēc kura to var viegli atrast un identificēt, un norāde uz izmantotajiem materiāliem.Šiem rasējumiem jānorāda vieta, kur obligāti jāpiestiprina EEK tipa apstiprinājums.2.3. Pēc attiecīgā tehniskā dienesta pieprasījuma pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz:2.3.1. — divi tādu sistēmu paraugi, kas pieteikti EEK tipa apstiprinājumam;2.3.2. — tāda tipa izplūdes sistēma, ar ko transportlīdzeklis sākotnēji bija aprīkots, kad piešķīra EEK tipa apstiprinājumu;2.3.3. — tāda tipa transportlīdzekļa paraugu, kas aprīkojams ar šo sistēmu:- kurai, ciktāl tas attiecas uz trokšņu līmeni braucot, jābūt tādā stāvoklī, ka tā atbilst I pielikuma 5.2.2.1. punkta ierobežojumiem un vairāk par 3 dB(A) nepārsniedz vērtības, kas fiksētas tipa apstiprinājuma testu laikā, un- kura, ciktāl tas attiecas uz trokšņu līmeni stāvot, atbilst vērtībai, kas fiksēta tipa apstiprinājuma testu laikā;2.3.4. — atsevišķs dzinējs, kas atbilst iepriekš aprakstītajam transportlīdzekļa tipam.3. MARĶĒJUMI3.1. Rezerves izplūdes sistēmai vai tās sastāvdaļām, izņemot stiprinājumus un caurules, jābūt ar:3.1.1. — rezerves sistēmu un to sastāvdaļu izgatavotāja preču zīmi vai tirdzniecības nosaukumu;3.1.2. — izgatavotāja standartapzīmējumu;3.1.3. — EEK tipa apstiprinājuma numuru, pirms kura ir atšķirīgs(-i) tās valsts burts(-i), kas piešķīrusi EEK apstiprinājumu [1].3.2. Šiem marķējumiem jābūt skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem.4. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS4.1. Ja pieteikumu apstiprina 2.1. punkta nozīmē, kompetentā iestāde noformē sertifikātu, kas atbilst IV pielikumā iekļautajam paraugam. Pirms EEK tipa apstiprinājuma numura jābūt atšķirīgam(-iem) tās valsts burtam(-iem), kas piešķīrusi EEK apstiprinājumu.5. SPECIFIKĀCIJAS.=5.1. Vispārīgās specifikācijas.5.1.1. Rezerves izplūdes sistēmai vai tās sastāvdaļām jābūt projektētām, izgatavotām un tās jāvar uzstādīt tā, lai transportlīdzeklis parastos ekspluatācijas apstākļos un neatkarīgi no vibrācijām, kas uz to var iedarboties, atbilstu šis direktīvas noteikumiem.5.1.2. Izplūdes sistēmai vai tās sastāvdaļām jābūt projektētām, izgatavotām un tās jāvar uzstādīt tā, lai, ņemot vērā transportlīdzekļa ekspluatācijas apstākļus, būtu nodrošināta pienācīga izturība pret koroziju, kas uz to/tām iedarbojas.5.2. Specifikācijas attiecībā uz trokšņa līmeņiem5.2.1. Rezerves izplūdes sistēmas vai tās sastāvdaļas akustiskā efektivitāte jāpārbauda ar I pielikuma 5.2.2.4. un 5.2.3.4. punktā aprakstītajām metodēm.Ja šā pielikuma 2.3.3. punktā minēto transportlīdzekli aprīko ar rezerves izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļu, tad skaņās līmeņiem, kas iegūti ar abām metodēm (stāvošam un braucošam transportlīdzeklim), jāatbilst vienam no šādiem nosacījumiem:5.2.1.1. tie nedrīkst pārsniegt vērtības, kas iegūtas, kad šā tipa transportlīdzeklim piešķīra EEK tipa apstiprinājumu;5.2.1.2. tās nedrīkst pārsniegt trokšņu līmeņa vērtības, kas fiksētas 2.3.3. punktā minētajam transportlīdzeklim, ja tas ir aprīkots ar tā paša tipa izplūdes sistēmu kā tā, ar kuru transportlīdzeklis bija aprīkots, kad tika piešķirts EEK tipa apstiprinājums.5.3. Automobiļa tehnisko rādītāju mērīšana5.3.1. Rezerves izplūdes sistēmai vai tās sastāvdaļām jānodrošina, lai transportlīdzekļa tehniskie rādītāji būtu pielīdzināmi rādītājiem, ko panāk ar oriģinālo izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļām.5.3.2. Rezerves izplūdes sistēma vai, atkarībā no izgatavotāja izvēles, šīs sistēmas sastāvdaļas jāsalīdzina ar oriģinālā aprīkojuma izplūdes sistēmu vai tās sastāvdaļām, kas arī ir jaunas un ar kurām pārmaiņus aprīko šajā pielikuma transportlīdzekli, kas minēts 2.3.3. punktā.5.3.3. Pārbaudes