title: Komisijas Direktīva 2005/6/EK (2005. gada 26. janvāris), ar ko groza Direktīvu 71/250/EEK attiecībā uz Direktīvā 2002/32/EK paredzēto analīžu rezultātu reģistrēšanu un interpretēšanuDokuments attiecas uz EEZ

text:
               27.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 24/33

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/6/EK
   (2005. gada 26. janvāris),
   ar ko groza Direktīvu 71/250/EEK attiecībā uz Direktīvā 2002/32/EK paredzēto analīžu rezultātu reģistrēšanu un interpretēšanu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu 70/373/EEK par paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metožu ieviešanu barības oficiālajai kontrolei (1), un jo īpaši tās 2. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Direktīvā 71/250/EEK, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei (2), paredzēti noteikumi rezultātu izteikšanai.

               (2)

               Lai nodrošinātu saskaņotu pieeju Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvas 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (3) īstenošanai visās dalībvalstīs, ir būtiski svarīgi analīžu rezultātus reģistrēt un interpretēt vienotā veidā.

               (3)

               Tādēļ Direktīva 71/250/EK ir attiecīgi jāgroza.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 71/250/EK groza šādi:

               1)

               Pēc 1. panta otrās daļas iekļauj šādu daļu:
               “Attiecībā uz nevēlamām vielām Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/32/EK (4) nozīmē, ieskaitot dioksīnus un dioksīniem līdzīgus polihlorbifenilus, piemēro šīs direktīvas pielikuma 1. daļas C. 3. punktu.”

               2)

               Pielikumu groza atbilstoši šīs direktīvas pielikumam.

         2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības divpadsmit mēnešu laikā pēc tās stāšanās spēkā. Dalībvalstis tūlīt iepazīstina Komisiju ar minēto aktu tekstiem, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis iepazīstina Komisiju ar valsts tiesību aktu noteikumiem, kurus tās pieņem šīs direktīvas jomā.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 26. janvārī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).

      (2)  OV L 155, 12.7.1971., 13. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 1999/27/EK (OV L 118, 6.5.1999., 36. lpp.).

      (3)  OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/100/EK (OV L 285, 1.11.2003., 33. lpp.).

      (4)  OV L 140, 30.5.2002., 10. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/32/EK pielikuma 1. daļas “Vispārēji noteikumi barības analīžu metodēm” C. punktam pievieno šādu 3. punktu:

                     “3.

                     Attiecībā uz nevēlamām vielām Direktīvas 2002/32/EK nozīmē, ieskaitot dioksīnus un dioksīniem līdzīgus polihlorbifenilus, dzīvnieku barībai paredzētu produktu uzskata par neatbilstīgu šo vielu noteiktajām maksimāli pieļaujamam saturam, ja pēc analīžu rezultātiem secina, ka šo vielu noteiktais maksimāli pieļaujamais saturs ir pārsniegts, ņemot vērā mērījumu paplašināto neprecizitāti un atgūstamības korekciju. Lai novērtētu analīzes rezultātā iegūtās vielas koncentrācijas daudzuma atbilstību, to labo atbilstoši atgūstamības rādītājam un samazina atbilstoši mērījumu paplašinātās neprecizitātes koeficientam. Šo metodi izmanto tikai tādos gadījumos, kad ir iespējams aprēķināt mērījumu neprecizitāti un atgūstamības korekciju (piemēram, tās izmantošana nav iespējama mikroskopiskā analīzē).
                     Analīžu rezultātus reģistrē šādi (ciktāl izmantotā analīzes metode ļauj noteikt mērījumu neprecizitāti un atgūstamības procentu):

                                 a)

                                 laboti vai nelaboti atbilstoši atgūstamībai, protokolēšanas veids un konstatētā atgūstamības pakāpe;

                                 b)

                                 “x +/- U”, kur x ir analīzes rezultāts un U mērījumu paplašinātās neprecizitātes procents, izmantojot aptvēruma koeficientu 2, kas nodrošina aptuveni 95 % ticamības pakāpi.”


title: Komisijas Direktīva 2005/67/EK (2005. gada 18. oktobris), ar ko groza Padomes Direktīvas 86/298/EEK I un II pielikumu, Padomes Direktīvas 87/402/EEK I un II pielikumu un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/37/EK I, II un III pielikumu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoru tipa apstiprinājumu, lai tos attiecīgi pielāgotu   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               19.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 273/17

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/67/EK
   (2005. gada 18. oktobris),
   ar ko groza Padomes Direktīvas 86/298/EEK I un II pielikumu, Padomes Direktīvas 87/402/EEK I un II pielikumu un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/37/EK I, II un III pielikumu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoru tipa apstiprinājumu, lai tos attiecīgi pielāgotu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1986. gada 26. maija Direktīvu 86/298/EEK par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem (1), un jo īpaši tās 12. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1987. gada 25. jūnija Direktīvu 87/402/EEK par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā (2), un jo īpaši tās 11. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 74/150/EEK (3), un jo īpaši tās 19. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Direktīvu 2003/37/EK ieviesa drošības jostu stiprinājumu uzstādīšanu kā jaunu prasību visa lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam saskaņā ar Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvu 76/115/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem (4). Tā kā Direktīva 76/115/EEK attiecas uz dažādu kategoriju nelauksaimniecības mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, jāprecizē, kuras minētās direktīvas prasības jāpiemēro konkrētiem lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem.

               (2)

               Direktīvas 76/115/EEK I pielikuma I papildinājumā noteiktās prasības N3 kategorijas transportlīdzekļu uz priekšu vērstiem vidējiem sēdekļiem ir piemērotas traktoriem, kuru maksimālais projektētais ātrums ir 40 km/h vai mazāks.

               (3)

               ESAO padome 2005. gada 29. martā apstiprināja Lēmumu K(2005) 1, kas nosaka jaunas versijas lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru testos lietotajiem ESAO kodiem.

               (4)

               Ir lietderīgi attiecīgi pielāgot ESAO kodu norādes Direktīvās 2003/37/EK, 86/298/EEK un 87/402/EEK, ņemot vērā ESAO padomes Lēmumu K(2005) 1.

               (5)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīvas 86/298/EEK, 87/402/EEK un 2003/37/EK.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar tās komitejas atzinumu, kas izveidota atbilstoši Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 1. punktam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2003/37/EK I, II un III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu.
   2. pants
   Direktīvas 86/298/EEK I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas II pielikumu.
   3. pants
   Direktīvas 87/402/EEK I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas III pielikumu.
   4. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2005. gada 31. decembrim. Tās nekavējoties dara Komisijai zināmus minēto tiesību aktus un nosūta minēto tiesību aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 18. oktobrī

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 186, 8.7.1986., 26. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (2)  OV L 220, 8.8.1987., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (3)  OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/13/EK (OV L 55, 1.3.2005., 35. lpp.).

      (4)  OV L 24, 30.1.1976., 6. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 96/38/EK (OV L 187, 26.1.1996., 95. lpp.).

      I PIELIKUMS
      Direktīvas 2003/37/EK I, II un III pielikumu groza šādi.

                  1)

                  Direktīvas I pielikuma 4. daļas 3.6.1. punktā vārdus “ESAO kods 1 vai 2” aizstāj ar “ESAO kods 2”.

                  2)

                  Direktīvas II pielikumu groza šādi:

                              a)

                              B nodaļas I daļas 26.1. rindā vārdus “Drošības jostu stiprinājuma punkti” aizstāj ar “Drošības jostu stiprinājumi (1).

                              b)

                              B nodaļas II.C daļu aizstāj ar šādu:
                              “II.C daļa
                              Atbilstība standartizētajiem ESAO kodiem
                              Testa biļetenus (pabeigtus), kas atbilst turpmāk norādītajiem ESAO kodiem, drīkst izmantot testa ziņojumu vietā, kas sagatavoti, ievērojot attiecīgās atsevišķās direktīvas.

                                          Numurs, kas norādīts I daļas tabulā (atsevišķas direktīvas)

                                          Priekšmets

                                          ESAO kodi (2)

                                          10.1.

                                          77/536/EEK

                                          Oficiālie lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoru aizsargkonstrukciju testi (dinamiskā testēšana)

                                          Kods 3

                                          26.1.

                                          76/115/EEK

                                          16.1.

                                          79/622/EEK

                                          Oficiālie lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoru apgāšanās drošības konstrukciju testi (statiskais tests)

                                          Kods 4

                                          26.1.

                                          76/115/EEK

                                          19.1.

                                          86/298/EEK

                                          Oficiālie lauksaimniecības vai mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu aizsargkonstrukciju testi

                                          Kods 7

                                          26.1.

                                          76/115/EEK

                                          21.1.

                                          87/402/EEK

                                          Oficiālie lauksaimniecības vai mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru priekšā montētu aizsargkonstrukciju testi

                                          Kods 6

                                          26.1.

                                          76/115/EEK

                                             SD
                                              (3)

                                          Oficiālie lauksaimniecības vai mežsaimniecības kāpurķēžu traktoru aizsargkonstrukciju testi

                                          Kods 8

                                          26.1.

                                          76/115/EEK

                  3)

                  Direktīvas III pielikuma I.A daļas 3.6.1. punktā vārdus “ESAO kods 1 vai 2” aizstāj ar “ESAO kods 2”.

         (1)  T1, T2, T3, C1, C2 un C3 kategorijas traktoriem minimālais jostas stiprinājumu skaits ir divi, kā tas N3 kategorijas transportlīdzekļu uz priekšu vērstiem vidējiem sēdekļiem noteikts Direktīvas 76/115/EEK I pielikuma I papildinājumā. Šīm traktoru kategorijām testa laikā jāpieliek slodze, kas N3 kategorijas transportlīdzekļiem noteikta minētās direktīvas I pielikuma 5.4.3. un 5.4.4. punktā.”

         (2)  Testa biļeteniem jāatbilst ESAO Lēmumam K(2005) 1. Attiecībā uz drošības jostu stiprinājumiem testa biļetenus var atzīt par līdzvērtīgiem tikai tad, ja minētie stiprinājumi ir pārbaudīti.
      Pamatojoties uz Lēmumu K(2005) 59, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu K(2003) 252, testa ziņojumus, kas atbilst kodiem, var pieņemt arī pārejas periodā, kas ilgst vienu gadu, sākot no Lēmuma K(2005) 1 publicēšanas dienas ESAO tīmekļa vietnē, t.i., līdz 2006. gada 21. aprīlim.

         (3)  SD: iekļaujami atsevišķā direktīvā.”

      II PIELIKUMS
      Direktīvas 86/298/EEK I un II pielikumu groza šādi.

                  1)

                  Direktīvas I pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu:

                              “1.

                              Piemēro ESAO 2005. gada 29. marta Lēmuma K(2005) 1 koda 7 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu.”

                  2)

                  Direktīvas II pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

                     “II PIELIKUMS
                     Tehniskās prasības
                     Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2005. gada 29. marta Lēmuma K(2005) 1 koda 7 3. punktā, izņemot 3.1.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.4. punktu (“Nelielas izmaiņas”), 3.5. punktu (“Marķējums”) un 3.6. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”).”

