title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/50/ES ( 2014. gada 16. aprīlis ) par minimālo prasību noteikšanu, lai sekmētu darba ņēmēju mobilitāti starp dalībvalstīm, uzlabojot papildpensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               30.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 128/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/50/ES
   (2014. gada 16. aprīlis)
   par minimālo prasību noteikšanu, lai sekmētu darba ņēmēju mobilitāti starp dalībvalstīm, uzlabojot papildpensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 46. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Personu brīva pārvietošanās ir viena no Savienības pamatbrīvībām. Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 46. pantā ir noteikts, ka Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru pēc apspriešanās ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju pieņem direktīvas, kas nosaka, kādi pasākumi jāveic, lai radītu darba ņēmēju pārvietošanās brīvību, kas noteikta LESD 45. pantā. LESD 45. pantā noteikts, ka darba ņēmēju pārvietošanās brīvība ietver tiesības pieņemt darba piedāvājumus un “šajā nolūkā brīvi pārvietoties dalībvalstu teritorijā”. Šīs direktīvas mērķis ir veicināt darba ņēmēju mobilitāti, mazinot šķēršļus, kurus tai rada noteikti noteikumi par papildpensiju shēmām, kas saistītas ar darba tiesiskajām attiecībām.

               (2)

               Darba ņēmēju sociālo aizsardzību pensiju jomā garantē ar likumu noteiktās sociālā nodrošinājuma shēmas, ko papildina ar darba līgumu saistītas papildpensiju shēmas, kuras dalībvalstīs kļūst arvien izplatītākas.

               (3)

               Eiropas Parlamentam un Padomei ir plašas pilnvaras attiecībā uz vispiemērotāko pasākumu izvēli LESD 46. pantā noteiktā mērķa sasniegšanai. Koordinācijas sistēma, kura paredzēta Padomes Regulā (EEK) Nr. 1408/71 (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 (4), un jo īpaši noteikumi, kas piemērojami summēšanai, neattiecas uz papildpensiju shēmām, izņemot tās shēmas, kuras minētajās regulās ir definētas kā “tiesību akti” vai par kurām dalībvalsts šajā ziņā ir sniegusi paziņojumu saskaņā ar minētajām regulām.

               (4)

               Padomes Direktīva 98/49/EK (5) bija pirmais konkrētais pasākums ar nolūku uzlabot darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesību izmantošanu saistībā ar papildpensiju shēmām.

               (5)

               Šīs direktīvas mērķis ir vēl vairāk veicināt darba ņēmēju mobilitāti starp dalībvalstīm, uzlabojot papildpensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu minēto papildpensiju shēmu dalībniekiem.

               (6)

               Šī direktīva neattiecas uz papildpensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu darba ņēmējiem, kas pārvietojas vienas dalībvalsts robežās. Dalībvalstis var apsvērt savu valsts kompetenču izmantošanu, lai noteikumus, ko piemēro saskaņā ar šo direktīvu, attiecinātu arī uz tiem shēmu dalībniekiem, kuri maina darbu vienas dalībvalsts teritorijā.

               (7)

               Dalībvalsts var pieprasīt, lai aizejošie darba ņēmēji, kas pārceļas uz citu dalībvalsti, par to attiecīgi informētu savas papildpensiju shēmas.

               (8)

               Būtu jāņem vērā papildpensiju shēmu īpatnības un specifika, un tas, kā tās atšķiras dalībvalstīs un starp tām. Būtu pietiekami jāaizsargā jaunu shēmu ieviešana, pastāvošo shēmu ilgtspēja un pašreizējo pensiju shēmu dalībnieku gaidas un tiesības. Šajā direktīvā būtu arī īpaši jāņem vērā sociālo partneru nozīme papildpensiju shēmu izstrādē un īstenošanā.

               (9)

               Ar šo direktīvu netiek apšaubītas dalībvalstu tiesības organizēt savas pensiju sistēmas. Dalībvalstis saglabā pilnu atbildību par šādu sistēmu organizēšanu, un, transponējot šo direktīvu valsts tiesībās, tām nav pienākuma ieviest tiesību aktus, ar kuriem paredz izveidot papildpensiju shēmas.

               (10)

               Šī direktīva neierobežo sociālo partneru autonomiju, ja tie ir atbildīgi par pensiju shēmu izveidi un pārvaldību, ar noteikumu, ka tie var nodrošināt šajā direktīvā noteiktos rezultātus.

               (11)

               Šī direktīva būtu jāpiemēro visām papildpensiju shēmām, kuras izveidotas atbilstīgi valsts tiesībām un praksei un ar kurām darba ņēmējiem piedāvā papildpensiju, piemēram, kolektīvajiem apdrošināšanas līgumiem, paaudžu solidaritātes pensiju shēmām, par ko vienojušās viena vai vairākas nozares vai sektori, fondētajām pensiju shēmām vai pensijas izmaksas garantijām, kas balstās uz uzkrājumiem kontos, vai jebkuriem kolektīviem vai citiem pielīdzināmiem pasākumiem.

               (12)

               Šī direktīva nebūtu jāpiemēro papildpensiju shēmām vai attiecīgā gadījumā to apakšshēmām, kas ir slēgtas tādā ziņā, ka nav pieejamas jauniem dalībniekiem, jo jaunu noteikumu ieviešana šādām shēmām varētu uzlikt nepamatotu slogu.

               (13)

               Direktīvai nebūtu jāietekmē maksātnespējas garantiju vai kompensācijas sistēmu regulējums, kuras nav daļa no tādas papildpensiju shēmas, kas ir saistīta ar darba tiesiskajām attiecībām, un kuru mērķis ir aizsargāt darba ņēmēju pensijas tiesības uzņēmuma vai pensiju shēmas maksātnespējas gadījumā. Šai direktīvai arī nebūtu jāietekmē valsts pensiju rezerves fondi.

               (14)

               Šī direktīva būtu jāpiemēro tikai tādām papildpensiju shēmām, kurās tiesības pastāv uz darba tiesisko attiecību pamata un ir saistītas ar pensijas vecuma sasniegšanu vai citu kritēriju izpildi, kā noteikts attiecīgajā shēmā vai valsts tiesību aktos. Šī direktīva neattiecas uz individuāliem pensiju apdrošināšanas līgumiem, izņemot tos, kas izriet no darba tiesiskajām attiecībām. Ja papildpensiju shēmām ir piesaistīti invaliditātes vai apgādnieka zaudējuma pabalsti, var paredzēt īpašus noteikumus, ar ko nosaka tiesības uz šādiem pabalstiem. Šī direktīva neietekmē spēkā esošās valsts tiesības un papildpensiju shēmu noteikumus attiecībā uz šādiem īpašiem noteikumiem.

               (15)

               Vienreizējs maksājums, kurš nav saistīts ar veiktajām iemaksām papildpensijas nodrošinājuma nolūkā, kuru maksā tieši vai netieši, izbeidzot darba tiesiskās attiecības, un kuru finansē vienīgi darba devējs, nebūtu jāuzskata par papildpensiju šīs direktīvas nozīmē.

               (16)

               Tā kā papildpensijas nodrošinājums daudzās dalībvalstīs kļūst par arvien nozīmīgāku līdzekli cilvēku dzīves līmeņa nodrošināšanai vecumā, būtu jāuzlabo nosacījumi tam, kā iegūst un saglabā pensijas tiesības, lai mazinātu šķēršļus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai no vienas dalībvalsts uz citu.

               (17)

               Tas, ka dažās papildpensiju shēmās pensijas tiesības var tikt zaudētas, ja darba ņēmēja darba tiesiskās attiecības izbeidzas, pirms šī persona ir pabeigusi minimālo periodu dalībai shēmā (“tiesību nostiprināšanas periods”) vai pirms tā ir sasniegusi minimālo vecumu (“tiesību nostiprināšanas vecums”), var liegt darba ņēmējiem, kuri pārvietojas no vienas dalībvalsts uz citu, iegūt atbilstīgas pensijas tiesības. Līdzīgas sekas var būt ilgam gaidīšanas periodam, kas nepieciešams, lai darba ņēmējs varētu kļūt par pensiju shēmas dalībnieku. Tāpēc šādi nosacījumi rada šķēršļus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai. Turpretī minimālā vecuma prasības dalībai shēmā nerada šķērsli pārvietošanās brīvībai, un tādēļ tās šajā direktīvā nav aplūkotas.

               (18)

               Tiesību nostiprināšanas prasības nebūtu jāpielīdzina citiem nosacījumiem, kuri attiecas uz tiesību iegūšanu uz periodiski maksājamu pensiju izmaksas posmā, saskaņā ar valsts tiesībām vai dažu papildpensiju shēmu noteikumiem, it īpaši shēmās ar noteiktu iemaksu apmēru. Piemēram, aktīvas dalības shēmā periods, kas dalībniekam ir jāpabeidz pēc tiesību piešķiršanas uz papildpensiju, lai viņš vai viņa varētu pieprasīt savu pensiju periodiski maksājamas pensijas vai kapitāla summas izmaksas veidā, nav tiesību nostiprināšanas periods.

               (19)

               Ja darba tiesiskās attiecības izbeidz, pirms aizejošais darba ņēmējs ir uzkrājis nostiprinātas pensijas tiesības, un ja ieguldījuma risku, it īpaši shēmās ar noteiktu pensijas apmēru, uzņemas shēma vai darba devējs, shēmai būtu vienmēr jāatmaksā attiecīgā aizejošā darba ņēmēja pensijas iemaksas. Ja darba tiesiskās attiecības izbeidz, pirms aizejošais darba ņēmējs ir uzkrājis nostiprinātas pensijas tiesības, un ja ieguldījuma risku, it īpaši shēmās ar noteiktu iemaksu apmēru, uzņemas aizejošais darba ņēmējs, shēma var atmaksāt no šādām iemaksām iegūto ieguldījumu vērtību. Minētā vērtība var būt lielāka vai mazāka par aizejošā darba ņēmēja veiktajām iemaksām. Vai arī shēma var atmaksāt iemaksu kopsummu.

               (20)

               Aizejošajiem darba ņēmējiem vajadzētu būt tiesībām savas iegūtās pensijas tiesības atstāt kā atliktās pensijas tiesības tajā papildpensijas shēmā, kurā tās iegūtas. Attiecībā uz atlikto pensijas tiesību saglabāšanu aizsardzību var uzskatīt par līdzvērtīgu, it īpaši saistībā ar shēmu ar noteiktu iemaksu apmēru, ja aizejošajiem darba ņēmējiem piedāvā iespēju nostiprināto pensijas tiesību vērtību novirzīt uz papildpensiju shēmu, kas atbilst šīs direktīvas nosacījumiem.

               (21)

               Saskaņā ar valsts tiesībām un praksi būtu jāveic pasākumi, lai nodrošinātu atlikto pensijas tiesību vai to vērtības saglabāšanu. Minēto tiesību vērtība laikā, kad dalībnieks izstājas no shēmas, būtu jānosaka saskaņā ar valsts tiesībām un praksi. Koriģējot minēto pensijas tiesību vērtību, būtu jāņem vērā konkrētās shēmas veids, saņēmēju ar atliktajām tiesībām intereses, pārējo aktīvo shēmas dalībnieku intereses un pensionēto saņēmēju intereses.