veids ir spiediena zuduma mērījums, ievērojot nosacījumus, kas noteikti 5.3.4.1. vai 5.3.4.2. punktā. Vērtība, kas fiksēta ar rezerves izplūdes sistēmu, nedrīkst pārsniegt vērtību, kura fiksētas ar oriģinālā aprīkojuma sistēmu, vairāk par 25 %, ievērojot turpmāk minētos nosacījumus.5.3.4. Testa metode5.3.4.1. Dzinēja testa metodeMērījumu jāizdara 2.3.4. punktā minētajam dzinējam, kas pievienots dinamometram.Ar pilnīgi atvērtu droseļvārstu stendu noregulē tā, lai dzinēja apgriezienu skaits (S) atbilstu nominālajai maksimālajai dzinēja jaudai.Mērot pretspiedienu, spiediena krānam jāatrodas noteiktajā attālumā no izplūdes kolektora, kā norādīts 1., 2. un 3. attēlā.5.3.4.2. Transportlīdzekļa testa metodeMērījumi jāizdara transportlīdzeklim, kas minēts 2.3.3. punktā.Testu jāizdara:- vai nu uz ceļa vai- uz dinamometra veltņiem.Ar pilnīgi atvērtu droseļvārstu dzinēju noslogo tā, lai dzinēja apgriezienu skaits (S) atbilstu nominālajai maksimālajai dzinēja jaudai.Mērot pretspiedienu, spiediena krānam jāatrodas noteiktajā attālumā no izplūdes kolektora, kā norādīts 1., 2. un 3. attēlā.5.4. Papildnoteikumi attiecībā uz izplūdes sistēmām vai to sastāvdaļām, kas pildītas ar šķiedrainiem materiāliemŠķiedrainus materiālus nedrīkst izmantot rezerves izplūdes sistēmu vai to sastāvdaļu izgatavošanā, ja projektēšanas un izgatavošanas stadijā neveic atbilstīgus pasākumus, lai panāktu efektivitātes līmeni I pielikuma 5.2.2.1. punktā noteiktajās robežās.Šādu troksni slāpējoša sistēmu uzskata par efektīgu satiksmē, ja izplūdes gāzes nesaskaras ar šķiedrainiem materiāliem vai ja pēc šķiedrainu materiālu izņemšanas trokšņu līmeņi atbilst iepriekš 5.2.1. punktā noteiktajām prasībām izplūdes sistēmu testēšanai transportlīdzeklī atbilstoši metodēm, kas aprakstītas I pielikuma 5.2.2. un 5.2.3. punktā.Ja šis nosacījums nav ievērots, visu izplūdes sistēmu jākondicionē. Tas jādara ar vienu no trim metodēm, kas aprakstītas I pielikuma 5.3.1.1., 5.3.1.2. un 5.3.1.3. punktā.Pēc kondicionēšanas jāpārbauda trokšņu līmenis, kā noteikts iepriekš 5.2.1. punktā.Ja izmanto 5.3.1.2. punktā aprakstīto procedūru, EEK tipa apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējam jāprasa oriģinālā aprīkojuma izplūdes sistēmas kondicionēšana vai jāiesniedz tāda, kas ir iztukšota.6. PRODUKCIJAS ATBILSTĪBA6.1. Saskaņā ar šo direktīvu visām rezerves izplūdes sistēmām vai to sastāvdaļām ar EEK tipa apstiprinājuma numuru jāatbilst apstiprinātajam izplūdes sistēmas tipam un iepriekš 5. punktā minētājām prasībām.6.2. Lai pārbaudītu atbilstību, kā prasīts iepriekš 6.1. punktā, izplūdes sistēmai vai tās sastāvdaļai ar EEK tipa apstiprinājuma numuru jābūt sērijveida. Produkciju uzskata par atbilstošu šīs direktīvas prasībām, ja trokšņu līmeņi, kas fiksēti saskaņā ar 5.2. punktu, nepārsniedz līmeni, kas fiksēts šī tipa izplūdes sistēmas vai tās sastāvdaļas EEK tipa apstiprinājuma testu laikā, vairāk par 1 dB(A).Pretspiediens – mērīšanas punkti+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] B = Beļģija, D = Vācijas Federatīvā Republika, DK = Dānija, F = Francija, GR = Grieķija, I = Itālija, IRL = Īrija, L = Luksemburga, NL = Nīderlande, UK = Apvienotā Karaliste.[2] Ja tas nav iespējams, tad piemēro 3.attēlu--------------------------------------------------III PIELIKUMSPARAUGSMaksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV PIELIKUMSPARAUGSMaksimālais izmērs: A4 (210 mm × 297 mm)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/1/EK (2005. gada 9. marts), ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru  (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               24.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 79/9

