title: Komisijas Direktīva 2005/49/EK (2005. gada 25. jūlijs), ar kuru groza Padomes Direktīvu 72/245/EEK par radio traucējumiem (elektromagnētiskā saderība) autotransportā un Padomes Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu, lai tās pielāgotu tehnikas progresam Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               26.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 194/12

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/49/EK
   (2005. gada 25. jūlijs),
   ar kuru groza Padomes Direktīvu 72/245/EEK par radio traucējumiem (elektromagnētiskā saderība) autotransportā un Padomes Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu, lai tās pielāgotu tehnikas progresam
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu (1), jo īpaši tās 13. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Padomes Direktīvu 72/245/EEK par radio traucējumiem (elektromagnētiskā saderība) autotransportā (2), jo īpaši tās 4. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Direktīvā 70/156/EEK noteikto tipizācijas kārtību, Direktīva 72/245/EEK ir viena no atsevišķām direktīvām.

               (2)

               Lai uzlabotu transportlīdzekļu drošumu, veicinot tādu tehnoloģiju attīstību un izmantošanu, kam nepieciešamas automobiļu šaura diapazona radariekārtas, Komisija ir saskaņojusi divu radio spektra frekvenču joslu izmantošanu atbilstoši Komisijas 2004. gada 8. jūlija Lēmumam 2004/545/EK par 79 GHz radio spektra saskaņošanu izmantošanai automobiļu šaura diapazona radariekārtās Kopienas teritorijā (3) un ar Kopienas 2005. gada 17. janvāra Lēmumu 2005/50/EK par 24 GHz radio spektra joslas saskaņošanu laika ziņā ierobežotai lietošanai automobiļu šaura diapazona radariekārtās Kopienas teritorijā (4).

               (3)

               Ir noteikts, ka 79 GHz radio spektra josla ir piemērotākā automašīnu šaura diapazona radariekārtu ilgtermiņa izstrādei un izmantošanai. Līdz ar to, atbilstoši Lēmumam 2004/545/EK, automašīnu šaura diapazona radariekārtās izraugās un dara pieejamu 79 GHz radio spektra joslu, ievērojot “bez traucējumiem un bez aizsardzības” principu. Tomēr tehnoloģijas 79 GHz diapazona radio spektra joslā joprojām tiek izstrādātas un pašreiz nav pieejamas veidā, kas būtu lietderīgs izmaksu ziņā.

               (4)

               24 GHz diapazona radio spektra josla laika ziņā ierobežotai lietošanai automašīnu šaura diapazona radariekārtās ir atļauta Lēmuma 2005/50/EK izpratnē. Tehnoloģijas, izmantojot šo frekvenču joslu, drīzumā būs pieejamas par saprātīgu cenu, tā ļaujot ātri izvērtēt automašīnu šaura diapazona radariekārtu izmantošanas efektivitāti satiksmes drošības jomā. Tomēr uz šādām tehnoloģijām balstītu radaru izmantošana ir jāierobežo, lai izvairītos no iejaukšanās tādu iekārtu darbībā, kas izmanto 24 GHz diapazona radio spektra joslu.

               (5)

               Lēmums 2005/50/EK ļauj izmantot 24 GHz radariekārtas tikai gadījumos, kad tās jau sākotnēji iebūvētas jaunos automobiļos vai arī, ja šādu iekārtu nepieciešams aizstāt, un vēlākais līdz 2013. gada 30. jūnijam. Tomēr saskaņā ar Lēmuma 2005/50/EK 5. pantu minēto termiņu varētu arī pārcelt.

               (6)

               Saskaņā ar Lēmumu 2005/50/EK dalībvalstīs ir jāizveido uzraudzības sistēma, lai aprēķinātu, cik transportlīdzekļu, kas reģistrēti to teritorijā, ir aprīkoti ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtām. Tādēļ ir nepieciešams dalībvalstīm nodrošināt atbilstošo aprīkojumu šādas uzraudzības veikšanai.

               (7)

               Tāpēc Direktīva 72/245/EEK ir attiecīgi jāgroza.

               (8)

               Direktīvā 72/245/EEK veiktie grozījumi ietekmē Direktīvu 70/156/EEK. Tāpēc atbilstoši jāgroza minētā direktīva.

               (9)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā progresa ieviešanas komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants

      Direktīvas 72/245/EEK grozījumi

   Direktīvu 72/245/EEK groza šādi:

               1)

               I pielikumā pēc 2.1.12.2. punkta ievieto šādus punktus:

                           “2.1.13.

                           “24 GHz šaura diapazona radariekārtas” nozīmē radaru Komisijas Lēmuma 2005/50/EK (5), 2. panta 2. punkta izpratnē un ievērojot darbības prasības tā paša lēmuma 4. pantā.

                           2.1.14.

                           “79 GHz šaura diapazona radariekārtas” nozīmē radaru Komisijas Lēmuma 2004/545/EK (6) 2. panta b) daļas izpratnē un ievērojot darbības prasības tā paša lēmuma 3. pantā.

               2)

               II A pielikumā pēc 12.2.7. punkta ievieto šādus punktus:

                           “12.7.1.

                           Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).

                           12.7.2.

                           Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 79 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).”

               3)

               III A pielikumā pēc 1.3. punkta ievieto šādus punktus:

                           “1.3.1.

                           Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).

                           1.3.2.

                           Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 79 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).”

         2. pants

      Direktīvas 70/156/EEK grozījumi

   Direktīvu 70/156/EEK groza šādi:

               1)

               I pielikumā pēc 12.6.4. punkta ievieto šādus punktus:

                           “12.7.1.

                           Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).

                           12.7.2.

                           Transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 79 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).”

               2)

               IX pielikumā visu atbilstības sertifikātu (AS) parauga 2. pusē 50. punktu aizstāj ar šādu:
               “50.   Piezīmes

                           50.1.

                           transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).

                           50.2.

                           transportlīdzeklis, kas aprīkots ar 79 GHz šaura diapazona radariekārtu: Jā/Nē (neatbilstošo nosvītrot).

                           50.3.

                           Citas …”.

         3. pants
   Pārejas noteikumi
   1.   Sākot ar 2006. gada 1. jūliju, ja netiek pildītas Direktīvas 72/245/EEK noteiktās prasības saskaņā ar šīs direktīvas grozījumiem, dalībvalstis uz elektromagnētiskās saderības jautājumu pamata:

               a)

               atbilstības sertifikātus, kas pievienoti jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK noteikumiem, minētās direktīvas 7. panta 1. punkta nolūkos uzskata par nederīgiem;

               b)

               var atteikties reģistrēt, pārdot vai sākt lietot jaunus transporta līdzekļus.

         Nemaina jau esošos apstiprinājumus transportlīdzekļiem, kas nav aprīkoti ar 24 GHz vai 79 GHz šaura diapazona radariekārtām.
   2.   Sākot ar 2013. gada 1. jūliju dalībvalstis aizliedz reģistrēt, pārdot vai sākt lietot transporta līdzekļus, kas aprīkoti ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtām.
   3.   Gadījumā, ja Lēmuma 2005/50/EK 2. panta 5. punktā minēto atsauces datumu maina atbilstoši tā paša lēmuma 5. pantam, dalībvalstis pēc norādītā datuma aizliedz reģistrēt, pārdot vai sākt lietot transporta līdzekļus, kas aprīkoti ar 24 GHz šaura diapazona radariekārtām.
   4. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2006. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties ziņo Komisijai par šiem noteikumiem un iesniedz šo noteikumu un šo direktīvu korelāciju tabulu.
   Dalībvalstis šos noteikumus piemēro no 2006. gada 1. jūlija.
   Gadījumos, kad dalībvalstis šos noteikumus pieņem, tajos jāiekļauj norāde uz šo direktīvu vai šādu norādi pievienot noteikumu oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas norādes.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 25. julijā

            Komisijas vārdā —

         Günter VERHEUGEN

            priekšsēdētāja vietnieks

      (1)  OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/104/EK (OV L 337, 13.11.2004., 13. lpp).