               (22)

               Šī direktīva nerada pienākumu atliktajām pensijas tiesībām noteikt labvēlīgākus nosacījumus nekā aktīvo shēmas dalībnieku tiesībām.

               (23)

               Ja aizejošā darba ņēmēja nostiprinātās pensijas tiesības vai to vērtība nepārsniedz attiecināmo robežvērtību, ko noteikusi attiecīgā dalībvalsts, un lai izvairītos no pārāk lielām administratīvām izmaksām saistībā ar to, ka jāpārvalda daudz mazvērtīgu atlikto pensijas tiesību, pensiju shēmām var dot izvēles iespēju nesaglabāt minētās nostiprinātās tiesības, bet aizejošajam darba ņēmējam samaksāt kapitāla summu, kas ir līdzvērtīga iegūto pensijas tiesību vērtībai. Atbilstīgos gadījumos pārvedamā kapitāla maksājuma vērtība būtu jānosaka saskaņā ar valsts tiesībām un praksi. Attiecīgā gadījumā dalībvalstīm būtu jānosaka šādu maksājumu robežvērtība, ņemot vērā darba ņēmēju sagaidāmo pensijas ienākumu atbilstību.

               (24)

               Šajā direktīvā neparedz nostiprināto pensijas tiesību kapitāla pārskaitīšanu. Tomēr, lai veicinātu darba ņēmēju mobilitāti starp dalībvalstīm, dalībvalstīm būtu jācenšas iespēju robežās un īpaši, kad tās ievieš jaunas papildpensiju shēmas, uzlabot nostiprināto pensijas tiesību kapitāla pārskaitīšanas iespējas.

               (25)

               Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/41/EK (6), aktīvie shēmas dalībnieki un saņēmēji ar atliktajām tiesībām, kas izmanto vai gatavojas izmantot tiesības brīvi pārvietoties, būtu pēc pieprasījuma pienācīgi jāinformē par tiesībām uz papildpensiju. Ja shēmām ir piesaistīti apgādnieka zaudējuma pabalsti, arī apgādnieku zaudējušajiem saņēmējiem vajadzētu būt tādām pašām tiesībām uz informāciju kā saņēmējiem ar atliktajām tiesībām. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai noteikt, ka šāda informācija nav jāsniedz biežāk kā reizi gadā.

               (26)

               Ņemot vērā papildpensiju shēmu dažādību, Savienībai būtu tikai vispārīgi jānosaka sasniedzamie mērķi, un tādēļ direktīva ir vispiemērotākais tiesību instruments.

               (27)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, sekmēt to, ka darba ņēmēji izmanto tiesības brīvi pārvietoties no vienas dalībvalsts uz citu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tā mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (28)

               Ar šo direktīvu nosaka minimālās prasības, tādējādi dodot dalībvalstīm iespēju pieņemt vai saglabāt labvēlīgākus noteikumus. Šīs direktīvas īstenošanu nevar izmantot par pamatojumu, lai attaisnotu situācijas pasliktināšanos salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju katrā dalībvalstī.

               (29)

               Komisijai ne vēlāk kā sešus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā būtu jāsagatavo ziņojums par tās piemērošanu.

               (30)

               Saskaņā ar valstu noteikumiem, kas reglamentē papildpensiju shēmu veidošanu, dalībvalstis pēc sociālo partneru kopīga lūguma var piešķirt tiem pilnvaras īstenot šo direktīvu attiecībā uz tiem noteikumiem, kas ir saistīti ar koplīgumiem, ar noteikumu, ka dalībvalstīs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās jebkurā laikā var garantēt šajā direktīvā noteikto rezultātu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Priekšmets
   Šajā direktīvā ir paredzēti noteikumi, kuru mērķis ir sekmēt to, ka darba ņēmēji izmanto tiesības brīvi pārvietoties no vienas dalībvalsts uz citu, mazinot šķēršļus, kurus rada noteikti noteikumi par papildpensiju shēmām, kas saistītas ar darba tiesiskajām attiecībām.
   2. pants
   Darbības joma
   1.   Šī direktīva attiecas uz papildpensijas shēmām, izņemot tās shēmas, kurām piemēro Regulu (EK) Nr. 883/2004.
   2.   Šī direktīva neattiecas uz:

               a)

               papildpensiju shēmām, kas šīs direktīvas spēkā stāšanās dienā ir pārtraukušas uzņemt jaunus aktīvus shēmas dalībniekus un kas paliek viņiem slēgtas;

               b)

               papildpensiju shēmām, kurām to finanšu situācijas saglabāšanas vai atjaunošanas nolūkā piemēro pasākumus – tostarp likvidācijas procedūru –, kas ietver saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai tiesu iestāžu izveidotu administratīvu struktūru intervenci. Šo izņēmumu neattiecina uz laikposmu pēc intervences beigām;

               c)

               maksātnespējas garantiju shēmām, kompensāciju shēmām un valsts pensiju rezerves fondiem; un

               d)

               ar vecuma pensijas nodrošinājumu nesaistītu vienreizēju darba devēja maksājumu darba ņēmējam, izbeidzot darba tiesiskās attiecības ar šo darba ņēmēju.

         3.   Šo direktīvu nepiemēro invaliditātes un/vai apgādnieka zaudējuma pabalstiem, kas ir piesaistīti papildpensiju shēmām, izņemot konkrētus 5. pantā un 6. pantā paredzētus noteikumus par apgādnieka zaudējuma pabalstiem.
   4.   Šo direktīvu piemēro tikai nodarbinātības posmiem pēc tās transponēšanas saskaņā ar 8. pantu.
   5.   Šī direktīva neattiecas uz papildpensijas tiesību iegūšanu un saglabāšanu darba ņēmējiem, kas pārvietojas vienas dalībvalsts robežās.
   3. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “papildpensija” ir vecuma pensija, kā to paredz saskaņā ar valsts tiesībām un praksi izveidotas papildpensiju shēmas noteikumi;

               b)

               “papildpensiju shēma” ir jebkura arodpensiju shēma, kas izveidota saskaņā ar valsts tiesībām un praksi un ir saistīta ar darba tiesiskajām attiecībām, un ir paredzēta, lai nodrošinātu papildpensiju nodarbinātām personām;

               c)

               “aktīvi shēmas dalībnieki” ir darba ņēmēji, kuru pašreizējās darba tiesiskās attiecības viņiem nodrošina vai pēc iegūšanas nosacījumu izpildes, iespējams, viņiem nodrošinās tiesības uz papildpensiju saskaņā ar papildpensiju shēmas noteikumiem;

               d)

               “gaidīšanas periods” ir nodarbinātības laikposms, pirms darba ņēmējs iegūst tiesības piedalīties papildpensiju shēmā, un tas ir noteikts valsts tiesībās vai shēmas noteikumos, vai to nosaka darba devējs;

               e)

               “tiesību nostiprināšanas periods” ir aktīvas dalības shēmā laikposms, pēc kura saskaņā ar valsts tiesībām vai papildpensijas shēmas noteikumiem iestājas tiesības uz uzkrātajām papildpensijas tiesībām;

               f)

               “nostiprinātas pensijas tiesības” ir jebkuras tiesības uz uzkrāto papildpensiju – ja ir izpildīti iegūšanas nosacījumi – saskaņā ar papildpensiju shēmas noteikumiem un attiecīgā gadījumā saskaņā ar valsts tiesībām;

               g)

               “aizejošs darba ņēmējs” ir aktīvs shēmas dalībnieks, kura pašreizējās darba tiesiskās attiecības izbeidzas citu iemeslu dēļ, nevis tādēļ, ka tas iegūst tiesības uz papildpensiju, un kurš pārvietojas no vienas dalībvalsts uz citu;

               h)

               “saņēmējs ar atliktajām tiesībām” ir iepriekš aktīvs shēmas dalībnieks, kam ir nostiprinātas pensijas tiesības papildpensiju shēmā, bet kas vēl nesaņem papildpensiju no šīs shēmas;

               i)

               “atliktās pensijas tiesības” ir nostiprinātas pensijas tiesības, kas saglabājas tajā shēmā, kurā tās uzkrājis saņēmējs ar atliktajām tiesībām;

               j)

               “atlikto pensijas tiesību vērtība” ir pensijas tiesību kapitāla vērtība, ko aprēķina saskaņā ar valsts tiesībām un praksi.

         4. pants
   Tiesību iegūšanas nosacījumi papildpensiju shēmās
   1.   Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka:

               a)

               gadījumos, kad tiek piemērots tiesību nostiprināšanas periods vai gaidīšanas periods, vai abi, kopējais perioda ilgums aizejošajiem darba ņēmējiem nekādos apstākļos nepārsniedz trīs gadus;

               b)

               gadījumos, kad pensijas tiesību nostiprināšanai ir paredzēts minimālais vecums, aizejošajiem darba ņēmējiem tas nepārsniedz 21 gadu; un

               c)

               gadījumos, kad darba tiesiskās attiecības izbeidz, pirms aizejošais darba ņēmējs ir ieguvis nostiprinātas pensijas tiesības, papildpensiju shēma atmaksā iemaksas, ko veicis aizejošais darba ņēmējs vai kas veiktas aizejošā darba ņēmēja vārdā, saskaņā ar valsts tiesībām vai koplīgumiem, vai līgumiem, vai gadījumos, kad aizejošais darba ņēmējs uzņemas ieguldījumu risku, – vai nu veikto iemaksu kopsummu, vai no šādām iemaksām iegūto ieguldījumu vērtību.

         2.   Dalībvalstīm ir iespēja atļaut, ka sociālie partneri var ar koplīgumu noteikt atšķirīgus noteikumus, ciktāl minētie noteikumi nodrošina ne mazāk labvēlīgu aizsardzību un nerada šķēršļus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai.
   5. pants
   Atlikto pensijas tiesību saglabāšana
   1.   Ievērojot 3. un 4. punktu, dalībvalstis pieņem vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizejošo darba ņēmēju nostiprinātās pensijas tiesības var saglabāt tajā papildpensiju shēmā, kurā tās ir nostiprinātas. Šo tiesību sākotnējo vērtību 2. punkta vajadzībām aprēķina uz to brīdi, kad tiek izbeigtas aizejošā darba ņēmēja pašreizējās darba tiesiskās attiecības.
   2.   Dalībvalstis, ņemot vērā pensiju shēmas noteikumu un prakses īpatnības, pieņem vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizejošo darba ņēmēju un apgādnieku zaudējušo personu atliktās pensijas tiesības vai to vērtības nosaka atbilstīgi aktīvo shēmas dalībnieku tiesību vērtībai vai atbilstīgi konkrētajā brīdī izmaksāto pensiju apmēra attīstībai, vai citādā veidā, kas tiek uzskatīts par taisnīgu, piemēram:

               a)

               ja pensijas tiesības papildpensiju shēmā ir uzkrātas kā tiesības uz nominālu summu – saglabājot atlikto pensijas tiesību nominālo vērtību;

               b)

               ja uzkrāto pensijas tiesību vērtība laika gaitā mainās – koriģējot atlikto pensijas tiesību vērtību, piemērojot:

                           i)

                           papildpensiju shēmā iestrādātu procentu likmi; vai

                           ii)

                           ienākumu no ieguldījumiem, ko gūst papildpensiju shēma;

                     vai

               c)

               ja uzkrāto pensijas tiesību vērtību koriģē, piemēram, atbilstīgi inflācijas rādītājam vai algu līmenim – attiecīgi koriģējot atlikto pensijas tiesību vērtību saskaņā ar jebkādiem proporcionāliem ierobežojumiem, kuri noteikti valsts tiesībās vai par kuriem vienojušies sociālie partneri.