      III PIELIKUMS
      Direktīvas 87/402/EEK I un II pielikumu groza šādi.

                  1)

                  Direktīvas I pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu:
                  “Piemēro ESAO 2005. gada 29. marta Lēmuma K(2005) 1 koda 6 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu.”;

                  2)

                  Direktīvas II pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

                     “II PIELIKUMS
                     TEHNISKĀS PRASĪBAS
                     Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru vadītāja sēdekļa priekšā piestiprinātu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2005. gada 29. marta Lēmuma K(2005) 1 koda 6 3. punktā, izņemot 3.2.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.5. punktu (“Nelielas izmaiņas”), 3.6. punktu (“Marķējums”) un 3.7. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”).”.


title: Padomes Direktīva 96/50/EK (1996. gada 23. jūlijs) par to nosacījumu saskaņošanu, ar kuriem dažādās valstīs piešķir kuģu vadīšanas apliecību kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem Kopienā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0050

Oficiālais Vēstnesis L 235 , 17/09/1996 Lpp. 0031 - 0038

		Padomes Direktīva 96/50/EK(1996. gada 23. jūlijs)par to nosacījumu saskaņošanu, ar kuriem dažādās valstīs piešķir kuģu vadīšanas apliecību kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem KopienāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 75. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā norādīto procedūru [3],tā kā būtu jāievieš vienoti iekšējo ūdensceļu transportlīdzekļu vadīšanas noteikumi pa Kopienas iekšējiem ūdensceļiem, tā kā pirmais šā uzdevuma īstenošanas posms ir beidzies, pieņemot Padomes Direktīvu 91/672/EEK (1991. gada 16. decembris) par savstarpēju atzīšanu attiecībā uz valstu izdotām kuģu vadīšanas apliecībām kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem [4];tā kā dažādu valstu tiesību aktos ir paredzēti atšķirīgi nosacījumiem, saskaņā ar kuriem piešķir kuģu vadīšanas apliecību kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem, un tā kā šajā kuģniecības nozarē pakāpeniski jāievieš stingrākas drošības prasības, šādu apliecību izdošanai ir jāpieņem Kopienas noteikumi, lai novērstu jebkādus konkurences traucējumus;tā kā nepieciešamās vienveidības un caurskatāmības garantēšanai Kopienā būtu jānosaka vienots valsts izdoto kuģu vadīšanas apliecību paraugs, un šīs apliecības dalībvalstīm būtu savstarpēji jāatzīst, nepieprasot to apmaiņu, un, saskaņā ar subsidiaritātes principu, par to izdošanu būtu jābūt atbildīgām dalībvalstīm pašām;tā kā valstu kuģojamos ūdensceļos, kas nav savienoti ar citu dalībvalstu kuģojamajiem ūdensceļiem, nav starptautiskas konkurences, un tāpēc uz šiem ūdensceļiem nebūtu obligāti jāattiecina vienotie kuģu vadīšanas apliecību piešķiršanas nosacījumi, kas noteikti šajā direktīvā;tā kā šo kopējo noteikumu galvenajam mērķim ir jābūt navigācijas drošības un cilvēku aizsardzības paaugstināšanai; tā kā tāpēc acīmredzami ir būtiski, lai šajos noteikumos būtu prasību minimums, kas pieteikuma iesniedzējam jāizpilda, lai saņemtu kuģu vadīšanas apliecību kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem;tā kā šajās prasībās jābūt vismaz noteikumiem par vecumu, kādā drīkst vadīt kuģi, par pieteikuma iesniedzēja fiziskās un garīgās veselības stāvokli, profesionālo pieredzi un zināšanām konkrētos priekšmetos, kas attiecas uz kuģu vadību; tā kā kuģa un tā apkalpes drošības labad dalībvalstis var noteikt papildu prasības, jo īpaši jautājumos, kas attiecas uz zināšanām par konkrētiem vietējiem apstākļiem; tā kā papildu profesionālās zināšanas vajadzīgas kuģošanai, izmantojot radiolokācijas iekārtas, kā arī tādu kuģu vadīšanai, ar ko pārvadā pasažierus;tā kā jāparedz procedūra šīs direktīvas pielikumu pielāgošanai; tā kā tāpēc attiecīgi komitejai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 91/672/EEK 7. pantu, būtu jāpalīdz Komisijai pielāgot pielikumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis, kas izdod kuģu vadīšanas apliecību kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem, turpmāk tekstā "sertifikāts", to izdod pēc Kopienas parauga, kas aprakstīts I pielikumā un atbilst šīs direktīvas prasībām.2. Dalībvalstis veic visus sertifikātu viltošanas novēršanai vajadzīgos pasākumus.3. Saskaņā ar šo direktīvu sertifikātus izdod dalībvalstu kompetentās iestādes. Ņem vērā ūdensceļu īpatnības un sertifikātus, kas minēti Direktīvas 91/672/EEK 1. pantā, proti:- kuģu vadīšanas apliecību, kas derīga kuģošanai pa visiem dalībvalstu ūdensceļiem, izņemot ūdensceļus, uz kuriem attiecas regula par atļauju izdošanu kuģošanai Reinā (A grupa),- kuģu vadīšanas apliecību, kas derīga kuģošanai pa visiem dalībvalstu ūdensceļiem, izņemot jūras ūdensceļus, uz kuriem attiecas regula par atļauju izdošanu kuģošanai Reinā (B grupa).4. A grupas vai B grupas sertifikāti, ko dalībvalstis izdevušas saskaņā ar šīs direktīvas prasībām, ir derīgi kuģošanai pa visiem Kopienas A grupas vai B grupas ūdensceļiem.5. Ievērojot 8. panta 2. punktu, licences kuģošanai pa Reinu, kas izdotas saskaņā ar pārstrādāto Konvenciju kuģošanai pa Reinu, ir derīgas visiem Kopienas ūdensceļiem.6. Valstu izdotās kuģu vadīšanas apliecības, kas savstarpēji atzītas saskaņā ar Direktīvu 91/672/EEK un minētas šīs direktīvas I pielikumā, ja tās izdotas ne vēlāk kā 18 mēnešus pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas, ir derīgas, tās neapmainot.2. pantsŠajā direktīvā:a) "kompetenta iestāde" ir dalībvalsts izraudzīta iestāde, kas izsniedz sertifikātus pēc tam, kad ir pārbaudījušas pieteikumu iesniedzēju atbilstību noteiktajām prasībām;b) "kuģa vadītājs" ir persona, kam ir vajadzīgās spējas un kvalifikācija, lai vadītu kuģi pa dalībvalsts ūdensceļiem, un kas uz tā ir atbildīga par navigāciju;c) "klāja komandas loceklis" ir persona, kas regulāri piedalās navigācijā pa iekšējiem ūdensceļiem, ieskaitot stūrēšanu.3. pants1. Šī direktīva attiecas uz visiem iekšējo ūdensceļu kuģu vadītājiem: pašgājēju baržu, velkoņu, stūmēju, baržu kapteiņiem, tādu stumtu eskadru un ar bortiem sakabinātu veidojumu kapteiņiem, kas paredzēti kravu vai pasažieru pārvadāšanai, izņemot:- tādu kuģu vadītājiem, kas paredzēti kravu pārvadāšanai un kuru garums nepārsniedz 20 metrus,- tādu kuģu vadītājiem, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un uz kuriem, atskaitot komandu, nav vairāk par 12 cilvēkiem.2. Dalībvalstis, apspriežoties ar Komisiju, var šo direktīvu nepiemērot kuģu vadītājiem, kas strādā tikai uz tādiem valstu ūdensceļiem, kuri nav savienoti ar kuģojamiem ūdensceļiem citās dalībvalstīs, un viņiem izdot kuģu vadīšanas apliecības ar nosacījumiem, kas atšķiras no šajā direktīvā paredzētajiem. Šādas valstu izdotas apliecības tādā gadījumā ir derīgas tikai kuģošanai pa minētajiem ūdensceļiem.4. pants1. Lai saņemtu sertifikātu, pieteikuma iesniedzējam jāatbilst minimālajām prasībām, kas noteiktas no 5. līdz 8. pantam. Sertifikātā norāda, vai kuģa vadītājam ir A grupas vai B grupas licence.2. Sertifikātus, kas izdoti, ievērojot šā panta pirmajā daļā minēto prasību minimumu, savstarpēji atzīst.5. pantsLai saņemtu sertifikātu, pieteikuma iesniedzējam jābūt vismaz 21 gadu vecam. Taču dalībvalstis var izsniegt sertifikātus arī personām, kas sasniegušas 18 gadu vecumu, vai par 18 gadiem vecākām personām. Citas dalībvalsts izdotu A grupas vai B grupas sertifikātu var atzīt atkarībā no tā, vai ir ievērota prasība par tādu pašu minimālo vecumu, kāds vajadzīgs, lai dalībvalstī saņemtu tās pašas grupas sertifikātu.6. pants1. Pieteikuma iesniedzējs savu fiziskās un psihiskās veselības stāvokli apliecina, izejot medicīnisko pārbaudi, ko veic kompetentās iestādes atzīts ārsts. Pārbaudē jo īpaši novērtē pieteikuma iesniedzēja redzes un dzirdes asumu, krāsu redzes spēju, augšējo un apakšējo ekstremitāšu kustīgumu, neiropsihisko, kā arī sirds un asinsvadu sistēmas stāvokli.2. Pēc 65 gadu vecuma sasniegšanas sertifikāta īpašniekam trīs mēnešu laikā un turpmāk vienreiz gadā jāiziet 1. punktā minētā pārbaude; kompetentā iestāde sertifikātā apliecina, ka kuģa vadītājs ir šo prasību izpildījis.7. pants1. Pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz apliecinājums par vismaz četrus gadus ilgu klāja apkalpes locekļa profesionālo pieredzi uz iekšējo ūdensceļu transportā izmantojamiem kuģiem.2. Lai profesionālo pieredzi ņemtu vērā, tai jābūt apstiprinātai dalībvalsts kompetentajā iestādē ar ierakstu personas darba uzskaites dokumentā. Profesionālo pieredzi var apgūt uz jebkura dalībvalsts ūdensceļa. Ja profesionālā pieredze iegūta uz ūdensceļiem, kuru daļa ir ārpus Kopienas teritorijas, piemēram, uz Donavas, Elbas un Oderas, ņems vērā profesionālo pieredzi, kas iegūta visos attiecīgo ūdensceļu posmos.3. Minimālo 1. punktā minētās profesionālās pieredzes ilgumu var samazināt ne vairāk kā par trim gadiem:a) gadījumos, kad pieteikuma iesniedzējam ir kompetentās iestādes izdots diploms par speciālām mācībām navigācijā pa iekšējiem ūdensceļiem, kurās ietilpst kuģošanas prakse; samazinājums nedrīkst būt lielāks par speciālo mācību ilgumu; vaib) gadījumos, kad pieteikuma iesniedzējs var apliecināt klāja apkalpes locekļa profesionālo pieredzi, kas iegūta uz jūras kuģiem; lai saņemtu maksimālo nepieciešamās profesionālās pieredzes samazinājumu par trim gadiem, pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz apliecinājums par vismaz četrus gadus ilgu profesionālā darba pieredzi uz jūras kuģiem.4. Minimālo 1. punktā noteikto profesionālās pieredzes ilgumu var samazināt ne vairāk kā par trim gadiem gadījumos, kad pieteikuma iesniedzējs ir nokārtojis praktisku pārbaudījumu kuģu vadīšanā, un tad sertifikātu izsniedz par tiesībām vadīt tikai tādus kuģus, kuru navigācijas īpašības ir līdzīgas kuģim, uz kura nokārtots praktiskais pārbaudījums.8. pants1. Pieteikuma iesniedzējam jānokārto profesionālo zināšanu pārbaudījums; šajā pārbaudījumā jāiekļauj vismaz tie vispārīgie priekšmeti, kas uzskaitīti II pielikuma