title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/63/ES ( 2014. gada 15. maijs ), ar kuru groza Padomes Direktīvu 2001/110/EK, kas attiecas uz medu

text:
               3.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 164/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/63/ES
   (2014. gada 15. maijs),
   ar kuru groza Padomes Direktīvu 2001/110/EK, kas attiecas uz medu
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvā Nr. 2001/110/EK (3) medus ir definēts kā dabīga, salda viela, ko ražo Apis mellifera bites (“bites”). Medus lielākoties sastāv no dažādiem cukuriem, galvenokārt fruktozes un glikozes, kā arī citām vielām, piemēram, organiskām skābēm, enzīmiem un cietām daļiņām, kas medū radušās, to vācot. Ar Direktīvu 2001/110/EK tiek ierobežota cilvēka iejaukšanās, kuras dēļ varētu tikt mainīts medus sastāvs, tādējādi nodrošinot medus dabīguma saglabāšanu. Jo īpaši Direktīva 2001/110/EK aizliedz pievienot medum jebkādas pārtikas produktu sastāvdaļas, tostarp pārtikas piedevas, un jebkādas citas vielas, kas nav medus. Minētā direktīva aizliedz arī atdalīt medum raksturīgas sastāvdaļas, tostarp putekšņus, izņemot gadījumus, kad šāda atdalīšana neizbēgama, atdalot piemaisījumus. Minētās prasības ir saskaņā ar Pārtikas kodeksa (Codex Alimentarius) standartu medum (Codex-Stan 12-1981).

               (2)

               Putekšņi ir viens no medus sastāva kritērijiem, kas noteikti Direktīvā 2001/110/EK. Pieejamie pierādījumi, tostarp praktiskie un zinātniskie dati, apstiprina, ka putekšņus medum pievieno bites. Putekšņi iekrīt medus bišu vāktajā nektārā. No savāktā nektāra, kurā ir putekšņi, bites stropā veido medu. Pieejamie dati liecina, ka papildus putekšņi medū var nokļūt no bišu matiņiem, stropa gaisā esošajiem putekšņiem un putekšņiem, ko bites ienesušas šūnās, kuras nejauši atvērušās, kad uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, iegūst medu. Tātad var uzskatīt, ka putekšņi nokļūst stropā bišu darbības rezultātā, un tie dabīgā veidā ir medū neatkarīgi no tā, vai uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, medu iegūst vai neiegūst. Turklāt uzņēmēju, kas iesaistīti pārtikas apritē, veikta apzināta putekšņu pievienošana medum ir aizliegta Direktīvā 2001/110/EK.

               (3)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1169/2011 (4)“sastāvdaļa” definēta kā jebkura viela, ko lieto pārtikas ražošanas vai sagatavošanas procesā un ko, pat izmainītā veidā, satur arī gatavais produkts. Minētā definīcija norāda, ka viela ar nolūku tiek izmantota pārtikas produktu ražošanā vai sagatavošanā. Ņemot vērā to, ka medus ir dabīgs produkts, un jo īpaši ņemot vērā medum raksturīgo komponentu dabīgo izcelsmi, ir svarīgi paredzēt, ka putekšņi, kas ir medum raksturīgs komponents, nebūtu jāuzskata par medus “sastāvdaļām” Regulas (ES) Nr. 1169/2011 nozīmē.

               (4)

               Šī direktīva neskar to, kā attiecībā uz medu, kurā ir ģenētiski modificēti putekšņi, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 (5), jo šāds medus ir uzskatāms par pārtikas produktu, kas ražots no ģenētiski modificētiem organismiem minētās regulas nozīmē. Lietā C-442/09 (6)
                  Karl Heinz Bablok un citi/Freistaat Bayern Eiropas Savienības Tiesa lēma, ka Regulas (EK) Nr. 1829/2003 piemērošanas noteicošais kritērijs, kas izklāstīts minētās regulas 16. apsvērumā, ir tas, vai pārtikā ir viela, kas iegūta no ģenētiski modificētas izejvielas. Tādēļ medus, kurā ir ģenētiski modificēti putekšņi, ir jāuzskata par “pārtiku, kas (daļēji) ražota no ĢMO” Regulas (EK) Nr. 1829/2003 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta nozīmē. Paredzot noteikumu, ka putekšņi nav medus sastāvdaļa, netiek skarts Tiesas nolēmums Lietā C-442/09, ka medum, kas satur ģenētiski modificētus putekšņus, ir jāpiemēro Regula (EK) Nr. 1829/2003, jo īpaši tās prasības par atļaujas saņemšanu pirms laišanas tirgū, uzraudzību un – attiecīgos gadījumos – marķējumu.

               (5)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 marķēšanas prasībām nav pienākuma norādīt ģenētiski modificētu putekšņu klātbūtni medū, ja ir ievēroti šādi noteikumi: šādu putekšņu saturs medū nepārsniedz 0,9 % un to klātbūtne medū ir nejauša vai tehniski nenovēršama. Būtu jāatgādina, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/18/EK (7) paredzēts, ka dalībvalstis drīkst veikt atbilstīgus pasākumus, lai nepieļautu netīšu ģenētiski modificētu organismu klātbūtni medū.

               (6)

               Saskaņā ar Direktīvu 2001/110/EK, ja medus izcelsme ir vairāk nekā vienā dalībvalstī vai trešā valstī, obligāto norādi par izcelsmes valstīm var attiecīgi aizstāt ar vienu no šādām norādēm: “Kopienas valstīs ražotu medu maisījums”, “ārpuskopienas valstīs ražotu medu maisījums”, “Kopienas un ārpuskopienas valstīs ražotu medu maisījums”. Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece. Tāpēc būtu nepieciešams precizēt attiecīgās marķēšanas prasības, vārdus “Kopienas” un “ārpuskopienas” attiecīgi aizstājot ar “ES” un “ārpus ES”.

               (7)

               Direktīvā 2001/110/EK Komisijai ir piešķirtas pilnvaras īstenot dažus tās noteikumus, jo īpaši pilnvaras pieņemt lēmumus, kas nepieciešami noteikumu īstenošanai saistībā ar pielāgošanu tehnikas attīstībai un saskaņošanu ar vispārējiem Savienības tiesību aktiem par pārtikas produktiem. Turklāt ar Direktīvu 2001/110/EK Komisijai ir piešķirtas pilnvaras noteikt metodes, ar kurām var verificēt medus atbilstību minētās direktīvas prasībām. Minēto pilnvaru tvērums būtu jāpārskata.

               (8)

               Lai nodrošinātu godīgu komercpraksi, aizsargātu patērētāju intereses un noteiktu atbilstīgas analīzes metodes, Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai noteiktu kvantitatīvus kritērija “galvenokārt” parametrus attiecībā uz medus ziedu vai augu izcelsmi un putekšņu minimālo saturu filtrētā medū pēc neorganisko vai organisko piemaisījumu atdalīšanas. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

               (9)

               Kopš tika pieņemta Eiropas Parlamenta un Regula (EK) Nr. 178/2002 (8), kura attiecas uz visiem pārtikas un barības ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmiem Savienības un valsts līmenī, Savienības vispārīgos noteikumus par pārtiku tieši piemēro produktiem, uz kuriem attiecas Direktīva 2001/110/EK. Tāpēc Komisijai vairs nav nepieciešamas pilnvaras saskaņot minētās direktīvas noteikumus ar vispārīgajiem Savienības tiesību aktiem par pārtiku. Tādējādi noteikumi, ar kuriem piešķir šādas pilnvaras, būtu jāsvītro.

               (10)

               Pēc Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (9) pieņemšanas ir lietderīgi attiecīgos Direktīvas 2001/110/EK noteikumus saskaņot ar minēto direktīvu.

               (11)

               Lai dalībvalstis varētu pieņemt normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu ar šo direktīvu grozīto Direktīvu 2001/110/EK, būtu jānosaka 12 mēnešu transponēšanas periods. Šajā laikā turpina piemērot Direktīvas 2001/110/EK prasības bez grozījumiem, kas veikti ar šo direktīvu.

               (12)

               Lai ņemtu vērā to pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju intereses, kuri savus produktus laiž tirgū vai marķē saskaņā ar prasībām, kas piemērojamas pirms tādu valsts noteikumu piemērošanas, ar kuriem tiek transponēta ar šo direktīvu grozītā Direktīva 2001/110/EK, ir jānosaka atbilstīgi pārejas pasākumi. Tāpēc vajadzētu būt iespējamam, ka produktus, kas ir laisti tirgū vai marķēti pirms šo noteikumu piemērošanas, joprojām var izplatīt, līdz beidzas to krājumi.

               (13)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2001/110/EK.

               (14)

               Tā kā grozījumi saistībā ar pilnvaru piešķiršanu Komisijai attiecas tikai uz Komisijas pilnvarām, dalībvalstīm tie nav jātransponē.

               (15)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, paredzēt, ka putekšņus, kas ir medum raksturīgs dabisks komponents, nevajadzētu uzskatīt par medus sastāvdaļu, kā arī precizēt prasības par marķējumu attiecībā uz gadījumiem, kad medus izcelsme ir vairāk nekā vienā dalībvalstī vai trešā valstī, un pārskatīt Komisijai pašlaik piešķirto pilnvaru apjomu, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi
   Direktīvu 2001/110/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 2. panta 4. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                           “a)

                           Izcelsmes valsti vai valstis, kur iegūts medus, norāda uz etiķetes.
                           Neatkarīgi no pirmās daļas, ja medus izcelsme ir vairāk nekā vienā dalībvalstī vai trešā valstī, norādi par izcelsmes valstīm var aizstāt attiecīgi ar vienu no šādām norādēm:

                                       —

                                       “ES valstīs ražota medus maisījums”,

                                       —

                                       “ārpus ES valstīm ražota medus maisījums”,

                                       —

                                       “ES valstīs un ārpus ES valstīm ražota medus maisījums”.”;

               2)

               direktīvas 2. pantā pievieno šādu punktu:

                           “5.

                           Putekšņus, kas ir dabīgs, medum raksturīgs komponents, neuzskata par šīs direktīvas I pielikumā definēto produktu sastāvdaļu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1169/2011 (10) 2. panta 2. punkta f) apakšpunkta nozīmē.

                  (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1169/2011 (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV L 304, 22.11.2011., 18. lpp.).”;"

               3)

               direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu:
               “4. pants
               1.   Šīs direktīvas 9. panta otrā punkta nolūkos Komisija, ņemot vērā starptautiskos standartus un tehnisko attīstību, ar īstenošanas aktiem, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 882/2004 (11), nosaka analīzes metodes, ar ko pārbaudīt, vai medus atbilst šīs direktīvas prasībām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar šīs direktīvas 7. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Kamēr šīs metodes vēl nav pieņemtas, dalībvalstis, lai pārbaudītu atbilstību šīs direktīvas prasībām, ja vien iespējams, izmanto starptautiski atzītas, validētas analīzes metodes, piemēram, tās, kas apstiprinātas Codex Alimentarius.
               2.   Lai nodrošinātu godīgu komercpraksi un aizsargātu patērētāju intereses, kā arī, lai ļautu noteikt attiecīgās analīžu metodes, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 6. pantu papildināt šo direktīvu, nosakot kvantitatīvos rādītājus saistībā ar:

                           a)

                           kritēriju “galvenokārt” attiecībā uz medus ziedu vai augu izcelsmi, kā teikts 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta pirmajā ievilkumā; un

                           b)

                           putekšņu minimālo saturu filtrētā medū pēc I pielikuma 2. panta b) apakšpunkta viii) punktā minēto neorganisko vai organisko piemaisījumu atdalīšanas.