         3.   Ja aizejošā darba ņēmēja nostiprināto pensijas tiesību vērtība nepārsniedz attiecīgās dalībvalsts noteikto robežvērtību, dalībvalstis var ļaut papildpensiju shēmām nesaglabāt aizejošā darba ņēmēja iegūtās tiesības, bet ar aizejošā darba ņēmēja apzinātu piekrišanu, tostarp attiecībā uz piemērojamām maksām, viņam samaksāt kapitāla summu, kas ir ekvivalenta iegūto pensijas tiesību vērtībai. Dalībvalstis informē Komisiju par piemēroto robežvērtību.
   4.   Dalībvalstis paredz iespēju, ka sociālie partneri var ar koplīgumu noteikt atšķirīgus noteikumus, ciktāl minētie noteikumi nodrošina ne mazāk labvēlīgu aizsardzību un nerada šķēršļus darba ņēmēju pārvietošanās brīvībai.
   6. pants
   Informācija
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka aktīvie shēmas dalībnieki pēc pieprasījuma var saņemt informāciju par to, kā darba tiesisko attiecību izbeigšana ietekmētu viņu papildpensijas tiesības.
   Konkrēti, sniedz informāciju par:

               a)

               papildpensijas tiesību iegūšanas nosacījumiem un to piemērošanas sekām pēc darba tiesisko attiecību izbeigšanas;

               b)

               iegūto pensijas tiesību vērtību vai iegūto pensijas tiesību novērtējumu, kas veikts ne agrāk kā 12 mēnešus pirms informācijas pieprasīšanas dienas;

               c)

               nosacījumiem, kas reglamentē turpmākās darbības ar atliktajām pensijas tiesībām.

         Ja shēmā ir atļauta agrīna piekļuve nostiprinātajām pensijas tiesībām, veicot kapitāla summas izmaksu, sniegtā informācija ietver arī rakstisku paziņojumu, ka dalībniekam būtu jāapsver iespēja konsultēties par iespējām šo kapitāla summu ieguldīt vecuma pensijas nodrošinājumā.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka saņēmēji ar atliktajām tiesībām pēc pieprasījuma saņem informāciju par:

               a)

               viņu atlikto pensijas tiesību vērtību vai atlikto pensijas tiesību novērtējumu, kas veikts ne agrāk kā 12 mēnešus pirms informācijas pieprasīšanas dienas; un

               b)

               nosacījumiem, kas reglamentē darbības ar atliktajām pensijas tiesībām.

         3.   Attiecībā uz apgādnieka zaudējuma pabalstiem, kas ir piesaistīti papildpensiju shēmām, 2. punktā minēto attiecina uz apgādnieku zaudējušiem saņēmējiem saistībā ar apgādnieka zaudējuma pabalstu izmaksu.
   4.   Informāciju sniedz skaidri izklāstītu, rakstiski un saprātīgā laikposmā. Dalībvalstis var paredzēt, ka šāda informācija jāsniedz ne biežāk kā reizi gadā.
   5.   Šajā pantā minētie pienākumi neskar papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju pienākumus atbilstīgi Direktīvas 2003/41/EK 11. pantā minētajiem noteikumiem un papildina tos.
   7. pants
   Minimālās prasības un standartu nepazemināšana
   1.   Dalībvalstis var pieņemt vai uzturēt spēkā tādus noteikumus par darba ņēmēju papildpensijas tiesību iegūšanu, aizejošo darba ņēmēju papildpensijas tiesību saglabāšanu un aktīvo shēmas dalībnieku un saņēmēju ar atliktajām tiesībām tiesībām uz informāciju, kas ir labvēlīgāki nekā šajā direktīvā paredzētie noteikumi.
   2.   Šīs direktīvas transponēšana nekādā gadījumā nav par pamatojumu tam, lai dalībvalstīs ierobežotu esošās tiesības iegūt un saglabāt papildpensijas vai shēmas dalībnieku vai saņēmēju tiesības uz informāciju.
   8. pants
   Transponēšana
   1.   Līdz 2018. gada 21. maijam dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vai arī nodrošina, ka līdz minētajai dienai sociālie partneri ievieš vajadzīgos noteikumus, izmantojot nolīgumu. Dalībvalstīm jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai tās varētu nodrošināt rezultātus, kas jāsasniedz ar šo direktīvu. Dalībvalstis par šādiem pasākumiem nekavējoties informē Komisiju.
   2.   Kad dalībvalstis pieņem 1. punktā minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   9. pants
   Ziņošana
   1.   Līdz 2019. gada 21. maijam dalībvalstis Komisijai paziņo visu pieejamo informāciju par šīs direktīvas piemērošanu.
   2.   Līdz 2020. gada 21. maijam Komisija sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un to iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai.
   10. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   11. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. KOURKOULAS

      (1)  OV C 185, 8.8.2006., 37. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 20. jūnija nostāja (OV C 146 E, 12.6.2008., 216. lpp.) un Padomes 2014. gada 17. februāra nostāja pirmajā lasījumā (OV C 77 E, 15.3.2014., 1. lpp.). Eiropas Parlamenta 2014. gada 16. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (3)  Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenes locekļiem, kas pārvietojas Kopienā (OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (5)  Padomes Direktīva 98/49/EK (1998. gada 29. jūnijs) par papildu pensijas tiesību saglabāšanu darbiniekiem un pašnodarbinātām personām, kas pārvietojas Kopienā (OV L 209, 25.7.1998., 46. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/41/EK (2003. gada 3. jūnijs) par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību (OV L 235, 23.9.2003., 10. lpp.).


title: Padomes Direktīva 2001/114/EK (2001. gada 20. decembris), kas attiecas uz dažu veidu daļēji vai pilnīgi dehidrētu konservētu pienu, kurš paredzēts lietošanai pārtikā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0114