A nodaļā.2. Apspriežoties ar Komisiju, dalībvalstis kuģu vadītājiem var noteikt papildu prasības par vietējo apstākļu zināšanām navigācijai pa dažiem ūdensceļiem, izņemot par tiem jūras ūdensceļiem, kas minēti II pielikumā Direktīvai 91/672/EEK.Ievērojot to pašu atrunu, pasažieru kuģu vadītājiem dažās ierobežotās teritorijās dalībvalstis var izvirzīt prasības attiecībā uz profesionālajām zināšanām par īpašiem noteikumiem, kas saistīti ar pasažieru drošību, jo īpaši rīcību negadījumu, ugunsgrēka vai kuģa katastrofas apstākļos.9. pants1. Lai saņemtu licenci kuģošanai, izmantojot radiolokācijas iekārtas, kuģa vadītājam jāsaņem īpašs atestāts, ko izsniedz kompetentā iestāde un ar ko apliecina, ka viņš ir nokārtojis profesionālo zināšanu pārbaudījumu II pielikuma C nodaļā minētajos priekšmetos.Dalībvalstis atzīst kvalifikāciju, kas piešķirta saskaņā ar regulu par kuģošanas tiesību piešķiršanu pa Reinu, kuģu vadīšanai izmantojot radiolokācijas iekārtas.2. Pieteikuma iesniedzējam, kas atbilst 1. punktā noteiktajām prasībām, ir tiesības kuģošanai izmantot radiolokācijas iekārtas, ko kompetentā iestāde apliecina ar atzīmi sertifikātā.10. pantsLai varētu vadīt kuģi, ar ko pārvadā pasažierus pa dalībvalstu ūdensceļiem, kuģa vadītājam vai kādam citam komandas loceklim jābūt īpašam kompetentās iestādes izdotam sertifikātam par profesionālo zināšanu pārbaudījuma nokārtošanu priekšmetos, kas minēti II pielikuma C nodaļā.11. pantsKomisija saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru var veikt nepieciešamos pasākumus, lai pielāgotu I pielikumā norādītās kuģu vadīšanas apliecības formu un ņemtu vērā profesionālo zināšanu attīstīšanu, kas nepieciešamas apliecības izdošanai un noteiktas II pielikumā.12. pants1. Komisijai 11. pantu palīdz piemērot komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 91/672/EEK7. pantu.2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejā veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko atkarībā no jautājuma steidzamības var noteikt priekšsēdētājs. Attiecībā uz lēmumiem, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma, atzinumu sniedz ar Līguma 148. panta 2. punktā noteikto vairākumu. Dalībvalstu pārstāvju balsis Komitejā vērtē tā, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Komisija paredz pasākumus, ko piemēro tūlīt.b) Tomēr, ja šie pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu, Komisija par tiem tūlīt paziņo Padomei. Tādā gadījumā Komisija var atlikt to pasākumu piemērošanu, par kuriem tā ir pieņēmusi lēmumu, uz laiku, kas nav ilgāks par vienu mēnesi pēc šādas paziņošanas dienas. Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, mēneša laikā var pieņemt atšķirīgu lēmumu.13. pants1. Ne vēlāk kā 18 mēnešus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi,lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. Vajadzības gadījumos dalībvalstis cita citai sniedz palīdzību šīs direktīvas ieviešanai.14. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.15. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 23. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsI. Yates[1] OV C 280, 6.10.1994., 5. lpp.[2] Atzinums sniegts 1995. gada 25. janvārī (OV C 102, 24.4.1995., 5. lpp.).[3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 2. marta atzinums (OV C 68, 19.6.1995., 41. lpp.), Padomes 1995. gada 8. decembra kopējā nostāja (OV C 356, 30.12.1995., 66. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 9. maija lēmums (OV C 152, 1.4.1996., 46. lpp.).[4] OV L 373, 31.12.1991., 29. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSKUĢU VADĪŠANAS APLIECĪBAS PARAUGS IEKŠZEMES NAVIGĀCIJAI(85 mm × 54 mm — uz gaišzilas krāsas fona)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II PIELIKUMSPROFESIONĀLĀS ZINĀŠANAS, KAS VAJADZĪGAS KUĢU VADĪŠANAS APLIECĪBAS IEGŪŠANAI KUĢOŠANAI PA IEKŠĒJIEM ŪDENSCEĻIEMA NODAĻA Vispārējie mācību priekšmeti, kas attiecas uz kravu un pasažieru pārvadājumiem1. DAĻA: A GRUPAS SERTIFIKĀTS1. Navigācijaa) precīzas iekšējo un jūras ūdensceļu satiksmes noteikumu zināšanas, jo īpaši EIŪK — Eiropas iekšējo ūdensceļu kodeksa (European code for inland waterways) un Starptautisko noteikumu par kuģu sadursmju nepieļaušanu jūrā (International Regulations for Preventing Collisions at Sea) zināšanas, ieskaitot jūras ceļazīmes (ūdensceļu apzīmēšanu un boju izlikšanu);b) zināšanas par svarīgākajām galveno iekšējo ūdensceļu un jūras ceļu ģeogrāfiskajām, hidroloģiskajām, meteoroloģiskajām un morfoloģiskajām īpatnībām;c) Kuģu vadīšana pēc orientieriem uz zemes:kursa noteikšana, koordināšu tīkls un kuģa atrašanās vieta, navigācijas iespiedmateriāli un publikācijas, darbs ar jūras karti, navigācijas apzīmējumi un boju izlikšanas sistēmas, kompasa un teodolīta bāzu pārbaude.2. Kuģa manevrēšana un vadīšanaa) kuģa vadīšana, ņemot vērā vēja, straumes, aksiālās slodzes un iegrimes ietekmi, novērtējot peldspēju un stabilitāti;b) stūres un dzenskrūves nozīme un darbība;c) noenkurošanās un piestāšana dažādos apstākļos;d) manevri slūžās un ostās, manevrēšana, tuvojoties un pabraucot garām citiem kuģiem.3. Kuģu konstrukcija un stabilitātea) kuģu konstrukciju galvenie principi, jo īpaši saistībā ar cilvēku, apkalpes un kuģa drošību;b) pamatzināšanas par Padomes Direktīvu 82/714/EEK (1982. g ada 4. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšējo ūdensceļu kuģiem [1];c) pamatzināšanas par kuģu konstrukcijas galvenajām daļām;d) teorētiskās zināšanas par peldspējas un stabilitātes nosacījumiem, to praktisko nozīmi un izmantošanu, īpaši derīgumu navigācijai;c) papildu prasības jūras ceļos un jo īpaši jūras ceļos izmantojamās papildu iekārtas.4. Dzinējia) dzinēju pienācīgas darbības nodrošināšanai vajadzīgās pamatzināšanas par to konstrukciju un darbību;b) galvenā un palīgdzinēja izmantošana un pārbaude, rīcība dzimēja darbības traucējumu gadījumā.5. Iekraušana un izkraušanaa) iegrimes rādītāju izmantošana;b) kravnesības noteikšana, izmantojot tonnāžas mērsertifikātu;c) iekraušana un izkraušana, kravas nokraušana (nokraušanas plāns).6. Rīcība īpašos apstākļosa) negadījumu novēršanas principi;b) kuģu bojājumu, sadursmju gadījumos vai uzskrienot uz sēkļa veicamie pasākumi, ieskaitot sūču aizdarināšanu;c) glābšanas iekārtu un ierīču lietošana;d) pirmā palīdzība, notiekot negadījumiem;e) ugunsgrēku novēršana un ugunsdzēšanas iekārtu izmantošana;f) ūdensceļu piesārņošanas novēršana;g) īpaši cilvēku, kuģu un kravas glābšanas pasākumi jūras kuģu ceļos, izdzīvošana katastrofas gadījumā.2. DAĻA: B GRUPAS SERTIFIKĀTS1. Navigācijaa) precīzas iekšējo ūdensceļu satiksmes noteikumu zināšanas, jo īpaši EIŪK — Eiropas iekšējo ūdensceļu kodeksa (European code for inland waterways) un Starptautisko noteikumu par kuģu sadursmju nepieļaušanu jūrā (International Regulations for Preventing Collisions at Sea) zināšanas, ieskaitot navigācijas signalizāciju (ūdensceļu apzīmēšanu un boju izlikšanu);b) zināšanas par svarīgākajām galveno iekšējo ūdensceļu ģeogrāfiskajām, hidroloģiskajām, meteoroloģiskajām un morfoloģiskajām īpatnībām;c) kursa noteikšana, navigācijas iespiedmateriāli un publikācijas, boju izlikšanas sistēmas.2. Kuģa manevrēšana un apkalpea) kuģa vadīšana, ņemot vērā vēja, straumes, aksiālās slodzes un iegrimes ietekmi, novērtējot peldspēju un stabilitāti;b) stūres un dzenskrūves nozīme un darbība;c) noenkurošanās un piestāšana dažādos apstākļos;d) manevrēšana slūžās un ostās; manevrēšana, tuvojoties un pabraucot garām citiem kuģiem.3. Kuģu konstrukcija un stabilitātea) kuģu konstrukciju galvenie principi, jo īpaši saistībā ar cilvēku, apkalpes un kuģa drošību;b) pamatzināšanas par Padomes Direktīvu 82/714/EEK (1982. gada 4. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšējo ūdensceļu kuģiem [2];c) pamatzināšanas par kuģu konstrukcijas galvenajām daļām;d) teorētiskās zināšanas par peldspējas un stabilitātes nosacījumiem, to praktisko nozīmi un izmantošanu.4. Dzinējia) dzinēju pienācīgas darbības nodrošināšanai vajadzīgās pamatzināšanas par to konstrukciju un darbību;b) galvenā un palīgdzinēja izmantošana un pārbaude, rīcība dzinēja darbības traucējumu gadījumā.5. Iekraušana un izkraušanaa) iegrimes rādītāju izmantošana;b) kravnesības noteikšana, izmantojot tonnāžas mērsertifikātu;c) iekraušana un izkraušana, kuģa piekraušana (piekraušanas plāns).6. Rīcība īpašos apstākļosa) negadījumu novēršanas principi;b) pasākumi, kas jāveic kuģu bojājumu, sadursmju gadījumā, vai uzskrienot uz sēkļa, ieskaitot sūču aizdarināšanu;c) glābšanas iekārtu un ierīču lietošana;d) pirmā palīdzība, notiekot negadījumiem;e) ugunsgrēku novēršana un ugunsdzēšanas iekārtu izmantošana;f) ūdensceļu piesārņošanas novēršana.B NODAĻA Obligātie papildu priekšmeti, navigācijai izmantojot radiolokācijas iekārtasa) radiolokācijas darbības teorija: vispārīgas zināšanas par radioviļņu izplatīšanos un radiolokācijas darbības principiem;b) prasme lietot radiolokācijas iekārtas, radara displeja interpretācija, iekārtas dotās informācijas analīze, radiolokācijas iekārtu dotās informācijas ierobežojumi;c) apgrieziena rādītāja lietošana;d) EIŪK — Eiropas iekšējo ūdensceļu kodeksa (European code for inland waterways) noteikumi par radiolokācijas iekārtu izmantošanu navigācijā.C NODAĻA Obligātās papildu zināšanas pasažieru pārvadājumos1. Tehnisko noteikumu pamatzināšanas par: pasažieru kuģu stabilitāti to bojājumu gadījumā, sadalījums ūdensnecaurlaidīgos nodalījumos, maksimālās iegrimes līmenis.2. Pirmā palīdzība, notiekot negadījumiem.3. Ugunsgrēku novēršana un ugunsdzēšanas iekārtas.4. Cilvēku glābšanas paņēmieni un iekārtas.5. Pasažieru vispārējā aizsardzība, jo īpaši evakuācijas, bojājuma vai sadursmes gadījumā, uzskrienot uz sēkļa, ugunsgrēka vai eksplozijas gadījumā, kā arī citās situācijās, kad var izcelties panika.6. Drošības instrukciju zināšanas (avārijas izejas, kāpnes, avārijas stūre).[1] OV L 301, 28.10.1982., 1. lpp.[2] OV L 301, 28.10.1982., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1982. gada 22. novembris), ar ko otro reizi (benzols) groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31982L0806