                     Minētajos deleģētajos aktos Komisija paredz atbilstīgus pārejas pasākumus attiecībā uz produktiem, kas laisti tirgū pirms minēto deleģēto aktu piemērošanas dienas.

                  (11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).”;"

               4)

               direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu:
               “6. pants
               1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
               2.   Pilnvaras pieņemt 4. panta 2. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 23. jūnija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
               3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 4. panta 2. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
               4.   Tiklīdz tā pieņem deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
               5.   Saskaņā ar 4. panta 2. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem.”;

               5)

               direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu:
               “7. pants
               1.   Komisijai palīdz Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja (“komiteja”), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002 (12) 58. panta 1. punktu. Komiteja ir komiteja Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (13) nozīmē.
               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
               Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu, un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.

                  (12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.)."

                  (13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).”;"

               6)

               regulas II pielikuma trešo daļu aizstāj ar šādu:
               “Neskarot I pielikuma 2. punkta b) apakšpunkta viii) punktu, nedrīkst atdalīt ne putekšņus, ne citas medum raksturīgas sastāvdaļas, izņemot gadījumus, kad tas ir neizbēgami, atdalot neorganiskos vai organiskos piemaisījumus.”

         2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu 1. panta 1., 2. un 6. punkta un 3. panta prasības. Tās nekavējoties paziņo Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis 1. punktā minētos noteikumus piemēro no 2015. gada 24. jūnija.
   3. pants
   Pārejas pasākumi
   Produktus, kas laisti tirgū vai marķēti pirms 2015. gada 24. jūnija saskaņā ar Direktīvu 2001/110/EK, var turpināt izplatīt, līdz beidzas to krājumi.
   4. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 15. maijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. KOURKOULAS

      (1)  OV C 11, 15.1.2013., 88. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2014. gada 16. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2014. gada 8. maija lēmums.

      (3)  Padomes Direktīva 2001/110/EK (2001. gada 20. decembris), kas attiecas uz medu (OV L 10, 12.1.2002., 47. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1169/2011 (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV L 304, 22.11.2011., 18. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1829/2003 (2003. gada 22. septembris) par ģenētiski modificētu pārtiku un barību (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.).

      (6)  Krājums 2011, I-7419. lpp.

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/18/EK (2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu (OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.).

      (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).


title: Padomes Direktīva 2006/79/EK ( 2006. gada 5. oktobris ) par atbrīvojumu no nodokļiem, ievedot preces kā nekomerciālus sīksūtījumus no trešām valstīm (kodificēta versija)

text:
               17.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/15

      PADOMES DIREKTĪVA 2006/79/EK
   (2006. gada 5. oktobris)
   par atbrīvojumu no nodokļiem, ievedot preces kā nekomerciālus sīksūtījumus no trešām valstīm
   (kodificēta versija)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 93. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 78/1035/EEK (1978. gada 19. decembris) par atbrīvojumu no nodokļiem, ievedot preces kā nekomerciālus sīksūtījumus no trešām valstīm (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības labad būtu lietderīgi veikt minētās direktīvas kodifikāciju.

               (2)

               No apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa būtu jāatbrīvo nekomerciālu sīksūtījumu ievešana no trešām valstīm.

               (3)

               Šim nolūkam ierobežojumiem, ar kādiem piemēro šādu atbrīvojumu, praktisku iemeslu dēļ būtu, cik iespējams, jāsakrīt ar tiem, kas paredzēti ar Kopienas režīmu muitas nodokļiem, kas noteikts Padomes Regulā (EEK) Nr. 918/83 (1983. gada 28. marts), ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (5).

               (4)

               Ņemot vērā lielos nodokļus, ko pašlaik dalībvalstīs uzliek dažiem produktiem, ir nepieciešams paredzēt īpašus ierobežojumus.

               (5)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem Direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   1.   Preces nekomerciālos sīksūtījumos, ko privātpersonas no trešām valstīm sūta citām privātpersonām dalībvalstīs, ievedot atbrīvo no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa.
   2.   Panta 1. punkta nozīmē “nekomerciāli sīksūtījumi” ir sūtījumi, kas reizē atbilst šādiem nosacījumiem:

               a)

               tie nav regulāri;

               b)

               tajos ir tikai tādas preces, kas paredzētas saņēmēja personīgai vai ģimenes lietošanai un kuru veids un daudzums neliecina, ka tās ievestas komerciālos nolūkos;

               c)

               tajos ir preces, kuru kopējā vērtība nepārsniedz EUR 45;

               d)

               tās sūtītājs saņēmējam ir nosūtījis bez jebkādas samaksas.

         2. pants
   1.   Direktīvas 1. pants attiecas uz turpmāk uzskaitītajām precēm, kam ir šādi daudzuma ierobežojumi:

               a)

               tabakas izstrādājumi:

                           i)

                           50 cigaretes
                           vai

                           ii)

                           25 cigarillas (cigāri, kas katrs sver maksimāli 3 gramus),
                           vai

                           iii)

                           10 cigāri,
                           vai

                           iv)

                           50 grami smēķējamās tabakas;

               b)

               alkoholiski dzērieni:

                           i)

                           spirts un dzērieni, kas iegūti destilācijā, un stipri alkoholiski dzērieni, kuru alkohola tilpumkoncentrācija pārsniedz 22 %; nedenaturēts etilspirts ar spirta tilpumkoncentrāciju 80 % un vairāk: 1 standartpudele (līdz 1 litram)
                           vai

                           ii)

                           dzērieni, kas iegūti destilācijā, un stipri alkoholiski dzērieni, un aperitīvi uz vīna vai spirta bāzes, tafija, sakē vai līdzīgi dzērieni, kuru alkohola tilpumkoncentrācija nepārsniedz 22 %, dzirkstoši vīni un stiprināti vīni: 1 standartpudele (līdz 1 litram),
                           vai

                           iii)

                           negāzēti vīni: 2 litri;

               c)

               smaržas: 50 gramu
               vai
               tualetes ūdens: 0,25 litri vai 8 unces;

               d)

               kafija: 500 gramu
               vai
               kafijas ekstrakti vai esences: 200 gramu;

               e)

               tēja: 100 gramu
               vai
               tējas ekstrakti vai esences: 40 gramu.

         2.   Dalībvalstīm ir tiesības samazināt 1. punktā minētos produktu daudzumus, uz kuriem attiecas atbrīvojums no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa, vai atcelt atbrīvojumus visiem šiem produktiem.
   3. pants
   Ja nekomerciālā sīksūtījumā ir 2. pantā uzskaitītās preces tādā daudzumā, kas pārsniedz minētajā pantā noteikto daudzumu, uz tām kopumā neattiecina atbrīvojumu.
   4. pants
   1.   Euro ekvivalentu valsts valūtā, ko piemēro, lai īstenotu šo direktīvu, nosaka reizi gadā. Piemēro likmes, kas reģistrētas oktobra pirmajā darbdienā, un tās stājas spēkā nākamā gada 1. janvārī.
   2.   Dalībvalstis ir tiesīgas noapaļot summas valsts valūtā, kas iegūtas, konvertējot no 1. panta 2. punktā paredzētajām summām euro, ja šī noapaļošana nepārsniedz EUR 2.
   3.   Veicot 1. punktā paredzēto gadskārtējo koriģēšanu, dalībvalstis ir tiesīgas saglabāt spēkā esošo atbrīvojuma summu, ja pirms 2. punktā paredzētās noapaļošanas atbrīvojuma summa valsts valūtā no attiecīgās summas euro neatšķiras vairāk kā par 5 %.
   5. pants
   Dalībvalstis paziņo Komisijai būtiskos valsts tiesību aktu tekstus, ko tās pieņēmušas jomās, ko reglamentē šī direktīva. Komisija šo informāciju paziņo citām dalībvalstīm.
   6. pants
   Ar šo tiek atcelta Direktīva 78/1035/EEK, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   7. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   8. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2006. gada 5. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

      (2)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

      (3)  OV L 366, 28.12.1978., 34. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.

      (4)  Sk. I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 105, 23.4.1983., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi ir izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      I PIELIKUMS
      A   DAĻA
      Atceltā direktīva ar tās grozījumiem

                  Padomes Direktīva 78/1035/EEK (1)

                  (OV L 366, 28.12.1978., 34. lpp.)

                  Padomes Direktīva 81/933/EEK
                  (OV L 338, 25.11.1981., 24. lpp.)

                  Tikai 2. pants

                  Padomes Direktīva 85/576/EEK
                  (OV L 372, 31.12.1985., 30. lpp.)

      B   DAĻA
      Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos

         (minēts 6. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  78/1035/EEK

                  1979. gada 1. janvāris

                  81/933/EEK

                  1981. gada 31. decembris

                  85/576/EEK

                  1986. gada 30. jūnijs

         (1)  Direktīva 78/1035/EEK, grozīta inter alia ar 1994. gada Pievienošanās aktu.

      II PIELIKUMS
      ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 78/1035/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 2. punkta pirmais ievilkums

                  1. panta 2. punkta a) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkta otrais ievilkums

                  1. panta 2. punkta b) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkta trešais ievilkums

                  1. panta 2. punkta c) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkta ceturtais ievilkums

                  1. panta 2. punkta d) apakšpunkts

                  2. panta 1. punkta a) apakšpunkts, vārdi “50 cigaretes” ar vārdiem “smēķēšanas tabaka 50 grami”

                  2. pants, 1. punkts a) apakšpunkta i) līdz iv) daļa

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļa

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļa

                  2. panta 1. punkts b) apakšpunkta trešais ievilkums

                  2. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) daļa

                  2. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkts

                  2. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  —

                  3. pants

                  3. pants

                  4. panta 1. punkts

                  —

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 1. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 4. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  5. panta 1. punkts

                  —

                  5. panta 2. punkts

                  5. pants

                  —

                  6. pants

                  —

                  7. pants

                  6. pants

                  8. pants

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums


title: Komisijas Direktīva 1999/25/EK (1999. gada 9. aprīlis), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 93/34/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0025