Oficiālais Vēstnesis L 015 , 17/01/2002 Lpp. 0019 - 0023

		Padomes Direktīva 2001/114/EK(2001. gada 20. decembris),kas attiecas uz dažu veidu daļēji vai pilnīgi dehidrētu konservētu pienu, kurš paredzēts lietošanai pārtikāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Saskaņā ar 1992. gada 11. un 12. decembra Eiropadomes Edinburgas sanāksmes secinājumiem, ko apstiprina 1993. gada 10. un 11. decembra Eiropadomes Briseles sanāksme, dažas vertikālās direktīvas par pārtikas produktiem vienkāršo, ievērojot tikai pamatprasības, kuras izpilda attiecībā uz produktiem, uz ko tās attiecas, lai nodrošinātu šo produktu brīvu apriti iekšējā tirgū.(2) Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvas 76/118/EEK par dalībvalstu tādu tiesību aktu tuvināšanu, kuri attiecas uz daļēji vai pilnīgi dehidrētu konservētu pienu, ko paredz lietošanai pārtikā [4], pamato ar tādu negodīgas konkurences apstākļu radīšanu sakarā ar atšķirībām valstu tiesību aktos par konservētu pienu, kas maldina patērētājus un tādējādi tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi un darbību.(3) Tāpēc izstrādā Direktīvu 76/118/EEK, nosakot definīcijas un reglamentatīvas normas attiecībā uz konservēta piena sastāvu, ražošanas specifikācijām un marķēšanu, lai nodrošinātu tā brīvu apriti Kopienā.(4) Direktīva 76/118/EEK jāsaskaņo ar vispārīgajiem Kopienas tiesību aktiem par pārtikas produktiem, jo īpaši ar tiesību aktiem par marķēšanu, atļautajām piedevām, higiēnu un ar Padomes Direktīvā 92/46/EEK [5] noteiktajiem veterinārsanitārajiem noteikumiem.(5) Skaidrības labad pārskata Direktīvu 76/118/EEK, lai pieņemtu viegli saprotamus noteikumus par ražošanas un tirdzniecības nosacījumiem attiecībā uz daļēji vai pilnīgi dehidrētu pienu, ko paredz lietošanai pārtikā.(6) Vispārīgie pārtikas produktu marķēšanas noteikumi, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/13/EK [6], piemēro, ievērojot dažus nosacījumus.(7) Atbilstīgi Padomes 1990. gada 24. septembra Direktīvai 90/496/EEK par uzturvielu marķēšanu pārtikas produktos [7] dažas dalībvalstis atļauj šajā direktīvā noteiktajiem produktiem pievienot vitamīnus. Tomēr nav jāpieņem lēmums par šādu atļauju ieviešanu visā Kopienā. Tādēļ dalībvalstīm ir tiesības atļaut vai aizliegt valsts produkcijai pievienot vitamīnus, kaut gan jebkurā gadījumā saskaņā ar Līgumā paredzētajiem noteikumiem un principiem to nodrošina brīva preču kustība Kopienā.(8) Uz zīdaiņiem paredzētajiem produktiem attiecina Komisijas 1991. gada 14. maija Direktīvu 91/321/EEK par zīdaiņu pārtiku un papildu pārtiku [8].(9) Saskaņā ar Līguma 5. pantā paredzēto subsidiaritātes un proporcionalitātes principu nosaka vienotas definīcijas un kopīgus noteikumus attiecīgajiem produktiem un saskaņo noteikumus par pārtikas produktiem ar vispārīgajiem Kopienas tiesību aktiem ar mērķi, kas pienācīgi nav panākams dalībvalstīs, un tāpēc, ievērojot šīs direktīvas būtību, šādu mērķi panāk Kopiena. Ar šo direktīva nepārsniedz to būtību, kas vajadzīga, lai sasniegtu noteikto mērķi.(10) Šīs direktīvas īstenošanas vajadzīgos pasākumus nosaka saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko paredz Komisijai piešķirto izpildes pilnvaras īstenošanas procedūru [9].(11) Lai neradītu šķēršļus brīvajā apritē, dalībvalstīm attiecībā uz minētajiem produktiem nav jāpieņem valsts noteikumi, kas nav paredzēti šajā direktīvā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz daļēji vai pilnīgi dehidrētu konservētu pienu, ko nosaka I pielikums.2. pantsAtbilstīgi Direktīvai 90/496/EEK dalībvalstis atļauj vitamīnu pievienošanu produktiem, ko nosaka šīs direktīvas I pielikums.3. pantsDirektīva 2000/13/EK attiecas uz produktiem, ko paredz I pielikums, ievērojot šādus nosacījumus:1) a) I pielikumā uzskaitīto produktu nosaukumus attiecina tikai uz tajā minētajiem produktiem un, neskarot b) apakšpunktu, izmanto tirdzniecībā, lai apzīmētu šādus produktus;b) kā alternatīva a) apakšpunktā minētajiem produktu nosaukumiem II pielikums paredz īpašu apzīmējumu sarakstu. Šādus apzīmējumus lieto attiecīgajā valodā un atbilstīgi II pielikumā paredzētajiem nosacījumiem.2) Marķējumā norāda piena tauku saturu, ko izsaka atbilstoši galaprodukta svaram, izņemot gadījumu, ja tie ir I pielikuma 1. punkta d) un g) apakšpunktā un I pielikuma 2. punkta d) apakšpunktā noteiktie produkti, un beztauku piena pulvera ekstrakta procentuālajam saturam, ja tie ir I pielikuma 1. punktā noteiktie produkti. Šādas ziņas sniedz pie tirdzniecības nosaukuma.3) Ja tie ir I pielikuma 2. punktā noteiktie produkti, uz etiķetes ir ieteikumi par atšķaidīšanas vai atjaunošanas metodi, tostarp sīkas ziņas par šādā veidā atšķaidīta vai atjaunota produkta tauku saturu.4) Ja katru produktu ar svaru mazāku nekā 20 g iepako ārējā iesaiņojumā, šajā pantā prasītie dati jāuzrāda tikai uz ārējā iesaiņojuma, izņemot 1. punkta a) apakšpunktā noteikto apzīmējumu.5) Uz I pielikuma 2. punktā noteiktā produktu marķējuma norāda, ka produkts "nav paredzēts lietošanai to zīdaiņu pārtikā, kas jaunāki par 12 mēnešiem".4. pantsPar I un II pielikumā noteiktajiem produktiem dalībvalstīs nav jāpieņem valsts noteikumi, kas nav paredzēti šajā direktīvā.5. pantsLai īstenotu šo direktīvu attiecībā uz turpmāk minētajiem jautājumiem, nepieciešamos pasākumus nosaka saskaņā ar 6. panta 2. punktā norādīto regulatīvo procedūru:- šīs direktīvas saskaņošana ar vispārīgajiem Kopienas tiesību aktiem par pārtikas produktiem,- pielāgošana tehnikas attīstībai.6. pants1. Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas produktu komiteja (turpmāk "Komiteja"), ko izveido atbilstīgi Lēmuma 69/414/EEK [10] 1. pantam.2. Ja ir norāde uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja nosaka savu reglamentu.7. pantsAr šo no 2003. gada 17. jūlija atceļ Direktīvu 76/118/EEK.Norādes uz atcelto direktīvu tulko atbilstoši norādēm uz šo direktīvu.8. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2003. gada 17. jūlijam izpildītu šo direktīvu. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Šādus pasākumus piemēro tā, lai:- no 2003. gada 17. jūlija atļautu I pielikumā noteikto produktu tirdzniecību, ja tie atbilst šajā direktīvā paredzētajām definīcijām un nosacījumiem,- no 2004. gada 17. jūlija aizliegtu tādu produktu tirdzniecību, kuri neatbilst šīs direktīvas prasībām.Tomēr līdz krājumu beigām atļauj tādu produktu tirdzniecību, kuri neatbilst šīs direktīvas prasībām, bet kuri marķēti pirms 2004. gada 17. jūlija saskaņā ar Direktīvu 76/118/EEK.Kad dalībvalstis nosaka minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kā izdarīt šādas atsauces.9. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.10. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 20. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Picqué[1] OV C 231, 9.8.1996., 20. lpp.[2] OV C 279, 1.10.1999., 95. lpp.[3] OV C 56, 24.2.1997., 20. lpp.[4] OV L 24, 30.1.1976., 49. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[5] OV L 268, 14.9.1992., 1. lpp.Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu94/71/EK(OV L 368, 31.12.1994., 33. lpp.).[6] OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.[7] OV L 276, 6.10.1990., 40. lpp.[8] OV L 175, 4.7.1991., 35. lpp.Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/50/EK (OV L 139, 2.6.1999., 29. lpp.).[9] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[10] OV L 291, 19.11.1969., 9. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPRODUKTU UN PRODUKTU NOSAUKUMU DEFINĪCIJAS1. Daļēji dehidrēts piens.Tas ir šķidrs produkts, saldināts vai nesaldināts, ko iegūst tieši, daļēji atdalot ūdeni no piena, no pilnīgi vai daļēji nokrejota piena vai no šo produktu maisījuma, kuram ir krējuma piejaukums vai pilnīgi dehidrēts piens, vai arī abi šie produkti, pilnīgi dehidrēta piena piedeva galaproduktos nepārsniedz 25 % no kopējās piena sausnas.- Nesaldināta kondensētā piena veidi:a) kondensēts piens ar augstu tauku saturu.Daļēji dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 15 % tauku un ne mazāk kā 26,5 % kopējās piena sausnas;b) kondensēts piens.Daļēji dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 7,5 % tauku un ne mazāk kā 25 % kopējās piena sausnas;c) kondensēts, daļēji nokrejots piens.Daļēji dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 1 % un ne vairāk kā 7,5 % tauku, un ne mazāk kā 20 % kopējās piena sausnas;d) kondensēts vājpiens.Daļēji dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne vairāk kā 1 % tauku un ne mazāk kā 20 % kopējās piena sausnas;- saldināta kondensētā piena veidi:e) saldināts kondensētais piens.Tāds daļēji dehidrēts piens ar saharozes (daļēji rafinēts cukurs, baltais cukurs vai rafinētais cukurs, vai īpaši rafinētais cukurs) piejaukumu, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 8 % tauku un 28 % kopējās piena sausnas;f) saldināts, daļēji nokrejots kondensēts piens.Tāds daļēji dehidrēts piens ar saharozes (daļēji rafinēts cukurs, baltais cukurs vai rafinētais cukurs, vai īpaši rafinētais cukurs) piejaukumu, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 1 % un ne vairāk kā 8 % tauku, un ne mazāk kā 24 % kopējās piena sausnas;g) saldināts kondensēts vājpiens.Tāds daļēji dehidrēts piens ar saharozes (daļēji rafinēts cukurs, baltais cukurs vai rafinētais cukurs, vai īpaši rafinētais cukurs) piejaukumu, kurā pēc svara ir ne vairāk kā 1 % tauku un ne mazāk kā 24 % kopējās piena sausnas.2. Pilnīgi dehidrēts piens.Tas ir tāds ciets produkts, kura galaproduktā pēc svara nav vairāk kā 5 % ūdens, kas iegūts tieši, atdalot ūdeni no piena, no pilnīgi vai daļēji nokrejota piena, no krējuma vai šo produktu maisījuma.a) Sausais piens ar augstu tauku saturu vai piena pulveris ar augstu tauku saturu.Dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 42 % tauku;b) sausais pilnpiens vai pilnpiena pulveris.Dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne mazāk kā 26 % un ne vairāk kā 42 % tauku;c) daļēji nokrejots sausais piens vai daļēji nokrejota piena pulveris.Dehidrēts piens, kurā pēc svara ir vairāk nekā 1,5 % un mazāk nekā 26 % tauku;d) sausais vājpiens jeb vājpiena pulveris.Dehidrēts piens, kurā pēc svara ir ne vairāk kā 1,5 % tauku.3. Apstrāde:a) 1. punkta e) līdz g) apakšpunktā noteikto produktu ražošanā papildus pievieno laktozi, kas ir ne vairāk kā 0,03 % no galaprodukta svara;b) neskarot 1992. gada 16. jūnija Direktīvu 92/46/EEK, ar ko paredz veterinārsanitāros noteikumus attiecībā uz svaigpiena, termiski apstrādāta piena un piena produktu ražošanu un laišanu tirgū, 1 un 2. punktā minēto produktu konservēšanu veic:- 1. punkta a) līdz d) apakšpunktā minētos produktus apstrādā termiski (sterilizācija, ultratermoapstrāde utt.),- 1. punkta e) līdz g) apakšpunktā minētajiem produktiem pievieno saharozi,- 2. punktā minētos produktus atūdeņo.4. Atļautās piedevas.Saskaņā ar 2. pantu šajā pielikumā minētajiem produktiem atļauj vitamīnu pievienošanu atbilstīgi Direktīvas 90/496/EEK prasībām.--------------------------------------------------II PIELIKUMSĪPAŠI APZĪMĒJUMI DAŽIEM PRODUKTIEM, KAS UZSKAITĪTI I PIELIKUMĀa) Angļu valodas terminu "evaporated milk" tulko atbilstoši I pielikuma 1. punkta b) apakšpunktā minētajam produktam, kurā pēc svara ir vismaz 9 % tauku un 31 % kopējās piena sausnas;b) franču valodas terminus "lait demi-écrémé concentré" un "lait demi-écrémé concentré non sucré", spāņu valodas terminu "leche evaporada semidesnatada", holandiešu valodas terminus "geëvaporeerde halfvolle melk" vai "halfvolle koffiemelk" un angļu valodas terminu "evaporated semi-skimmed milk" tulko atbilstoši I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā noteiktajam produktam, kurā pēc svara ir no 4 % līdz 4,5 % tauku un ne mazāk kā 24 % kopējās sausnas;c) dāņu valodas terminu "kondenseret kaffefløde" un vācu valodas terminu "kondensierte Kaffeesahne" tulko atbilstoši I pielikuma 1. punkta a) apakšpunktā noteiktajam produktam;d) dāņu valodas terminu "flødepulver", vācu valodas terminus "Rahmpulver" un "Sahnepulver", franču valodas terminu "crème en poudre", holandiešu valodas terminu "roompoeder", zviedru valodas terminu "gräddpulver" un somu valodas terminu "kermajauhe" tulko atbilstoši I pielikuma 2. punkta a) apakšpunktā noteiktajam produktam;e) franču valodas terminu "lait demi-écrémé concentré sucré", spāņu valodas terminu "leche condensada semidesnatada" un holandiešu valodas terminu "gecondenseerde halfvolle melk met suiker" tulko atbilstoši I pielikuma 1. punkta f) apakšpunktā noteiktajam produktam, kurā pēc svara ir no 4 % līdz 4,5 % tauku un ne mazāk kā 28 % kopējās piena sausnas;f) franču valodas terminu "lait demi-écrémé en poudre", holandiešu valodas terminu "halfvolle melkpoeder" un angļu valodas terminus "semi-skimmed milk powder" vai "dried semi-skimmed milk" tulko atbilstoši I pielikuma 2. punkta c) apakšpunktā noteiktajam produktam ar tauku saturu no 14 % līdz 16 %;g) portugāļu valodas terminu "leite em pó meio gordo" tulko atbilstoši I pielikuma 2. punkta c) apakšpunktā noteiktajam produktam ar tauku saturu no 13 % līdz 26 %;h) holandiešu valodas terminu "koffiemelk" tulko atbilstoši I pielikuma 1. punkta b) apakšpunktā noteiktajam produktam;i) somu valodas terminu "rasvaton maitojauhe" tulko atbilstoši I pielikuma 2. punkta d) apakšpunktā noteiktajam produktam;j) spāņu valodas terminu "leche en polvo semidesnatada" tulko atbilstoši I pielikuma 2. punkta c) apakšpunktā noteiktajam produktam ar tauku saturu no 10 % līdz 16 %.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2013/13/ES ( 2013. gada 13. maijs ), ar ko pielāgo dažas direktīvas nodokļu jomā saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos

text:
               28.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 141/30

         PADOMES DIREKTĪVA 2013/13/ES
   (2013. gada 13. maijs),
   ar ko pielāgo dažas direktīvas nodokļu jomā saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Horvātijas Pievienošanās līgumu un jo īpaši tā 3. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Horvātijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 50. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Horvātijas Pievienošanās akta 50. pantu, ja pirms pievienošanās pieņemtajos iestāžu aktos ir vajadzīgi pielāgojumi sakarā ar pievienošanos un ja vajadzīgie pielāgojumi nav paredzēti minētajā Pievienošanās aktā vai tā pielikumos, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem šim nolūkam vajadzīgos aktus, ja sākotnējo aktu nav pieņēmusi Komisija.

