Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0033

Komisijas Direktīva 2004/33/EK (2004. gada 22. marts) par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/98/EK piemērošanu attiecībā uz dažām tehniskajām prasībām asinīm un asins komponentiemDokuments attiecas uz EEZ.

Oficiālais Vēstnesis L 091 , 30/03/2004 Lpp. 0025 - 0039 CS.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 ET.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 HU.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 LT.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 LV.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 MT.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 PL.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 SK.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286 SL.ES Nodaļa 15 Sējums 08 Lpp. 272  - 286

		Komisijas Direktīva 2004/33/EK(2004. gada 22. marts)par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/98/EK piemērošanu attiecībā uz dažām tehniskajām prasībām asinīm un asins komponentiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2002/98/EK, ar kuru nosaka kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu, testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, kā arī groza Direktīvu 2001/83/EK [1] un jo īpaši tās 29. panta otrās daļas b) līdz g) apakšpunktu,tā kā:(1) Ar Direktīvu 2002/98/EK nosaka kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu, testēšanu neatkarīgi no to izmantošanas nolūka, kā arī kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, ja asinis paredzēts pārliet, tādējādi nodrošinot augstu cilvēka veselības aizsardzības līmeni.(2) Lai nepieļautu slimību pārnēsāšanu ar asinīm un asins komponentiem un lai nodrošinātu līdzvērtīgu kvalitātes un drošības līmeni, Direktīva 2002/98/EK paredz noteikt īpašas tehniskās prasības.(3) Ar šo direktīvu nosaka tehniskās prasības, kurās ņemts vērā Padomes 1998. gada 29. jūnija Ieteikums 98/463/EK par asins un plazmas donoru piemērotību un nodoto asiņu pārbaudi Eiropas Kopienā [2], daži Eiropas Padomes ieteikumi, Zāļu un medicīnas ierīču zinātniskās komitejas atzinumi, Eiropas Farmakopejas monogrāfijas jo īpaši attiecībā uz asinīm un asins komponentiem kā patentētu zāļu ražošanas izejvielām, un Pasaules veselības organizācijas (PVO) ieteikumi, kā arī starptautiskā pieredze šajā jomā.(4) Asinīm un asins komponentiem, ko ieved no trešām valstīm, tai skaitā asinīm un asins komponentiem, kurus izmanto par izejvielām/neapstrādāto materiālu tādu zāļu ražošanai, ko iegūst no cilvēka asinīm un asins plazmas, jāatbilst kvalitātes un drošības prasībām, kas noteiktas ar šo direktīvu.(5) Attiecībā uz asinīm un asins komponentiem, kas savākti un izmantojami tikai autologai asins pārliešanai (autologās asinis/asins komponenti), jānosaka īpašas tehniskās prasības, kā paredzēts Direktīvas 2002/98/EK 2. panta 2. punktā. Šādi nodotas asinis/asins komponenti skaidri jāidentificē un jāglabā atsevišķi no citām nodotajām asinīm/asins komponentiem, lai nodrošinātu, ka tās netiek izmantotas asins pārliešanai citiem pacientiem.(6) Lai nodrošinātu konsekventu Direktīvas 2002/98/EK īstenošanu, jānosaka vienotas tehnisko terminu definīcijas.