      (2)  OV L 152, 6.7.1972., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/104/EK.

      (3)  OV L 241, 13.7.2004., 66. lpp.

      (4)  OV L 21, 25.1.2005., 15. lpp.

      (5)  OV L 21, 25.1.2005., 15. lpp.

      (6)  OV L 241, 13.7.2004., 66. lpp.”


title: Padomes Direktīva 96/62/EK (1996. gada 27. septembris) par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0062

Oficiālais Vēstnesis L 296 , 21/11/1996 Lpp. 0055 - 0063

		Padomes Direktīva 96/62/EK(1996. gada 27. septembris)par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldībuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 130.s pantu 1,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā izklāstīto procedūru [3],tā kā 1992. gadā pieņemtajā Piektajā vides rīcības programmā, kuras vispārējā pieeja apstiprināta 1993. gada 1. februārī pieņemtajā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju Padomes sanāksmes Rezolūcijā 93/C 138/01 [4], paredzēts izdarīt gaisa piesārņojuma jautājumos pieņemto tiesību normu grozījumus; tā kā minētajā programmā ieteikts izvirzīt ilgtermiņa mērķus attiecībā uz gaisa kvalitāti,tā kā vides un veselības aizsardzībai būtu jānovērš vai jāsamazina kaitīgo piesārņojošu vielu koncentrācija gaisā, kā arī jānosaka to radītā gaisa piesārņojuma robežvērtības un/vai trauksmes sliekšņi,tā kā, lai tiktu ņemti vērā ozona piesārņojuma veidošanās mehānismi, šīs robežvērtības un/vai trauksmes sliekšņi var būt jāpapildina vai jāaizstāj ar mērķvērtībām,tā kā robežvērtības, trauksmes sliekšņi un, attiecībā uz ozonu, mērķvērtības un/vai robežvērtības un trauksmes sliekšņi jānosaka, pamatojoties uz šajā jomā strādājošo zinātnes darbinieku starptautisko grupu pētījumu rezultātiem,tā kā Komisijai jāveic pētījumi, lai analizētu dažādu piesārņojošu vielu vai piesārņojuma avotu vienlaicīgas darbības ietekmi, kā arī klimata ietekmi uz šās direktīvas sakarā pētāmo piesārņojošu vielu aktivitāti,tā kā apkārtējā gaisa kvalitāte jānovērtē pēc piesārņojošu vielu koncentrāciju robežvērtībām un/vai trauksmes sliekšņiem, bet ozonam — pēc mērķvērtībām un/vai robežvērtībām, ņemot vērā gaisa piesārņojuma ietekmei pakļauto apdzīvoto vietu un ekosistēmu lielumu, kā arī vidi,tā kā, lai pēc dalībvalstīs izdarītajiem mērījumiem veiktie apkārtējā gaisa kvalitātes novērtējumi būtu salīdzināmi, piesārņojošu vielu koncentrāciju trauksmes sliekšņu, robežvērtību un mērķvērtību noteikšanai būtu jānorāda paraugu ņemšanas vietu skaits un izvietojums, kā arī mērīšanas standartmetodes,tā kā, lai apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai varētu izmantot ne tikai tiešo mērījumu metodes, jānosaka netiešo mērījumu izmantošanas kritēriji un šo metožu precizitāte,tā kā šajā direktīvā noteiktie vispārējie pasākumi jāpapildina ar īpašiem pasākumiem attiecībā uz konkrētām vielām, uz ko tā attiecas,tā kā direktīvā izvirzīto mērķu sasniegšanai šie īpašie pasākumi jāpieņem iespējami drīz,tā kā būtu jāiegūst reprezentatīvi iepriekšēji dati par piesārņojošu vielu koncentrācijas līmeņiem,tā kā vides un veselības aizsardzībai dalībvalstīm jāpieņem lēmumi un jārīkojas gadījumos, kad robežvērtības tiek pārsniegtas, lai konkrētā termiņā tās atkal tiktu ievērotas,tā kā dalībvalstu veiktajos pasākumos jāņem vērā noteikumu prasības par rūpniecisko iekārtu darbību atbilstīgi Kopienas tiesību normām piesārņojuma integrētās novēršanas un samazināšanas jomā gadījumos, uz ko attiecas šīs tiesību normas,tā kā ir vajadzīgs laiks, kamēr šos pasākumus nosaka un tie stājas spēkā, var būt nepieciešams šīm robežvērtībām noteikt pagaidu pielaides,tā kā dalībvalstīs var būt teritorijas, kurās piesārņojuma līmenis ir augstāks par robežvērtību, bet nepārsniedz noteiktās pielaides; tā kā konkrētos termiņos jāpanāk atbilstība noteiktajām robežvērtībām,tā kā dalībvalstīm jāapspriežas gadījumos, kad piesārņojošas vielas koncentrācija pārsniedz vai grasās pārsniegt robežvērtības un noteiktās pielaides summu vai, attiecīgos gadījumos, trauksmes slieksni pēc tam, kad citā dalībvalsti radies ievērojams piesārņojums,tā kā piesārņojuma trauksmes sliekšņu noteikšana, kurus sasniedzot, būtu jāveic drošības pasākumi, dos iespējas ierobežot gaisa piesārņošanas gadījumu kaitīgo ietekmi uz iedzīvotāju veselību,tā kā zonās un aglomerācijās, kurās piesārņojošu vielu koncentrācijas nepārsniedz robežvērtības, dalībvalstīm jācenšas iespējami saglabāt noturīgai attīstībai vajadzīgo apkārtējā gaisa kvalitāti,tā kā saņemto datu apstrādes un salīdzināmības nodrošināšanai tie Komisijai būtu jāiesniedz standarta formā,tā kā plašai un pilnīgai apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanas un pārvaldības politikai jābūt stingri tehniski un zinātniski pamatotai, un tai nepieciešama pastāvīga dalībvalstu viedokļu apmaiņa,tā kā jānovērš nevajadzīga informācijas apjoma palielināšanās, kas dalībvalstīm jānosūta Komisijai; tā kā informācija, ko Komisija vāc, ieviešot šo direktīvu, noder Eiropas Vides aģentūras (EVA) darbam, un šā iemesla dēļ Komisija šo informāciju var nodot tai,tā kā var būt vēlams pielāgot apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai izmantojamos kritērijus un metodes zinātnes un tehnikas attīstībai, kā arī izdot noteikumus par informācijas sniegšanu saskaņā ar šo direktīvu; tā kā šā darba sekmēšanai vajadzētu izveidot procedūru dalībvalstu ciešai sadarbībai ar Komisiju komitejā,tā kā abpusējas informācijas apmaiņas veicināšanai starp dalībvalstīm un EVA, Komisijai ar EVA palīdzību reizi trīs gados jāpublicē ziņojums par apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā,tā kā vielas, uz ko jau attiecas Padomes Direktīva 80/779/EEK (1980. gada 15. jūlijs) par gaisa kvalitātes robežvērtībām un sēra dioksīda un suspendēto daļiņu orientējošām vērtībām [5], Padomes Direktīva 82/884/EEK (1982. gada 3. decembris) par pieļaujamo svina koncentrāciju gaisā [6], Padomes Direktīva 85/203/EEK (1985. gada 7. marts) par gaisa kvalitātes normām attiecībā uz slāpekļa dioksīdu [7] un Padomes Direktīva 92/72/EEK (1992. gada 21. septembris) par ozona radīto gaisa piesārņojumu [8], vajadzētu ietvert novērtējumā vispirms,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķiŠīs direktīvas galvenais mērķis ir noteikt kopējās stratēģijas pamatprincipus, lai:- noteiktu un izvirzītu mērķus attiecībā uz apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā nolūkā nepieļaut, novērst vai samazināt piesārņojuma kaitējumu iedzīvotāju veselībai un videi kopumā,- novērtēt apkārtējā gaisa kvalitāti dalībvalstīs pēc vienotām metodēm un kritērijiem,- iegūt objektīvu informāciju par apkārtējā gaisa kvalitāti un nodrošināt tās pieejamību atklātībā, cita starpā izmantojot trauksmes sliekšņus,- saglabāt gaisa kvalitāti, ja tā ir laba, un to uzlabot citos gadījumos.2. pantsJēdzieniŠajā direktīvā:1) "apkārtējais gaiss" nozīmē troposfēras āra gaisu, neietverot darba vietas;2) "piesārņojoša viela" nozīmē