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/1/EK
   (2005. gada 9. marts),
   ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   apspriedušies ar Reģionu komiteju,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 1999. gada 11. maija paziņojums “Finanšu tirgu satvara īstenošana: rīcības plāns” nosaka vairākas darbības, kas ir vajadzīgas, lai pabeigtu vienotā finanšu pakalpojumu tirgus izveidi.

               (2)

               Eiropadome sanāksmē Lisabonā 2000. gada 23. un 24. martā aicināja īstenot minēto rīcības plānu līdz 2005. gadam.

               (3)

               2000. gada 17. jūlijā Padome izveidoja Viedo komiteju Eiropas vērtspapīru tirgu regulēšanai. Viedo komiteja nobeiguma ziņojumā ierosināja ieviest četrpakāpju regulējošo sistēmu, lai padarītu Kopienas vērtspapīru jomu regulējošo aktu izstrādi elastīgāku, efektīvāku un pārskatāmāku.

               (4)

               Rezolūcijā par efektīvāku vērtspapīru tirgus regulēšanu Eiropas Savienībā Stokholmas Eiropadome 2001. gada 23. - 24. martā apsveica Viedo komitejas nobeiguma ziņojumu un aicināja īstenot ierosināto četrpakāpju pieeju.

               (5)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, 2000. gada 6. jūnijā Komisija pieņēma Lēmumus 2001/527/EK (4) un 2001/528/EK (5), ar ko izveido attiecīgi Eiropas Vērtspapīru regulatoru komiteju (EVRK) un Eiropas Vērtspapīru komiteju (EVK).

               (6)

               Tā saucamajam Lamfalisī (Lamfalussy) procesam un tā paplašināšanai jābalstās uz demokrātiskas pārskatatbildības un pārskatāmības principiem, ko var pietiekami garantēt vienīgi tad, ja ievēro institucionālo līdzsvaru attiecībā uz īstenošanas pasākumiem;

               (7)

               Ar šo direktīvu groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas jomā, kas nav dzīvības apdrošināšana (6), 85/611/EEK (1985. gada 20. decembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (7), 91/675/EEK (1991. gada 19. decembris), ar ko izveido Apdrošināšanas komiteju (8), 92/49/EEK (1992. gada 18. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana (Trešā nedzīvības apdrošināšanas direktīva) (9), un 93/6/EEK (1993. gada 15. marts) par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (10) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK (1994. gada 30. maijs) par noguldījumu garantiju sistēmām (11), 98/78/EK (1998. gada 27. oktobris) par apdrošināšanas grupu apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzību (12), 2000/12/EK (2000. gada 20. marts) par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu (13), 2001/34/EK (2001. gada 28. maijs) par vērtspapīru iekļaušanu fondu biržas oficiālajā sarakstā un par informāciju, kas jāpublicē par tādiem vērtspapīriem (14), 2002/83/EK (2002. gada 5. novembris) par dzīvības apdrošināšanu (15) un 2002/87/EK (2002. gada 16. decembris) par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos. Šīs direktīvas vienīgais mērķis ir ieviest dažas izmaiņas komiteju organizatoriskajā struktūrā. Neviena no izmaiņām nav paredzēta, lai paplašinātu Komisija pilnvaras pieņemt īstenošanas pasākumus, ko tai piešķir minētās direktīvas, nedz arī pilnvaras, ko Padomei piešķir Direktīva 93/6/EEK.

               (8)

               Eiropas Parlaments ar 2002. gada 5. februāra rezolūciju apstiprināja četrpakāpju pieeju vērtspapīru tirgum; apstiprinājuma pamatā bija svinīga deklarācija, ko Komisija izteica Parlamentam tajā pašā dienā, un vēstule, ko 2001. gada 2. oktobrī iekšējā tirgus komisārs nosūtīja Eiropas Parlamenta Ekonomikas un monetāro lietu komitejas priekšsēdētājam saistībā ar aizsargpasākumiem Eiropas Parlamenta lomai šajā procesā. Parlaments ar 2002. gada 21. novembra rezolūciju aicināja paplašināt dažu šīs pieejas aspektu piemērošanu arī uz banku un apdrošināšanas nozarēm, ievērojot skaidri izteiktu apņemšanos no Padomes puses garantēt atbilstīgu institucionālo līdzsvaru.

               (9)

               Saistības, ko Komisija uzņēmusies attiecībā uz vērtspapīru likumdošanu un kas paustas iepriekšminētajā 2002. gada 5. februāra deklarācijā un 2001. gada 2. oktobra vēstulē, būtu jāpapildina ar pietiekamām garantijām pareiza institucionālā līdzsvara nodrošināšanai.

               (10)

               2002. gada 3. decembrī Padome aicināja Komisiju īstenot pasākumus attiecībā uz pārējām finanšu pakalpojumu nozarēm, pamatojoties uz Viedo komitejas nobeiguma ziņojumu.

               (11)

               Arī attiecībā uz četrpakāpju pieejas paplašināšanu nepieciešami aizsargpasākumi, jo ES iestādes vēl nevar izmantot Lamfalisī četrpakāpju pieejas plašu praktisko pieredzi. Turklāt Starptautiskās Lamfalisī procesa monitoringa grupas pirmajā un otrajā starpposma ziņojumā izteiktas dažas piezīmes un kritika saistībā ar procesa darbību.

               (12)

               Lamfalisī procesa pamatmērķi ir tiesību aktu pieņemšanas ātrums un tiesību aktu kvalitāte. Lamfalisī procesa panākumi vairāk atkarīgi no institucionālo partneru politiskas gribas izveidot piemērotu sistēmu tiesību aktu pieņemšanai, nevis no attiecīgo tehnisko deleģēto noteikumu izstrādes paātrināšanas. Turklāt pārmērīga deleģēto noteikumu izstrādes ātruma uzsvēršana varētu radīt būtiskas problēmas attiecībā uz šo noteikumu kvalitāti.

               (13)

               Lamfalisī procesa paplašināšana neskar iespējamos lēmumus attiecībā uz pārraudzības organizāciju Eiropas līmenī.

               (14)

               Padomdevējas komitejas banku jautājumos (PKB), ko izveidoja ar Direktīvu 2000/12/EK, loma attiecībā uz banku sektoru būtu jāpielāgo.