               (2)

               Konferences, kurā izstrādāja un pieņēma Horvātijas Pievienošanās līgumu, Nobeiguma aktā bija norādīts, ka Augstās līgumslēdzējas puses ir panākušas politisku vienošanos par vairākiem iestāžu pieņemto aktu pielāgojumiem, kas vajadzīgi sakarā ar pievienošanos, un Padome un Komisija bija aicinātas pieņemt minētos pielāgojumus pirms pievienošanās, tos vajadzības gadījumā papildinot un atjaunojot, lai ņemtu vērā Savienības tiesību aktu attīstību.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Direktīvas 83/182/EEK (1), 2003/49/EK (2), 2008/7/EK (3), 2009/133/EK (4) un 2011/96/ES (5),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 83/182/EEK, 2003/49/EK, 2008/7/EK, 2009/133/EK un 2011/96/ES groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz dienai, kad Horvātija pievienosies Savienībai, pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus.
   Dalībvalstis piemēro minētos aktus no dienas, kad Horvātija pievienojas Savienībai.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā, ja stājas spēkā Horvātijas Pievienošanās līgums, tā spēkā stāšanās dienā.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 13. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. COVENEY

      (1)  Padomes Direktīva 83/182/EEK (1983. gada 28. marts) par nodokļu atbrīvojumiem, ko Kopienā piemēro dažu transportlīdzekļu pagaidu ievešanai no vienas dalībvalsts citā (OV L 105, 23.4.1983., 59. lpp.).

      (2)  Padomes Direktīva 2003/49/EK (2003. gada 3. jūnijs) par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs (OV L 157, 26.6.2003., 49. lpp.).

      (3)  Padomes Direktīva 2008/7/EK (2008. gada 12. februāris) par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 46, 21.2.2008., 11. lpp.).

      (4)  Padomes Direktīva 2009/133/EK (2009. gada 19. oktobris) par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro dažādu dalībvalstu uzņēmējsabiedrību apvienošanai, sadalīšanai, daļējai sadalīšanai, to aktīvu pārvešanai un akciju maiņai, kā arī SE vai SCE juridiskās adreses pārcelšanai no vienas dalībvalsts uz citu (OV L 310, 25.11.2009., 34. lpp.).

      (5)  Padomes Direktīva 2011/96/ES (2011. gada 30. novembris) par kopējo sistēmu nodokļu uzlikšanai, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs (OV L 345, 29.12.2011., 8. lpp.).

      PIELIKUMS

                  1.

                  Direktīvas 83/182/EEK pielikumam pievieno šādu tekstu:
                  “HORVĀTIJA

                              —

                              poseban porez na motorna vozila (Zakon o posebnom porezu na motorna vozila (Narodne novine broj 15/13))”.

                  2.

                  Direktīvu 2003/49/EK groza šādi:

                              a)

                              direktīvas 3. panta a) punkta iii) apakšpunktā pēc ieraksta, kas attiecas uz Franciju, iekļauj šādu ierakstu:

                                          “—

                                             porez na dobit Horvātijā,”;

                              b)

                              direktīvas pielikumā pievieno šādu punktu:

                                          “z)

                                          sabiedrības, kuru nosaukumi atbilstīgi Horvātijas tiesību aktiem ir dioničko društvo, društvo s ograničenom odgovornošću, un citas sabiedrības, kas izveidotas atbilstīgi Horvātijas tiesību aktiem un uz ko attiecas Horvātijas peļņas nodoklis.”

                  3.

                  Direktīvas 2008/7/EK I pielikumā iekļauj šādu punktu:

                              “11.a)

                              Sabiedrības, kas atbilstīgi Horvātijas tiesību aktiem ir:

                                          i)

                                             dioničko društvo;

                                          ii)

                                             društvo s ograničenom odgovornošću.”

                  4.

                  Direktīvas 2009/133/EK I pielikumu groza šādi:

                              a)

                              pielikuma A daļā iekļauj šādu punktu:

                                          “ka)

                                          uzņēmējsabiedrības, kas saskaņā ar Horvātijas tiesību aktiem ir “dioničko društvo”, “društvo s ograničenom odgovornošću”, un citas uzņēmējsabiedrības, kas izveidotas atbilstīgi Horvātijas tiesību aktiem un uz ko attiecas Horvātijas uzņēmumu peļņas nodoklis;”;

                              b)

                              pielikuma B daļā pēc ieraksta, kas attiecas uz Franciju, iekļauj šādu ierakstu:

                                          “—

                                             porez na dobit Horvātijā,”.

                  5.

                  Direktīvas 2011/96/ES I pielikumu groza šādi:

                              a)

                              pielikuma A daļā iekļauj šadu punktu:

                                          “ka)

                                          uzņēmējsabiedrības, kas saskaņā ar Horvātijas tiesību aktiem ir “dioničko društvo”, “društvo s ograničenom odgovornošću”, un citas uzņēmējsabiedrības, kas izveidotas atbilstīgi Horvātijas tiesību aktiem un uz ko attiecas Horvātijas uzņēmumu peļņas nodoklis;”;

                              b)

                              pielikuma B daļā aiz ieraksta, kas attiecas uz Franciju, iekļauj šādu ierakstu:

                                          “—

                                             porez na dobit Horvātijā,”.


title: Komisijas Direktīva 2013/44/ES ( 2013. gada 30. jūlijs ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I un IA pielikumā aktīvo vielu pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               31.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 204/49

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2013/44/ES
   (2013. gada 30. jūlijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I un IA pielikumā aktīvo vielu pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Minētajā sarakstā ir iekļautas pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes ir novērtētas atbilstīgi Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai rodenticīdos, kas ir minētās direktīvas V pielikumā definētais 14. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Grieķija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2009. gada 22. oktobrī iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija, sadarbojoties ar pieteikuma iesniedzēju, ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Izskatīšanas konstatējumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja 2012. gada 21. septembrī ir iekļāvusi novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Novērtējuma ziņojumā secināts, ka biocīdie produkti, kurus izmanto par rodenticīdiem un kuri satur pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām, un tāpēc ieteikts pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes izmantošanai 14. veida produktos iekļaut minētās direktīvas I pielikumā. Ir lietderīgi ievērot minēto ieteikumu.

               (6)

               Turklāt novērtējuma ziņojumā secināts, ka biocīdie produkti, kurus izmanto par rodenticīdiem un kuri satur pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes, varētu radīt tikai nelielu risku cilvēkiem, nemērķa dzīvniekiem un videi, jo īpaši attiecībā uz lietojumu, kas tika pārbaudīts un sīki izklāstīts novērtējuma ziņojumā, proti, granulu izmantošanu sausās vietās. Tāpēc ziņojumā ieteikts iekļaut Direktīvas 98/8/EK IA pielikumā pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes minētajam lietojumam. Ir lietderīgi ievērot minēto ieteikumu.

               (7)

               Saskaņā ar pašreizējo praksi un atbilstīgi Direktīvas 98/8/EK 10. panta 1. punktam ir lietderīgi ierobežot iekļaušanas termiņu līdz 10 gadiem.

               (8)

               Savienības līmenī nav novērtēti visi iespējamie lietojumi un iedarbības scenāriji. Tāpēc ir lietderīgi noteikt, ka dalībvalstis izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kuri nav pārstāvēti Savienības līmenī veiktajā riska novērtējumā, un atļauju piešķiršanas procesā nodrošina to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai paredzēti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieņemamam līmenim.

               (9)

               Noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, būtu jāpiemēro vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret Savienības tirgū esošajiem 14. produktu veida biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (10)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas Direktīvas 98/8/EK I pielikumā un IA pielikumā būtu jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties attiecīgo jauno prasību ievērošanai un nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kurš saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (11)

               Pēc iekļaušanas būtu jādod dalībvalstīm pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai.

               (12)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (13)

               Saskaņā ar dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (3) dalībvalstis ir apņēmušās pamatotos gadījumos papildus paziņojumiem par saviem transponēšanas pasākumiem iesniegt vienu vai vairākus dokumentus, kuros ir paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un attiecīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos.

               (14)

               Komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 98/8/EK 28. panta 1. punktu, nav sniegusi atzinumu par šajā direktīvā paredzētajiem pasākumiem, un tāpēc Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu par minētajiem pasākumiem un nosūtīja to Eiropas Parlamentam. Padome nav rīkojusies divu mēnešu termiņā, kas paredzēts 5.a pantā Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (4), un tāpēc Komisija priekšlikumu nekavējoties iesniedza Eiropas Parlamentam. Eiropas Parlaments četru mēnešu laikā no minētās priekšlikuma iesniegšanas pret ierosinātajiem pasākumiem neiebilda,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I un IA pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2014. gada 31. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2015. gada 1. februāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 30. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      (3)  OV C 369, 17.12.2011., 14. lpp.

      (4)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      PIELIKUMS

                  1.

                  Direktīvas 98/8/EK I pielikumā pievieno šādu ierakstu:

                              Nr.

                              Vispārpieņemtais nosaukums

                                 IUPAC nosaukums
                              Identifikācijas numuri

                              Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe (1)

                              Iekļaušanas datums

                              Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, izņemot gadījumus, kad piemēro vienu no izņēmumiem, kas norādīti šā nosaukuma zemsvītras piezīmē (2)

                              Iekļaušanas termiņa beigu datums

                              Produkta veids

                              Īpaši noteikumi (3)

                              “67

                              Pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes

                              Nav piešķirti

                              1 000 g/kg

                              2015. gada 1. februāris

                              2017. gada 31. janvāris

                              2025. gada 31. janvāris

                              14

                              Novērtējot pieteikumu atļaujai izmantot produktu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā.”

                  2.

                  Direktīvas 98/8/EK IA pielikumā pievieno šādu ierakstu:

                              Nr.

                              Vispārpieņemtais nosaukums

                                 IUPAC nosaukums
                              Identifikācijas numuri

                              Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamajā biocīdajā produktā

                              Iekļaušanas datums

                              Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz to sastāvā esošajām aktīvajām vielām)

                              Iekļaušanas termiņa beigu datums

                              Produktu veids

                              Īpaši noteikumi (4)

                              “3

                              Pulverī sasmalcinātas kukurūzas vālīšu serdes

                              Nav piešķirti

                              1 000 g/kg

                              2015. gada 1. februāris

                              2017. gada 31. janvāris

                              2025. gada 31. janvāris

                              14

                              Dalībvalstis nodrošina, ka reģistrācijai piemēro šādu nosacījumu:

                                          —

                                          izmantošanai tikai granulās sausās vietās.”

         (1)  Tīrība, kas norādīta šajā slejā, bija tās aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe, kuru izmanto novērtēšanai, ko veic saskaņā ar 11. pantu. Aktīvās vielas tīrības pakāpe tirgū laistajā produktā var būt tāda pati vai citāda, ja ir pierādīts, ka tā ir tehniski līdzvērtīga novērtētajai vielai.