jebkuru vielu, kas cilvēka darbības rezultātā tieši vai netieši tiek ievadīta apkārtējā gaisā un var kaitēt cilvēku veselībai un videi kopumā;3) "līmenis" nozīmē piesārņojošas vielas koncentrāciju apkārtējā gaisā vai tās radītu nogulsnējumu uz virsmas konkrētā laika posmā;4) "novērtējums" nozīmē metodi, pēc kuras mēra, aprēķina, prognozē vai nosaka piesārņojošas vielas līmeni apkārtējā gaisā;5) "robežvērtība" nozīmē uz zinātnisku pētījumu pamata noteiktu līmeni, ko nosaka ar mērķi nepieļaut, novērst vai samazināt piesārņojošas vielas kaitējumu cilvēku veselību un/vai videi kopumā, kas jāsasniedz konkrētā termiņā un ko pēc tam vairs nedrīkst pārsniegt;6) "mērķvērtība" ir piesārņojošas vielas koncentrācija, ko nosaka ar mērķi nepieļaut turpmāku gaisa piesārņojuma kaitējumu cilvēku veselību un/vai videi kopumā ilgākā laikā un kura, ja iespējams, jāpanāk noteiktā termiņā;7) "trauksmes slieksnis" ir gaisa piesārņojuma līmenis, kuru pārsniedzot, piesārņojošas vielas īslaicīga iedarbība apdraud cilvēku veselību, un, kuru sasniedzot, dalībvalstīm jāveic šajā direktīvā noteiktie neatliekamie pasākumi;8) "pielaide" ir procentos izteikta attiecīgās piesārņojuma robežvērtības daļa, par kādu to var pārsniegt, ievērojot šajā direktīvā noteiktos nosacījumus;9) "zona" nozīmē dalībvalsts noteikto savas teritorijas daļu;10) "aglomerācija" nozīmē zonu, kurā iedzīvotāju koncentrācija pārsniedz 250000 iedzīvotāju, vai gadījumos, kad iedzīvotāju skaits ir 250000 vai mazāk, iedzīvotāju blīvums vienā kvadrātkilometrā, pēc kura dalībvalsts nosaka apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanas un pārvaldības vajadzību.3. pantsĪstenošana un pienākumiŠīs direktīvas īstenošanai dalībvalstis norīko atbilstoša līmeņa kompetentās iestādes un organizācijas, kuru pienākums ir:- īstenot šo direktīvu,- novērtēt apkārtējā gaisa kvalitāti,- apstiprināt mērīšanas līdzekļus (metodes, iekārtas, tīklus, laboratorijas),- nodrošināt ar mērīšanas līdzekļiem izdarīto mērījumu precizitāti un pastāvīgi pārbaudīt šo līdzekļu precizitāti, jo īpaši, izmantojot mērījumu kvalitātes iekšējo kontroli, koveic atbilstīgi arī Eiropas kvalitātes nodrošināšanas standartiem,- analizēt novērtēšanas metodes,- dalībvalsts teritorijā koordinēt Komisijas organizētās Kopienas kvalitātes nodrošināšanas programmas.Nosūtot Komisijai pirmajā daļā minēto informāciju, dalībvalstis to dara zināmu atklātībai.4. pantsApkārtējā gaisa piesārņojošu vielu robežvērtību un trauksmes sliekšņu noteikšana1. Par piesārņojošām vielām, kas uzskaitītas I pielikumā, Komisija turpmāk minētajos termiņos iesniedz Padomei priekšlikumus robežvērtību un attiecīgo trauksmes sliekšņu noteikšanai:- 1. līdz 5. piesārņojošai vielai līdz 1996. gada 31. decembrim,- ozonam saskaņā ar Direktīvas 92/72/EEK 8. pantu,- 7. un 8. piesārņojošai vielai līdz 1997. gada 31. decembrim,- 9. līdz 13. piesārņojošai vielai iespējami drīz, bet ne vēlāk kā 1999. gada 31. decembrī.Nosakot robežvērtības un attiecīgi trauksmes sliekšņus, ņem vērā II pielikumā noteiktos faktorus.Priekšlikumos par ozonu ņems vērā šās piesārņojošas vielas īpašos veidošanās mehānismus, un tāpēc tam var noteikt koncentrācijas mērķvērtības un/vai robežvērtības.Gadījumos, kad ir pārsniegta ozonam noteiktā robežvērtība, dalībvalstis informē Komisiju par tās nodrošināšanai veiktajiem pasākumiem. Izmantojot šo informāciju, Komisija izvērtē, vai papildus nav vajadzīgi Kopienas pasākumi, un, ja ir tāda vajadzība, iesniedz priekšlikumus Padomei.Par citām piesārņojošām vielām Komisija iesniedz Padomei priekšlikumus robežvērtību un attiecīgo trauksmes sliekšņu noteikšanai gadījumos, kad zinātnes atklājumu rezultātā, ņemot vērā III pielikumā noteiktos kritērijus, tiek noskaidrots, ka Kopienā jānovērš vai jāsamazina šo piesārņojošu vielu kaitējums cilvēku veselību un/vai videi kopumā.2. Komisijas pienākums ir, ņemot vērā jaunākos zinātniskos un pētniecības datus attiecīgajās epidemioloģijas un ekoloģijas nozarēs, kā arī jaunākos metroloģijas sasniegumus, no jauna izskatīt elementus, pēc kuriem nosaka 1. punktā minētās robežvērtības un trauksmes sliekšņus.3. Robežvērtību un trauksmes sliekšņu noteikšanai izstrādā kritērijus un paņēmienus:a) mērījumiem, ko izmanto, izpildot 1. punktā minētos tiesību aktus:- paraugu ņemšanas vietu noteikšanai,- paraugu ņemšanas vietu minimālā skaita noteikšanai,- mērīšanas un paraugu ņemšanas standartmetožu izvēlei,b) citām apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai izmantojamām metodēm, jo īpaši modelēšanai:- telpiskam izvietojumam modelēšanai un objektīvām novērtēšanas metodēm,- modelēšanas standartmetodēm.Šos kritērijus un paņēmienus nosaka katrai piesārņojošai vielai atsevišķi, atbilstoši aglomerāciju lielumam vai piesārņojuma līmenim kontrolējamajās zonās.4. Nosakot robežvērtības un apkārtējā gaisa kvalitātes uzlabošanas pasākumu ieviešanas termiņus, Komisija, ņemot vērā attiecīgā piesārņojuma faktisko līmeni, var noteikt arī pagaidu pielaides tā robežvērtībai.Ievērojot katram piesārņojuma veidam noteikto procedūru, šo pielaidi samazina tā, lai piesārņojums samazinātos līdz robežvērtībai ne vēlāk kā termiņā, ko visām piesārņojošām vielām nosaka vienlaicīgi ar attiecīgo robežvērtību.5. Saskaņā ar Līgumu Padome pieņem 1. punktā noteiktos tiesību aktus, ievērojot 3. un 4. punkta noteikumus.6. Ja dalībvalsts pieņem stingrākus pasākumus par 5. punktā minētajiem, tā par šiem pasākumiem paziņo Komisijai.7. Gadījumos, kad dalībvalsts paredz noteikt robežvērtības vai trauksmes sliekšņus I pielikumā neminētām piesārņojošām vielām, uz kurām neattiecas Kopienas tiesību akti par apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā, tā par savu nodomu laikus informē Komisiju. Komisijai laikus jāsniedz atbilde uz jautājumu par Kopienas pasākumu vajadzību, ievērojot III pielikumā noteiktos kritērijus.5. pantsApkārtējā gaisa kvalitātes iepriekšēja novērtēšanaDalībvalstis, kurām nav piesārņojošu vielu līmeņu reprezentatīvu mērījumu visās zonās un aglomerācijās, veic reprezentatīvus mērījumus, pētījumus vai novērtējumus, lai iegūtu 4. panta 1. punktā minēto tiesību normu ieviešanai vajadzīgos datus.6. pantsApkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšana1. Pēc robežvērtību un trauksmes sliekšņu noteikšanas visā dalībvalstu teritorijā novērtē apkārtējā gaisa kvalitāti saskaņā ar šā panta noteikumiem.2. Saskaņā ar 4. panta 3. punktā minētajiem kritērijiem un attiecībā uz konkrētām piesārņojošām vielām, ievērojot 4. panta 3. punkta noteikumus, mērījumi obligāti izdarāmi šādās zonās:- aglomerācijās, kas noteiktas 2. panta 10. punktā,- zonās, kurās koncentrācija ir starp noteikto robežvērtību un 3. punktā noteikto līmeni, un- citās zonās, kurās piesārņojuma līmenis pārsniedz robežvērtības.Adekvātas informācijas iegūšanai par apkārtējā gaisa kvalitāti papildus noteiktajiem pasākumiem var veikt