Oficiālais Vēstnesis L 104 , 21/04/1999 Lpp. 0019 - 0021

		Komisijas Direktīva 1999/25/EK(1999. gada 9. aprīlis),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 93/34/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvu 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 16. pantu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/34/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu [2], un jo īpaši tās 3. pantu,(1) tā kā Direktīva 93/34/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas procedūru, kas ieviesta ar Direktīvu 92/61/EEK; tā kā Direktīvas 92/61/EEK noteikumi, ko piemēro transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām ierīcēm, tādējādi attiecas uz šo direktīvu;(2) tā kā tehnoloģiju attīstība tagad ļauj pielāgot tehnikas attīstībai Padomes Direktīvu 93/34/EEK; tā kā, lai kopumā nodrošinātu tipa apstiprināšanas sistēmas pareizu darbību, ir jāprecizē vai jāpapildina daži attiecīgās direktīvas noteikumi;(3) tā kā šajā sakarā ir jāpielāgo daži izmantotie simboli un jāprecizē noteiktas prasības, kas attiecas uz simboliem un burtiem, kurus izmanto ar tiesību aktiem noteiktā marķējuma norādīšanai ražotāja datu plāksnītē;(4) tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, kuru sniegusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai, kas izveidota atbilstīgi 13. pantam Padomes Direktīvā 70/156/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/91/EK [4],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 93/34/EEK pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstis no 2000. gada 1. janvāra ar tiesību aktiem noteiktā marķējuma dēļ nedrīkst:- atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipu,- aizliegt reģistrēt, pārdot divriteņu vai trīsriteņu mehāniskos transportlīdzekļus vai sākt to ekspluatāciju,ja ar tiesību aktiem noteiktais marķējums atbilst prasībām, ko paredz Padomes Direktīva 93/34/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.2. Dalībvalstis no 2000. gada 1. jūlija atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam ar tiesību aktiem noteiktā marķējuma dēļ, ja tas neatbilst prasībām, kas noteiktas ar Padomes Direktīvu 93/34/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu3. pants1. Dalībvalstis līdz 1999. gada 31. decembrim pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2000. gada 1. janvāra.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to valsts tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 9. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 225, 10.8.1992., 72. lpp.[2] OV L 188, 29.7.1993., 38. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[4] OV L 11, 16.1.1999., 25. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. Pielikuma 2.1.4. iedaļu aizstāj ar šādu iedaļu:"2.1.4. statiskais skaņas līmenis: … dB(A) … min−1."2. Pielikuma 3.1.1.2. iedaļu aizstāj ar šādu iedaļu:"3.1.1.2. otrā daļa sastāv no sešām zīmēm (burti vai cipari), kas vispārīgi raksturo transportlīdzekļa pazīmes (tips, variants un versija). Ja ražotājs neizmanto vienu zīmi vai vairākas no tām, tad neizmantotās vietas aizpilda ar burtiem un cipariem, kurus katram transportlīdzeklim izvēlas ražotājs."3. Pielikuma 3.1.2. iedaļu aizstāj ar šādu iedaļu:"3.1.2. transportlīdzekļa agregāta numuram, ja iespējams, jāaizņem viena rinda. Katras rindas sākums un beigas jāmarķē ar simbolu, kas nedrīkst būt ne arābu cipars, ne arī lielais latīņu burts, un nedrīkst būt iespēja to sajaukt ar kādu citu šādu zīmi.Izņēmuma gadījumā un tehnisku iemeslu dēļ tas var aizņemt arī divas rindas. Tomēr šajā gadījumā nevienā no trijām daļām nedrīkst būt atstarpes, un katras rindas sākums un beigas jāmarķē ar simbolu, kas nedrīkst būt ne arābu cipars, ne arī lielais latīņu burts, un nedrīkst būt iespēja to sajaukt ar kādu citu šādu zīmi.Minēto simbolu atļauts ierakstīt arī rindā starp trim daļām (3.1.1. iedaļa).Starp zīmēm nedrīkst būt atstarpes."--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/152/EK ( 2009. gada 30. novembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz termiņu, līdz kuram darbīgā viela karbendazīms paliek iekļauta I pielikumā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/66

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/152/EK
   (2009. gada 30. novembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz termiņu, līdz kuram darbīgā viela karbendazīms paliek iekļauta I pielikumā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punkta otrās daļas otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas Direktīvu 2006/135/EK (2) karbendazīmu kā darbīgo vielu iekļāva Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Šis termiņš beidzas 2009. gada 31. decembrī.

               (2)

               Darbīgas vielas iekļaušanu pēc pieprasījuma var atjaunot uz laikposmu, kas nepārsniedz desmit gadus. Komisija 2007. gada 6. augustā no pieteikuma iesniedzēja saņēma pieprasījumu par minētās vielas iekļaušanas atjaunošanu.

               (3)

               Pieteikuma iesniedzējs 2008. gada 10. janvārī pieprasījuma pamatošanai iesniedza tehnisko dokumentāciju ziņotājai dalībvalstij Vācijai. Vācija 2009. gada 27. jūlijā sniedza atkārtota novērtējuma ziņojuma projektu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes speciālistiem jāveic salīdzinoša pārskatīšana.

               (4)

               Atjaunošanas procedūru nav iespējams pabeigt pirms karbendazīma iekļaušanas termiņa beigām, un pieteikums par šādu atjaunošanu tika iesniegts laikus, tādēļ saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 5. punktu atļauja par atjaunošanu jāpiešķir uz laiku, kāds nepieciešams, lai pabeigtu šo procedūru.

               (5)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EEK.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā 149. rindā (Karbendazīms (stereoķīmija nav noteikta) CAS Nr. 10605-21-7 CIPAC Nr. 263) sestajā slejā (Iekļaušana ir spēkā līdz) vārdus “2009. gada 31. decembris” aizstāj ar vārdiem “2010. gada 31. decembris”.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2010. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 30. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 349, 12.12.2006., 37. lpp.


title: Komisijas direktīva (1972. gada 5. decembris), ar kuru groza otro Komisijas 1971. gada 18. novembra Direktīvu, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31973L0047

Oficiālais Vēstnesis L 083 , 30/03/1973 Lpp. 0035 - 0035 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 5 Lpp. 0129  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 9 Lpp. 0128  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 5 Lpp. 0129  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0244  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0244

		Komisijas direktīva(1972. gada 5. decembris),ar kuru groza otro Komisijas 1971. gada 18. novembra Direktīvu, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei(73/47/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu par paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metožu ieviešanu barības oficiālajai kontrolei [1], kas grozīta ar 1972. gada 20. jūlija Direktīvu [2], un jo īpaši tās 2. pantu;tā kā 1971. gada 18. novembrī Komisija pieņēma otro Direktīvu [3], kas nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei;tā kā minētās direktīvas 1. daļas pielikums paredz mitruma noteikšanas metodi, ko, inter alia, var piemērot dzīvnieku un augu tauku un eļļu analīzei;tā kā mitrums dzīvnieku un augu taukos un eļļās no 1974. gada 1. janvāra jānosaka ar citu metodi, ko noteica ar ceturto Komisijas Direktīvu, ar kuru nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei;tā kā tādēļ jāpārtrauc pienākums piemērot tādu mitrumu noteikšanas metodi, kā tas noteikts otrajā direktīvā attiecībā uz dzīvnieku un augu tauku un eļļu analīzi;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsKomisijas otro direktīvu, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei, groza šādi.Direktīvas 1. daļas 1. punkta pirmās daļas otro teikumu aizstāj ar šādu:"Tā neiekļauj piena produktu analīzes kā vienkāršas barības analīzes, minerālvielu un maisījumu, ko veido pamatā no minerālvielām, analīzes, to dzīvnieku un augu tauku un eļļas analīzes vai eļļas augu un eļļas augu augļu analīzes, kuri definēti Padomes 1966. gada 22. septembra Regulā Nr. 136/66/EEK par eļļas un tauku tirgus kopīgās organizācijas izveidi".2. pantsDalībvalstīs līdz 1973. gada 1. janvārim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1972. gada 5. decembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētājsS. L. Mansholt[1] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp.[2] OV L 171, 29.7.1972., 39. lpp.[3] OV L 279, 20.12.1971., 7. lpp.--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0126

Komisijas Direktīva 2003/126/EK (2003. gada 23. decembris) par dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu noteikšanas analīzes metodi oficiālai lopbarības pārbaudeiDokuments attiecas uz EEZ

Oficiālais Vēstnesis L 339 , 24/12/2003 Lpp. 0078 - 0084 CS.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 ET.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 HU.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 LT.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 LV.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 MT.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 PL.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 SK.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546 SL.ES Nodaļa 3 Sējums 41 Lpp. 540  - 546