Oficiālais Vēstnesis L 339 , 01/12/1982 Lpp. 0055 - 0056 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0285  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0285  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0139  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0139

		Padomes Direktīva(1982. gada 22. novembris),ar ko otro reizi (benzols) groza Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem(82/806/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā atzīts, ka benzols ir īpaši toksisks un tas var iedarboties uz centrālo nervu sistēmu un asinsradi, kā arī izraisīt vēzi, un jo īpaši - leikēmiju;tā kā benzolu inter alia izmanto par sastāvdaļu dažu rotaļlietu ražošanā, tādēļ bērni to var uzņemt ieelpojot, ar barību vai caur ādu, tādējādi pakļaujot sevi iepriekšminētajam apdraudējumam;tā kā šo apdraudējumu var novērst, nosakot maksimālo pieļaujamo benzola koncentrāciju brīvā stāvoklī;tā kā dažās dalībvalstīs uz benzolu attiecas noteikumi; tā kā šie noteikumi atšķiras attiecībā uz tā tirgū laišanas un lietošanas nosacījumiem; tā kā šīs atšķirības rada šķēršļus tirdzniecībai un tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi un darbību;tā kā, lai novērstu šīs atšķirības, jāpapildina pielikums Direktīvai 76/769/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 79/663/EEK [5];tā kā Ķīmisko savienojumu toksiskuma un ekotoksiskuma zinātniskā padomdevēja komiteja ir sniegusi atzinumu šajā jautājumā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/769/EEK pielikumam pievieno šādu ierakstu:"5.Benzols.CAS (Chemical Abstracts Service) Nr. 71-43-2 | Nav atļauts rotaļlietās vai rotaļlietu daļās, ko laiž tirgū, ja benzola koncentrācija brīvā stāvoklī pārsniedz 5 mg/kg rotaļlietas vai rotaļlietas daļas svara" |2. pantsDalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai 12 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1982. gada 22. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsU. Ellemannn-Jensen[1] OV C 285, 4.11.1981., 2. lpp.[2] OV C 346, 31.12.1980., 95. lpp.[3] OV C 353, 31.12.1980., 31. lpp.[4] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[5] OV L 197, 3.8.1979., 37. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (ES) 2017/738 (2017. gada 27. marts), ar ko attiecībā uz svinu groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu II pielikumu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               27.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 110/6

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2017/738
   (2017. gada 27. marts),
   ar ko attiecībā uz svinu groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu II pielikumu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/48/EK (2009. gada 18. jūnijs) par rotaļlietu drošumu (1) un jo īpaši tās 46. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2009/48/EK rotaļlietām vai rotaļlietu sastāvdaļām ir noteiktas dažādu elementu, tostarp svina, migrācijas robežvērtības sausā, šķidrā un noskrāpētā rotaļlietas materiālā. Svina robežvērtības katrā rotaļlietas materiālā ir attiecīgi 13,5 mg/kg, 3,4 mg/kg un 160 mg/kg.

               (2)

               Minētās robežvērtības balstās uz Nīderlandes Nacionālā sabiedrības veselības un vides institūta (Dutch National Institute for Public Health and the Environment, RIVM) 2008. gada ziņojuma “Ķīmiskās vielas rotaļlietās. Vispārīga metodika rotaļlietu ķīmiskā drošuma novērtēšanai, īpaši ņemot vērā ķīmiskos elementus” ieteikumiem. RIVM ieteikumu pamatā ir secinājums, ka bērnu eksponētība svinam nedrīkst pārsniegt konkrētu līmeni jeb tā saukto “nepārsniedzamo dienas devu”. Minētajā ziņojumā svinam par toksikoloģisko etalonvērtību tika noteikta nepārsniedzamā dienas deva 3,6 mikrogrami uz kilogramu ķermeņa masas dienā.

               (3)

               Tā kā bērni tiek eksponēti svinam ne tikai ar rotaļlietām, uz tām būtu jāattiecina tikai noteikta toksikoloģiskās etalonvērtības procentuālā daļa. Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskā komiteja 2004. gada 22. jūnija pieņemtajā atzinumā “Assessment of the bioavailability of certain elements in toys” ieteica maksimālo svina daudzumu, ko var uzņemt no rotaļlietām, noteikt 10 % apmērā no maksimālās nepārsniedzamās devas. Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja (SCHER) 2010. gada 1. jūlijā pieņemtajā atzinumā “Evaluation of the migration limits for chemical elements in toys” atbalstīja pieeju, ka svina daudzumam, ko uzņem ar rotaļlietām, nevajadzētu pārsniegt 10 % no toksikoloģiskās etalonvērtības. Turklāt, tā kā svins tiek uzskatīts par īpaši toksisku, Direktīvā 2009/48/EK tam ir noteiktas uz pusi mazākas robežvērtības, nekā ir uzskatāms par drošu saskaņā ar attiecīgās zinātniskās komitejas kritērijiem, lai nodrošinātu, ka rotaļlietās ir tikai tāds atlikums, kas ir saderīgs ar labu ražošanas praksi. Attiecīgi svina robežvērtības minētajā direktīvā izteica kā svina migrāciju no rotaļlietām un noteica, ka tās ir 5 % no nepārsniedzamās dienas devas.

               (4)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) secināja, ka svinam kā toksiskam metālam nav sliekšņa, zem kura eksponētība svinam neradītu būtisku ietekmi uz veselību. Pat zema līmeņa eksponētība svinam var izraisīt neirotoksicitāti, proti, nervu sistēmas un smadzeņu bojājumus, it sevišķi mācīšanās grūtības. Tāpēc, ņemot vērā minētās jaunās zinātniskās atziņas, ko publicējusi EFSA, nepārsniedzamo dienas devu turpmāk vairs nebūtu jāizmanto par toksikoloģisko etalonvērtību.

               (5)

                  EFSA uzskata, ka jaunā toksikoloģiskā etalonvērtība, kas jāizmanto svina robežvērtību noteikšanai, ir BMDL
                  01 (etalondevas robežvērtība) saistībā ar neiroloģiskās attīstības traucējumiem. BMDL
                  01 ir etalondevas zemākā ticamības robežvērtība (95. procentile), kas atbilst bērna intelektuālās attīstības traucējumu riska palielinājumam par 1 %, mērot pēc intelekta koeficienta vispārējās skalas, t. i., intelekta rādītājs samazinās par 1 punktu. BMDL
                  01 ir līdzvērtīga 0,5 mikrogramu svina uzņemšanai uz katru ķermeņa masas kilogramu dienā.

               (6)

               Eiropas Ķimikāliju aģentūras Riska novērtēšanas komiteja piekrita EFSA, ka BMDL
                  01 ir augstākā nepārsniedzamā eksponētība svinam. Tā kā pašreizējais vidējais svina līmenis asinīs Eiropas bērniem ir pat četras reizes augstāks nekā minētais augstākās nepārsniedzamās eksponētības līmenis un tā kā nevar noteikt slieksni attiecībā uz neiroloģiskās attīstības traucējumiem, pēc iespējas jānovērš papildu eksponētība.

               (7)

               Jaunākos zinātnes atklājumus piemērojot metodikai, kas aprakstīta RIVM 2008. gada ziņojumā un ar ko aprēķina rotaļlietu sastāvā esošo elementu drošas robežvērtības, un piemērojot Direktīvā 2009/48/EK izmantoto pieeju tādu īpaši toksisku elementu kā svins radītā riska pārvaldībai, Direktīvā 2009/48/EK noteiktās svina robežvērtības rotaļlietās būtu jāpārskata un bērnu veselības aizsardzības nodrošināšanai tās būtu jānosaka 5 % apmērā no BMDL
                  01.

               (8)

                  RIVM 2008. gada ziņojuma kļūdas labojumā, kas tika publicēts 2015. gadā, pausts uzskats, ka pieņemtie sausu un šķidru rotaļlietas materiālu daudzumi, kurus bērni norij, t. i. daudzumi, uz kuriem balstījās RIVM 2008. gada ziņojuma ieteikumi, būtu jāizsaka kā nedēļā nevis dienā norītie daudzumi. SHER pēc tam apliecināja, ka sākotnēji ieteiktie norīšanas daudzumi ir atbilstoši un tos būtu jāturpina izteikt kā dienā nevis nedēļā norītos daudzumus, tādējādi apstiprinot, ka RIVM 2008. gada ziņojumā izmantotā metodika rotaļlietu sastāvā esošo elementu drošas robežvērtības aprēķināšanai ir pareiza. Tāpēc RIVM 2008. gada ziņojumā izmantoto metodiku būtu jāturpina piemērot, nosakot pārskatītās svina robežvērtības rotaļlietās.