               (15)

               Lai atspoguļotu šo pielāgoto lomu, PKB būtu jānomaina ar “Eiropas Banku Komiteju”.

               (16)

               Pasākumi, kas nepieciešami Direktīvas 2000/12/EK īstenošanai, ir vispārējas jomas pasākumi un būtu jāpieņem saskaņā ar 5. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (16).

               (17)

               Pieņemtajiem īstenošanas pasākumiem nevajadzētu radīt izmaiņas direktīvas galvenajos noteikumos.

               (18)

               Eiropas Parlamenta rīcībā vajadzētu būt trīs mēnešiem no īstenošanas pasākumu projekta pirmās iesniegšanas reizes, lai tas varētu to izskatīt un sniegt savu atzinumu. Tomēr ārkārtējos un attiecīgi pamatotos gadījumos šo termiņu var samazināt. Ja minētā termiņa laikā Eiropas Parlaments pieņem rezolūciju, Komisija pārskatīs pasākumu projektu.

               (19)

               Izmantojot savas īstenošanas pilnvaras, Komisijai būtu jāievēro šādi principi: vajadzība nodrošināt, ka tiek saglabāta ieguldītāju uzticība finanšu tirgiem, sekmējot augstus pārskatāmības standartus minētajos tirgos; vajadzība nodrošināt, ka ieguldītājiem pieejams plašs konkurējošu instrumentu klāsts, kā arī viņu stāvoklim piemērota informācija un aizsardzība; vajadzība nodrošināt, ka neatkarīgās pārvaldes iestādes konsekventi izpilda noteikumus, jo īpaši attiecībā uz cīņu pret finanšu noziegumiem; vajadzība nodrošināt augsta līmeņa pārskatāmību un visu tirgus dalībnieku, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes apspriešanos; vajadzība veicināt jauninājumus finanšu tirgos, lai nodrošinātu, ka tie ir dinamiski un efektīvi; vajadzība nodrošināt tirgus integritāti, cieši un aktīvi uzraugot finanšu jauninājumus; kapitāla vērtība samazināšanas svarīgums un kapitāla pieejamības pieaugums; ilgtermiņa stabilitāte cenās un priekšrocībās, ko var izmantot tirgus dalībnieki (tostarp mazie un vidējie uzņēmumi un mazie ieguldītāji) saistībā ar jebkādiem īstenošanas pasākumiem; vajadzība veicināt ES finanšu tirgu starptautisko konkurētspēju, neskarot ļoti nepieciešamo starptautiskās sadarbības paplašināšanu; vajadzība panākt līdzvērtīgus nosacījumus visu tirgus dalībnieku darbībai, ieviešot ES noteikumus ikreiz, kad tas ir lietderīgi; vajadzība respektēt atšķirības valstu tirgos, ja vien tās nepamatoti neapdraud vienotā tirgus vienotību, un vajadzība nodrošināt saskanību ar citiem Kopienas tiesību aktiem šajā jomā, jo informācijas traucējumi un pārskatāmības trūkums var apdraudēt tirgu darbību un visupirms kaitēt patērētājiem un mazajiem ieguldītājiem.

               (20)

               Daži spēkā esoši noteikumi pat tehniskiem grozījumiem Direktīvā 2000/12/EK jāsaskaņo ar Lēmumu 1999/468/EK.

               (21)

               Lai nodrošinātu institucionālu un juridisku konsekvenci, ņemot vērā pieeju citās Kopienas nozarēs, ar Komisijas Lēmumu 2004/10/EK (17) nodibina Eiropas Banku komiteju kā padomdevēju, lai palīdzētu Komisijai attiecībā uz Kopienas banku likumdošanas attīstību; tādēļ Direktīvā 2000/12/EK būtu jāsvītro atsauces uz PKB padomdevējas funkcijām.

               (22)

               Attiecībā uz kredītiestāžu maksātspējas un likviditātes novērošanai paredzēto koeficientu pārraudzību, PKB kompetence vairs nav nepieciešama, ņemot vērā kapitāla pietiekamības noteikumu un mehānismu attīstības saskaņošanu, kurus kredītiestādes izmanto, lai noteiktu un pārvaldītu savu likviditātes risku.

               (23)

               Turklāt būtiskais progress, kas panākts sadarbībā un informācijas apmaiņā starp uzraudzības iestādēm, jo īpaši ar Sapratnes memorandiem, ir padarījis lieku Komisijas pārraudzību attiecībā uz atsevišķiem uzraudzības lēmumiem un sistemātisku ziņošanu par tiem PKB.

               (24)

               Eiropas Banku komitejas izveidei nevajadzētu izslēgt citas sadarbības formas starp dažādām iestādēm, kas iesaistītas kredītiestāžu darbības regulēšanā un uzraudzībā, jo īpaši sadarbību ar Eiropas Banku uzraugu komitejas starpniecību, kura izveidota ar Komisijas Lēmumu 2004/5/EK (18).

               (25)

               Apdrošināšanas komitejai (AK), ko izveidoja ar Direktīvu 91/675/EEK, jāpalīdz Komisijai, īstenojot tās izpildes pilnvaras, ko tai piešķir apdrošināšanas jomā pieņemtās direktīvas, un jo īpaši jāveic tehniskie grozījumi, kas nepieciešami, lai ņemtu vērā pārmaiņas apdrošināšanas nozarē; šādus pasākumus pieņem saskaņā ar Lēmumu 1999/468/EK.