		Komisijas Direktīva 2003/126/EK(2003. gada 23. decembris)par dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu noteikšanas analīzes metodi oficiālai lopbarības pārbaudei(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu [1] 70/373/EEK par Kopienas metožu ieviešanu paraugu ņemšanai un analīzēm oficiālai lopbarības pārbaudei un jo īpaši tās 2. pantu,tā kā:(1) Oficiālās lopbarības pārbaudes, ar kurām pārbauda, vai barība atbilst prasībām, kas izriet no normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kuri reglamentē tās kvalitāti un sastāvu, atbilstoši Direktīvai 70/373/EEK ir jāveic, izmantojot Kopienas paraugu ņemšanas un analīžu metodes.(2) Lopbarības marķēšanas noteikumi un prasības, kas aizliedz dažu dzīvnieku proteīnu lietošanu lopbarībā atsevišķu dzīvnieku kategorijām, norāda, ka nepieciešams nodrošināt ticamas analīžu metodes, lai noteiktu to esamību un, ja vajadzīgs, to procentuālo sastāvu.(3) Metode, kas aprakstīta Komisijas 1998. gada 13. novembra Direktīvā 98/88/EK, ar ko nosaka dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu mikroskopiskas identifikācijas un novērtēšanas pamatnostādnes oficiālai lopbarības pārbaudei [2], pašlaik ir vienīgā metode, kas apstiprināta, lai pārbaudītu dzīvnieku proteīnu esamību lopbarībā, tostarp tos, kas apstrādāti 133°C/3 Bar/20.(4) Nesen veiktais salīdzinošais pētījums apstrādātu dzīvnieku proteīnu noteikšanai parādīja, ka dažādu Direktīvā 98/88/EK noteikto mikroskopisko testu izmantošana rada ievērojamas atšķirības metodes jutībā, specifiskumā un precizitātē. Lai līdzsvarotu un uzlabotu apstrādātu dzīvnieku proteīnu noteikšanas noteikumus, par mikroskopisko metodi jānorāda sīkāk un tai jābūt obligātai. Ir nepieciešamas nodrošināt, ka analītiķis, kas izpilda metodi, ir atbilstoši apmācīts, jo izpilde ir atkarīga no analītiķa iemaņām.(5) Tādēļ Direktīva 98/88/EK ir jāaizstāj.(6) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDalībvalstis nodrošina, ka lopbarības oficiālo analīzi, kas paredzēta, lai pārbaudītu dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu esamību, to identifikāciju un/vai daudzuma novērtēšanu lopbarībā saskaņā ar koordinētās kontroles programmu dzīvnieku barošanas jomā, ņemot vērā Padomes Direktīvu 95/53/EK [3], veic saskaņā ar šīs Direktīvas pielikuma noteikumiem.2. pantsDalībvalstis nodrošina, ka laboratorijas, kas oficiāli pārbauda dzīvnieku sastāvdaļu esamību lopbarībā, periodiski piedalās kvalifikācijas pārbaudēs attiecībā uz analīžu metodēm un ka laboratorijas personāls, kas veic analīzes, saņem atbilstošu apmācību.3. pantsDirektīvu 98/88/EK atceļ.Norādes uz atcelto direktīvu saprot kā norādes uz šo direktīvu.4. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2004. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus un minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 23. decembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.)[2] OV L 318, 27.11.1998., 45. lpp.[3] OV L 265, 8.11.1995., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/46/EK (OV L 234, 1.9.2001., 55. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMSNosacījumi dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu mikroskopiskai atklāšanai, identifikācijai un novērtēšanai lopbarībā1. Mērķis un piemērošanas jomaŠīs pamatnostādnes būtu jāizmanto, ja ar mikroskopu nosaka dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļas (ko definē kā zīdītāju, mājputnu un zivju liemeņu pārstrādes produktus un liemeņu daļas) lopbarībā saskaņā ar koordinētās kontroles programmu dzīvnieku barošanas jomā, ņemot vērā Padomes Direktīvu 95/53/EK. Ja šā pielikuma metodes izmanto visās oficiālajās pārbaudēs, var veikt arī otru pārbaudi, izmantojot atšķirīgas vai alternatīvas metodes, lai uzlabotu dažu dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu veidu noteikšanu vai precizētu sīkāk dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu izcelsmi. Turklāt var izmantot atšķirīgu protokolu, pārbaudot atsevišķas dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļas, piemēram, plazmu vai kaulus taukos (sk. arī 9. punktu), ar noteikumu, ka šīs analīzes veic papildus tām, kas paredzētas koordinētajā kontroles programmā.2. JutībaAtkarībā no dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu veida lopbarībā iespējams atklāt ļoti nelielu daudzumu (< 0,1 %).3. PrincipsIdentifikācijai izmanto pienācīgi sagatavotu reprezentatīvu paraugu, kas ņemts atbilstoši noteikumiem, kuri izklāstīti Komisijas 1976. gada 1. marta Direktīvā 76/371/EEK par Kopienas metodikas noteikšanu lopbarības oficiālās pārbaudes paraugu ņemšanai [1]. Šis protokols ir piemērots barības apstrādei, kurā ir neliels mitruma saturs. Barība, kuras mitruma saturs pārsniedz 14 %, ir jāžāvē (jākondensē) pirms apstrādes. Īpašai barībai vai barības materiāliem (piemēram, taukiem, eļļām) vajadzīga speciāla apstrāde (sk. 9. punktu). Dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļas identificē, pamatojoties uz raksturīgiem, ar mikroskopu nosakāmiem elementiem (t.i., muskuļu šķiedras un citas gaļas daļiņas, skrimšļi, kauli, ragi, dzīvnieku spalvas, sari, asinis, putnu spalvas, olu čaumalas, asakas, zvīņas). Identifikācija jāveic gan parauga sijātā frakcijā (6.1), gan koncentrētās nogulsnēs (6.2).4. Reaģenti4.1. Ieslēdzošs aģents4.1.1. Hloralhidrāts (šķīdums ūdenī, 60 % m/V)4.1.2. Sārms (NaOH 2,5 % w/v vai KOH 2,5 % w/v) sijātajām frakcijām4.1.3. Parafīneļļa vai glicerīns (viskozitāte: 68-81) nogulšņu mikroskopiskiem pētījumiem4.2. Skalošanas aģenti4.2.1. Spirts, 96 %4.2.2. Acetons4.3. Koncentrēšanas aģents4.3.1. Tetrahloretilēns (blīvums 1,62)4.4. Krāsošanas reaģenti4.4.1. Joda/kālija jodīda šķīdums (šķīdina 2 g kālija jodīda 100 ml ūdens un pievieno 1 g joda, bieži kratot)4.4.2. Alizarīnsarakanais (atšķaida 2,5 ml 1M sālsskābi 100 ml ūdens un pievieno 200 mg alizarīnsarkano šim šķīdumam)4.4.3. Cistīna reaģents (2 g svina acetāta, 10 g NaOH/100 ml H2O)4.4.4. Joda/kālija jodīda šķīdums (izšķīdināts 70 % etanolā)4.5. Balināšanas reaģents4.5.1. Tirdzniecībā laists nātrija hipohlorīta šķīdums (9,6 % aktīvais hlors)5. Iekārtas un piederumi5.1. Analītiskie svari (pareizība 0,01 g, izņemot koncentrētas nogulsnes: 0,001 g).5.2. Smalcināšanas ierīce (smalcinātājs vai piesta, jo īpaši barībai, kas satur > 15 % tauku analīzē)5.3. Siets ar maksimāli 0,50 mm platām kvadrātveida acīm5.4. Dalāmpiltuve vai izgulsnēšanas vārglāze ar konisku dibenu5.5. Stereomikroskops (ar palielinājumu līdz 40)5.6. Saliktais optiskais mikroskops (ar palielinājumu līdz 400Y), caurejoša gaisma vai polarizēta gaisma5.7. Laboratorijas standarta stikla traukiVisas iekārtas rūpīgi jātīra. Dalāmpiltuves un stikla trauki jāmazgā trauku mazgājamā mašīnā. Sietus tīra, izmantojot suku ar cietiem sariem.6. ProcedūraGranulētu barību var priekšsijāt, ja abas frakcijas analizē kā atsevišķus paraugus.Apstrādā vismaz 50 g no parauga (rūpīgi sasmalcina, izmantojot piemērotu smalcināšanas ierīci (5.2.), ja nepieciešams, lai iegūtu atbilstošu struktūru). No sasmalcinātā materiāla paņem divus reprezentatīvus paraugus, vienu sijātai frakcijai (vismaz 5 g) (6.1) un vienu koncentrētām nogulsnēm (vismaz 5 g) (6.2). Identifikācijai papildus var izmantot iekrāsošanu ar krāsošanas reaģentiem (6.3).Lai norādītu dzīvnieku proteīnu veidu un daļiņu izcelsmi, var izmantot lēmumatbalsta sistēmu, piemēram ARIES un var noformēt kontrolparaugus.6.1. Dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu identifikācija sijātās frakcijāsVismaz 5 g parauga izsijā caur sietu (5.3) divās frakcijās.Sijāto frakciju (-as) ar lielām daļiņām (vai frakcijas reprezentatīvu daļu) izmanto plānas kārtiņas veidā uz piemērota balsta un regulāri pārbauda zem stereomikroskopa (5.5) ar dažādiem papielinājumiem attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļām.Priekšmetstikliņus ar sijāto frakciju (-ām) ar smalkām daļiņām regulāri pārbauda zem saliktā optiskā mikroskopa (5.6) ar dažādiem palielinājumiem attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļām.6.2. Dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu identifikācija koncentrētās nogulsnēsVismaz 5 g parauga (ar precizitāti līdz 0,01 g) pārceļ dalāmpiltuvē vai izgulsnēšanas vārglāzē ar konisku dibenu un apstrādā ar vismaz 50 ml tetrahloretilēna (4.3.1). Maisījumu atkārtoti krata vai samaisa.- Ja izmanto slēgtu dalāmpiltuvi, nogulsnes atstāj nostāvēties pietiekamu laiku (vismaz trīs minūtes) pirms nogulšņu atdalīšanas. Kratīšanu atkārto un nogulsnes atkal atstāj nostāvēties vismaz trīs minūtes. Nogulsnes atdala vēlreiz.- Ja izmantot atklātu vārglāzi, nogulsnes atstāj nostāvēties vismaz piecas minūtes pirms nogulšņu atdalīšanas.Kopējo nogulšņu daudzumu izžāvē un pēc tam nosver (ar precizitāti līdz 0,001 g). Svēršana vajadzīga tikai tad, ja jāveic novērtējums. Ja nogulsnes sastāv no daudz lielām daļiņām, tās var izsijāt caur sietu (5.3) divās frakcijās. Izžāvētās nogulsnēs pārbauda, vai nav kaulu sastāvdaļas, ar stereomikroskopu (5.5) un salikto mikroskopu (5.6).6.3. Ieslēdzošo aģentu un krāsošanas reaģentu izmantošanaLai mikroskopiski identificētu dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļas, var izmantot īpašus ieslēdzošus aģentus un krāsošanas reaģentus.Hloralhidrāts (4.1.1): | Uzmanīgi karsējot, var skaidrāk saskatīt šūnu struktūras, jo cietes graudi sarec un izdalās liekais šūnu saturs. |Sārms (4.1.2) | Vai nu nātrija hidroksīds vai kālija hidroksīds dzidrina barības materiālu, palīdzot atklāt muskuļu šķiedras, dzīvnieku spalvas un citas keratīna struktūras. |Parafīneļļa vai glicerīns (4.1.3): | Šajā preparātu ieslēdzošajā aģentā var labi identificēt kaulu sastāvdaļas, jo lielākā daļa lakūnas paliek pildīta ar gaisu un izskatās kā melni caurumi apmēram 5 -15 µm. |Joda/kālija jodīda šķīdums (4.4.1): | Izmanto cietes (zili violeta krāsa) un proteīna (dzelteni oranža krāsa) noteikšanai. Šķīdumus var atšķaidīt, ja vajadzīgs. |Alizarīnsarkanā šķīdums (4.4.2): | Kaulu, asaku un zvīņu sarkans/rozā krāsojums. Pirms nogulšņu žāvēšanas (skatīt 6.2 punktā), visas nogulsnes pārceļ uz stikla mēģeni un divreiz samaisa ar apmēram 5 ml spirta (4.2.1) (ikreiz izmanto virpuļmikseri, šķīdinātājam ļauj noslāņoties apmēram vienu minūti un pēc tam to nolej. Pirms krāsošanas reaģenta lietošanas nogulsnes balina, pievienojot vismaz 1 ml nātrija hipohlorīta šķīduma (4.5.1). Reakcijai ļauj turpināties apmēram 10 minūtes. Mēģeni piepilda ar ūdeni, nogulsnēm ļauj noslāņoties divas līdz trīs minūtes un ūdeni un cietās daļiņas nolej. Nogulsnes vēl divreiz samaisa ar apmēram 10 ml ūdens (izmanto virpuļmikseri, ļauj noslāņoties, ikreiz nolejot ūdeni). Pievieno divus līdz 10 vai vairāk (atkarībā no atliekvielas) alizarīnsarkanā šķīduma pilienus. Maisījumu krata un ļauj reakcijai notikt dažas sekundes. Krāsainās nogulsnes divreiz samaisa ar apmēram 5 ml spirta (4.2.1), pēc tam vienreiz samaisa ar acetonu (4.2.2) (katru reizi izmanto virpuļmikseri, šķīdinātājam ļauj noslāņoties apmēram vienu minūti un pēc tam nolej). Nogulsnes ir sagatavotas žāvēšanai. |Cistīna reaģents (4.4.3): | Uzmanīgi karsējot, sastāvdaļas, kurās ir cistīns (dzīvnieku spalvas, putnu spalvas, utt.), kļūst melni brūnas. |6.4. Tādas lopbarības pārbaude, kas, iespējams, satur zivju miltusVismaz vienu priekšmetstikliņu pārbauda no smalki sijātas frakcijas un no nogulšņu smalkās frakcijas zem saliktā mikroskopa (skatīt 6.1 un 6.2 iedaļu).Ja marķējums norāda, ka sastāvdaļas ietver zivju miltus vai ja uzskata vai atklāj zivju miltu esamību sākotnējā pārbaudē, pārbauda vismaz vēl divus smalki sijātās priekšmetstikliņus no sākotnējā parauga un no kopējās nogulšņu frakcijas.7. Aprēķināšana un novērtēšanaDalībvalstis nodrošina, ka šajā punktā aprakstītās procedūras izmanto, veicot oficiālu analīzi, lai novērtētu dzīvnieku sastāvdaļu daudzumu (ne tikai esamību).Aprēķinus var veikt vienīgi tad, ja dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļās ir kaulu fragmenti.Sauszemes siltasiņu dzīvnieku sugu (t.i., zīdītāju un putnu) kaulu fragmentus uz mikroskopa priekšmetstikliņa var atšķirt no dažāda veida asakām pēc raksturīgās lakūnas. Dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu proporcionālo daudzumu parauga materiālā novērtē, ņemot vērā:- novērtēto kaulu fragmentu proporcionālo daudzumu (masas %) koncentrētās nogulsnēs un- kaulu proporcionālo daudzumu (masas %) dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļās.Novērtējumā jāņem vērā vismaz trīs (ja iespējams) priekšmetstikliņi un vismaz pieci laukumi katram priekšmetstikliņam. Barības maisījumos parasti koncentrētajās nogulsnēs ir ne vien sauszemes dzīvnieku kaulu un zivju asaku fragmenti, bet arī citas daļiņas, kam piemīt ļoti īpatnējs svars, piem., minerāli, smilts, pārkoksnējušās augu daļas un tamlīdzīgi.7.1. Kaulu fragmentu novērtētā procentuālā vērtība% sauszemes dzīvnieku kaulu fragmenti= (S × c)/W% zivju asaku un zvīņu fragmenti= (S × d)/W(S = nogulšņu masa (mg), c = korekcijas koeficients ( %) novērtētajai sauszemes dzīvnieku kaulu daļai nogulsnēs, d = korekcijas koeficients ( %) novērtētajai zivju asaku un zvīņu daļai nogulsnēs, W = nogulsnēšanās paraugu materiālu masa (mg)).7.2. Dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļu novērtētā procentuālā vērtībaKaulu proporcija dzīvnieku produktos var būt ļoti dažāda. (Kaulu procentuālais daudzums kaulu miltiem ir 50 līdz 60 % un gaļas miltiem ir 20 līdz 30 %; zivju miltiem asaku un zvīņu saturs ir atšķirīgs atkarībā no zivju miltu kategorijas un izcelsmes, parasti tas ir 10 līdz 20 %).Ja ir zināms, kāda veida dzīvnieku milti atrodas paraugā, tad ir iespējams novērtēt saturu:Sauszemes dzīvnieku produktu sastāvdaļu novērtētais saturs ( %) = (S × c)/(W × f) × 100Zivju produktu sastāvdaļu novērtētais saturs ( %) = (S × d)/(W × f) × 100(S = nogulšņu masa (mg), c = korekcijas koeficients ( %) novērtētajai sauszemes dzīvnieku kaulu daļai nogulsnēs, d = korekcijas koeficients ( %) novērtētajai zivju asaku un zvīņu daļai nogulsnēs, f = korekcijas koeficients kaulu daļai pārbaudāmajā paraugā esošajām dzīvnieku izcelsmes sastāvdaļām, W = nogulsnēšanās paraugu materiālu masa (mg)).8. Pārbaudes rezultātu izteikšanaZiņojumā jābūt vismaz informācijai par sastāvdaļu, kas radušās no sauszemes dzīvniekiem vai zivju miltiem, esamību. Dažādos gadījumus varētu paziņot šādi:8.1. Attiecībā uz to sastāvdaļu esamību, kas radušās no sauszemes zīdītājiem:- tik, cik varēja saskatīt ar mikroskopu, iesniegtajā paraugā neatrada nevienu sastāvdaļu, kas radusies no sauszemes zīdītājiem,vai:- tik, cik varēja saskatīt ar mikroskopu, iesniegtajā paraugā atrada sastāvdaļas, kas radušās no sauszemes zīdītājiem.8.2. Attiecībā uz zivju miltu esamību:- tik, cik varēja saskatīt ar mikroskopu, iesniegtajā paraugā neatrada nevienu sastāvdaļu, kas radusies no zivīm,vai:- tik, cik varēja saskatīt ar mikroskopu, iesniegtajā paraugā atrada sastāvdaļas, kas radušās no zivīm.Gadījumā, ja atrod sastāvdaļas, kas radušās no zivīm vai sauszemes zīdītājiem, pārbaudes rezultātu ziņojumā, ja vajadzīgs, var sīkāk norādīt atrasto sastāvdaļu daudzuma novērtējumu (x %, < 0,1 %, 0,1-0,5 %, 0,5-5 % vai > 5 %), sauszemes zīdītāja veida, ja iespējams, un identificēto sastāvdaļu sīkāku specifikāciju (muskuļu šķiedras, skrimšļi, kauli, ragi, dzīvnieku spalvas, sari, putnu spalvas, asinis, olu čaumalas, asakas, zvīņas).Gadījumā, ja novērtē dzīvnieku sastāvdaļu daudzumu, piemin izmantoto korekcijas koeficientu f.Attiecībā uz gadījumiem, kad identificē sauszemes zīdītāju kaulu sastāvdaļas, ziņojumā iekļauj papildu klauzulu:"Nevar izslēgt iespēju, ka iepriekš minētās sastāvdaļas ir iegūtas no zīdītājiem."Šī papildu klauzula nav vajadzīga, ja sauszemes dzīvnieku kaulu fragmenti ir uzskaitīti kā mājputnu vai zīdītāju kaulu fragmenti.9. Papildprotokols tauku un eļļas analīzeiŠo protokolu var izmantot tauku vai eļļas analīzei:- Ja tauki ir cieti, tos sasilda, piemēram, mikroviļņu krāsnī, līdz tie ir šķidri.- Izmantojot pipeti, 40 ml tauku no parauga apakšpuses pārceļ uz centrifugēšanas mēģeni.- Centrifugē 10 minūtes ar 4000 apgriezieniem minūtē.- Ja tauki ir cieti pēc centrifugēšanas, tos vēlreiz sasilda krāsnī, līdz tie ir šķidri. Atkārtojiet centrifugēšanu piecas minūtes ar 4000 apgriezieniem minūtē.- Izmantojot nelielu karoti vai lāpstiņu, pusi no dekantētā piemaisījuma pārceļ uz nelielu Petri trauciņu vai mikroskopa priekšmetstikliņu, lai ar mikroskopu identificētu iespējamo dzīvnieku sastāvdaļu saturu (gaļas šķiedras, putni spalvas, kaulu fragmenti). Kā mikroskopijas ieslēdzošais aģents ieteicama parafīneļļa vai glicerīns.- Pārējos piemaisījumus izmanto nogulsnēšanai, kā aprakstīts 6.2. punktā.[1] OV L 102, 15.4.1976., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1983. gada 16. maijs), ar ko ceturto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31983L0264