               (9)

               Tāpēc Direktīva 2009/48/EK būtu attiecīgi jāgroza.

               (10)

               Ar Direktīvas 2009/48/EK 47. pantu izveidotā komiteja nav sniegusi atzinumu par šajā direktīvā paredzētajiem pasākumiem, tāpēc Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu par minētajiem pasākumiem un nosūtīja to Eiropas Parlamentam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma III daļas 13. punkta tabulā ierakstu attiecībā uz svinu aizstāj ar šādu:

                  “Svins

                  2,0

                  0,5

                  23”

   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2018. gada 28. oktobrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2018. gada 28. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2017. gada 27. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. ABELA

      (1)  OV L 170, 30.6.2009., 1. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2008/63/EK ( 2008. gada 20. jūnijs) par konkurenci telekomunikāciju termināliekārtu tirgos (Kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               21.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 162/20

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/63/EK
   (2008. gada 20. jūnijs)
   par konkurenci telekomunikāciju termināliekārtu tirgos
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (Kodificēta versija)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 86. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 1988. gada 16. maija Direktīva 88/301/EEK par konkurenci telekomunikāciju termināliekārtu tirgos (1) ir būtiski grozīta (2). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē.

               (2)

               Visās dalībvalstīs telekomunikācijas pilnīgi vai daļēji bija valsts monopols, kas parasti izpaudās tā, ka vienai vai vairākām struktūrām bija īpašas vai ekskluzīvas tiesības un šīs struktūras atbildēja par tīkla infrastruktūras nodrošināšanu un darbību un ar to saistītiem pakalpojumiem. Tomēr bieži šīs tiesības bija plašākas nekā tikai tīkla nodrošināšanas pakalpojumi un ietvēra tādu lietotāju termināliekārtu piegādi, kas paredzētas pieslēgšanai tīklam. Pēdējos gadu desmitos tīklos ir notikusi ievērojama tehniska attīstība, un īpaši pārsteidzoši tā ir norisinājusies termināliekārtu jomā.

               (3)

               Dalībvalstīs, reaģējot uz tehnikas un ekonomikas attīstību, ir pārskatīts īpašo vai ekskluzīvo tiesību piešķīrums telekomunikāciju nozarē. Termināliekārtu tipu dažādošana un iespēja termināļus dažādi izmantot nozīmē, ka lietotājiem jāļauj brīvi izvēlēties iekārtas, lai viņiem dotu iespēju gūt maksimālu labumu no nozares tehnoloģijas sasniegumiem.

               (4)

               Ekskluzīvās tiesības izpaužas tādējādi, ka tās ierobežo attiecīgo telekomunikāciju termināliekārtu brīvu apriti, un tas attiecas gan uz šo iekārtu, to skaitā satelītiekārtu, ievešanu un laišanu tirgū, jo daži ražojumi netiek ielaisti tirgū, gan uz pieslēgšanu, nodošanu ekspluatācijā un apkalpošanu, jo, ņemot vērā tirgus stāvokli un it īpaši ražojumu daudzveidību un to tehnisko raksturojumu, monopolists nav ieinteresēts sniegt pakalpojumus, ja tajos izmanto ražojumus, ko viņš nav laidis tirgū vai ievedis, kā arī samērot cenas ar izmaksām, tāpēc ka viņam nedraud konkurence no jaunienācējiem tirgū. Ņemot vērā to, ka gandrīz visiem tehniskā aprīkojuma tirgiem raksturīgs plašs telekomunikāciju termināliekārtu klāsts, jebkurām īpašām tiesībām, kas tieši vai netieši ierobežo to uzņēmumu skaitu, kam atļauts ievest, laist tirgū, nodot ekspluatācijā un apkalpot šīs iekārtas, nenovēršami ir tādas pašas sekas kā ekskluzīvām tiesībām. Šādas ekskluzīvās tiesības vai īpašās tiesības ir pielīdzināmas pasākumiem, kuru sekas ir līdzvērtīgas kvantitatīviem ierobežojumiem, kas ir nesavienojami ar EK Līguma 28. pantu. Tātad ir jāatceļ visas pastāvošās ekskluzīvās tiesības telekomunikāciju termināliekārtu ievešanai, laišanai tirgū, pieslēgšanai, nodošanai ekspluatācijā un apkalpošanai, kā arī tiesības, kam ir līdzvērtīgas sekas – tas ir, visas īpašās tiesības, izņemot tās, kas izpaužas juridiskās vai normatīvās priekšrocībās vienam vai vairākiem uzņēmumiem un kas vienīgi ietekmē pārējo uzņēmumu iespējas iesaistīties jebkurā no iepriekš minētajām aktivitātēm tajā pašā ģeogrāfiskajā apgabalā būtībā līdzvērtīgos apstākļos.

               (5)

               Īpašās vai ekskluzīvās tiesības, kas attiecas uz termināliekārtām, ir realizētas tā, ka faktiski padara neizdevīgas iekārtas no citām dalībvalstīm, ievērojami ierobežojot lietotāju iespējas brīvi izvēlēties tās iekārtas, kuras vispilnīgāk atbilst viņu vajadzībām cenas un kvalitātes ziņā neatkarīgi no izcelsmes. Tāpēc šo tiesību realizācija nevienā dalībvalstī nav savienojama ar Līguma 31. pantu.

               (6)

               Uzstādīšanas un uzturēšanas pakalpojumu nodrošinājums ir svarīgs faktors, kas nosaka termināliekārtas pirkšanu vai nomu. Ekskluzīvo tiesību paturēšana šajā jomā noteiktu arī ekskluzīvo tirdzniecības tiesību paturēšanu. Tāpēc šādas tiesības jāatceļ, lai ekskluzīvo importa un tirdzniecības tiesību atcelšanai būtu praktiska nozīme.

               (7)

               Termināļu uzturēšana ir pakalpojums Līguma 50. panta nozīmē. Attiecīgajam pakalpojumam, kuru no tirdzniecības viedokļa nevar atdalīt no termināliekārtu tirdzniecības, jābūt brīvi pieejamam saskaņā ar Līguma 49. pantu, īpaši tad, ja to sniedz kvalificēti operatori.

               (8)

               Situācija tirgū joprojām izraisa Līgumā noteikto konkurences noteikumu pārkāpumus un nevēlami ietekmē tirdzniecības attīstību tādā mērā, ka tā ir pret Kopienas interesēm. Lai paaugstinātu konkurenci termināliekārtu tirgū, jāievieš caurskatāms tehniskais raksturojums, kas atbilst galvenajām prasībām, kuras minētas Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 9. marta Direktīvā 1999/5/EK par radioiekārtām un telekomunikāciju termināla iekārtām un to atbilstības savstarpējo atzīšanu (3) un atļauj termināliekārtu brīvu apgrozību. Savukārt šāda caurskatāmība noteikti ietver tehnisko raksturojumu publicēšanu.

               (9)

               Īpašas vai ekskluzīvas tiesības importēt un laist tirgū termināliekārtas rada situāciju, kura ir pretrunā Līguma 3. panta g) punkta mērķim, ar ko ir paredzēts ieviest sistēmu, ar kuru novērstu konkurences traucējumus iekšējā tirgū un tādējādi a fortiori nepieļauj konkurences novēršanu. Saskaņā ar Līguma 10. pantu dalībvalstīm ir pienākums atturēties no jebkura pasākuma, kas var apdraudēt Līguma mērķu, to skaitā 3. panta g) punktā minēto, sasniegšanu. Tāpēc ekskluzīvās tiesības jāuzskata par nesavienojamām ar Līguma 82. pantu, ņemot vērā 3. pantu, un saskaņā ar Līguma 86. panta 1. punktu dalībvalstij ir aizliegts piešķirt vai uzturēt spēkā šādas tiesības.

               (10)

               Lai lietotājiem nodrošinātu piekļuvi termināliekārtai pēc viņu izvēles, jāzina un jādara caurskatāmi publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunkta raksturojumi, kur attiecīgā termināliekārta jāpieslēdz. Tāpēc dalībvalstīs jānodrošina tas, ka raksturojumus publicē un ka lietotājiem ir piekļuve publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunktam.

               (11)

               Lai varētu pārdot termināliekārtas, izgatavotājiem jāzina, kādiem tehniskiem rādītājiem iekārtām būtu jāatbilst. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāformalizē un jāpublicē raksturojumu noteikumi, kuri tām jādara zināmi Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (4). Raksturojumus var attiecināt uz ražojumiem, ko importē no citām dalībvalstīm tikai tiktāl, cik tie ir vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību galvenajām prasībām, kas noteiktas Direktīvas 1999/5/EK 3. pantā, ko var likumīgi prasīt saskaņā ar Kopienas tiesībām. Dalībvalstīs jebkurā gadījumā būtu jānodrošina atbilstība Līguma 28. un 30. pantam, saskaņā ar ko importētājai dalībvalstij jāļauj tās teritorijā importēt termināliekārtu, kuru likumīgi izgatavo un laiž tirgū citā dalībvalstī.

               (12)

               Lai nodrošinātu to, ka tehniskos rādītājus piemēro caurskatāmi, objektīvi un bez diskriminācijas, to piemērošanas uzraudzību nevar uzticēt konkurentam termināliekārtu tirgū, ņemot vērā neapšaubāmo interešu konfliktu. Tāpēc dalībvalstīm būtu jānodrošina tas, ka atbildību par uzraudzību nodod struktūrai, kas nav atkarīga ne no tīkla operatora, ne no viena cita konkurenta attiecīgajā tirgū.

               (13)

               Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts II pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šajā direktīvā:

               1)

               “termināliekārta”:

                           a)

                           ir iekārta, ko tieši vai netieši pieslēdz pie publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunkta, lai nosūtītu, apstrādātu vai saņemtu informāciju; abos gadījumos (tieši vai netieši) pieslēgumu var izveidot ar vadiem, optisko šķiedru vai elektromagnētiski; pieslēgums ir netiešs, ja iekārta ir starp termināliekārtu un publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunktu;

                           b)

                           iekārtas ietver arī zemes satelītstaciju iekārtas;

               2)

               “zemes satelītstacijas iekārtas” ir iekārtas, kuras var izmantot tikai radiosakaru signālu pārraidei vai pārraidei un uztveršanai (“pārraide/uztveršana”), vai tikai uztveršanai (“tikai uztveršanai”) ar satelītu vai citu kosmisko sistēmu palīdzību;

               3)

               “uzņēmums” ir publiska vai privāta struktūra, kam dalībvalsts piešķir īpašas vai ekskluzīvas tiesības telekomunikāciju termināliekārtu importēšanai, laišanai tirgū, pieslēgšanai, nodošanai ekspluatācijā vai uzturēšanai;

               4)

               “īpašas tiesības” ir tiesības, ko dalībvalsts piešķir ierobežotam uzņēmumu skaitam, pamatojoties uz jebkuru normatīvu vai administratīvu aktu, un kas noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā:

                           a)

                           ierobežo šo skaitu līdz diviem vai vairākiem uzņēmumiem, neievērojot objektivitātes, proporcionalitātes un nediskriminācijas kritērijus; vai

                           b)

                           neievērojot a) apakšpunktā minētos kritērijus, izraugās vairākus konkurējošus uzņēmumus; vai

                           c)

                           piešķir jebkuram uzņēmumam vai uzņēmumiem, neievērojot a) un b) apakšpunktā minētos kritērijus, jebkuras juridiskas vai normatīvas priekšrocības, kas ievērojami iespaido kāda cita uzņēmuma iespējas ievest, laist tirgū, pieslēgt, nodot ekspluatācijā vai apkalpot telekomunikāciju termināliekārtas tajā pašā ģeogrāfiskajā apgabalā būtībā līdzvērtīgos apstākļos.