               (26)

               Saskaņā ar Direktīvu 91/675/EEK, AK jāizskata arī visi jautājumi, kas saistīti ar Kopienas noteikumu piemērošanu attiecībā uz apdrošināšanas nozari, un jo īpaši jādod padomi Komisijai attiecībā uz priekšlikumiem par tiesību aktiem, kurus Komisija paredz iesniegt Eiropas Parlamentā un Padomē.

               (27)

               Lai izveidotu iekšējo tirgu, kurā apdrošinājuma ņēmēji un apdrošināšanas atlīdzības saņēmēji ir pienācīgi aizsargāti, uz apdrošināšanas un fondēto pensiju uzņēmumiem, kas darbojas iekšējā tirgū saskaņā ar uzņēmējdarbības un pakalpojumu sniegšanas brīvības principiem, attiecināmi īpaši Kopienas tiesību akti. Lai nodrošinātu pienācīgu iekšējā tirgus darbību un uzturētu finanšu stabilitāti, šiem tiesību aktiem vajadzētu būt ātri pielāgojamiem tirgus pārmaiņām, kas skar minētās nozares, jo īpaši attiecībā uz finanšu un tehniskiem aspektiem.

               (28)

               Tādēļ būtu jāpielāgo AK loma, un šī komiteja attiecīgi būtu jāpārdēvē par “Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteju”. Tomēr fondēto pensiju jomā Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komitejai nevajadzētu izskatīt darba un sociālo tiesību aspektus, piemēram, pensiju plānu organizāciju, jo īpaši obligātu dalību un darba koplīgumu rezultātus.

               (29)

               Pasākumi, kas nepieciešami tiesību aktu īstenošanai, uz kuriem attiecas Direktīva 91/675/EK, ir vispārējas jomas pasākumi un būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu.

               (30)

               Lai nodrošinātu institucionālu un juridisku konsekvenci, ņemot vērā pieeju citās Kopienas nozarēs, ar Komisijas Lēmumu 2004/9/EK (19) nodibināja Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteju kā padomdevēju Komisijai apdrošināšanas un fondēto pensiju jomā. Tādēļ Direktīvā 91/675/EEK būtu jāsvītro atsauces uz AK padomdevējas funkcijām.

               (31)

               Ar Direktīvu 85/611/EEK izveidoja PVKIU kontaktkomiteju, lai palīdzētu Komisijai, veicinot šīs direktīvas saskaņotu ieviešanu, regulāri apspriežoties, sekmējot apspriedes starp dalībvalstīm un, ja nepieciešams, dodot padomus Komisijai par grozījumiem, kas jāizdara minētajā direktīvā.

               (32)

               PVKIU kontaktkomiteja darbojas arī kā “komitoloģijas” komiteja Lēmuma 1999/468/EK nozīmē, lai palīdzētu Komisijai saistībā ar tehniskiem grozījumiem, kas jāizdara Direktīvā 85/611/EEK.

               (33)

               2002. gada 3. decembrī Padome aicināja Komisiju rīkoties, lai Eiropas Vērtspapīru komitejai, inter alia, nodotu padomdevējas funkciju, kas piešķirta PVKIU kontaktkomitejai, attiecībā uz Komisiju, tai īstenojot savas īstenošanas pilnvaras.

               (34)

               Lai pilnībā īstenotu modeli, kas paredzēts jaunākajās vērtspapīru jomas direktīvās, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (20) — kas piešķir EVK padomdevējas funkciju attiecībā uz Komisiju tās regulējošo pilnvaru īstenošanā, vienlaikus ar Lēmumu 2001/528/EK reglamentējot citu EVK darba aspektu organizāciju, — ir nepieciešams svītrot noteikumus, kuri saskaņā ar Direktīvas 85/611/EEK 53. pantu nosaka pašreizējās PVKIU kontaktkomitejas darba organizāciju un funkcijas, tajās neietverot tās “komitoloģijas” pilnvaras.

               (35)

               Tādēļ EVK kompetences būtu īpaši jāpadara plašākas par tām, kas tai jau piešķirtas ar Direktīvu 2003/6/EK, lai tās attiektos uz funkcijām, kas pašlaik noteiktas Direktīvā 85/611/EEK. Pasākumi, kas nepieciešami pēdējās minētās direktīvas īstenošanai, ir vispārējas jomas pasākumi un būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu.

               (36)

               Tādēļ attiecīgi nepieciešams grozīt Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK, 93/6/EEK, 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I NODAĻA
   GROZĪJUMI DIREKTĪVĀS 93/6/EEK, 94/19/EK UN 2000/12/EK PAR BANKU NOZARI

      1. Pants

      Direktīva 93/6/EEK

   Direktīvas 93/6/EEK 7. panta 9. punkta trešajā teikumā vārdus “un Banku padomdevēju komitejai” svītro.

      2. Pants

      Direktīva 94/19/EK

   Direktīvas 94/19/EK 3. panta 1. punkta trešajā daļā vārdus “Banku padomdevēju komiteja” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Banku komiteja”.

      3. Pants

      Direktīva 2000/12/EK

   Direktīvu 2000/12/EK ar šo groza šādi.