         (2)  Produktiem, kas satur vairākas aktīvās vielas, uz kurām attiecas 16. panta 2. punkts, termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, ir produkta pēdējās šajā pielikumā iekļaujamās aktīvās vielas termiņš. Produktiem, kuriem pirmā atļauja ir piešķirta vēlāk nekā 120 dienas pirms termiņa, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, un pilnīgs savstarpējas atzīšanas pieteikums saskaņā ar 4. panta 1. punktu ir iesniegts 60 dienu laikā pēc pirmās atļaujas piešķiršanas, termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, saistībā ar minēto pieteikumu pagarina līdz 120 dienām pēc pilnīga savstarpējas atzīšanas pieteikuma saņemšanas. Produktiem, par kuriem dalībvalsts ir ierosinājusi atkāpties no savstarpējas atzīšanas saskaņā ar 4. panta 4. punktu, termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, pagarina līdz trīsdesmit dienām pēc Komisijas lēmuma datuma, kas pieņemts saskaņā ar 4. panta 4. punkta otro daļu.

         (3)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.

         (4)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


title: Padomes Direktīva (1980. gada 15. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vienkāršiem amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem ar augstu slāpekļa saturu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980L0876

Oficiālais Vēstnesis L 250 , 23/09/1980 Lpp. 0007 - 0011 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0003  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0071  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0003  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 11 Lpp. 0071

		Padomes Direktīva(1980. gada 15. jūlijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vienkāršiem amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem ar augstu slāpekļa saturu(80/876/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ar Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvu 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiem [4] jau ir paredzēti Kopienas noteikumi par svarīgāko vienkāršo un komplekso mēslošanas līdzekļu lietojuma mērķiem, sastāvu, marķējumu un iepakojumu Kopienā; tā kā minētā direktīva jo īpaši attiecas uz mēslošanas līdzekļiem, kuru galvenā sastāvdaļa ir amonija nitrāts; tā kā, ņemot vērā šā veida mēslošanas līdzekļu īpatnības un ar tām saistītās sabiedrības drošības, veselības un strādājošo aizsardzības prasības, šķiet, ka attiecībā uz minētajiem mēslošanas līdzekļiem tomēr būtu jāparedz papildu Kopienas noteikumi;tā kā amonija nitrāts ir galvenā sastāvdaļa daudzu veidu produkcijā, kas var būt gan mēslošanas līdzekļi, gan sprāgstvielas; tā kā noteikumi, ar ko regulē amonija nitrāta mēslošanas līdzekļu realizāciju, dažādās dalībvalstīs atšķiras, jo atšķiras valsts likumdošanas akti par mēslošanai izmantotās produkcijas klasifikāciju attiecībā pret pārējo produkciju, kuras galvenā sastāvdaļa ir amonija nitrāts; tā kā šādas atšķirības Eiropas Ekonomikas kopienā kavē tirdzniecību ar vienkāršiem amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem, kuros ir augsts slāpekļa saturs;tā kā šādus šķēršļus kopējā tirgus izveidei var mazināt un pat likvidēt, ja visas dalībvalstis pieņem vienas un tās pašas prasības papildus saviem tagadējiem likumiem vai to vietā;tā kā dažu veidu produkciju, uz ko attiecas šī direktīva, atsevišķos gadījumos varētu izmantot mērķiem, kam tā nav paredzēta, un tas var apdraudēt personu un īpašuma drošību; tā kā tādēļ nav jāliedz dalībvalstīm veikt attiecīgus pasākumus, lai izvairītos no šāda lietojuma;tā kā tāpēc sabiedrības drošības interesēs vispirms Kopienas līmenī jāparedz, ar kādām iezīmēm un īpašībām vienkārši amonija nitrāta mēslošanas līdzekļi, kuros ir augsts slāpekļa saturs, atšķiras no tā veida amonija nitrāta, ko izmanto sprāgstvielu ražošanā;tā kā vienkāršiem amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem, kuros ir augsts slāpekļa saturs, jāatbilst noteiktiem rādītājiem, lai nodrošinātu to nekaitīgumu; tā kā turklāt vairākas dalībvalstis izteikušas vēlmi pirms vai pēc šādu mēslošanas līdzekļu realizācijas veikt tiem detonācijas testu;tā kā analīzes un pārraudzības metožu noteikšana, kā arī vajadzīgo izmaiņu un papildinājumu veikšana, lai ņemtu vērā tehnikas attīstību, ir tehniska rakstura pasākumi, kuru pieņemšana jāuztic Komisijai, lai šādi vienkāršotu un paātrinātu veicamo procedūru;tā kā tehnikas attīstības dēļ jābūt iespējamam strauji pielāgot šīs direktīvas tehniskās prasības; tā kā procedūra, kas vajadzīga, lai direktīvas par mēslošanas līdzekļiem pielāgotu tehnikas attīstībai, jau ir paredzēta ar Direktīvas 76/116/EEK 10. un 11. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Neskarot Direktīvas 76/116/EEK piemērošanu, šo direktīvu piemēro vienkāršiem amonija nitrāta mēslošanas līdzekļiem ar augstu slāpekļa saturu, kas laisti tirgū Kopienas dalībvalstīs.2. Šajā direktīvā "mēslošanas līdzekļi" ir ķīmiski ražota produkcija, kas paredzēta izmantošanai par mēslojumu un kuras galvenā sastāvdaļa ir amonija nitrāts, bet slāpeklis veido vairāk nekā 28 % no svara; tās sastāvā var būt neorganiskas piedevas vai inertas vielas, piemēram, sasmalcināts kaļķakmens vai sasmalcināts dolomīts, kalcija sulfāts, magnija sulfāts un kizerīts.3. Šā panta 2. punktā neminētas neorganiskas piedevas vai inertas vielas, kas pievienotas mēslošanas līdzeklim, nedrīkst palielināt tā siltumjutību vai tendenci detonēt.2. pantsLai mēslošanas līdzekli varētu aprakstīt kā "EEK mēslošanas līdzekli", tam jāatbilst I pielikumā noteiktajiem raksturlielumiem un robežvērtībām. Kopienā reģistrētā juridiskā persona, kas atbild par mēslošanas līdzekļa realizāciju, šā līdzekļa atbilstību prasībām apstiprina ar aprakstu "EEK mēslošanas līdzeklis".3. pantsTiešajam patērētājam drīkst darīt pieejamu tikai iesaiņotu mēslošanas līdzekli.Attiecībā uz mēslošanas līdzekļu pārvadājumiem turpina piemērot starptautiskos noteikumus par bīstamu vielu pārvadāšanu.4. pantsDalībvalsts nedrīkst, atsaucoties uz saistību ar šīs direktīvas prasībām, aizliegt, ierobežot vai kavēt tāda mēslošanas līdzekļa realizāciju, kas aprakstīts kā "EEK mēslošanas līdzeklis" un atbilst šīs direktīvas prasībām.5. pantsŠīs direktīvas noteikumi neizslēdz iespēju veikt pasākumus, lai aizliegtu, ierobežotu vai kavētu mēslošanas līdzekļu realizāciju, ja minēto pasākumu pamatojums skar sabiedrības drošību.6. pantsDalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka mēslošanas līdzekļi, kurus laiž tirgū ar aprakstu "EEK mēslošanas līdzeklis", atbilst šīs direktīvas un tās I pielikuma noteikumiem.7. pants1. Neskarot 6. pantā minētos pasākumus, dalībvalstis pēc vēlēšanās var veikt "EEK mēslošanas līdzekļu" papildu pārbaudes. Šādas pārbaudes drīkst veikt gan pirms, gan pēc mēslošanas līdzekļu laišanas tirgū, vai arī vienlaikus abos šajos posmos.2. Minētajās pārbaudēs izmanto vienīgi II pielikumā aprakstīto testu.3. Uz "EEK mēslošanas līdzekli", kas atbilst šīs direktīvas prasībām un, ja to prasa dalībvalsts, iztur II pielikumā aprakstīto detonācijas testu, neattiecina tos valsts tiesību aktus, jo īpaši attiecībā uz glabāšanu, kas ir tikpat stingri, kā tie, kurus piemēro minētajām prasībām neatbilstīgai produkcijai.8. pants1. Saskaņā ar Direktīvas 76/116/EEK 11. pantā izklāstīto procedūru jānosaka:- metode, ar kādu pārbauda atbilstību I pielikuma 1., 2. un 6. punkta prasībām, un II pielikumā aprakstītā testa veikšanas metode,- II pielikumā paredzēto siltuma ciklu skaits, kādam jāpakļauj mēslošanas līdzeklis. Siltuma cikliem jābūt vismaz diviem,- analīzes un paraugu ņemšanas metodes,- maksimālais pieļaujamais smago metālu daudzums.2. Visus grozījumus, kas vajadzīgi, lai mēslošanas līdzekļu sastāva un īpašību noteikšanas metodes un detonācijas testa veikšanas metodi pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar to pašu procedūru.3. Ievērojot šo pašu procedūru, trīs gadus pēc šīs direktīvas ieviešanas pieņem lēmumu par to, vai attiecībā uz I pielikuma 1. punktā minēto testu jāatstāj spēkā prasība par diviem siltuma cikliem.9. pants1. Ja dalībvalsts pamatoti uzskata, ka mēslošanas līdzeklis, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, tomēr ir drauds drošībai vai veselībai, tā var uz laiku aizliegt minētā mēslošanas līdzekļa realizāciju savā teritorijā vai piemērot tam īpašus nosacījumus. Par to tā tūlīt informē pārējās dalībvalstis un Komisiju, sniedzot sava lēmuma pamatojumu.2. Komisija sešu nedēļu laikā apspriežas ar attiecīgajām dalībvalstīm, pēc tam tūlīt sniedz savu atzinumu un veic atbilstīgus pasākumus.3. Ja Komisija uzskata, ka direktīvā jāveic tehniski pielāgojumi, šos pielāgojumus apstiprina Komisija vai Padome saskaņā ar 8. pantā paredzēto procedūru. Šajā gadījumā dalībvalsts, kas noteikusi piesardzības pasākumus, var turpināt tos piemērot, kamēr stājas spēkā minētie pielāgojumi.10. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības astoņpadsmit mēnešu laikā pēc tās izziņošanas, un par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 1984. gada 1. janvāra.2. Dalībvalstis nodrošina, lai Komisijai būtu zināmi tiesību akti, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1980. gada 15. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Santer[1] OV C 16, 23.1.1976., 4. lpp.[2] OV C 125, 8.6.1976., 43. lpp.[3] OV C 204, 30.8.1976., 10. lpp.[4] OV L 24, 30.1.1976., 21. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSRAKSTURLIELUMI UN ROBEŽVĒRTĪBAS ATTIECĪBĀ UZ VIENKĀRŠIEM AMONIJA NITRĀTA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻIEM AR AUGSTU SLĀPEKĻA SATURU1. Porainība (eļļas izdalīšanās)Eļļas izdalīšanās no mēslošanas līdzekļiem, kuri pirms tam tikuši pakļauti diviem siltuma cikliem temperatūrā no 25 līdz 50 °C, nedrīkst pārsniegt 4 % no svara.2. Viegli uzliesmojošas sastāvdaļasAr oglekli izteiktu viegli uzliesmojošu vielu procentuālais daudzums nedrīkst pārsniegt 0,2 % no svara tiem mēslošanas līdzekļiem, kuros slāpekļa saturs ir vismaz 31,5 % no svara, un 0,4 % tiem mēslošanas līdzekļiem, kuros slāpekļa saturs ir vismaz 28 %, bet ne vairāk kā 31,5 % no svara.3. pHTāda šķīduma pH vērtībai, kura iegūšanai 10 g mēslošanas līdzekļa izšķīdināti 100 ml ūdens, jābūt vismaz 4,5.4. Daļiņu izmēra analīzeSietam ar acu izmēru 1 mm drīkst izkļūt cauri ne vairāk kā 5 % no mēslošanas līdzekļa svaram atbilstošā apjoma, bet sietam ar acu izmēru 0,5 mm – ne vairāk kā 3 %.5. HlorsMaksimālais pieļaujamais hlora saturs ir 0,02 % no mēslošanas līdzekļa svara.6. Smagie metāliSmagos metālus nedrīkst pievienot ar nodomu, un ar ražošanas procesu saistītās smago metālu zīmes nedrīkst pārsniegt Komitejas noteikto robežu.--------------------------------------------------II PIELIKUMSDIREKTĪVAS 7. PANTĀ MINĒTĀ DETONĀCIJAS TESTA APRAKSTSTestā jāanalizē reprezentatīvs mēslošanas līdzekļa paraugs. Pirms detonācijas pārbaudes visu paraugu ne vairāk kā piecas reizes pakļauj siltuma ciklam.Mēslošanas līdzekļa detonācijas testu veic horizontālā tērauda caurulē šādos apstākļos:Bezšuvju tērauda caurule | |Caurules garums: | vismaz 1000 mm |Nominālais ārējais diametrs: | vismaz 114 mm |Nominālais sienas biezums: | vismaz 5 mm |Pastiprinātājs: | izvēlētā pastiprinātāja veidam un masai jābūt tādai, lai pēc iespējas pastiprinātu uz paraugu iedarbojošos detonācijas spiedienu un šādi noteiktu parauga uzņēmību attiecībā uz detonācijas pārnesi |Testa temperatūra: | 15 — 25 °C |Svina cilindri, pēc kuriem nosaka detonācijas pakāpi: | 50 mm diametrā, to augstums 100 mm |Svina cilindrus izvieto ar 150 mm atstarpi, un tie horizontāli balsta cauruli. Testu atkārto divas reizes. Testa rezultātu uzskata par galīgu, ja abās testēšanas reizēs neviens no balstošajiem svina cilindriem nesairst vairāk kā par 5 %.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/61/EK (2002. gada 19. jūlijs), ar ko deviņpadsmito reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (azokrāsvielas)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0061