(7) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvu 2002/98/EK izveidotā Komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā ir spēkā I pielikumā iekļautās definīcijas.2. pantsInformācijas sniegšana potenciālajiem donoriemDalībvalstis nodrošina, lai asinsdienests potenciālajiem asins vai asins komponentu donoriem sniegtu II pielikuma A daļā norādīto informāciju.3. pantsNepieciešamā informācija par donoriemDalībvalstis nodrošina, lai, vienojoties par vēlmi uzsākt asiņu vai asins komponentu nodošanu, donori asinsdienestam sniegtu II pielikuma B daļā norādīto informāciju.4. pantsDonoru atbilstībaAsinsdienestam jānodrošina, lai nesadalītu asiņu un asins komponentu donori atbilstu III pielikumā noteiktajiem atbilstības kritērijiem.5. pantsAsiņu un asins komponentu uzglabāšanas, pārvadāšanas un izplatīšanas nosacījumiAsinsdienests nodrošina, lai asins un asins komponentu uzglabāšanas, pārvadāšanas un izplatīšanas nosacījumi atbilstu IV pielikumā noteiktajām prasībām.6. pantsAsins un asins komponentu kvalitātes un drošības prasībasAsinsdienests nodrošina, lai asins un asins komponentu kvalitātes un drošības prasības atbilstu V pielikumā noteiktajām prasībām.7. pantsAutologās asinis/asins komponenti1. Asinsdienests nodrošina, lai autologās asinis/asins komponenti atbilstu Direktīvā 2002/98/EK noteiktajām prasībām, kā arī šajā direktīvā noteiktajām īpašajām prasībām.2. Autologās asinis/asins komponentus attiecīgi identificē un glabā atsevišķi no homologajām asinīm/asins komponentiem.8. pantsDalībvalstis nodrošina,lai tiktu validēti visi II līdz V pielikumā minētie testi un procesi.9. pantsTransponēšana1. Neskarot Direktīvas 2002/98/EK 7. pantu, vēlākais līdz 2005. gada 8. februārim dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.10. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.11. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2004. gada 22. martāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 33, 8.2.2003., 30. lpp.[2] OV L 203, 21.7.1998., 14. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJAS(skatīt 1. pantu)1. "Autologās asinis/asins komponenti" ir asinis un asins komponenti, kas iegūti no indivīda un pēc tam paredzēti tikai autologai asins pārliešanai vai citādai lietošanai tikai šim pašam indivīdam.2. "Homologās asinis/asins komponenti" ir asinis un asins komponenti, kas iegūti no indivīda un paredzēti asins pārliešanai kādam citam indivīdam, lietošanai medicīnas ierīcēs vai par izejvielām zāļu ražošanai.3. "Validācija" ir tādu dokumentētu un objektīvu pierādījumu uzrādīšana, kas apliecina, ka konkrētās prasības attiecībā uz īpašo lietojumu iespējams pastāvīgi izpildīt.4. "Nesadalītas asinis" ir vienā reizē nodotās asinis.5. "Kriogēnā saldēšana" ir asins komponentu glabāšanas laika pagarināšana, tos sasaldējot.6. "Plazma" ir asins šķidrā daļa, kurā suspendētas šūnas. Plazmu var atdalīt no nesadalītas asins krājumu šūnu daļas terapeitiskai lietošanai kā svaigu, saldētu plazmu vai papildus apstrādāt, līdz iegūst krioprecipitātu un plazmu asins pārliešanai bez krioprecipitāta. To var izmantot tādu zāļu ražošanai, ko iegūst no cilvēka asinīm un asins plazmas, vai lai sagatavotu trombocītu masu vai trombocītu masu bez leikocītiem. To var arī izmantot, lai atkārtoti suspendētu eritrocītu pagatavojumus asins nolaišanai ar sekojošu donora asins ievadīšanu vai perinatālai asins pārliešanai.7. "Krioprecipitāts" ir plazmas komponenti, kas pagatavoti no svaigas, saldētas plazmas, sasaldējot un atkausējot olbaltumvielu nogulsnes, un pēc tam koncentrējot un atkārtoti suspendējot nogulsnētās olbaltumvielas nelielā plazmas daudzumā.8. "Skalošana" ir process, kurā atdala plazmu vai glabāšanas vidi no šūnu produktiem, centrfigurējot un dekantējot nostādināto šķidrumu no šūnām, un pievienojot izotonisko suspensijas šķidrumu, kas savukārt tiek pilnībā atdalīts un aizstāts pēc suspensijas papildu