               1)

               2. panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “4.

                           Saskaņā ar 60. panta 2. punktā minēto procedūru Komisija lemj par 3. punkta saraksta grozījumiem.”;

               2)

               2. panta 5. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu tekstu:
               “Attiecībā uz kredītiestādēm, kas nav tādas kredītiestādes, kuras izveidotas reģionos, kas nesen atgūti no jūras, vai kuras radušās, daloties vai apvienojoties iestādēm, kas ir atkarīgas no galvenās struktūras vai tai pakļautas, Komisija saskaņā ar 60. panta 2. punktā izklāstīto procedūru var noteikt papildu noteikumus otrās daļas piemērošanai, tostarp pirmajā daļā noteikto atbrīvojumu atsaukumu, ja tā atzīst, ka jaunu tādu iestāžu piesaistīšana, kurām otrajā daļā noteiktie pasākumi rada priekšrocības, var negatīvi ietekmēt konkurenci.”;

               3)

               4. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “4. Pants

                  Atļauja

               Dalībvalstis pieprasa, lai kredītiestādes pirms savu darbību sākšanas iegūtu atļauju. Tās nosaka prasības šādām atļaujām saskaņā ar 5. un 9. pantu un paziņo par tām Komisijai.”;

               4)

               22. panta 9. punktā svītro otro teikumu;

               5)

               22. panta 10. punktā svītro otro teikumu;

               6)

               23. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “1.

                           Dalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju un pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes:

                                       a)

                                       par visām atļaujām, kas piešķirtas tiešam vai netiešam meitasuzņēmumam, kura vienu vai vairākus mātesuzņēmumus reglamentē kādas trešās valsts tiesību akti;

                                       b)

                                       visos gadījumos, kad šāds mātesuzņēmums iegūst tādu līdzdalību Kopienas kredītiestādē, kas darītu šo kredītiestādi par savu meitasuzņēmumu.
                                       Ja atļauja piešķirta tiešam vai netiešam meitasuzņēmumam, kura viena vai vairāku mātesuzņēmumu darbību reglamentē trešās valsts tiesību akti, grupas struktūru uzrāda paziņojumā, ko kompetentās iestādes adresē Komisijai saskaņā ar 11. pantu.”;

               7)

               24. panta 2. punktā vārdus “Banku padomdevēju komiteja” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Banku komiteja”;

               8)

               25. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “3.

                           Neskarot Līguma 300. panta 1. un 2. punktu, Komisija ar Eiropas Banku komitejas palīdzību izvērtē 1. punktā minēto sarunu iznākumu un attiecīgās sekas.”;

               9)

               49. panta 2. punkta trešā teikumā vārdus “Banku padomdevēju komiteja” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Banku komiteja”;

               10)

               52. panta 9. punkta trešo teikumu aizstāj ar šādu teikumu:
               “Kompetentā iestāde nosūta šādu informāciju citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.”;

               11)

               56.a panta 2. punkta pirmajā teikumā vārdus “Banku padomdevēju komiteja var” aizstāj ar vārdiem “Komisija var lūgt Eiropas Banku komiteju”;

               12)

               VI sadaļu svītro;

               13)

               60. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “2.

                           Komisijai palīdz Eiropas Banku komiteja, kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2004/10/EK (21)(še turpmāk “Komiteja”).

                  (21)  OV L 3, 7.1.2004., 36. lpp.”;"

               Ja ir norāde uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
               Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.
               Komiteja pieņem savu reglamentu.

               14)

               64. panta 2. un 6. punktā vārdus “un Banku padomdevēju komiteja” svītro.

         II NODAĻA
   GROZĪJUMI DIREKTĪVĀS 73/239/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK, 98/78/EK UN 2002/83/EK PAR APDROŠINĀŠANAS UN FONDĒTO PENSIJU NOZARĒM

      4. Pants

      Direktīva 73/239/EEK

   Direktīvu 73/239/EEK ar šo groza šādi.

      “29.a Pants
      1.   Dalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju un citu dalībvalstu kompetentās iestādes:

                  a)

                  par visām atļaujām, kas piešķirtas tiešam vai netiešam meitasuzņēmumam, kura vienu vai vairākus mātesuzņēmumus reglamentē kādas trešās valsts tiesību akti;

                  b)

                  gadījumā, ja šāds mātesuzņēmums iegūst tādu līdzdalību Kopienas apdrošināšanas uzņēmumā, kas darītu šo apdrošināšanas uzņēmumu par savu meitasuzņēmumu.

            2.   Ja 1. punkta a) apakšpunktā minētā atļauja piešķirta tiešam vai netiešam meitasuzņēmumam, kura viena vai vairāku mātesuzņēmumu darbību reglamentē trešās valsts tiesību akti, grupas struktūru uzrāda paziņojumā, ko kompetentās iestādes adresē Komisijai.”;

   2)   29.b panta 4. punkta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
   “Pirmajā daļā minētajos gadījumos saskaņā ar procedūru, kas noteikta Lēmuma 1999/468/EK (22) 5. pantā, un atbilstīgi minētā lēmuma 7. panta 3. punktam un 8. pantam, jebkurā laikā un papildu sarunu sākšanai var arī pieņemt lēmumu, ka attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm jāierobežo lēmumi vai jāaptur to pieņemšanu attiecībā uz:
                  a)

                  atļaujas pieteikumiem, kas iesniegti lēmuma pieņemšanas laikā vai vēlāk;

                  b)

                  līdzdalības iegūšanu, ko veic tieši vai netieši mātesuzņēmumi, kurus reglamentē attiecīgās trešās valsts tiesību akti.