Oficiālais Vēstnesis L 147 , 06/06/1983 Lpp. 0009 - 0010 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0063  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0063  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 4 Lpp. 0125  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 4 Lpp. 0125

		Padomes Direktīva(1983. gada 16. maijs),ar ko ceturto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem(83/264/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā saskaņā ar Direktīvu 79/663/EEK [4] aizliegts izmantot tris-(2,3-dibrompropil)-fosfātu, lai darītu ugunsdrošus tekstilizstrādājumus, jo tas rada veselības apdraudējumu; tā kā turpmākas pārbaudes rāda, ka divi citi liesmas slāpējoši līdzekļi – tris-(aziridinil)-fosfinoksīds un polibrombifenili (PBB) – ir veselībai kaitīgi, un tādēļ tos nedrīkst lietot tekstilizstrādājumos, kuri saskaras ar ādu;tā kā 3,3-dimetoksibenzidīnu lieto šķaudāmpulvera ražošanā; tā kā, lai arī informācija attiecībā uz šīs vielas mutagēnajām un kancerogēnajām īpašībām nav neapstrīdama, šīs vielas uzbūves radniecība ar benzidīnu, kuram skaidri konstatēta kancerogēna iedarbība uz cilvēkiem, norāda, ka jāievēro liela piesardzība attiecībā uz tās radīto potenciālo risku veselībai; tā kā noskaidrots, ka šķaudāmpulveri galvenokārt izmanto bērni, kas principā pārstāv grupu, kura ir jutīga pret toksiskām ķimikālijām un kurai tādēļ jābūt īpaši aizsargātai pret veselības apdraudējumu; tā kā tādēļ šo vielu jāaizliedz izmantot jokojot un izjokojot, piemēram, šķaudāmpulverī;tā kā daži no augiem izgatavoti šķaudāmpulveri ir bīstami tiem, kas tos lieto, īpaši bērniem, un tādēļ tie dažās dalībvalstīs jau ir aizliegti;tā kā amonija polisulfīdiem ir kodīga iedarbība un tie var izraisīt smagu, ilgstošu bojājumu īpaši acīm; tā kā šie savienojumi, ko pārdod jo īpaši bērniem jokošanās vai izjokošanas nolūkā, ir īpaši bīstami; tā kā tādēļ to lietošana jāaizliedz;tā kā gaistošos brometiķskābes esterus izmanto par asaru gāzi; tā kā tie kairinoši un kaitīgi iedarbojas uz elpošanas sistēmu un acīm; tā kā lielā koncentrācijā tie iedarbojas kodīgi un var radīt neatgriezeniskus acu bojājumus; tā kā tos nedrīkst lietot bērni un tādēļ jāaizliedz tos lietot jokojot vai izjokojot;tā kā dažās dalībvalstīs ieviestie ierobežojumi, kas attiecas uz iepriekšminētajām vielām, tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi vai darbību; tā kā tādēļ jāsaskaņo dalībvalstīs spēkā esošie tiesību akti šajā jomā un atbilstīgi jāgroza Direktīvas 76/769/EEK [5] pielikums,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/769/EEK pielikumam pievieno šādus punktus:"8.Tris-(aziridinil)-fosfinoksīds,CAS Nr. 5545-55-1 | Nedrīkst izmantot tādos tekstilizstrādājumos kā apģērbs, apakšveļa un veļa, kam paredzēts saskarties ar ādu” |9.Polibrombifenili (PBB)CAS Nr. 59536-65-1 |10.Ziepju koka mizas pulveris (Quillaja saponaria) un tā derivāti, kas satur saponīnusHelleborus viridis un Helleborus niger sakņu pulverisVeratrum album un Veratrum nigrum sakņu pulverisBenzidīns un/vai tā derivātio-nitrobenzaldehīdsCAS Nr. 552-89-6Koka pulveris | Nedrīkst izmantot, jokojot un izjokojot, vai priekšmetos, kurus paredzēts izmantot šādā nolūkā, piemēram, kā šķaudāmpulvera un smirdīgo gāzes bumbu komponentu. Tomēr dalībvalstis var atļaut savā teritorijā smirdīgās gāzes bumbas, kas satur ne vairāk kā 1,5 ml |11.Amonija sulfīds un amonija hidrogēnsulfīdsCAS Nr. 12135-76-1C AS Nr. 12124-99-1Amonija polisulfīdsCAS Nr. 12259-92-6 |12.Gaistošie brometiķskābes esteri:MetilbromacetātsCAS Nr. 96-32-2EtilbromacetātsCAS Nr. 105-36-2PropilbromacetātsButilbromacetāts" |2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas [6] izpildītu tās prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1983. gada 16. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsI. Kiechile[1] OV C 288, 10.11.1981., 7. lpp.[2] OV C 125, 17.5.1982., 148. lpp.[3] OV C 112, 3.5.1982., 42. lpp.[4] OV L 197, 3.8.1979., 37. lpp.[5] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[6] Šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm 1983. gada 19. maijā.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 93/95/EEK (1993. gada 29. oktobris), ar ko groza Direktīvu 89/686/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz individuālajiem aizsardzības līdzekļiem (IAL)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0095