modelēšanu.3. Apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanai mērījumus un modelēšanu var apvienot gadījumos, kad reprezentatīvā periodā koncentrācija ir zemāka par līmeni, kas ir zemāks par attiecīgo robežvērtību, ko nosaka saskaņā ar 4. panta 5. punktā minētajiem noteikumiem.4. Ja līmenis ir zemāks par atbilstīgi 4. panta 5. punktam nosakāmo, līmeņa noteikšanai var izmantot arī tikai modelēšanu vai objektīvus novērtēšanas paņēmienus. Šis noteikums neattiecas uz aglomerācijām gadījumos, kad piesārņojuma trauksmes slieksnis noteikts saskaņā ar 4. panta 5. punktu.5. Gadījumos, kad jāveic mērījumi, tos noteiktās vietās izdara nepārtraukti vai izlases veidā; faktiskā piesārņojuma līmeņa noteikšanai jābūt pietiekami lielam mērījumu skaitam.7. pantsApkārtējā gaisa kvalitātes uzlabošanaVispārīgas prasības1. Dalībvalstis veic robežvērtību ievērošanas nodrošināšanai vajadzīgos pasākumus.2. Pasākumi, ko veic šajā direktīvā izvirzīto mērķu sasniegšanai:a) ņem vērā gaisa, ūdens un augsnes aizsardzības integrēto pieeju;b) nav pretrunā Kopienas tiesību aktiem par darbinieku drošību un veselības aizsardzību darba vietā;c) būtiski nelabvēlīgi neietekmē vidi citās dalībvalstīs.3. Dalībvalstis izstrādā rīcības plānus, kur gadījumiem, kad pastāv robežvērtību un/vai trauksmes sliekšņu pārsniegšanas risks, paredz īstermiņa pasākumus šā riska un šādu notikumu varbūtējā ilguma samazināšanai. Šajos plānos katrā konkrētā gadījumā var paredzēt ierobežot un vajadzības gadījumos pārtraukt darbības, ieskaitot mehānisko transportlīdzekļu satiksmi, kas izraisa robežvērtību pārsniegšanu.8. pantsPasākumi zonās, kurās piesārņojuma līmenis pārsniedz robežvērtību1. Dalībvalstis sastāda zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās viena vai vairāku piesārņojošu vielu koncentrācija pārsniedz robežvērtības un pielaides summu.Ja kādai piesārņojošai vielai pielaide nav noteikta, zonas un aglomerācijas, kurās tās radītais piesārņojums pārsniedz noteikto robežvērtību, pielīdzina šā punkta pirmajā daļā minētajām zonām un aglomerācijām un uz tām attiecas 3., 4. un 5. punkta noteikumi.2. Dalībvalstis sastāda zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās viena vai vairāku piesārņojošu vielu radītais piesārņojums pārsniedz robežvērtību, bet ir mazāks par robežvērtības un pielaides summu.3. Šā panta 1. punktā minētajās zonās un aglomerācijās dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek izstrādāts un īstenots plāns vai programma piesārņojuma samazināšanai līdz robežvērtībai noteiktā termiņā.Minētais plāns vai programma jānodod atklātībai, un tajā obligāti jābūt vismaz IV pielikumā uzskaitītajai informācijai.4. Šā panta 1. punktā minētajās zonās un aglomerācijās, kurās robežvērtības pārsniedz vairākas piesārņojošas vielas, dalībvalstis izstrādā vienotu plānu šo vielu radītā piesārņojuma samazināšanai.5. Komisija regulāri pārbauda to plānu vai programmu īstenošanu, kas iesniegti saskaņā ar 3. punktu, novērtējot to izpildes gaitu un gaisa piesārņojuma līmeņa izmaiņu tendences.6. Gadījumos, kad kāda no piesārņojošām vielām pārsniedz vai grasās pārsniegt robežvērtības un pielaides summu vai respektīvi trauksmes slieksni pēc būtiska piesārņojuma, kas radies citā dalībvalstī, attiecīgās dalībvalstis apspriežas par iespējamo risinājumu. Šādā apspriešanā var piedalīties arī Komisija.9. pantsPrasības zonās, kur piesārņojuma līmenis ir zemāks nekā robežvērtībaDalībvalstis sastāda zonu un aglomerāciju sarakstu, kurās piesārņojuma līmenis ir zemāks nekā robežvērtības.Dalībvalstis šajās zonās un aglomerācijās notur piesārņojumu līmenī, kas iekļaujas robežvērtībā, un cenšas saglabāt noturīgai attīstībai atbilstīgu apkārtējā gaisa kvalitāti.10. pantsTrauksmes sliekšņu pārsniegšanas gadījumā veicamie pasākumiJa tiek pārsniegts piesārņojuma līmeņa trauksmes slieksnis, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus sabiedrības informēšanai (piemēram, pa radio, televīziju vai preses izdevumos). Dalībvalstis arī nosūta Komisijai provizorisku informāciju par reģistrēto piesārņojuma līmeni un piesārņojuma gadījuma (vai gadījumu) ilgumu ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc notikuma. Nosakot trauksmes sliekšņus, sastāda to datu sarakstu, par ko jāinformē sabiedrība.11. pantsInformācijas sniegšana un ziņojumiKad Padome pieņēmusi pirmo 4. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā minēto priekšlikumu:1. Dalībvalstis paziņo Komisijai 3. pantā minētās kompetentās iestādes, laboratorijas un organizācijas, una) attiecībā uz zonām, kas minētas 8. panta 1. punktā:(i) informē par gadījumiem, kad pārsniegta robežvērtības un pielaides summa, laiku vai laikposmu, kad novērots šāds piesārņojums, un tā reģistrētās vērtības deviņu mēnešu laikā kopš gada beigām.Gadījumos, kad attiecīgajai piesārņojošai vielai pielaide nav noteikta, zonas un aglomerācijas, kur tās radītais piesārņojums pārsniedz robežvērtību, pielīdzina pirmajā daļā minētajām zonām un aglomerācijām;(ii) informē Komisiju par katra reģistrētā gadījuma cēloņiem deviņu mēnešu laikā no gada beigām;(iii) nosūta Komisijai 8. panta 3. punktā minētos plānus vai programmas ne vēlāk kā divu gadu laikā pēc tā gada beigām, kurā piesārņojums novērots;(iv) reizi trīs gados informē Komisiju par plāna vai programmas izpildes gaitu;b) katru gadu ne vēlāk kā deviņu mēnešu laikā pēc gada beigām nosūta Komisijai 8. panta 1. un 2. punktā un 9. pantā minēto zonu un aglomerāciju sarakstu;c) reizi trīs gados nosūta Komisijai informāciju nozares pārskatā, kas minēts 4. pantā Padomes Direktīvā 91/692/EEK (1991. gada 23. decembris), ar ko standartizē un racionalizē ziņojumus par to, kā īsteno dažas direktīvas, kas attiecas uz vidi [9], un ne vēlāk kā deviņu mēnešu laikā pēc kārtējo trīs gadu perioda beigām — apkopotu informāciju par novērotajiem vai noteiktajiem piesārņojuma līmeņiem 8. un 9. pantā minētajās zonās un aglomerācijās;d) informē Komisiju par 5. pantā noteiktās apkārtējā gaisa kvalitātes provizoriskas novērtēšanas metodēm.2. Komisija publicē:a) katru gadu — 8. panta 1. punktā minēto zonu un aglomerāciju sarakstu;b) reizi trīs gados — ziņojumu par apkārtējā gaisa kvalitāti Kopienā.Šajā ziņojumā apkopotā veidā sniedz informāciju, kas saņemta, izmantojot Komisijas un dalībvalstu informācijas apmaiņas sistēmu.3. Komisija 2. punkta b) apakšpunktā minētā ziņojuma projekta sastādīšanai vajadzības gadījumā izmantos Eiropas Vides aģentūras ekspertīzi.12. pantsKomiteja un tās funkcijas1. Grozījumus, kas vajadzīgi 4. panta 2. punktā minēto kritēriju un paņēmienu pielāgošanai zinātnes un tehnikas attīstībai, kā arī detalizētus noteikumus par informācijas nosūtīšanu saskaņā ar 11. pantu, kā arī citu uzdevumu veikšanai, kas noteikti 4. panta 3. punktā, pieņem saskaņā ar šā panta 2. punktā noteikto procedūru.Šāda pielāgošana nedrīkst tieši vai netieši mainīt piesārņojuma robežvērtības vai trauksmes sliekšņus.2. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota no dalībvalstu pārstāvjiem un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai priekšlikumus par veicamo pasākumu projektu. Komiteja par priekšlikumiem sniedz atzinumu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā paredzēts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsu skaitu komitejā aprēķina minētajā pantā noteiktajā kārtībā. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās.Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie saskan ar komitejas atzinumu.Ja paredzētie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu vai atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar balsu kvalificētu vairākumu.Ja trīs mēnešu laikā pēc jautājuma iesniegšanas Padomei tā nav pieņēmusi lēmumu, paredzētos pasākumus pieņem Komisija.13. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie akti un administratīvie noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais 18 mēnešu laikā pēc tās stāšanās spēkā attiecībā uz 1. līdz 4. panta, 12. panta un I, II, III un IV pielikuma noteikumiem, un attiecībā uz pārējo pantu noteikumiem — ne vēlāk par dienu, kad piemēro 4. panta 5. punktu.Nosakot šos pasākumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka šādas atsauces izdarīšanas kārtību.2. Dalībvalstis iepazīstina Komisiju ar galvenajām tiesību normām, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.14. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.15. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 27. septembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Lowry[1] OV C 216, 6.8.1994., 4. lpp.[2] OV C 110, 2.5.1995., 5. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 16. jūnija atzinums (OV C 166, 3.7.1995., 173. lpp.), Padomes 1995. gada 30. novembra kopēja nostāja (OV C 59, 28.2.1996., 24. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 22. maija lēmums (OV C 166, 10.6.1996., 63. lpp.).[4] OV C 138, 17.5.1993., 1. lpp.[5] OV L 229, 30.8.1980., 30. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK (OV L 377, 31.12.1991., 48. lpp.).[6] OV L 378, 31.12.1982., 15. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK.[7] OV L 87, 27.3.1985., 1. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/692/EEK.[8] OV L 297, 13.10.1992., 1. lpp.[9] OV L 377, 31.12.1991., 48. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPIESĀRŅOJOŠAS VIELAS, KO APLŪKO APKĀRTĒJĀ GAISA KVALITĀTES NOVĒRTĒŠANĀ UN PĀRVALDĪBĀI. Piesārņojošas vielas, kas jāpēta sākotnējā posmā, ieskaitot piesārņojošas vielas, uz ko attiecas jau pieņemtās direktīvas par apkārtējā gaisa kvalitāti1. Sēra dioksīds2. Slāpekļa dioksīds3. Sīkas daļiņas, piemēram, kvēpi (ar daļiņu izmēru līdz 10 μm)4. Daļiņas, kas pacēlušās gaisā5. Svins6. OzonsII. Citas gaisa piesārņojošas vielas7. Benzols8. Oglekļa oksīds9. Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži10. Kadmijs11. Arsēns12. Niķelis13. Dzīvsudrabs--------------------------------------------------II PIELIKUMSFAKTORI, KAS JĀŅEM VĒRĀ, NOSAKOT PIESĀRŅOJUMA ROBEŽVĒRTĪBAS UN TRAUKSMES SLIEKŠŅUSNosakot piesārņojuma robežvērtības un attiecīgi trauksmes sliekšņus, var tikt ņemti vērā šādi faktori:- apdraudētās iedzīvotāju daļas, jo īpaši jutīgākās apakšgrupas,- klimatiskie apstākļi,- floras un faunas un dzīvotņu jutība,- piesārņojuma apdraudētais vēstures mantojums,- ekonomiskā un tehniskā pamatotība,- piesārņojošu vielu pārnese lielā attālumā, tostarp sekundāro piesārņojošu vielu, ieskaitot ozonu.--------------------------------------------------III PIELIKUMSVISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI PAR APLŪKOJAMO GAISA PIESĀRŅOJOŠU VIELU ATLASI1. Kaitējumu varbūtība, smagums un biežums; attiecībā uz cilvēku veselību un vidi kopumā īpaša vērība jāveltī kaitējuma neatgriezeniskumam.2. Piesārņojošas vielas visuresamība un augsta koncentrācija atmosfērā.3. Pārveidošanās vidē vai metaboliskas pārmaiņas, jo tā rezultātā var veidoties augsti toksiskas ķīmiskās vielas.4. Noturība vidē, īpaši, ja piesārņojoša viela bioloģiski nesadalās un var uzkrāties cilvēka organismā, vidē vai barības ķēdēs.5. Piesārņojošas vielas ietekme:- tās iedarbībai pakļauto apdzīvoto vietu, dzīvu būtņu resursu un ekosistēmu lielums,- īpaši jutīgu mērķu pastāvēšana attiecīgajā zonā.6. Var izmanto arī riska novērtēšanas metodes.Atlasot piesārņojošas vielas, jāņem vērā Direktīvā 67/548/EEK [1] un tās turpmākajos grozījumos noteiktie attiecīgie bīstamības kritēriji.[1] OV 196, 16.8.1967., 1./670. lpp. Direktīvā pēdējie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 91/632/EEK (OV L 338, 10.12.1991., 23. lpp.)--------------------------------------------------IV PIELIKUMSINFORMĀCIJA, KAS IEKĻAUJAMA APKĀRTĒJĀ GAISA KVALITĀTES UZLABOŠANAS VIETĒJĀS, REĢIONĀLAJĀS VAI VALSTU PROGRAMMĀSSaskaņā ar 8. panta 3. punktu sniedzamā informācija1. Pārmērīga piesārņojuma lokalizācija- apgabals- pilsēta (karte)- mērījumu stacija (karte, ģeogrāfiskās koordinātes).2. Vispārīga informācija- zonas veids (pilsēta, rūpnieciska vai lauku teritorija)- piesārņotās teritorijas aptuvenā platība (km2), un piesārņojuma apdraudēto iedzīvotāju skaits- klimatiskie dati- attiecīgie topogrāfiskie dati- pietiekama informācija par mērķiem, kam zonā vajadzīga aizsardzība.3. Atbildīgās iestādesPar gaisa kvalitātes uzlabošanas plānu izstrādāšanu un īstenošanu atbildīgo personu vārdi vai nosaukumi un adreses.4. Piesārņojuma veids un novērtējums- agrākos gados novērotās koncentrācijas (pirms gaisa kvalitātes uzlabošanas pasākumu īstenošanas)- kopš projekta sākuma izmērītās koncentrācijas- novērtēšanai izmantotās metodes.5. Piesārņojuma izcelsme- galveno piesārņojuma avotu saraksts (karte)- šo avotu kopējās emisijas apjoms (t/gadā)- informācija par piesārņojumu, kas pārnests no citiem apgabaliem.6. Situācijas analīze- ziņas par piesārņojuma līmeņa pārsniegšanu izraisītājiem faktoriem (pārnese, ieskaitot pārrobežu pārnesi, piesārņojuma veidošanās)- ziņas par gaisa kvalitātes uzlabošanas iespējamajiem pasākumiem.7. Ziņas par pasākumiem vai projektiem gaisa kvalitātes uzlabošanai, kas pieņemti vai īstenoti pirms šīs direktīvas spēkā stāšanās, t.i.,- vietējiem, reģionāliem, valsts un starptautiskiem pasākumiem,- šo pasākumu rezultātu novērtējums.8. Ziņas par pasākumiem vai projektiem, kas piesārņojuma samazināšanai pieņemti pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās- visu projektā noteikto pasākumu uzskaitījums un apraksts- ieviešanas grafiks- gaisa kvalitātes uzlabošanās plānotais novērtējums un šo mērķu sasniegšanai paredzētais laiks9. Ziņas par plānotajiem vai pētāmajiem ilgtermiņa pasākumiem vai projektiem10. Publikāciju, dokumentu, darbu u.c. saraksts, kas papildina šajā pielikumā prasīto informāciju--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1977. gada 21. decembris), ar ko groza Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0315