      5. Pants

      Direktīva 91/675/EEK

   Direktīvu 91/675/EEK ar šo groza šādi.
   1)   Virsrakstā vārdus “Apdrošināšanas komiteja” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteja”;
   2)   1. pantu aizstāj ar šādu pantu:

      “1. Pants
      1.   Komisijai palīdz Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteja, kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2004/9/EK (23), (še turpmāk “Komiteja”).
      2.   Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju uzraugu komitejas, kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2004/6/EK (24), pārstāvis piedalās Komitejas sanāksmēs kā novērotājs.
      3.   Komiteja dalībai savās sanāksmēs var uzaicināt ekspertus un novērotājus.
      4.   Komitejas sekretariāta funkcijas nodrošina Komisija.

   3)   2. pantu aizstāj ar šādu pantu:

      “2. Pants
      Ja tiesību akti, kas pieņemti tiešās nedzīvības apdrošināšanas un tiešās dzīvības apdrošināšanas, pārapdrošināšanas un fondēto pensiju jomā, piešķir Komisijai pilnvaras īstenot noteikumus, kas šajos aktos noteikti, piemēro 5. un 7. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (25), ņemot vērā tā 8. pantu.
      Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
      2.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

   4)   3. un 4. pantu svītro.

      6. Pants

      Direktīva 92/49/EEK

   Direktīvas 92/49/EEK 40. panta 10. punkta pirmajā teikumā vārdus “iesniedz Apdrošināšanas komitejai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvu 91/675/EEK, ziņojumu, kurā par katru dalībvalsti pa veidiem apkopots gadījumu skaits” aizstāj ar vārdiem “informē Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteju par tādu gadījumu veidu un skaitu katrā dalībvalstī”.

      7. Pants

      Direktīva 98/78/EK

   Direktīvu 98/78/EK ar šo groza šādi.
   1)   10.a panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                  “3.

                  Neskarot Līguma 300. panta 1. un 2. punktu, Komisija ar Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komitejas palīdzību izskata 1. punktā minēto sarunu iznākumu un izrietošo situāciju.”;

   2)   11. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                  “5.

                  Ne vēlāk kā 2006. gada 1. janvārī Komisija sniedz ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un vajadzības gadījumā - par turpmākas saskaņošanas nepieciešamību.”.

      8. Pants

      Direktīva 2002/83/EK

   Direktīvu 2002/83/EK ar šo groza šādi.

               1)

               46. panta 9. punkta pirmajā teikumā vārdus “Komisija iesniedz Apdrošināšanas komitejai ziņojumu, kurā apkopots” aizstāj ar vārdiem “Komisija informē Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteju par”;

               2)

               58. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “58. Pants

                  Informācija no dalībvalstīm Komisijai

               Dalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju un citu dalībvalstu kompetentās iestādes:

                           a)

                           par visām atļaujām, kas piešķirtas tiešam vai netiešam meitasuzņēmumam, kura vienu vai vairākus mātesuzņēmumus reglamentē kādas trešās valsts tiesību akti;

                           b)

                           gadījumā, ja šāds mātesuzņēmums iegūst tādu līdzdalību Kopienas dzīvības apdrošināšanas uzņēmumā, kas padarītu šo dzīvības apdrošināšanas uzņēmumu par savu meitasuzņēmumu.

                     Ja a) apakšpunktā minētā atļauja ir piešķirta tiešam vai netiešam meitasuzņēmumam, kura viena vai vairāku mātesuzņēmumu darbību reglamentē trešo valstu tiesību akti, grupas struktūru uzrāda paziņojumā, ko kompetentās iestādes adresē Komisijai un citām kompetentām iestādēm.”;

               3)

               65. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “1.

                           Komisijai palīdz Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteja, kas nodibināta ar Komisijas 2003. gada 5. novembra Lēmumu 2004/9/EK (26).

                  (26)  OV L 3, 7.1.2004., 34. lpp.”"

         III NODAĻA
   GROZĪJUMI DIREKTĪVĀ 85/611/EEK UN DIREKTĪVĀ 2001/34/EK PAR VĒRTSPAPĪRU NOZARI

      9. Pants

      Direktīva 85/611/EEK

   Direktīvu 85/611/EEK ar šo groza šādi.

               1)

               6.c pantu groza šādi:

                           a)

                           9. punktā otro teikumu aizstāj ar šādu teikumu:
                           “Reizi divos gados Komisija sniedz ziņojumu par šādiem gadījumiem.”;

                           b)

                           10. punktā otro teikumu aizstāj ar šādu teikumu:
                           “Reizi divos gados Komisija sniedz ziņojumu par šādiem gadījumiem.”;

               2)

               14. panta 6. punktā svītro otro daļu;

               3)

               21. panta 4. punkta trešo teikumu aizstāj ar šādu teikumu:
               “Šādu informāciju apspriež Eiropas Vērtspapīru komitejā.”;

               4)

               22. panta 4. punkta trešajā daļā ceturto teikumu aizstāj ar šādu teikumu:
               “Šādus ziņojumus var apspriest Eiropas Vērtspapīru komitejā.”;

               5)

               X iedaļas virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu:
               “Eiropas Vērtspapīru komiteja”;

               6)

               53. pantu svītro.