Oficiālais Vēstnesis L 276 , 09/11/1993 Lpp. 0011 - 0012

		Padomes Direktīva 93/95/EEK(1993. gada 29. oktobris),ar ko groza Direktīvu 89/686/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz individuālajiem aizsardzības līdzekļiem (IAL)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā nolūkā izveidot individuālo aizsardzības līdzekļu (IAL) iekšējo tirgu jānosaka pasākumi saskaņā ar Direktīvu 89/686/EEK [4];tā kā minētās direktīvas 5. panta 3. punktā paredzēts, ka attiecībā uz IAL, kam saskaņotie standarti nav pieejami, pārejas periodā līdz 1992. gada 31. decembrim var turpināt piemērot valstu noteikumus, kuri ir spēkā dienā, kad pieņem direktīvu;tā kā no dalībvalstīm un nozares pārstāvjiem saņemtā informācija liecina, ka pārejas periods ir pārāk īss, lai varētu atbilstīgi īstenot minēto direktīvu;tā kā saskaņotie standarti dos būtisku ieguldījumu individuālo aizsardzības līdzekļu laišanas tirgū un brīvas aprites veicināšanā;tā kā tomēr daži no saskaņotajiem standartiem Direktīvas 89/686/EEK ieviešanas dienā nebūs pieejami; tā kā tādēļ nevar nodrošināt šo produktu vienotā tirgus izveidi un tā viendabību;tā kā jaunas kontroles un sertifikācijas sistēmas ieviešana, kā arī to noteikumu un mehānismu noteikšana, kas vajadzīgi minētās direktīvas atbilstīgai darbībai, nav pietiekami progresīva;tā kā saskaņotu standartu neesamība var radīt stāvokli, kurā vairs netiek nodrošināta pietiekama aizsardzības un atbilstības kontrole attiecībā uz aizsargķiverēm divriteņu mehānisko transportlīdzekļu lietotājiem; tā kā šādi varētu būt apdraudēta personu aizsardzība gadījumā, ja notiek nelaime; tā kā nolūkā izvairīties no drošības un kontroles samazināšanās šādas aizsargķiveres būtu jāizslēdz no Direktīvas 89/686/EEK darbības jomas līdz konkrētu prasību ieviešanai attiecībā uz šādām aizsargķiverēm,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 89/686/EEK groza šādi:1. Svītro 5. panta 3. punktu.2. Svītro 8. panta 4. punkta a) apakšpunkta pēdējo ievilkumu.3. Direktīvas 16. pantu aizstāj ar šādu pantu:"16. pants1. Dalībvalstis līdz 1991. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Tās piemēro attiecīgos pasākumus no 1992. gada 1. jūlija.2. Turklāt dalībvalstis laikposmā līdz 1995. gada 30. jūnijam atļauj laist tirgū un nodot lietošanā IAL saskaņā ar noteikumiem, kas attiecīgās valsts teritorijā ir spēkā 1992. gada 30. jūnijā.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva."4. Direktīvas I pielikumam pievieno šādu 5. punktu:"5. Aizsargķiveres un sejsegi, kas paredzēti divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu lietotājiem."2. pants1. Trīs mēnešos pēc šīs direktīvas pieņemšanas dalībvalstis pieņem un publicē normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstīs pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 29. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Urbain[1] OV C 36, 10.2.1993., 18. lpp.[2] OV C 194, 19.7.1993., 154. lpp., un 1993. gada 27. oktobra Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 129, 10.5.1993., 1. lpp.[4] OV L 399, 30.12.1989., 18. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/26/EK (1995. gada 29. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 77/780/EEK un Direktīvu 89/646/EEK kredītiestāžu jomā, Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 92/49/EEK nedzīvības apdrošināšanas jomā, Direktīvu 79/267/EEK un Direktīvu 92/96/EEK dzīvības apdrošināšanas jomā, Direktīvu 93/22/EEK ieguldījumu sabiedrību jomā un Direktīvu 85/611/EEK attiecībā uz pārvedamo vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU), lai stiprinātu konsultatīvo uzraudzību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995L0026