Oficiālais Vēstnesis L 081 , 28/03/1978 Lpp. 0001 - 0002 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0056  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0041  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0056  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0103  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0103

		Padomes Direktīva(1977. gada 21. decembris),ar ko groza Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu(78/315/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā dažus transportlīdzekļu mezglus un detaļas, kas veido vienotu tehnisku vienību, jau laiž tirgū gan atsevišķi, gan pēc uzstādīšanas transportlīdzeklim; tā kā, ciktāl pastāv iespēja pārbaudīt šos mezglus vai detaļas pirms to uzstādīšanas transportlīdzeklim, to brīvo apriti var atvieglot, ieviešot EEK tipa apstiprināšanu arī šīm atsevišķajām tehniskajām vienībām;tā kā tāpēc būtu vēlams nekavējoties papildināt Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [3], ieviešot tipa apstiprināšanu, neierobežojot citus šīs direktīvas grozījumus, jo īpaši tos, kas iekļauti Komisijas 1977. gada 5. janvāra priekšlikumā;tā kā, atsevišķo tehnisko vienību EEK tipa apstiprināšana pirms to uzstādīšanas transportlīdzeklī atvieglo mehāniskā transportlīdzekļa tipa apstiprināšanas norisi, jo novērš dažu pārbaužu atkārtošanos, veicot tipa apstiprināšanu; tā kā, piešķirot EEK tipa apstiprinājumu atsevišķām tehniskām vienībām, jābūt iespējai noteikt to lietošanas ierobežojumus un/vai uzstādīšanas nosacījumus;tā kā vienmēr jāpastāv iespējai pielāgot atsevišķās direktīvas tehnikas attīstībai atsevišķo tehnisko vienību ražošanā; tā kā šim nolūkam ir piemērota Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā noteiktā procedūra,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPēc 9. panta pievieno šādu 9.a pantu:"9.a pants1. Ja atsevišķās direktīvas skaidri paredz šādu rīcību, EEK tipa apstiprinājumu var piešķirt arī mezglu tipiem vai transportlīdzekļu daļām, kas veido atsevišķu tehnisku vienību.2. Ja apstiprināmā atsevišķā tehniskā vienība pilda savu funkciju vai tai piemīt specifiskas pazīmes tikai saistībā ar citām transportlīdzekļa detaļām un šā iemesla dēļ vienas vai vairāku prasību izpildi var pārbaudīt tikai tad, ja apstiprināmā atsevišķā tehniskā vienība darbojas saistībā ar citām, īstām vai modelētām, transportlīdzekļa detaļām, ir attiecīgi jāierobežo atsevišķās tehniskās vienības EEK tipa apstiprinājuma darbības joma. Tādā gadījumā atsevišķas tehniskas vienības EEK tipa apstiprinājuma sertifikātā ietver visus tās izmantošanas ierobežojumus un norāda tās uzstādīšanas nosacījumus. Šo ierobežojumu un nosacījumu ievērošanu pārbauda, veicot transportlīdzekļa EEK tipa apstiprināšanu.3. Līdzīgi piemēro 3. līdz 9. un 14. pantu.Atsevišķai tehniskai vienībai saskaņā ar šo pantu piešķirtā EEK tipa apstiprinājuma saņēmēja pienākums tomēr ir ne tikai aizpildīt 5. panta 2. punktā paredzēto sertifikātu, bet arī piestiprināt katrai saražotai vienībai, kas atbilst apstiprinātajam tipam, tirdzniecības vai preču zīmi, tipa apzīmējumu un, ja to paredz atsevišķā direktīva, tipa apstiprinājuma numuru."2. pantsRegulas 11. pantam pievieno šādu daļu:"Šo procedūru piemēro arī gadījumā, lai ieviestu atsevišķajās direktīvās noteikumus attiecībā uz atsevišķo tehnisko vienību EEK tipa apstiprināšanu."3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai panāktu šīs direktīvas prasību izpildi 18 mēnešu laikā pēc tās paziņošanas, un tās par to nekavējoties informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, paziņo Komisijai.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1977. gada 21. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Chabert[1] OV C 118, 16.5.1977., 29. lpp.[2] OV C 114, 11.5.1977., 1. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/72/ES ( 2011. gada 14. septembris ), ar ko groza Direktīvu 2000/25/EK attiecībā uz noteikumiem par traktoriem, kurus laiž tirgū saskaņā ar elastības shēmu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               23.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 246/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/72/ES
   (2011. gada 14. septembris),
   ar ko groza Direktīvu 2000/25/EK attiecībā uz noteikumiem par traktoriem, kurus laiž tirgū saskaņā ar elastības shēmu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/25/EK (2000. gada 22. maijs), ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem (3), regulē izplūdes gāzu emisiju no dzinējiem, kas uzstādīti lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros, lai nodrošinātu cilvēku veselības un vides labāku aizsardzību. Direktīvā 2000/25/EK bija paredzēts, ka emisiju robežvērtības, ko 2010. gadā piemēroja vairākuma kompresijaizdedzes motoru tipa apstiprināšanā un ko dēvē par III A posma robežvērtībām, ir jāaizstāj ar stingrākām III B posma robežvērtībām, kas attiecībā uz laišanu tirgū pakāpeniski stāsies spēkā no 2011. gada 1. janvāra un attiecībā uz minēto motoru tipa apstiprinājumu – no 2010. gada 1. janvāra. IV posms ar stingrākām emisiju robežvērtībām nekā III B posmā attiecībā uz minēto motoru tipa apstiprinājumu pakāpeniski stāsies spēkā no 2013. gada 1. janvāra un attiecībā uz laišanu tirgū – no 2014. gada 1. janvāra.