Oficiālais Vēstnesis L 243 , 11/09/2002 Lpp. 0015 - 0018

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/61/EK(2002. gada 19. jūlijs),ar ko deviņpadsmito reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (azokrāsvielas)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumus [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā:(1) Darbam iekšējā tirgū būtu pakāpeniski jāuzlabo dzīves kvalitāte, veselības aizsardzība un patērētāju drošība. Ar pasākumiem, kas paredzēti šajā direktīvā, nodrošina augsta līmeņa veselības un patērētāju aizsardzību.(2) No tekstilizstrādājumiem un ādas izstrādājumiem, kas satur dažas azokrāsvielas, var izdalīties daži arilamīni, kuri var radīt risku saslimt ar vēzi.(3) Ierobežojumi, ko dažas dalībvalstis jau ir pieņēmušas vai plānojušas attiecībā uz tekstilizstrādājumiem un ādas izstrādājumiem, attiecas uz iekšējā tirgus izveidi un darbību. Tāpēc jātuvina šajā jomā pieņemtie dalībvalstu tiesību akti un attiecīgi jāgroza I pielikums Padomes Direktīvai 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [4].(4) Pēc tam, kad Komisija, apspriedusies ar Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātnisko komiteju (CSTEE), ir apstiprinājusi pamatotās bažas par tādu risku saslimt ar vēzi, ko rada tekstilpreces un ādas preces, kuras krāsotas ar dažām azokrāsvielām.(5) Lai aizsargātu cilvēku veselību, būtu jāaizliedz bīstamo azokrāsvielu un dažu tādu izstrādājumu laišana tirgū, kas ar tām krāsoti.(6) Tekstilizstrādājumos, kas izgatavoti no otrreizējā pārstrādē iegūtām šķiedrām, amīniem, kuri iekļauti Direktīvas 76/769/EEK papildinājuma 43. punktā, būtu jāpiemēro 70 ppm pieļaujamā maksimālā koncentrācija. Tā būtu spēkā pārejas laikā līdz 2005. gada 1. janvārim, ja amīni izdalās no vielas atlikumiem, kas radušies no to pašu šķiedru iepriekšējā krāsojuma. Tas ļaus otrreiz pārstrādāt tekstilmateriālus, saudzējot vidi.(7) Lai piemērotu direktīvu, ir vajadzīgas saskaņotas testēšanas metodes. Komisijai, saskaņā ar Direktīvas 76/769/EEK 2.a pantu, būtu jānosaka šādas metodes. Testēšanas metodes būtu vēlams izstrādāt Eiropas līmenī, piemērotos gadījumos Eiropas Standartizācijas komitejā (CEN).(8) Ņemot vērā jaunāko uzkrāto zinātnisko pieredzi, testēšanas metodes būtu jāpārskata, to skaitā testēšanas metodes 4-aminoazobenzola analīzei.(9) Ņemot vērā jaunāko uzkrāto zinātnisko pieredzi, noteikumi par dažām azokrāsvielām būtu jāpārskata, īpaši attiecībā uz nepieciešamību iekļaut sarakstā citas vielas, uz kurām neattiecas šī direktīva, un citus aromātiskos amīnus. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš iespējamiem bērnu apdraudējumiem.(10) Šo direktīvu piemēro, neskarot Kopienas tiesību aktus, ar ko nosaka darba ņēmēju aizsardzības minimālās prasības, kuras noteiktas Padomes Direktīvā 89/391/EEK [5] un atsevišķās direktīvās, kas uz to pamatojas, īpaši Padomes Direktīvā 90/394/EEK [6] un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/24/EK [7],IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/769/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsTestēšanas metodes, kas vajadzīgas, lai piemērotu Direktīvas 76/769/EEK I pielikuma 43. punktu, Komisija pieņem saskaņā ar procedūru, kura noteikta minētās direktīvas 2.a pantā.3. pants1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2003. gada 11. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 11. septembra.2. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 19. jūlijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsT. Pedersen[1] OV C 89 E, 28.3.2000., 67. lpp. unOV C 96 E, 27.3.2001., 269. lpp.[2] OV C 204, 18.7.2000., 90. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2000. gada 7. septembra atzinums (OV C 135, 7.5.2001., 257. lpp.), Padomes 2002. gada 18. februāra kopējā nostāja (OV C 119 E, 22.5.2002., 7. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2002. gada 11. jūnija lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/91/EK (OV L 286, 30.10.2001., 27. lpp.).[5] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[6] OV L 196, 26.7.1990., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/38/EK (OV L 138, 1.6.1999., 66. lpp.).[7] OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 76/769/EEK I pielikumu groza šādi:1. Pievieno šādu punktu:"43. Azokrāsvielas | 1.Azokrāsvielas, kam reducējot atšķeļ vienu vai vairākas azogrupas, gatavajos izstrādājumos vai to krāsotajās daļās viens vai vairāki aromātiskie amīni, kas iekļauti papildinājumā, var izdalīties tādā koncentrācijā, kuru var noteikt saskaņā ar testēšanas metodi, kas noteikta saskaņā ar šīs direktīvas 2.a pantu, tas ir, vairāk nekā 30 ppm, nedrīkst lietot tekstilizstrādājumos un ādas izstrādājumos, kuri var tieši un ilgstoši saskarties ar cilvēka ādu vai mutes dobumu, piemēram:apģērbā, gultas veļā, dvieļos, šinjonos, parūkās, cepurēs, salvetēs un citos higiēnas priekšmetos, guļammaisos,apavos, cimdos, rokas pulksteņu siksniņās, rokassomās, makos/kabatas portfeļos, portfeļos, krēslu pārvalkos, makos, ko nēsā apliktus ap kaklu,tekstilmateriāla vai ādas materiāla rotaļlietās un rotaļlietās, kurām ir tekstilmateriāla vai ādas materiāla apģērba gabali,dzijā un audumos, kas paredzēti lietošanai galapatērētājam.2.Turklāt tekstilizstrādājumus un ādas izstrādājumus, kas iepriekšminēti 1. punktā, nedrīkst laist tirgū, ja tie neatbilst minētajā punktā noteiktajām prasībām.Atkāpjoties no iepriekšminētā, līdz 2005. gada 1. janvārim šo noteikumu nepiemēro tekstilizstrādājumiem, kas izgatavoti no otrreizējā pārstrādē iegūtām šķiedrām, ja amīni izdalās no vielas atlikumiem, kuri radušies no to pašu šķiedru iepriekšējā krāsojuma, un ja sarakstā iekļautie amīni izdalās tādā koncentrācijā, kas ir mazāka par 70 ppm .3.Vēlākais 2005. gada 11. septembrī Komisija, ņemot vērā jaunāko uzkrāto zinātnisko pieredzi, pārskata noteikumus par azokrāsvielām." |2. Papildinājumam pievieno šādu punktu:"43. punkts — AzokrāsvielasAromātisko amīnu saraksts| CAS Nr. | Indeksa Nr. | EK Nr. | Vielas |1. | 92–67–1 | 612–072–00–6 | 202–177–1 | bifenil-4-ilamīns 4-aminobifenils ksenilamīns |2. | 92–87–5 | 612–042–00–2 | 202–199–1 | benzidīns |3. | 95–69–2 | | 202–441–6 | 4-hlor-o-toluidīns |4. | 91–59–8 | 612–022–00–3 | 202–080–4 | 2-naftilamīns |5. | 97–56–3 | 611–006–00–3 | 202–591–2 | o-aminoazotoluēns 4-amino-2′3-dimetilazobenzols 4-o-tolilazo-o-toluidīns |6. | 99–55–8 | | 202–765–8 | 5-nitro-o-toluidīns |7. | 106–47–8 | 612–137–00–9 | 203–401–0 | 4-hloranilīns |8. | 615–05–4 | | 210–406–1 | 4-metoksi-m-fenilēndiamīns |9. | 101–77–9 | 612–051–00–1 | 202–974–4 | 4,4′-metilēndianilīns 4,4′-diaminodifenilmetāns |10. | 91–94–1 | 612–068–00–4 | 202–109–0 | 3,3′-dihlorbenzidīns 3,3′-dihlorbifenil-4,4′-ilīndiamīns |11. | 119–90–4 | 612–036–00-X | 204–355–4 | 3,3′-dimetoksibenzidīna o-dianizidīns |12. | 119–93–7 | 612–041–00–7 | 204–358–0 | 3,3′-dimetilbenzidīns 4,4′-bi-o-toluidīns |13. | 838–88–0 | 612–085–00–7 | 212–658–8 | 4,4′-metilēndi-o-toluidīns |14. | 120–71–8 | | 204–419–1 | 6-metoksi-m-toluidīna p-krezidīns |15. | 101–14–4 | 612–078–00–9 | 202–918–9 | 4,4′-metilēn-bis-(2-hloranilīns) 2,2′-dihlor-4,4′-metilēndianilīns |16. | 101–80–4 | | 202–977–0 | 4,4′-oksidianilīns |17. | 139–65–1 | | 205–370–9 | 4,4′-tiodianilīns |18. | 95–53–4 | 612–091–00-X | 202–429–0 | o-toluidīns 2-aminotoluols |19. | 95–80–7 | 612–099–00–3 | 202–453–1 | 4-metil-m-fenilēndiamīns |20. | 137–17–7 | | 205–282–0 | 2,4,5-trimetilanilīns |21. | 90–04–0 | 612–035–00–4 | 201–963–1 | o-anizidīna 2-metoksianilīns |22. | 60–09–3 | 611–008–00–4 | 200–453–6 | 4-aminoazobenzols" |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1973. gada 22. novembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mazgāšanas līdzekļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31973L0404