         2. pants
   Dalībvalstis, kas piešķīrušas īpašas vai ekskluzīvas tiesības uzņēmumiem, apņemas atcelt visas ekskluzīvās tiesības, kā arī tādas īpašās tiesības, kuras:

               a)

               ierobežo uzņēmumu skaitu līdz diviem vai vairākiem uzņēmumiem, neievērojot objektivitātes, proporcionalitātes un nediskriminācijas kritērijus; vai

               b)

               izraugās, neievērojot a) apakšpunktā minētos kritērijus, vairākus konkurējošus uzņēmumus.

         Tās informē Komisiju par šajā nolūkā veiktajiem pasākumiem vai ieviestajiem likumdošanas aktiem.
   3. pants
   Dalībvalstīs saimnieciskās dzīves dalībniekiem nodrošina tiesības importēt, laist tirgū, pieslēgt, nodot ekspluatācijā un uzturēt termināliekārtas.
   Tomēr dalībvalstīs var:

               a)

               attiecībā uz zemes satelītstaciju iekārtām atteikt šo iekārtu pieslēgšanu publiskajam telekomunikāciju tīklam vai nodot tās ekspluatācijā, ja tās neatbilst attiecīgajiem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Direktīvu 1999/5/EK vai, ja tādi nepastāv, pamatprasībām, kas izklāstītas minētās direktīvas 3. pantā; ja nepastāv vispārēji tehniskie noteikumi vai saskaņoti reglamentējošie nosacījumi, jābūt valsts noteikumiem, kuri ir samērojami ar pamatprasībām un par kuriem paziņo Komisijai saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK, ja direktīva to paredz;

               b)

               attiecībā uz citām termināliekārtām atteikt šo iekārtu pieslēgšanu publiskajam telekomunikāciju tīklam, ja tās neatbilst attiecīgajiem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar Direktīvu 1999/5/EK vai, ja tādi nepastāv, pamatprasībām, kas izklāstītas minētās direktīvas 3. pantā;

               c)

               ņemot vērā objektīvus, nediskriminējošus un publiski pieejamus kritērijus prasīt, lai saimnieciskās dzīves dalībniekiem ir tehniskā kvalifikācija, kas vajadzīga, lai pieslēgtu, nodotu ekspluatācijā un uzturētu termināliekārtu.

         4. pants
   Dalībvalstīs pārliecinās, ka lietotājiem ir piekļuve jauniem publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunktiem un ka šo saskarpunktu fiziskos raksturojumus publicē publisko telekomunikāciju tīklu operatori.
   5. pants
   Dalībvalstīs nodrošina to, ka visus iekārtu raksturojumus formalizē un publicē.
   Dalībvalstis priekšlikuma formā paziņo Komisijai šos tehniskos raksturojumus saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK.
   6. pants
   Dalībvalstīs nodrošina to, ka 5. pantā minēto tehnisko raksturojumu piemērošanas uzraudzību veic struktūra, kas nav atkarīga no publiskiem vai privātiem uzņēmumiem, kuri piedāvā preces vai pakalpojumus telekomunikāciju nozarē.
   7. pants
   Dalībvalstis katra gada beigās sniedz Komisijai ziņojumu, kas tai dod iespēju uzraudzīt atbilstību 2., 3., 4. un 6. panta noteikumiem.
   Ziņojuma izklāsts ir I pielikumā.
   8. pants
   Direktīvu 88/301/EEK, kā tā grozīta ar direktīvu, kas minēta II pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts II pielikuma B daļā.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas III pielikumā.
   9. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   10. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 20. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 131, 27.5.1988., 73. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/46/EK (OV L 268, 19.10.1994., 15. lpp.).

      (2)  Skatīt II pielikuma A daļu.

      (3)  OV L 91, 7.4.1999., 10. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (4)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2006/96/EK (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.).

      I PIELIKUMS
      7. pantā minētā ziņojuma izklāsts
      2. panta noteikumu ieviešana
      Termināliekārtas, attiecībā uz kurām attiecīgajā laikā groza likumdošanas aktus vai kuri ir grozīti.
      Pa termināliekārtu kategorijām:

                  —

                  pasākuma pieņemšanas diena vai

                  —

                  likumprojekta iesniegšanas diena, vai

                  —

                  pasākuma spēkā stāšanās diena.

            3. panta noteikumu ieviešana

                  —

                  Termināliekārtas, kuru pieslēgšana un/vai pasūtīšana ir ierobežota,

                  —

                  vajadzīgā tehniskā kvalifikācija, norādot publikāciju.

            4. panta noteikumu ieviešana

                  —

                  Norādes uz publikācijām, kurās ir noteikti fizikālie raksturojumi,

                  —

                  esošo publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunktu skaits,

                  —

                  to publiskā telekomunikāciju tīkla saskarpunktu skaits, kuriem attiecīgajā laikā var piekļūt.

            6. panta noteikumu ieviešana

                  —

                  Neatkarīgās(-o) struktūras(-u) nozīmēšana.

      II PIELIKUMS
      A   DAĻA
      Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu
      (minēta 8. pantā)

                  Komisijas Direktīva 88/301/EEK

                  (OV L 131, 27.5.1988., 73. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 94/46/EK

                  (OV L 268, 19.10.1994., 15. lpp.)

            B   DAĻA
      Termiņu saraksts transponēšanai valsts tiesību aktos
      (minēta 8. pantā)

                  Direktīva

                  Transponēšanas termiņš

                  88/301/EEK

                  —

                  94/46/EK

                  1995. gada 8. augusts

      III PIELIKUMS
      Atbilstības tabula

                  Direktīva 88/301/EEK

                  Šī direktīva

                  1. pants, ievadvārdi

                  1. pants, ievadvārdi

                  1. pants, pirmais ievilkums, pirmais un otrais teikums

                  1. pants, 1) punkts, a) apakšpunkts

                  1. pants, pirmais ievilkums, pēdējais teikums

                  1. pants, 1) punkts, b) apakšpunkts

                  1. pants, otrais ievilkums

                  1. pants, 3) punkts

                  1. pants, trešais ievilkums, ievadvārdi

                  1. pants, 4) punkts, ievadvārdi

                  1. pants, trešais ievilkums, pirmais apakšievilkums

                  1. pants, 4) punkts, a) apakšpunkts

                  1. pants, trešais ievilkums, otrais apakšievilkums

                  1. pants, 4) punkts, b) apakšpunkts

                  1. pants, trešais ievilkums, trešais apakšievilkums

                  1. pants, 4) punkts, c) apakšpunkts

                  1. pants, ceturtais ievilkums

                  1. pants, 2) punkts

                  2. pants

                  2. pants

                  3. pants, pirmais teikums

                  3. pants, pirmā daļa

                  3. pants, otrais teikums

                  3. pants, otrā daļa, ievadteikums

                  3. pants, pirmais ievilkums

                  3. pants, otrā daļa, a) punkts

                  3. pants, otrais ievilkums

                  3. pants, otrā daļa, b) punkts

                  3. pants, trešais ievilkums

                  3. pants, otrā daļa, c) punkts

                  4. pants, pirmā daļa

                  4. pants

                  4. pants, otrā daļa

                  —

                  5. pants, 1. punkts

                  —

                  5. pants, 2. punkts, pirmais teikums

                  5. pants, pirmā daļa

                  5. pants, 2. punkts, otrais teikums

                  5. pants, otrā daļa

                  6. pants

                  6. pants

                  8. pants

                  —

                  9. pants

                  7. pants

                  10. pants

                  —

                  —

                  8. pants

                  —

                  9. pants

                  11. pants

                  10. pants

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/97/EK ( 2008. gada 19. novembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 318/9

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/97/EK
   (2008. gada 19. novembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 152. panta 4. punkta b) apakšpunktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 96/22/EK (3) 2. pantā aizliegts, inter alia, laist tirgū stilbēnu, stilbēna atvasinājumus, to sāļus un esterus un tireostatiskas vielas, lai ievadītu visu sugu dzīvniekiem.

               (2)

               Šā pilnīgā aizlieguma cēlonis bija atziņa, ka minētās vielas būtu daudz grūtāk lietot ļaunprātīgi vai nepareizi, ja tirgū vispār nebūtu produktu, kurus atļauts izmantot kādai dzīvnieku sugai.

               (3)

               Tomēr gūtā pieredze, jo īpaši īstenojot valstu atliekvielu uzraudzības plānus, kuri iesniegti saskaņā ar Padomes Direktīvu 96/23/EK (1996. gada 29. aprīlis), ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos (4), liecina, ka lolojumdzīvniekiem paredzētu produktu nepareiza lietošana nav ļaunprātīgas vai nepareizas lietošanas cēlonis. Daļēji tas ir tādēļ, ka lolojumdzīvniekiem paredzēto produktu lietošana pārtikā izmantojamo dzīvnieku augšanas stimulēšanai ir ekonomiski nepievilcīga.

               (4)

               Turklāt tireostatisku vielu aizliegums ir kaitējis lolojumdzīvnieku (suņu un kaķu) labturībai, jo šīs vielas bija vienīgā iespēja ārstēt šādus dzīvniekus, kas cieš no hipertiroīdisma.

               (5)

               Līgumam pievienotajā Protokolā par dzīvnieku aizsardzību un labturību paredzēts, ka Kopienai un dalībvalstīm, īstenojot Kopienas politiku, īpaši attiecībā uz iekšējo tirgu, ir pilnībā jāievēro dzīvnieku labturības principi.

               (6)

               Tādēļ ir lietderīgi ierobežot Direktīvas 96/22/EK darbības jomu, minēto direktīvu attiecinot vienīgi uz pārtikā izmantojamiem dzīvniekiem un atsaucot aizliegumu attiecībā uz lolojumdzīvniekiem, un pielāgot “terapeitiskas lietošanas” definīciju.