Oficiālais Vēstnesis L 168 , 18/07/1995 Lpp. 0007 - 0013

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/26/EK(1995. gada 29. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 77/780/EEK un Direktīvu 89/646/EEK kredītiestāžu jomā, Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 92/49/EEK nedzīvības apdrošināšanas jomā, Direktīvu 79/267/EEK un Direktīvu 92/96/EEK dzīvības apdrošināšanas jomā, Direktīvu 93/22/EEK ieguldījumu sabiedrību jomā un Direktīvu 85/611/EEK attiecībā uz pārvedamo vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU), lai stiprinātu konsultatīvo uzraudzībuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],lemjot saskaņā ar Līguma 189.b pantā noteikto procedūru [3], saskaņā ar Samierināšanas komitejas 1995. gada 11. maijā apstiprināto kopīgo dokumentu,(1) tā kā daži notikumi ir pierādījuši, ka, lai stiprinātu konsultatīvo uzraudzību, dažos aspektos jāgroza dažas Padomes direktīvas, kas nosaka vispārēju pamatu, saskaņā ar kuru kredītiestādes, apdrošināšanas sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības un pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi (PVKIU) drīkst veikt savu darbību, proti, Direktīva 77/780/EEK [4] un Direktīva 89/646/EEK, Direktīva 73/239/EEK [5] un Direktīva 92/49/EEK, Direktīva 79/267/EEK [6] un Direktīva 92/96/EEK, Direktīva 93/22/EEK [7] un Direktīva 85/611/EEK [8]; tā kā ir vēlams noteikt līdzīgus pasākumus visā finanšu pakalpojumu nozarē;(2) tā kā minētās direktīvas cita starpā paredz nosacījumus, kas jāizpilda, lai kompetentās iestādes varētu piešķirt atļauju darbības sākšanai;(3) tā kā kompetentās iestādes nedrīkst piešķirt atļauju vai uzturēt spēkā atļauju finanšu uzņēmumam, ja uzņēmuma un citu fizisku vai juridisku personu ciešās saiknes tām var liegt sekmīgi pildīt uzraudzības uzdevumu; tā kā arī uzņēmumiem, kam jau ir piešķirta atļauja, šajā ziņā jāapmierina kompetentās iestādes;(4) tā kā jēdziena "ciešas saiknes" definīcija šajā direktīvā nosaka kritēriju minimumu, un tas neliedz dalībvalstīm to attiecināt uz citādām situācijām nekā tās, ko paredz šī definīcija;(5) tā kā sabiedrības kapitāla būtiskas daļas ieguvums nenozīmē dalību šās direktīvas nozīmē, ja šis īpašums ir iegūts tikai kā pagaidu ieguldījums, kas neļauj iespaidot uzņēmuma struktūru vai finanšu politiku;(6) tā kā norāde uz uzraudzības iestāžu uzraudzības uzdevuma sekmīgu izpildi aptver uzraudzību, pamatojoties uz konsolidētiem pārskatiem, kas jāveic attiecībā uz finanšu uzņēmumu, ja Kopienas tiesības to paredz; tā kā šādos gadījumos iestādēm, kurās griežas pēc atļaujas, jābūt spējīgām uzrādīt iestādes, kas ir tiesīgas veikt šā finanšu uzņēmuma uzraudzību, pamatojoties uz konsolidētiem pārskatiem;(7) tā kā savstarpējas atzīšanas princips un izcelsmes dalībvalsts uzraudzības princips nosaka, ka dalībvalstu kompetentās iestādes nepiešķir atļauju vai tām tā jāatsauc, ja tādi faktori kā darbības programmu saturs, faktiskās darbības ģeogrāfiskā izplatība noteikti rāda, ka finanšu uzņēmums izvēlējies vienas dalībvalsts tiesību sistēmu ar mērķi apiet stingrākus standartus, kas ir spēkā citā dalībvalstī, kuras teritorijā tas plāno veikt vai veic lielāko daļu darbības; tā kā finanšu uzņēmumam, kas ir juridiska persona, jābūt piešķirtai atļaujai dalībvalstī, kurā tam ir juridiskā adrese; tā kā finanšu uzņēmumam, kas nav juridiska persona, pārvaldes iestādēm jābūt dalībvalstī, kurā tam piešķirta atļauja; tā kā dalībvalstīm turklāt jāprasa, lai finanšu uzņēmuma pārvaldes iestādes vienmēr būtu izcelsmes dalībvalstī un patiešām tur darbotos;(8) tā kā jāparedz iespēja kompetentajām iestādēm un iestādēm vai struktūrām, kas ar savu darbu palīdz stiprināt finanšu sistēmas stabilitāti, savā starpā apmainīties ar informāciju; tā kā, lai nosūtīto informāciju paturētu slepenībā, adresātu lokam jāpaliek stingri ierobežotam;(9) tā kā tāda rīcība kā krāpšana un to personu, kam pieejama konfidenciāla informācija, pārkāpumi var iespaidot finanšu sistēmas stabilitāti, arī vienotību, pat, ja saistīta ar uzņēmumiem, kas nav finanšu uzņēmumi;(10) tā kā ir jāprecizē nosacījumi, saskaņā ar kuriem šāda informācijas apmaiņa ir atļauta;(11) tā kā, ja ir paredzēts, ka informāciju var izpaust tikai ar kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, šīs iestādes vajadzības gadījumā savu piekrišanu var padarīt atkarīgu no stingru nosacījumu izpildes;(12) tā kā ir jābūt atļautai arī informācijas apmaiņai starp kompetentām iestādēm no vienas puses un, no otras puses, centrālajām bankām un citām iestādēm ar līdzīgu uzdevumu, ciktāl tās darbojas kā monetārās iestādes, un vajadzības gadījumā citām valsts iestādēm, kas atbild par norēķinu sistēmu uzraudzību;(13) tā kā Direktīvā 85/611/EEK jāiekļauj tas pats profesionālā noslēpuma pienākums iestādēm, kas atbild par atļauju piešķiršanu PVKIU un to uzraudzību, un uzņēmumiem, kas piedalās minētajā darbībā, kā arī tādas pašas iespējas apmainīties ar informāciju kā tās, kas piešķirtas iestādēm, kas atbild par atļauju piešķiršanu kredītiestādēm, ieguldījumu sabiedrībām un apdrošināšanas sabiedrībām un to uzraudzību;(14) tā kā šī direktīva koordinē visus noteikumus, kas reglamentē informācijas apmaiņu starp iestādēm visā finanšu nozarē, kā paredzēts Direktīvā 93/22/EEK;(15) tā kā, lai stiprinātu finanšu uzņēmumu konsultatīvo uzraudzību un finanšu uzņēmumu klientu aizsardzību, jābūt paredzētam, ka revidentam tūlīt jāziņo kompetentajām iestādēm, kā to paredz šī direktīva, ikreiz, kad, pildot uzdevumus, viņš konstatē kādus faktus, kas var nopietni iespaidot finanšu sistēmu vai finanšu uzņēmuma pārvaldes vai grāmatvedības organizāciju;(16) tā kā, ņemot vērā šo mērķi, ir vēlams, lai dalībvalstis noteiktu, ka šādu pienākumu piemēro visos gadījumos, kad revidents šādus faktus konstatē, pildot savus uzdevumus uzņēmumā, kam ir ciešas saiknes ar finanšu uzņēmumu;(17) tā kā revidentu pienākums vajadzības gadījumā darīt zināmus kompetentajām iestādēm faktus un lēmumus par finanšu uzņēmumu, kurus viņi atklājuši, pildot savus uzdevumus uzņēmumā, kas nav finanšu uzņēmums, nemaina viņu uzdevumus šajā uzņēmumā, ne arī to, kā šie uzdevumi šajā uzņēmumā ir pildāmi;(18) tā kā šās direktīvas pieņemšana ir vispiemērotākais līdzeklis, lai sasniegtu šos mērķus un, jo īpaši, lai nostiprinātu kompetento iestāžu pilnvaras; tā kā šī direktīva ir minēto mērķu sasniegšanai vajadzīgais minimums un nepārsniedz šim mērķim vajadzīgo,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsJa šajā direktīvā lietots termins "finanšu uzņēmums", tā vietā lieto:- "kredītiestāde", ja ar šo direktīvu groza Direktīvu 77/780/EEK un Direktīvu 89/646/EEK,- "apdrošināšanas sabiedrība", ja ar šo direktīvu groza Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 92/49/EEK, un "dzīvības apdrošināšanas sabiedrība", ja ar šo direktīvu groza Direktīvu 79/267/EEK un Direktīvu 92/96/EEK,- "ieguldījumu sabiedrība", ja ar šo direktīvu groza Direktīvu 93/22/EEK,- "pārvedamo vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmums (PVKIU) vai uzņēmums, kas iegulda savā uzņēmējdarbībā", ja ar šo direktīvu groza Direktīvu 85/611/EEK.2. pants1. - Direktīvas 77/780/EEK 1. pantam pievieno piekto ievilkumu,- Direktīvas 92/49/EEK 1. pantam pievieno 1. punktu,- Direktīvas 92/96/EEK 1. pantam pievieno m) punktu un- Direktīvas 93/22/EEK 1. pantam pievieno 15. punktu,kurā ir šāda definīcija:""ciešas saiknes" ir stāvoklis, kad divas vai vairāk fiziskas vai juridiskas personas saista:a) "līdzdalība", kas nozīmē tieši turēt vai kontrolēt vismaz 20 % no kāda uzņēmuma balsstiesībām vai kapitāla, vaib) "kontrole", kas nozīmē mātes uzņēmuma un meitas uzņēmuma attiecības visos gadījumos, kas minēti Direktīvas 83/349/EEK [9] 1. panta 1. un 2. punktā, vai līdzīgas attiecības starp kādu fizisku vai juridisku personu un uzņēmumu; meitas uzņēmuma meitas uzņēmumu uzskata arī par tā mātes uzņēmuma meitas uzņēmumu, kurš ir pirmais no šiem uzņēmumiem.Stāvokli, kad divas vai vairāk fiziskas vai juridiskas personas ar vienu un to pašu personu saista pastāvīgas kontroles attiecības, uzskata par ciešām saiknēm šādu personu starpā."2. Šādas daļas pievieno:- Direktīvas 77/780/EEK 3. panta 2. punktam,- Direktīvas 93/22/EEK 3. panta 3. punktam,- Direktīvas 73/239/EEK 8. panta 1. punktam,- Direktīvas 79/267/EEK 8. panta 1. punkta beigās:"Turklāt, ja ciešas saiknes ir starp finanšu uzņēmumu un citām fiziskām vai juridiskām personām, kompetentās iestādes atļauju piešķir vienīgi tad, ja šīs saiknes netraucē sekmīgi veikt uzraudzības uzdevumu.Kompetentās iestādes atļauju atsaka arī tad, ja tādas valsts, kas nav dalībvalsts, normatīvie un administratīvie akti, kuri attiecas uz vienu vai vairākām fiziskām vai juridiskām personām, ar kurām attiecīgam uzņēmumam ir ciešas saiknes, vai grūtības šo aktu īstenošanā liedz sekmīgi veikt uzraudzības uzdevumus.Kompetentās iestādes prasa, lai finanšu uzņēmumi sniedz tām informāciju, kas vajadzīga, lai pastāvīgi pārraudzītu šajā punktā minēto nosacījumu izpildi."3. pants1. Direktīvas 73/239/EEK 8. pantā un Direktīvas 79/267/EEK 8. pantā iekļauj šādu punktu:"1.a Dalībvalstis prasa, lai apdrošināšanas sabiedrības pārvaldes iestādes būtu tajā pašā dalībvalstī, kur ir tās juridiskā adrese."2. Direktīvas 77/780/EEK 3. pantā iekļauj šādu punktu:"2.a Visas dalībvalstis prasa, lai:- kredītiestādēm, kas ir juridiskas personas un kam saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem ir juridiska adrese, pārvaldes iestādes būtu tajā pašā dalībvalstī, kur juridiskā adrese,- citām kredītiestādēm pārvaldes iestādes būtu dalībvalstī, kas ir izdevusi atļauju un kur tās faktiski darbojas."4. pants1. Direktīvas 92/49/EEK 16. pantā un Direktīvas 92/96/EEK 15. pantā iekļauj šādu punktu:"5.a Neatkarīgi no 1., 2., 3. un 4. punkta dalībvalstis drīkst atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un:- iestādēm, kas pārrauga iestādes, kuras iesaistītas ieguldījumu sabiedrību likvidēšanā un maksājumu pārtraukšanā, un līdzīgās procedūrās, vai- iestādēm, kas pārrauga personas, kuras veic tiesību aktos noteikto grāmatvedības dokumentu revīziju apdrošināšanas sabiedrībās, kredītiestādēs, ieguldījumu sabiedrībās un citās finanšu iestādēs, vai- neatkarīgiem apdrošināšanas sabiedrību aktuāriem, kas veic tiesību aktos paredzēto uzraudzību attiecībā uz šiem uzņēmumiem, un struktūrām, kas pārrauga šos aktuārus.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto iespēju, liek izpildīt vismaz šādus nosacījumus:- šī informācija ir vajadzīga, lai īstenotu pārraudzību vai tiesību aktos noteikto uzraudzību, kas minēta pirmajā daļā,- uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 1. punktā,- ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un, attiecīgi, tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes devušas savu piekrišanu.Dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo iestādes, personas un organizācijas, kas drīkst saņemt informāciju saskaņā ar šo punktu."2. Direktīvas 77/780/EEK 12. pantā un Direktīvas 93/22/EEK 25. pantā iekļauj šādu punktu:"5.a Neatkarīgi no 1. līdz 4. punkta noteikumiem dalībvalstis drīkst atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un:- iestādēm, kas pārrauga struktūras, kuras iesaistītas ieguldījumu sabiedrību likvidēšanā un bankrota un citās līdzīgās procedūrās, vai- iestādēm, kas atbild par to personu pārraudzību, kuras veic tiesību aktos noteikto grāmatvedības dokumentu revīziju apdrošināšanas sabiedrībās, kredītiestādēs, ieguldījumu sabiedrībās un citās finanšu iestādēs.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto iespēju, liek izpildīt vismaz šādus nosacījumus:- šī informācija ir vajadzīga, lai izpildītu pirmajā daļā minēto pārraudzības uzdevumu,- uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 1. punktā,- ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un, attiecīgi, tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes devušas savu piekrišanu.Dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo iestādes, kuras drīkst saņemt informāciju saskaņā ar šo punktu."3. Direktīvas 77/780/EEK 12. pantā, Direktīvas 92/49/EEK 16. pantā, Direktīvas 93/22/EEK 25. pantā un Direktīvas 92/96/EEK 15. pantā iekļauj šādu punktu:"5.b Neatkarīgi no 1. līdz 4. punkta noteikumiem dalībvalstis, nolūkā stiprināt finanšu sistēmas stabilitāti un vienotību, drīkst atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un iestādēm vai struktūrām, kas saskaņā ar tiesību aktiem atbild par uzņēmējdarbības tiesību pārkāpumu atklāšanu un izmeklēšanu.