               7)

               53.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “53.a Pants

               Šīs direktīvas tehniskos grozījumus pieņem saskaņā ar 53.b panta 2. punktā minēto kārtību, kad tie attiecas uz:

                           a)

                           definīciju skaidrojumu, lai nodrošinātu šīs direktīvas vienādu piemērošanu visā Kopienā;

                           b)

                           terminoloģijas sakārtošanu un definīciju strukturēšanu saskaņā ar turpmākiem tiesību aktiem par PVKIU un jautājumiem, kas ar to saistīti.”;

               8)

               Iekļauj šādu pantu:
               “53.b Pants

               1.   Komisijai palīdz Eiropas Vērtspapīru komiteja, kas izveidota ar Komisijas (27) Lēmumu 2001/528/EK (še turpmāk — “Komiteja”).
               Ja ir norāde uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK (28) 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
               Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.
               3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

                  (27)  OV L 191, 13.7.2001., 45. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2004/8/EK (OV L 3, 7.1.2004., 33. lpp.)."

                  (28)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.”"

      10. Pants

      Direktīva 2001/34/EK

   Direktīvu 2001/34/EK ar šo groza šādi.

               1)

               108. pantu svītro;

               2)

               109. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “109. Pants
               1.   Lai pielāgotu, ņemot vērā ekonomiskās situācijas prasības, 43. panta 1. punktā noteikto paredzamās tirgus kapitalizācijas minimālo daudzumu, Komisija iesniedz Eiropas Vērtspapīru komitejai, kas izveidota ar Komisijas 2001. gada 6. jūnija Lēmumu 2001/528/EK (29), veicamo pasākumu projektu.
               Ja ir norāde uz šo punktu, tad piemēro Padomes Lēmuma 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka procedūras Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanai (30), 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
               Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais laikposms ir trīs mēneši.
               3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

                  (29)  OV L 191, 13.7.2001., 45. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2004/8/EK (OV L 3, 7.1.2004., 33. lpp.)."

                  (30)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.”"

         IV NODAĻA
   GROZĪJUMS DIREKTĪVĀ 2002/87/EK PAR FINANŠU KONGLOMERĀTIEM

      11. Pants

      Direktīva 2002/87/EK

   Direktīvas 2002/87/EK 19. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                  “2.

                  Neskarot Līguma 300. panta 1. un 2. punktu, Komisija ar Eiropas Banku komitejas, Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komitejas un Finanšu konglomerātu komitejas palīdzību izvērtē 1. punktā minēto sarunu iznākumu un attiecīgās sekas.”

   V NODAĻA
   NOBEIGUMA NOTEIKUMI

      12.Pants

      Īstenošanas pasākumi

   1.   Īstenošanas pasākumi, kas pieņemti saskaņa ar Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantā minēto procedūru un ņemot vērā 8. panta noteikumus, nedrīkst mainīt šo direktīvu pamatnoteikumus.
   2.   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais laikposms ir trīs mēneši.
   3.   Ja groza Līgumā paredzētos nosacījumus par Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanu, Komisija šo direktīvu pārskata un vajadzības gadījumā ierosina grozījumus. Jebkurā gadījumā šādu pārskatīšanu veic, vēlākais, līdz 2007. gada 31. decembrim.

      13.Pants

      Pārņemšana

   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2005. gada 13. maijam.
   Ja dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.

      14. Pants

      Stāšanās spēkā

   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      15. Pants

      Adresāti

   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2005. gada 9. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā

            priekšsēdētājs

         J. P. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā

            priekšsēdētājs

         N. SCHMIT

      (1)  OV C 112, 30.4.2004., 21. lpp.

      (2)  OV C 58, 6.3.2004., 23. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2004. gada 31. marta Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2004. gada 11. maija Lēmums.

      (4)  OV L 191, 13.7.2001., 43. lpp.

      (5)  OV L 191, 13.7.2001., 45. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2004/8/EK (OV L 3, 7.1.2004., 33. lpp.).

      (6)  OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (7)  OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (8)  OV L 374, 31.12.1991., 32. lpp. Direktīvā izdarīti grozījumi ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2004., 1. lpp.).

      (9)  OV L 228, 11.8.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/87/EK (OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.).

      (10)  OV L 141, 11.6.1993., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/39/EK.

      (11)  OV L 135, 31.5.1994., 5. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (12)  OV L 330, 5.12.1998., 1. lpp. Direktīvā izdarīti grozījumi ar Direktīvu 2002/87/EK.

      (13)  OV L 126, 26.5.2000., 1. lpp. Direktīvā izdarīti grozījumi ar Komisijas Direktīvu 2004/69/EK (OV L 125, 28.4.2004., 44. lpp.).

      (14)  OV L 184, 6.7.2001., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/109/EK (OV L 390, 31.12.2004., 38. lpp.).

      (15)  OV L 345, 19.12.2002., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp.).

      (16)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (17)  OV L 3, 7.1.2004., 36. lpp.

      (18)  OV L 3, 7.1.2004., 28. lpp.

      (19)  OV L 3, 7.1.2004., 34. lpp.

      (20)  OV L 96, 12.4.2003., 16. lpp.