               (2)

               Pāreja uz III B posmu saistīta ar pakāpenisku tehnoloģijas nomaiņu, kam nepieciešamas ievērojamas īstenošanas izmaksas, lai pārveidotu motoru konstrukciju un izstrādātu sarežģītus tehniskus risinājumus. Tomēr pašreizējai globālai finanšu un ekonomikas krīzei vai jebkādai citai ekonomikas lejupslīdei nevajadzētu novest pie vides standartu pazemināšanās. Tādēļ šī Direktīvas 2000/25/EK pārskatīšana būtu jāuzskata par izņēmumu. Turklāt ieguldījumi videi draudzīgās tehnoloģijās ir svarīgi, lai veicinātu izaugsmi, darba vietu radīšanu un veselības nodrošināšanu nākotnē.

               (3)

               Ar Direktīvu 2000/25/EK izveido elastības shēmu, lai ļautu traktoru ražotājiem noteiktā posmā iepirkt ierobežotu skaitu motoru, kas neatbilst emisiju robežvērtībām, kuras piemēro minētajā posmā, bet kas ir apstiprināti saskaņā ar tā emisiju robežvērtību posma prasībām, kas ir tieši pirms piemērojamā posma.

               (4)

               Kopš 2005. gada Direktīvā 2000/25/EK ir bijis paredzēts pārbaudīt, vai III B un IV posma emisiju robežvērtībām būtu jāpiemēro papildu elastība. Lai rūpniecības nozarei sniegtu pagaidu atvieglojumu pārejai uz nākamo posmu, jāpielāgo elastības shēmas piemērošanas nosacījumi.

               (5)

               III B posmā to traktoru skaitam, kurus laiž tirgū un nodod ekspluatācijā, katrā motoru kategorijā nevajadzētu pārsniegt 40 % no tādu traktoru skaita, ko traktoru ražotājs laidis tirgū minētajā motoru kategorijā. Turklāt attiecīgi būtu jāpielāgo alternatīvā iespēja atļaut laist tirgū un nodot ekspluatācijā noteiktu traktoru skaitu saskaņā ar elastības shēmu.

               (6)

               Traktoru ražotājiem, uz kuriem attiecas šīs direktīvas darbības joma, vajadzētu gūt labumu no Eiropas finansiālā atbalsta programmām vai jebkādām atbilstīgām atbalsta programmām dalībvalstīs. Minētajās atbalsta programmās var piešķirt prioritāti projektiem, kuros izmantotas labākās pieejamās tehnoloģijas ar augstākajiem emisiju standartiem.

               (7)

               Tādēļ atbilstīgi būtu jāgroza Direktīva 2000/25/EK.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi atspoguļo pagaidu grūtības, ar ko sastopas nozare. Šo pasākumu piemērošana kā tāda būtu jāierobežo ar III B posma laiku.

               (9)

               Pašreizējās emisiju robežvērtības būtu jānosaka stingrākas, tostarp attiecībā uz īpaši smalkām kvēpu daļiņām, turpmākajos tiesību aktos ieviešot daļiņu skaita kritēriju, ja tas pamatots ar attiecīgu ietekmes novērtējumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 2000/25/EK
   Ar šo Direktīvu 2000/25/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 1. pantā pievieno šādus ievilkumus:

                           “—

                           “elastības shēma” ir atbrīvojuma procedūra, ar kuru dalībvalsts atļauj laist tirgū un nodot ekspluatācijā ierobežotu skaitu traktoru saskaņā ar 3.a pantā noteiktajām prasībām,

                           —

                           “motoru kategorija” ir motoru klasifikācija, kuru veido jaudas diapazons un attiecīgā posma izplūdes emisiju robežvērtību prasības,

                           —

                           “darīt pieejamu tirgū” nozīmē par samaksu vai bez maksas piegādāt traktoru vai motoru izplatīšanai vai izmantošanai Savienības tirgū, veicot komercdarbību,

                           —

                           “laist tirgū” nozīmē traktoru vai motoru pirmoreiz darīt pieejamu tirgū,

                           —

                           “nodošana ekspluatācijā” ir traktora vai motora pirmā lietošana Savienībā tam paredzētajā nolūkā. Dienu, kad to reģistrē, ja vajadzīgs, vai laiž tirgū, uzskata par ekspluatācijā nodošanas dienu.”;

               2)

               direktīvas 3.a pantu aizstāj ar šādu:
               “3.a pants
               Elastības shēma
               Atkāpjoties no 3. panta 1. un 2. punkta, dalībvalstis paredz, ka pēc traktora ražotāja lūguma un ar nosacījumu, ka apstiprinātāja iestāde ir piešķīrusi atbilstīgo atļauju laišanai tirgū saskaņā ar IV pielikumā noteiktajām procedūrām, var nodot ekspluatācijā ierobežotu skaitu traktoru, kas aprīkoti ar motoriem, kuri apstiprināti saskaņā ar tā emisiju robežvērtību posma prasībām, kas ir tieši pirms piemērojamā posma.
               Elastības shēmu sāk piemērot, kad attiecīgā posma prasības kļūst piemērojamas, un to piemēro tikpat ilgi, cik ilgst attiecīgais posms. Elastības shēmu, kas noteikta IV pielikuma 1.2. punktā, tomēr ierobežo ar III B posma laiku vai trim gadiem, ja neseko nākamais posms.”;

               3)

               IV pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.