               (7)

               Veselības aizsardzības veterināro pasākumu zinātniskā komiteja (SCVPH) 1999. gada 30. aprīļa Atzinumā par liellopu gaļas un liellopu gaļas produktos esošo hormonu atlieku iespējamo radīto apdraudējumu cilvēku veselībai (pārskatīts 2000. gada 3. maijā un apstiprināts 2002. gada 10. aprīlī) secināja, ka ir pietiekami daudz nesen iegūtu pierādījumu, kas ļauj estradiolu 17β uzskatīt par pilnvērtīgu kancerogēnu, jo tam piemīt gan audzējus rosinoša, gan veicinoša iedarbība, un šobrīd pieejamie dati neļauj kvantitatīvi novērtēt risku cilvēku veselībai. Tā rezultātā Direktīva 96/22/EK tika grozīta ar Direktīvu 2003/74/EK, lai, inter alia, pilnīgi aizliegtu izmantot estradiolu 17β kā līdzekli augšanas stimulēšanai un būtiski ierobežotu citus gadījumus, kad šo vielu drīkst ievadīt visiem lauksaimniecības dzīvniekiem terapeitiskiem vai zootehniskiem mērķiem, līdz dalībvalstīs tiks veikta faktu un zinātniskās situācijas, kā arī veterinārās prakses analīze.

               (8)

               Direktīvas 96/22/EK 11.a pantā noteikts, ka Komisija līdz 2005. gada 14. oktobrim iesniedz ziņojumu par to, vai ir pieejamas estradiolu 17β saturošām veterinārajām zālēm alternatīvas veterinārās zāles terapeitiskai lietošanai pārtikā izmantojamajiem dzīvniekiem. Komisija vērsās pie ekspertiem un izstrādāja attiecīgo zinātnisko pārskatu, kas 2005. gada 11. oktobrī tika nosūtīts Eiropas Parlamentam un Padomei. Minētajā ziņojumā secināts, ka estradiols 17β nav būtisks pārtikā izmantojamo dzīvnieku aprūpē, jo veterinārārsti dalībvalstīs jau diezgan bieži izmanto citas pieejamās alternatīvas (īpaši prostaglandīnus), un ka pilnīgs aizliegums estradiolu 17β lietot pārtikā izmantojamajiem dzīvniekiem neietekmētu vai ļoti maz ietekmētu lauksaimniecību un dzīvnieku labturību.

               (9)

               Attiecīgo tiesību aktu pienācīga ievērošanu un neatļautu vielu nepiemērotas lietošanas izskaušanu var sekmēt, izmantojot objektīvu informāciju un izpratnes veicināšanas kampaņas.

               (10)

               Līdz 2006. gada 14. oktobrim pagaidu atbrīvojums tika attiecināts uz estradiola 17β izmantošanu oestrus ierosināšanai liellopiem, zirgiem, aitām un kazām. Tā kā iedarbīgi alternatīvi produkti pastāv un jau tiek lietoti, tad nolūkā nodrošināt Kopienas izvēlēto augsto veselības aizsardzības līmeni šis izņēmums nebūtu jāatjauno.

               (11)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 96/22/EK,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Ar šo Direktīvu 96/22/EK groza šādi.

               1)

               Direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                           “b)

                           “terapeitiska lietošana” ir atļautas vielas lietošana saskaņā ar šīs direktīvas 4. pantu konkrēta mājdzīvnieka auglības problēmu ārstēšanai pēc tam, kad to ir izmeklējis veterinārārsts, tostarp nevēlamas grūsnības pārtraukšanai, un – beta-agonistu gadījumā – govīm tokolīzes stimulēšanai atnešanās laikā, kā arī zirgu dzimtas mājdzīvniekiem respiratoru problēmu, navikulārā sindroma un laminīta ārstēšanai un tokolīzes stimulēšanai;”.

               2)

               Direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “2. pants
               Dalībvalstis aizliedz laist tirgū II pielikumā uzskaitītās vielas ievadīšanai visiem dzīvniekiem, kuru gaļa un produkti ir paredzēti cilvēku patēriņam, ja tas tiek darīts nolūkos, kas nav paredzēti 4. panta 2. punktā.”

               3)

               Direktīvas 4. panta 2. punkta i) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                           “i)

                           aliltrenbolonu (iekšķīgi) vai beta-agonistus zirgu dzimtas mājdzīvniekiem, ja minētās vielas lieto saskaņā ar ražotāja norādījumiem;”.

               4)

               Svītro 5.a pantu.

               5)

               Direktīvas 3., 6., 7., 8., 11. un 14.a pantā svītro atsauci uz 5.a pantu.

               6)

               Direktīvas 11. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “1.   Trešās valstis, kuru tiesību akti atļauj laist tirgū un ievadīt stilbēnus, stilbēna atvasinājumus, to sāļus un esterus vai tireostatiskas vielas visu sugu dzīvniekiem, kuru gaļa un produkti ir paredzēti cilvēku patēriņam, nedrīkst iekļaut Kopienas tiesību aktos paredzētajos to valstu sarakstos, no kurām dalībvalstis var importēt mājdzīvniekus vai akvakultūras dzīvniekus vai no šādiem dzīvniekiem iegūtu gaļu vai produktus.”

               7)

               Direktīvas 11.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “11.a pants
               Attiecībā uz III pielikumā uzskaitītajām vielām Komisija vāc papildu informāciju, ņemot vērā jaunākos zinātniskos datus no visiem iespējamiem avotiem, un regulāri pārskata īstenotos pasākumus, lai laikus iesniegtu Eiropas Parlamentam un Padomei vajadzīgos priekšlikumus.”

               8)

               Iekļauj šādu pantu:
               “11.b pants
               Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm organizē informācijas un izpratnes veicināšanas kampaņu par pilnīgu aizliegumu lietot estradiolu 17β pārtikā izmantojamiem dzīvniekiem, minēto kampaņu orientējot uz lauksaimniekiem un veterinārām organizācijām ES, kā arī uz tādām attiecīgām organizācijām ārpus ES, kuras tieši vai netieši iesaistītas tādu dzīvnieku izcelsmes produktu eksportā uz ES, uz kuriem attiecas šīs direktīvas darbības joma.”

               9)

               II pielikumu aizstāj ar tekstu šīs direktīvas pielikumā.

         2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2009. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta visām dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 19. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J.-P. JOUYET

      (1)  OV C 10, 15.1.2008., 57. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 5. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 20. oktobra Lēmums.

      (3)  OV L 125, 23.5.1996., 3. lpp.

      (4)  OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.

      PIELIKUMS

            “II PIELIKUMS
            Aizliegto vielu saraksts

                        A saraksts: aizliegtās vielas

                                    —

                                    tireostatiskas vielas

                                    —

                                    stilbēni, stilbēna atvasinājumi, to sāļi un esteri

                                    —

                                    estradiols 17β un tā esterveida atvasinājumi

                        B saraksts: aizliegtās vielas, attiecībā uz kurām ir iespējami izņēmumi

                                    —

                                    beta-agonisti”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/104/EK (2001. gada 7. decembris), ar kuru groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK, kas attiecas uz medicīnas ierīcēmDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Avis juridique important

|

32001L0104

Official Journal L 006 , 10/01/2002 P. 0050 - 0051

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/104/EK(2001. gada 7. decembris),ar kuru groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK, kas attiecas uz medicīnas ierīcēm(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,pieņemot lēmumu saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[1],tā kā:(1) Šīs direktīvas mērķis ir iekļaut Direktīvas 93/42/EEK[2] piemērošanas jomā tikai tās medicīnas ierīces, kuru neatņemama sastāvdaļa ir vielas, kas iegūtas no cilvēku asinīm vai cilvēku asins plazmas. Medicīnas ierīces, kurās ir citas vielas, kas iegūtas no cilvēku audiem, paliek ārpus minētās direktīvas piemērošanas jomas.(2) Visu medicīnas ierīču ražošanu, izplatīšanu vai izmantošanu reglamentējošo noteikumu pamatmērķim jābūt sabiedrības veselības aizsardzības nodrošināšanai.(3) Turklāt, lai garantētu šādu ierīču brīvu apriti iekšējā tirgū, attiecībā uz medicīnas ierīču izmantošanu būtu jāsaskaņo dalībvalstu noteikumi par pacientu, lietotāju un vajadzības gadījumā citu personu drošību un veselības aizsardzību,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 93/42/EEK 1. panta 5. punktu groza šādi:a) ar šo aizstāj c) apakšpunktu:"c) zālēm, uz ko attiecas Direktīva 65/65/EEK, to skaitā zālēm, ko iegūst no cilvēku asinīm, kā noteikts Direktīvā 89/381/EEK;";b) ar šo aizstāj e) apakšpunktu:"e) cilvēku asinīm, asins produktiem, plazmu vai cilvēka izcelsmes asins šūnām, vai 4. punkta a) apakšpunktā minētām ierīcēm, kurās šādi asins produkti, plazma vai šūnas ir laikā, kad minētās ierīces laiž tirgū;".2. pantsIeviešana, pārejas noteikumi1. Dalībvalstīs līdz 2001. gada 13. decembrim pieņem un publicē normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Šos pasākumus dalībvalstīs piemēro no 2002. gada 13. jūnija.Kad dalībvalstīs pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē ar šo direktīvu.3. Dalībvalstīs dara visu nepieciešamo, lai nodrošinātu, ka pilnvarotās iestādes, kas saskaņā ar Direktīvas 93/42/EEK 16. pantu atbild par atbilstības novērtējumu, ņemtu vērā visu būtisko informāciju par to ierīču parametriem un darbību, kurās ir stabili cilvēka asiņu vai cilvēku plazmas atvasinājumi, jo īpaši visu to izmēģinājumu un verifikāciju rezultātus, kuri ar šīm ierīcēm jau ir veikti saskaņā ar esošajiem dalībvalstu normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem.4. Piecus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstīs atļauj laist tirgū tādas ierīces, kurās ir stabili cilvēku asiņu vai cilvēku plazmas atvasinājumi un kuras atbilst noteikumiem, kas to teritorijā ir spēkā dienā, kad stājas spēkā šī direktīva. Turpmākajos divos gados minētās ierīces var lietot.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 7. decembrīEiropas Parlamenta vārdā priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā priekšsēdētājsI. Durant[1] Eiropas Parlamenta 2001. gada 23. oktobra atzinums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī) un Padomes 2001. gada 3. decembra lēmums.[2] OV L 169, 12.7.1993., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/70/EK (OV L 313, 13.12.2000., 22. lpp.).


title: Padomes Direktīva 90/547/EEK (1990. gada 29. oktobris) par elektroenerģijas tranzītu pa pārvades un sadales tīkliem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0547

Oficiālais Vēstnesis L 313 , 13/11/1990 Lpp. 0030 - 0033 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 12 Sējums 2 Lpp. 0105  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 12 Sējums 2 Lpp. 0105