Oficiālais Vēstnesis L 347 , 17/12/1973 Lpp. 0051 - 0052 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0162  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0013  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0162  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0106  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0106

		Padomes Direktīva(1973. gada 22. novembris)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mazgāšanas līdzekļiem(73/404/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā dalībvalstīs spēkā esošie tiesību akti par virsmas aktīvo vielu bioloģiskās noārdīšanās nodrošināšanu dažādās dalībvalstīs atšķiras, radot šķēršļus tirdzniecībai;tā kā mazgāšanas līdzekļu pieaugošais izmantojums ir viens no dabiskās vides piesārņojuma un jo īpaši ūdeņu piesārņojuma cēloņiem;tā kā viena no mazgāšanas līdzekļu piesārņojošo vielu iedarbībām ūdenī, proti, liela apjoma putu veidošana ierobežo ūdens saskari ar gaisu, pasliktina bagātināšanu ar skābekli, apgrūtina kustību, vājina ūdensaugiem nepieciešamo fotosintēzi, nelabvēlīgi ietekmē dažādus notekūdeņu attīrīšanas procesa posmus, sabojā notekūdeņu attīrīšanas iekārtas un iespējamas baktēriju un vīrusu pārneses dēļ rada netiešus mikrobioloģiskus draudus;tā kā vēlams saglabāt mazgāšanas līdzekļu vidējo bioloģisko noārdīšanos 90 % apjomā un tā kā tehnoloģija un rūpnieciskā prakse to ļauj, un tā kā vēlams nodrošināties pret nedrošām testa metodēm, kuru dēļ varētu nolemt noraidīt, radot nozīmīgas ekonomiskas sekas,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā mazgāšanas līdzeklis ir sastāvs, kas ir īpaši pētīts, lai attīstītu tā mazgāšanas īpašības, un kas ir izgatavots no pamatsastāvdaļām (virsmas aktīvām vielām) un papildu sastāvdaļām (palīgvielas, pastiprinātāji, apjoma palielinātājas piedevas un citas palīgsastāvdaļas).2. pantsDalībvalstis aizliedz piedāvāt tirgū un lietot mazgāšanas līdzekļus, ja vidējais bioloģiskās noārdīšanās apjoms to virsmas aktīvo vielu šādām kategorijām – anjoniem, katjoniem, nejoniem, amfolītiem – ir mazāks par 90 %.Virsmas aktīvās vielas ar vidējo bioloģisko noārdīšanos vismaz 90 % apjomā parastos ekspluatācijas apstākļos nedrīkst kaitēt cilvēku vai dzīvnieku veselībai.3. pantsNeviena dalībvalsts, atsaucoties uz virsmas aktīvo vielu bioloģisko noārdīšanos vai toksiskumu, nedrīkst ierobežot, aizliegt vai kavēt piedāvāt tirgū un lietot mazgāšanas līdzekļus, kas atbilst šīs direktīvas noteikumiem.4. pantsAtbilstību 2. panta prasībām nosaka ar testēšanas metodēm, kas paredzētas citās Padomes direktīvās, attiecīgi ņemot vērā šo metožu ticamību un nosakot attiecīgās pielaides.5. pants1. Ja, veicot testus atbilstīgi 4. pantā minētajām direktīvām, dalībvalsts konstatē, ka mazgāšanas līdzeklis neatbilst 2. panta prasībām, tad šī dalībvalsts tādu mazgāšanas līdzekli aizliedz piedāvāt tirgū un lietot savā teritorijā.2. Gadījumā, ja dalībvalsts pieņem lēmumu aizliegt mazgāšanas līdzekli, tad tā tūlīt informē dalībvalsti, kur produkts ražots, un Komisiju, paziņojot sava lēmuma iemeslus un sīkas ziņas par 1. punktā minētajiem testiem.Ja valsts, kurā mazgāšanas līdzeklis ražots, par lēmumu ceļ iebildumus, tad Komisija tūlīt apspriežas ar abām attiecīgajām dalībvalstīm un, ja vajadzīgs, ar citām dalībvalstīm.Ja vienoties nav iespējams, tad Komisija trijos mēnešos no pirmajā daļā paredzētās informācijas saņemšanas dienas iegūst atzinumu no vienas no 6. pantā minētajām laboratorijām, bet nevis no attiecīgo dalībvalstu paziņotajām laboratorijām, kas norādītas saskaņā ar šo pantu.Atzinumu sniedz, izmantojot atsauces metodes, kas paredzētas 4. pantā minētajās direktīvās.Komisija laboratorijas atzinumu nosūta attiecīgajām dalībvalstīm, kuras viena mēneša laikā nosūta savas atsauksmes Komisijai. Par minēto atzinumu Komisija var vienlaikus uzklausīt ieinteresēto pušu komentārus.Ņēmusi vērā minētos komentārus, Komisija sniedz jebkādus vajadzīgos ieteikumus.6. pantsKatra dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm laboratoriju vai laboratorijas, kam atļauts veikt testus saskaņā ar 5. panta 2. punktā minētajām atsauces metodēm.7. pants1. Uz iesaiņojuma, kurā mazgāšanas līdzekļus piedāvā pārdošanai patērētājiem, ar salasāmiem, saskatāmiem un neizdzēšamiem burtiem jābūt uzrakstītai šādai informācijai:a) mazgāšanas līdzekļa nosaukums;b) puses, kas atbildīga par mazgāšanas līdzekļa piedāvāšanu tirgū, nosaukums vai firmas zīme un adrese vai preču zīme.Iepriekš minētajai informācijai ir jābūt norādītai visos pavaddokumentos, kas pievienoti mazgāšanas līdzekļiem, kurus pārvadā bez taras.2. Dalībvalstis var noteikt, ka, laižot mazgāšanas līdzekļus tirgū to teritorijā, informācija, kas paredzēta 1. punktā, jāsniedz valsts valodās.8. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešos pēc tās izziņošanas, un tās par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka valsts tiesību aktu galvenie noteikumi, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, tiek paziņoti Komisijai.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1973. gada 22. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Kampmann[1] OV C 10, 5.2.1972., 29. lpp.[2] OV C 89, 23.8.1972., 13. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/129/EK ( 2009. gada 9. oktobris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem, lai tās III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               10.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 267/18

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/129/EK
   (2009. gada 9. oktobris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem, lai tās III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem (1) un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
   apspriedusies ar Patēriņa preču zinātnisko komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Fluoru saturošie savienojumi pašlaik tiek reglamentēti ar 26.–43. atsauces numuru un 47. un 56. atsauces numuru Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā. To maksimāli atļautā koncentrācija zobu pastās ir saistīta ar elementārā fluora saturu (0,15 %, aprēķināti kā F, t. i., 1 500 ppm).

               (2)

               Patēriņa preču zinātniskā komiteja, kas aizstāta ar Patērētāju drošības zinātnisko komiteju (turpmāk “SCCS”) (2), pamatojoties uz pieejamajiem zinātniskajiem pierādījumiem, atzinumā SCCP/0882/08 norādīja, ka fluorīda maksimālā atļautā koncentrācija 0,15 % (1 500 F- ppm) neapdraud bērnus, kas jaunāki par sešiem gadiem un kas to lieto. Izmantotos datus ieguva no pētījumiem galvenokārt par nātrija fluorīdu.

               (3)

               Pamatojoties uz SCCS zinātniskajiem secinājumiem, Komisijas 2007. gada 29. augusta Direktīvā 2007/53/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem, lai tās III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai (3), tika ieviesta prasība par brīdinājumu attiecībā uz reglamentētiem savienojumiem, kas satur fluoru, kam jābūt uzdrukātam uz fluorīdu saturošas zobu pastas etiķetes. Šī prasība ir par fluorīda, nevis par elementārā fluora saturu. Tādēļ noteiktā marķēšanas prasība neattiecās uz visiem fluoru saturošiem savienojumiem, kas uzskaitīti Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā.

               (4)

               Pēc Komisijas pieprasījuma SCCS paskaidroja, ka atzinumā SCCNFP/0653/03 un atzinumā SCCP/0882/05 ir uzsvērts, ka ekstrapolācija uz citiem, fluoru saturošiem savienojumiem, kas uzskaitīti Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā, būtu iespējama tikai attiecībā uz fluorozi. Tomēr atsauces nolūkā uz fluoru saturošiem savienojumiem 1. daļā Direktīvas 76/768/EEK III pielikumā, kas izveidota ar Direktīvu 2007/53/EK, SCCS uzskatīja, ka termins “fluors” un “fluorīds” ir vienlīdzīgi un savstarpēji aizstājami.

               (5)

               Tiesiskās noteiktības labad ir nepieciešams precizēt, ka marķēšanas prasība attiecas uz visiem divdesmit fluoru saturošiem savienojumiem, kas uzskaitīti Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā, un nevis tikai uz tiem, kas satur fluorīdu.

               (6)

               Tādēļ nosacījums par marķējumu, kam jābūt uzdrukātam uz zobu pastas etiķetes, kura satur fluora savienojumus, kas uzskaitīti Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā, jāatsaucas uz fluora, nevis fluorīda saturu. Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 76/768/EEK.

               (7)

               Lai pāreja notiktu vienmērīgi, dalībvalstīs nevajadzētu aizliegt tādu līdzekļu tirdzniecību, kuri atbilst šīs direktīvas noteikumiem pirms tās piemērošanas dienas.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Kosmētikas līdzekļu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/768/EEK III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2010. gada 15. aprīlim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
   Tos piemēro minētajiem noteikumiem no 2010. gada 15. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Dalībvalstis neaizliedz tādas zobu pastas tirdzniecību, kas marķēta saskaņā ar noteikumiem, kuri transponē šo direktīvu, pirms datuma, kas noteikts 2. panta 1. punkta otrajā daļā.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 9. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp.

      (2)  Komitejas nosaukums grozīts ar Komisijas Lēmumu 2008/721/EK (OV L 241, 10.9.2008., 21. lpp.).

      (3)  OV L 226, 30.8.2007., 19. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļas 26.–43., 47. un 56. atsauces punktā “f” ailē tekstu pēc pirmā teikuma aizstāj ar šādu:

         “Jebkurai zobu pastai, kuras sastāvā ir fluoru saturoši savienojumi ar fluora koncentrāciju no 0,1 % līdz 0,15 %, ko aprēķina kā F, ja vien tā jau nav marķēta kā tāda, kas nav paredzēta bērniem (piem., “tikai pieaugušajiem”), obligāti jābūt marķētai šādi:
         “Bērniem vecumā līdz sešiem gadiem: lietot pastu zirņa lielumā un tīrīt zobus pieaugušo uzraudzībā, lai samazinātu norīšanas iespēju. Ja lietojat citus fluorīdu saturošus produktus, konsultējieties ar zobārstu vai ārstu.” ”