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto iespēju, liek izpildīt vismaz šādus nosacījumus:- šī informācija ir vajadzīga, lai izpildītu pirmajā daļā minēto pārraudzības uzdevumu,- uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 1. punktā,- ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un, attiecīgi, tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes devušas savu piekrišanu.Ja dalībvalstī pirmajā daļā minētajām iestādēm vai struktūrām atklāšanas vai izskatīšanas uzdevumu palīdz pildīt šim nolūkam norīkotas, ņemot vērā viņu īpašo kompetenci, personas, kas nestrādā valsts sektorā, uz šādām personām drīkst ar otrajā daļā paredzētajiem nosacījumiem attiecināt pirmajā daļā paredzēto informācijas apmaiņas iespēju.Lai ieviestu otrās daļas pēdējo ievilkumu, pirmajā daļā minētās iestādes vai struktūras kompetentajām iestādēm, kas sniegušas attiecīgo informāciju, paziņo to personu vārdus un tiešos pienākumus, kam tā ir jāsūta.Dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo savas iestādes vai struktūras, kas drīkst saņemt informāciju saskaņā ar šo punktu.Līdz 2000. gada 31. decembrim Komisija sniedz ziņojumu par šā punkta piemērošanu."4. Direktīvas 77/780/EEK 12. panta un Direktīvas 93/22/EEK 25. panta 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:"6. Šis pants kompetentajām iestādēm neliedz sniegt:- centrālajām bankām un citām iestādēm ar līdzīgu uzdevumu, kas darbojas kā monetārās iestādes,- vajadzības gadījumā citām valsts iestādēm, kas atbild par norēķinu sistēmu pārraudzību,informāciju, kas domāta to uzdevuma veikšanai, un tas arī neliedz šādām iestādēm vai struktūrām sniegt kompetentajām iestādēm informāciju, kas tām var būt vajadzīga 4. punkta nolūkā. Uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts šajā pantā."5. Direktīvas 92/49/EEK 16. pantā un Direktīvas 92/96/EEK 15. pantā iekļauj šādu punktu:"5.c Dalībvalstis drīkst atļaut kompetentajām iestādēm sniegt:- centrālajām bankām un citām struktūrām ar līdzīgu uzdevumu, kas darbojas kā monetārās iestādes,- vajadzības gadījumā citām valsts iestādēm, kas atbild par norēķinu sistēmu pārraudzību,informāciju, kas domāta to uzdevuma veikšanai, un drīkst atļaut šādām iestādēm vai struktūrām sniegt kompetentajām iestādēm informāciju, kas tām var būt vajadzīga 4. punkta nolūkā. Uz šajā sakarā saņemtām ziņām attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredz šis pants."6. Direktīvas 77/780/EEK 12. pantam pievieno šādu 8. punktu:"8. Šis pants neliedz kompetentajām iestādēm sniegt 1. līdz 4. punktā minēto informāciju ieskaita iestādei vai līdzīgai struktūrai, kas saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem kādā no tās tirgiem sniedz ieskaita vai norēķinu pakalpojumus, ja tās atzīst, ka šāda informācija ir vajadzīga, lai nodrošinātu pienācīgu šo struktūru darbību sakarā ar tirgus dalībnieku pārkāpumiem vai varbūtējiem pārkāpumiem. Uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecina profesionālā noslēpuma nosacījumus, kā paredzēts 1. punktā. Dalībvalstis tomēr nodrošina, ka informāciju, ko saņem saskaņā ar 2. punktu, nedrīkst izpaust šajā punktā minētajos apstākļos bez to kompetento iestāžu noteiktas piekrišanas, kuras to sniegušas."7. Direktīvas 85/611/EEK 50. pantā 2., 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"2. Dalībvalstis nosaka, ka visām personām, kas strādā vai ir strādājušas kompetento iestāžu labā, kā arī kompetento iestāžu norīkotiem revidentiem un ekspertiem jāievēro profesionālais noslēpums. Šāds noslēpums nozīmē, ka nekādu slepenu informāciju, ko tās var saņemt, pildot pienākumus, nedrīkst izpaust nevienai personai vai iestādei, izņemot pārskata vai apkopojuma formā un tā, ka nav iespējams identificēt konkrētus PVKIU vai pārvaldības sabiedrībasun depozitārijus (turpmāk minēti kā uzņēmumi, kas iegulda savā uzņēmējdarbībā), neskarot gadījumus, uz kuriem attiecas krimināltiesību akti.Tomēr, ja PVKIU vai uzņēmums, kas iegulda savā uzņēmējdarbībā, ir atzīts par bankrotējušu vai tiek likvidēts, slepenu informāciju, kas neattiecas uz trešām personām, kuras iesaistītas ieguldījumu sabiedrības glābšanas pasākumos, var izpaust civillietās vai komerclietās.3. Dažādu dalībvalstu kompetentajām iestādēm 2. punkts neliedz apmainīties ar informāciju saskaņā ar šo direktīvu vai citām direktīvām, ko piemēro PVKIU vai uzņēmumiem, kas iegulda savā uzņēmējdarbībā. Uz šo informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 2. punktā.4. Dalībvalstis var slēgt sadarbības līgumus, kas paredz informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, vienīgi tad, ja uz sniegto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas šajā pantā minētajām garantijām.5. Kompetentās iestādes, kas saņem slepenu informāciju saskaņā ar 2. vai 3. punktu, to drīkst izmantot savu pienākumu izpildei, vienīgi:- lai pārbaudītu, vai ir izpildīti nosacījumi, kas reglamentē tādu PVKIU vai uzņēmumu darbības sākšanu, kuri iegulda savā uzņēmējdarbībā, un lai atvieglinātu minētās darbības, pārvaldes un grāmatvedības procedūru un iekšējās kontroles mehānismu uzraudzību,- lai piemērotu sankcijas,- sakarā ar sūdzību administratīvā lietā par kādu kompetentās iestādes lēmumu, vai- tiesas procesos, ko sāk saskaņā ar 51. panta 2. punktu.6. Šā panta 2. un 5. punkts neliedz veikt informācijas apmaiņu:a) dalībvalstī, kur ir divas vai vairāk kompetentās iestādes; vaib) dalībvalstī vai dalībvalstu starpā, starp kompetentajām iestādēm un:- valsts iestādēm, kas ir atbildīgas par kredītiestāžu, ieguldījumu uzņēmumu, apdrošināšanas sabiedrību un citu finanšu iestāžu, kā arī finanšu tirgu uzraudzību,- struktūrām, kas ir iesaistītas PVKIU un uzņēmumu, kas iegulda savā uzņēmējdarbībā, likvidācijā un bankrota vai līdzīgās procedūrās,- personām, kas ir atbildīgas par tiesību aktos noteiktās grāmatvedības pārbaudes veikšanu apdrošināšanas sabiedrībās, kredītiestādēs, ieguldījumu uzņēmumos un citās finanšu iestādēs, un citām finanšu iestādēm,veicot uzraudzības uzdevumus, nedz arī tādas informācijas izpaušanu iestādēm, kas vada kompensācijas shēmas, kāda vajadzīga to pienākumu izpildei. Uz šādu informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 2. punktā.7. Neatkarīgi no 2. līdz 5. punkta noteikumiem dalībvalstis drīkst atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un:- iestādēm, kas pārrauga iestādes, kuras iesaistītas ieguldījumu sabiedrību likvidācijā un bankrota vai līdzīgās procedūrās, vai- iestādēm, kas pārrauga personas, kuru uzdevums ir veikt tiesību aktos noteikto grāmatvedības dokumentu revīziju apdrošināšanas sabiedrībās, kredītiestādēs, ieguldījumu sabiedrībās un citās finanšu iestādēs.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto iespēju, prasa izpildīt vismaz šādus nosacījumus:- šī informācija ir vajadzīga, lai izpildītu pirmajā daļā minēto pārraudzības uzdevumu,- uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 2. punktā,- ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un, attiecīgi, tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes devušas savu piekrišanu.Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm iestādes, kuras drīkst saņemt informāciju saskaņā ar šo punktu.8. Neatkarīgi no 2. līdz 5. punkta noteikumiem dalībvalstis, lai stiprinātu finanšu sistēmas stabilitāti, arī vienotību, drīkst atļaut informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un iestādēm vai struktūrām, kas saskaņā ar tiesību aktiem atbild par uzņēmējdarbības tiesību pārkāpumu atklāšanu un izmeklēšanu.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā paredzēto iespēju, liek izpildīt vismaz šādus nosacījumus:- šīs informācija ir vajadzīga, lai izpildītu pirmajā daļā minēto uzdevumu,- uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts 2. punktā,- ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un, attiecīgi, tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes devušas savu piekrišanu.Ja dalībvalstī iestādēm vai struktūrām, kas minētas pirmajā daļā, atklāšanas vai izmeklēšanas uzdevumu palīdz pildīt šim nolūkam norīkotas, ņemot vērā viņu īpašo kompetenci, personas, kas nestrādā valsts sektorā, uz šādām personām drīkst attiecināt pirmajā daļā paredzēto informācijas apmaiņu ar otrajā daļā paredzētajiem nosacījumiem.Lai ieviestu otrās daļas pēdējo ievilkumu, pirmajā daļā minētās iestādes vai struktūras kompetentajām iestādēm, kas ir sniegušas attiecīgo informāciju, paziņo to personu vārdus un pienākumus, kam tā ir jāsūta.Dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo tās iestādes vai struktūras, kuras drīkst saņemt informāciju saskaņā ar šo punktu.Līdz 2000. gada 31. decembrim Komisija sagatavo ziņojumu par šā punkta piemērošanu.9. Šis pants neliedz kompetentajai iestādei piegādāt centrālajām bankām un citām iestādēm ar līdzīgu uzdevumu, kas darbojas kā valsts iestādes, informāciju to uzdevuma veikšanai, tāpat tas neliedz šādām valsts iestādēm vai struktūrām izpaust kompetentajām iestādēm informāciju, kas tām var būt vajadzīga 5. punkta nolūkā. Uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecas profesionālā noslēpuma nosacījumi, kā paredzēts šajā pantā.10. Šis pants neliedz kompetentajām iestādēm sniegt no 2. līdz 5. punktā minēto informāciju ieskaita iestādei vai līdzīgai iestādei, kas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem sniedz ieskaita vai norēķinu pakalpojumus kādam dalībvalsts tirgum, ja tās atzīst, ka šāda informācija ir vajadzīga, lai nodrošinātu šo iestāžu pienācīgu darbību attiecībā uz tirgus dalībnieku pārkāpumiem vai varbūtējiem pārkāpumiem. Uz šajā sakarā saņemto informāciju attiecina profesionālā noslēpuma nosacījumus, kā paredzēts 2. punktā. Dalībvalstis tomēr nodrošina, ka informācija, ko saņem saskaņā ar 3. punktu, nav izpaužama šajā punktā minētajos apstākļos bez to kompetento iestāžu noteiktas piekrišanas, kuras to ir sniegušas.11. Turklāt, neatkarīgi no 2. līdz 5. punktā minētajiem noteikumiem, dalībvalstis atbilstīgi tiesību aktiem drīkst atļaut sniegt noteiktu informāciju citām valsts pārvaldes struktūrām, kas atbild par tiesību aktiem, kuri attiecas uz PVKIU un uzņēmumu, kas iegulda savā uzņēmējdarbībā, kredītiestāžu, finanšu iestāžu, ieguldījumu sabiedrību un apdrošināšanas sabiedrību uzraudzību, un minēto struktūru norīkotiem inspektoriem.Šādu informāciju tomēr drīkst sniegt tikai vajadzības gadījumā konsultatīvās uzraudzības nolūkā.Dalībvalstis tomēr nosaka, ka informāciju, ko saņem saskaņā ar 3. un 6. punktu, nedrīkst izpaust šajā punktā minētajos apstākļos citādi kā vien ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras šo informāciju ir sniegušas."5. pants- Direktīvas 77/780/EEK 12.a pantā,- Direktīvas 92/49/EEK 16.a pantā,- Direktīvas 92/96/EEK 15.a pantā,- Direktīvas 93/22/EEK 25.a pantā,- un Direktīvas 85/611/EEK 50.a pantāiekļauj šādus punktus:"1. Dalībvalstis nosaka vismaz to, ka:a) personām, kam dota atļauja Direktīvas 84/253/EEK [10] nozīmē, kuras finanšu uzņēmumā pilda uzdevumu, kas paredzēts Direktīvas 78/660/EEK [11] 51. pantā, Direktīvas 83/349/EEK 37. pantā vai Direktīvas 85/611/EEK 31. pantā, vai jebkuru citu tiesību aktos noteiktu uzdevumu, ir pienākums kompetentajām iestādēm tūlīt ziņot par visiem faktiem vai lēmumiem sakarā ar uzņēmumu, kas tām šo uzdevumu izpildē kļuvuši zināmi un var:- būt to normatīvo aktu būtisks pārkāpums, kas nosaka atļaujas piešķiršanas nosacījumus vai kas īpaši reglamentē finanšu uzņēmumu darbību, vai- iespaidot finanšu uzņēmuma turpmāko darbību, vai- likt atteikties apstiprināt pārskatus vai likt izteikt iebildumus;b) tāpat šīm personām ir pienākums ziņot par visiem faktiem un lēmumiem, kas tām kļuvuši zināmi, izpildot uzdevumu, kā aprakstīts a) apakšpunktā, uzņēmumā, kam ar finanšu uzņēmumu ir ciešas saiknes kontroles attiecību dēļ un kurā tās pilda iepriekš minēto uzdevumu.2. Kāda 1. punktā minēta fakta vai lēmuma labticīga izpaušana kompetentajām iestādēm, ko izdara personas, kam ir atļauja Direktīvas 84/253/EEK nozīmē, nav līgumā vai kādā normatīvā vai administratīvā aktā paredzēta informācijas izpaušanas ierobežojuma pārkāpums, un šādām personām neuzliek nekādu atbildību."6. pants1. Līdz 1996. gada 18. jūlijam dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1995. gada 29. jūnijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsK. HänschPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Barnier[1] OV C 229, 25.8.1993., 10. lpp.[2] OV C 52, 14.2.1994., 15. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1994. gada 9. marta atzinums (OV C 91, 28.3.1994., 61. lpp.), Padomes 1994. gada 6. jūnija kopēja nostāja (OV C 213, 3.8.1994., 29. lpp.), Eiropas Parlamenta 1994. gada 26. oktobra Lēmums (OV C 323, 21.11.1994., 56. lpp.).[4] OV L 322, 17.12.1977., 30. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/646/EEK (OV L 386, 30.12.1989., 1. lpp.).[5] OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/49/EEK (OV L 228, 11.8.1992., 1. lpp.).[6] OV L 63, 13.3.1979., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/96/EEK (OV L 360, 9.12.1992., 1. lpp.).[7] OV L 141, 11.6.1993., 27. lpp.[8] OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/220/EEK (OV L 100, 19.4.1988., 31. lpp.).[9] OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/605/EEK (OV L 317, 16.11.1990., 60. lpp.).[10] OV L 126, 12.5.1984., 20. lpp.[11] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/605/EEK (OV L 317, 16.11.1994., 60. lpp.).--------------------------------------------------