		Padomes Direktīva 90/547/EEK(1990. gada 29. oktobris)par elektroenerģijas tranzītu pa pārvades un sadales tīkliemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ir nepieciešams noteikt pasākumus, lai līdz 1992. gada 31. decembrim pakāpeniski izveidotu iekšējo tirgu; tā kā Eiropadome vairākās sanāksmēs pēc kārtas, jo īpaši Rodā, ir atzinusi vajadzību pēc vienota iekšējā enerģijas tirgus, un tā kā iekšējā tirgus izveidošana, jo īpaši elektroenerģijas nozarē, veicinās turpmāko Kopienas enerģētikas mērķu sasniegšanu;tā kā jābūt lielākai Eiropas enerģijas tirgus integrācijai, lai panāktu vienota iekšējā tirgus izveidošanos; tā kā elektroenerģija ir Kopienas enerģijas bilances būtiska sastāvdaļa;tā kā veidojot iekšējo enerģijas tirgu, jo īpaši elektroenerģijas nozarē, jāņem vērā ekonomiskās un sociālās kohēzijas mērķis, tas ir, konkrēti izsakoties, jāgarantē optimālu elektroenerģijas piegādi visiem pilsoņiem visos Kopienas reģionos, lai uzlabotu un harmonizētu dzīves apstākļus un attīstības iespējas, jo īpaši mazāk attīstītajos reģionos;tā kā enerģētikas politika, kas vairāk kā jebkura cita rīcība veicina iekšējā tirgus izveidošanos, nedrīkst tikt ieviesta, vienīgi lai samazinātu izmaksas un saglabātu konkurenci, bet tai ir jāņem vērā arī vajadzība nodrošināt piegādes drošību un enerģijas ražošanas veidu atbilstību vides aizsardzības prasībām;tā kā, lai sasniegtu šo mērķi, ir jāņem vērā elektroenerģijas nozares raksturīgās iezīmes;tā kā ar katru gadu Eiropā palielinās tirdzniecība ar elektroenerģiju starp augstsprieguma elektroenerģijas tīkliem; tā kā koordinējot šādai tirdzniecībai nepieciešamo energosistēmu celtniecību un darbību, Eiropas Kopienas elektroenerģijas piegādes drošība tiks uzlabota un izmaksas samazinātas;tā kā elektroenerģijas apmaiņa starp elektroenerģijas tīkliem, kuras pamatā ir līgumi ar vismaz vienu gadu ilgu darbības termiņu, ir tik liela, ka par pieprasījumiem pēc darījumiem un par to rezultātiem sistemātiski būtu jāinformē Komisija;tā kā ir iespējams un vēlams palielināt elektroenerģijas apmaiņu starp elektrotīkliem un ņemt vērā arī prasības saistībā ar drošību un elektroenerģijas piegādes kvalitāti; tā kā pētījumi liecina, ka šāda paaugstināta elektroenerģijas apmaiņa starp elektrotīkliem var samazināt investīciju izmaksas, kā arī elektroenerģijas ražošanā un pārvadē izmantoto degvielu izmaksas un nodrošināt optimālu ražošanas un infrastruktūras līdzekļu izmantošanu;tā kā joprojām pastāv šķēršļi šādai tirdzniecībai; tā kā, ja šādi šķēršļi nav atkarīgi no izmantotās tehnoloģijas veida vai no pašu elektrotīklu parametriem, tad tos var samazināt, padarot elektroenerģijas tranzītu pa elektrotīkliem obligātu un ieviešot atbilstīgu sistēmu, lai uzraudzītu šīs prasības ievērošanu;tā kā šī prasība un uzraudzības sistēma, kas attiecas uz tirdzniecībā iesaistītās elektroenerģijas tranzītu, atbilst Kopienas interesēm, t.i., attiecas uz elektroenerģijas tranzītu pa augstsprieguma elektrotīkliem;tā kā par līguma noteikumiem, kas attiecas uz elektroenerģijas tranzītu starp elektrotīkliem, ir jāvienojas sarunās starp atbildīgajām juridiskajām personām; tā kā tranzīta nosacījumiem jābūt taisnīgiem un nedrīkst tieši vai netieši ieviest nosacījumus, kas ir pretrunā ar Kopienas konkurences tiesību aktiem;tā kā lai veicinātu šādu tranzīta līgumu noslēgšanu, Komisija paredz izveidot samierināšanas procedūru, kuru uzsāk pēc vienas līgumslēdzējas puses lūguma un kuras iznākums nav juridiski saistošs;tā kā ir nepieciešams tuvināt dalībvalstu pieņemtos noteikumus, kas attiecas uz elektroenerģijas tranzītu;tā kā iekšējā elektroenerģijas tirgus izveidošana veicinās valstu elektroenerģijas tīklu labākas integrācijas dinamisko procesu, un tā kā tādējādi šajā sakarā būtu jāievieš īpaši infrastruktūras pasākumi un programmas, lai paātrinātu efektīvu un sociāli izdevīgu Kopienas nomaļo teritoriju un salu iesaistīšanu apvienotajā energosistēmā;tā kā Eiropas galveno energosistēmu, kurās jākoordinē tirdzniecība ar elektroenerģiju, apvienošana aptver ģeogrāfisko teritoriju, kas neietilpst Kopienas robežās; tā kā ir acīmredzama priekšrocība sadarbības iespēju meklēšanai ar apvienotajā Eiropas tīklā iesaistītajām trešajām valstīm,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDalībvalstis nosaka pasākumus, kas nepieciešami, lai veicinātu elektroenerģijas tranzītu starp augstsprieguma elektrotīkliem atbilstīgi šajā direktīvā izklāstītajiem nosacījumiem.2. pants1. Ikviens elektroenerģijas transporta darījums ar šādiem nosacījumiem atbilst elektroenerģijas tranzītam starp tīkliem šīs direktīvas nozīmē, neskarot nevienu īpašu līgumu, kas noslēgts starp Kopienu un trešām valstīm:(a) elektroenerģijas pārvadi veic par attiecīgās dalībvalsts augstsprieguma elektroenerģijas tīklu (izņemot sadales elektrotīklus) atbildīgā juridiskā persona vai personas šīs dalībvalsts teritorijā, kas sekmē Eiropas apvienoto augstsprieguma energosistēmu efektīvu darbību;(b) izcelsmes vai galamērķa elektrotīkls atrodas Kopienā;(c) elektroenerģijas pārvade ir saistīta ar vismaz vienas Kopienas iekšējās robežas šķērsošanu.2. Šīs direktīvas nosacījumi attiecas uz pielikumā minētajiem augstsprieguma elektroenerģijas pārvades tīkliem un par tiem atbildīgajām juridiskajām personām dalībvalstīs. Kad vien nepieciešams, ar Komisijas lēmumu šo sarakstu atjaunina pēc apspriešanās ar attiecīgo dalībvalsti par šīs direktīvas mērķiem un jo īpaši ņemot vērā 1.punkta a) apakšpunktu.3. pants1. Līgumus par elektroenerģijas tranzītu starp pārvades tīkliem noslēdz starp juridiskajām personām, kas atbildīgas par konkrētiem elektrotīkliem un par sniegtā pakalpojuma kvalitāti, un, vajadzības gadījumā, arī ar juridiskajām personām, kas atbildīgas par elektroenerģijas importēšanu un eksportēšanu dalībvalstīs.2. Saskaņā ar līguma noteikumiem, tranzīta nosacījumi ir nediskriminējoši un taisnīgi attiecībā pret visām attiecīgajām līgumslēdzējām pusēm, neietver negodīgus noteikumus vai nepamatotus ierobežojumus un neapdraud elektroenerģijas piegādes drošību un pakalpojuma kvalitāti, jo īpaši pilnībā ņemot vērā rezerves ražošanas jaudas izmantošanu un visefektīvāko esošo sistēmu darbību.3. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka pielikumā minētās un to jurisdikcijā esošās juridiskās personas nekavējoties:- ziņo Komisijai un attiecīgajām valsts iestādēm par ikvienu elektroenerģijas tranzīta pieprasījumu, kas saistīts ar elektroenerģijas pārdošanas līgumiem, kuru darbības termiņš ir vismaz viens gads,- sāk sarunas par pieprasītā elektroenerģijas tranzīta nosacījumiem,- informē Komisiju un attiecīgās valsts iestādes par elektroenerģijas tranzīta līguma noslēgšanu,- informē Komisiju un attiecīgās valsts iestādes par iemesliem, kāpēc sarunu rezultātā nav noslēgts līgums 12 mēnešu laikā pēc pieprasījuma iesniegšanas.4. Ikviena no attiecīgajām juridiskajām personām var lūgt, lai pušu samierināšanu attiecībā uz tranzīta nosacījumiem veic Komisijas izveidota un vadīta iestāde, kurā ir pārstāvētas par Kopienas pārvades tīkliem atbildīgās juridiskās personas.4. pantsJa iemesli, kuru dēļ nav noslēgta vienošanās par pieprasījumu pēc elektroenerģijas tranzīta, ir nepamatoti vai nepietiekami, Komisija, pamatojoties uz iesniedzējas iestādes sūdzību vai rīkojoties pēc savas iniciatīvas, izpilda Kopienas tiesību aktos noteiktās procedūras.5. pantsNe vēlāk kā 1991. gada 1. jūlijā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.o6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1990. gada 29. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Battaglia[1] OV C 8, 13.1.1990., 4. lpp.[2] OV C 113, 7.5.1990., 91. lpp. un 1993. gada 27. oktobra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī nav vēl publicēts).[3] OV C 75, 26.3.1990., 23. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvā ietverto Kopienas atbildīgo juridisko personu un elektrotīklu sarakstsDalībvalsts | Atbildīgā juridiskā persona | Elektrotīkls |Vācija | Badenwerk AG | Apvienotās energosistēmas |Bayernwerk AG |Berliner Kraft und Licht AG (Bewag) |Energie-Versorgung Schwaben AG (EVS) |Hamburgische Elektrizitätswerke (HEW) |Preussen-Elektra AG |RWE Energie AG |Vereinigte Elektrizitaetswerke Westfalen AG (VEW) |Beļģija | CPTE — Société pour la coordination de la production et du transport de l'électricité | Kopējo elektroapgādes tīklu koordinējošā iestāde |Dānija | ELSAM | Kopējās elektroapgādes tīkls (Jitlande) |ELKRAFT | Kopējās elektroapgādes tīkls (Zēlande) |Spānija | Red Eléctrica de España S. A. | Kopējās elektroapgādes tīkls |Francija | Électricité de France | Kopējās elektroapgādes tīkls |Grieķija | Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (ΔΕΗ) | Kopējās elektroapgādes tīkls |Īrija | Electricity Supply Board | Kopējās elektroapgādes tīkls |Itālija | ENEL | Kopējās elektroapgādes tīkls |Luksemburga | CEGEDEL | Kopējās elektroapgādes tīkls |Nīderlande | SEP | Kopējās elektroapgādes tīkls |Portugāle | EDP | Kopējās elektroapgādes tīkls |Apvienotā Karaliste | National Grid Company | Augstsprieguma pārvades elektrotīkli |Scottish Power |Scottish Hydro-Electric |Northern Ireland Electricity |--------------------------------------------------