         2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 24. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai šo noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmu Komisijai to dalībvalsts aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2011. gada 14. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  OV C 107, 6.4.2011., 26. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2011. gada 23. jūnija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2011. gada 19. jūlija lēmums.

      (3)  OV L 173, 12.7.2000., 1. lpp.

      PIELIKUMS

            “IV PIELIKUMS

               NOTEIKUMI PAR TRAKTORIEM UN MOTORIEM, KO LAIŽ TIRGŪ SASKAŅĀ AR 3.a PANTĀ NOTEIKTO ELASTĪBAS SHĒMU

            1.   TRAKTORU RAŽOTĀJU RĪCĪBA

                        1.1.

                        Izņemot III B posmā, traktoru ražotājs, kas vēlas izmantot elastības shēmu, apstiprinātājai iestādei lūdz atļauju laist tirgū traktorus saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem, kas paredzēti šajā pielikumā. Traktoru skaits nedrīkst pārsniegt 1.1.1. un 1.1.2. punktā noteikto maksimumu. Traktori atbilst 3.a pantā minētajām prasībām.

                        1.1.1.

                        Traktoru skaits, ko laiž tirgū saskaņā ar elastības shēmu, nevienā motoru kategorijā nepārsniedz 20 % no traktoru ražotāja to gada laikā tirgū laisto traktoru skaita, kuriem ir attiecīgās kategorijas motori (ko aprēķina kā pēdējo piecu gadu pārdošanas apjoma vidējo rādītāju Savienības tirgū). Ja traktoru ražotājs ir tirgojis traktorus Savienībā mazāk nekā piecus gadus, vidējo rādītāju aprēķina, pamatojoties uz faktisko laikposmu, kurā traktoru ražotājs ir tirgojis traktorus Savienībā.

                        1.1.2.

                        Alternatīva iespēja 1.1.1. punktā minētajai ir tāda, ka to traktoru skaits, kas laisti tirgū saskaņā ar elastības shēmu, katrā jaudas diapazonā nepārsniedz šādu maksimumu:

                                    Motoru jaudas diapazons
                                    P (kW)

                                    Traktoru skaits

                                    19 ≤ P < 37

                                    200

                                    37 ≤ P < 75

                                    150

                                    75 ≤ P < 130

                                    100

                                    130 ≤ P ≤ 560

                                    50

                        1.2.

                        III B posmā traktoru ražotājs, kas vēlas izmantot elastības shēmu, apstiprinātājai iestādei lūdz atļauju laist tirgū traktorus saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem, kas paredzēti šajā pielikumā. Traktoru skaits nedrīkst pārsniegt 1.2.1. un 1.2.2. punktā noteikto maksimumu. Motori atbilst 3.a pantā minētajām prasībām.

                        1.2.1.

                        Traktoru skaits, ko laiž tirgū saskaņā ar elastības shēmu, nevienā motoru kategorijā nepārsniedz 40 % no traktoru ražotāja to gada laikā tirgū laisto traktoru skaita, kuriem ir attiecīgās kategorijas motori (ko aprēķina kā pēdējo piecu gadu pārdošanas apjoma vidējo rādītāju Savienības tirgū). Ja traktoru ražotājs ir tirgojis traktorus Savienībā mazāk nekā piecus gadus, vidējo rādītāju aprēķina, pamatojoties uz faktisko laikposmu, kurā traktoru ražotājs ir tirgojis traktorus Savienībā.

                        1.2.2.

                        Alternatīva iespēja 1.2.1. punktā minētajai ir tāda, ka to traktoru skaits, kas laisti tirgū saskaņā ar elastības shēmu, katrā jaudas diapazonā nepārsniedz šādu maksimumu:

                                    Motoru jaudas diapazons
                                    P (kW)

                                    Traktoru skaits

                                    37 ≤ P < 56

                                    200

                                    56 ≤ P < 75

                                    175

                                    75 ≤ P < 130

                                    250

                                    130 ≤ P ≤ 560

                                    125

                        1.3.

                        Traktoru ražotājs pieteikumā apstiprinātājai iestādei iekļauj šādu informāciju:

                                    a)

                                    marķējuma paraugu, kas piestiprināms katram traktoram, kuram uzstādīs saskaņā ar elastības shēmu tirgū laistu motoru. Uz marķējuma ir šāds teksts: “TRAKTORA NR. … (traktoru secībā) NO … (kopējais traktoru skaits attiecīgajā jaudas diapazonā) AR MOTORA NR. … UN TIPA APSTIPRINĀJUMA (Direktīva 2000/25/EK) NR. …”; un

                                    b)

                                    papildu marķējuma paraugu, kas jāpiestiprina motoram, uz kura ir 2.2. punktā minētais teksts.

                        1.4.

                        Traktoru ražotājs savai apstiprinātājai iestādei sniedz jebkuru nepieciešamo informāciju, kas saistīta ar elastības shēmas īstenošanu un ko apstiprinātāja iestāde var pieprasīt lēmuma pieņemšanai.

                        1.5.

                        Traktoru ražotājs reizi sešos mēnešos iesniedz apstiprinātājām iestādēm katrā dalībvalstī, kur attiecīgais traktors ir laists tirgū, ziņojumu par to elastības shēmu īstenošanu, ko viņš izmanto. Ziņojumā iekļauj kumulatīvus datus par traktoru skaitu, kas laisti tirgū saskaņā ar elastības shēmu, motoru un traktoru sērijas numurus un dalībvalstis, kurās traktors nodots ekspluatācijā. Šo procedūru bez jebkādiem izņēmumiem turpina, kamēr turpinās elastības shēma.

                  2.   MOTORU RAŽOTĀJA RĪCĪBA

                        2.1.

                        Motoru ražotājs var saskaņā ar elastības shēmu laist tirgū motorus, kuri apstiprināti saskaņā ar šā pielikuma 1. un 3. iedaļu.

                        2.2.

                        Motoru ražotājs minētos motorus marķē ar šādu tekstu: “Motors laists tirgū saskaņā ar elastības shēmu” saskaņā ar I pielikuma 5. iedaļā minētajām prasībām.

                  3.   APSTIPRINĀTĀJAS IESTĀDES RĪCĪBA
            Apstiprinātāja iestāde izvērtē pieprasījumu piešķirt atļauju izmantot elastības shēmu un tam pievienotos dokumentus. Rezultātā tā darīs zināmu traktoru ražotājam savu lēmumu ļaut vai neļaut izmantot elastības shēmu, kā prasīts.”