centrfigurēšanas. Centrfigurēšanas, dekantēšanas, aizstāšanas procesu var atkārtot vairākas reizes.9. "Eritrocīti" ir eritrocīti no vienā reizē nodotām nesadalītām asinīm, no kurām atdalīta liela daļa plazmas.10. "Eritrocīti bez leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa" ir eritrocīti no nesadalītām vienā reizē nodotām asinīm, no kurām atdalīta liela daļa plazmas. Ja leikocītu un trombocītu centrifugāta slānī ir liela trombocītu un leikocītu daļa, tas tiek atdalīts no nodotajām asinīm.11. "Eritrocīti bez leikocītiem" ir eritrocīti no nesadalītām vienā reizē nodotām asinīm, no kurām atdalīta liela daļa plazmas un leikocīti.12. "Eritrocīti aditīvajā šķīdumā" ir eritrocīti no nesadalītām asinīm, no kurām atdalīta liela daļa plazmas. Pievienots barības vielu/konservantu šķīdums.13. "Aditīvais šķīdums" ir šķīdums, kas īpaši izstrādāts, lai uzglabāšanas laikā saglabātu šūnu komponentu derīgās īpašības.14. "Aditīvajā šķīdumā esoši eritrocīti bez leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa" ir eritrocīti no nesadalītām vienā reizē nodotām asinīm, no kurām atdalīta liela daļa plazmas. Ja leikocītu un trombocītu centrifugāta slānī ir liela trombocītu un leikocītu daļa, tas tiek atdalīts no nodotajām asinīm. Pievienots barības vielu/konservantu šķīdums.15. "Leikocītu un trombocītu centrifugāta slānis" ir asins komponents, kuru iegūst, centrifugējot nesadalītu asiņu vienību, un kurā ir ievērojama leikocītu un trombocītu daļa.16. "Eritrocīti bez leikocītiem aditīvajā šķīdumā" ir eritrocīti no nesadalītām vienā reizē nodotām asinīm, no kurām atdalīta liela daļa plazmas un leikocīti. Pievienots barības vielu/konservantu šķīdums.17. "Aferēzes eritrocīti" ir eritrocīti, kas iegūti, izdarot nodoto eritrocītu aferēzi.18. "Aferēze" ir viena vai vairāku asins komponentu iegūšanas metode ar iekārtu, kas apstrādā nesadalītas asinis, atlikušos asins komponentus atdodot donoram minētā procesa laikā vai tā beigās.19. "Aferēzes trombocīti" ir koncentrēta tādu asins trombocītu suspensija, kuri iegūti, izdarot aferēzi.20. "Aferēzes trombocīti bez leikocītiem" ir koncentrēta asins trombocītu suspensija, kas iegūta, izdarot aferēzi, no kuras atdalīti leikocīti.21. "Reģenerētu trombocītu masa" ir koncentrēta asins trombocītu suspensija, kas iegūta, apstrādājot nesadalītu asiņu daļas un apvienojot šo daļu trombocītus atdalīšanas laikā vai pēc atdalīšanas.22. "Reģenerētu trombocītu masa bez leikocītiem" ir koncentrēta asins trombocītu suspensija, kas iegūta, apstrādājot nesadalītu asiņu daļas un apvienojot šo daļu trombocītus to atdalīšanas laikā vai pēc atdalīšanas, un atdalot no tās leikocītus.23. "Reģenerēti vienas vienības trombocīti" ir koncentrēta asins trombocītu suspensija, kas iegūta, apstrādājot vienu nesadalītu asiņu vienību.24. "Reģenerēti vienas vienības trombocīti bez leikocītiem" ir koncentrēta asins trombocītu suspensija, kas iegūta, apstrādājot vienu nesadalītu asiņu vienību, no kuras atdalīti leikocīti.25. "Svaiga saldēta plazma" ir nostādināta plazma, kas atdalīta no nodotajām nesadalītajām asinīm, vai sasaldēta un uzglabāta plazma, kas iegūta ar aferēzi.26. "Asins pārliešanai paredzēta plazma bez krioprecipitāta" ir plazmas komponents, kas pagatavots no vienas svaigas saldētas plazmas vienības. Tajā ietilpst daļa, kas atlikusi pēc krioprecipitāta atdalīšanas.27. "Aferēzes granulocīti" ir koncentrēta granulocītu suspensija, kas iegūta ar aferēzi.28. "Procesa statistiskā vadība" ir produkta vai procesa kvalitātes kontroles metode, kuras pamatā ir pietiekami daudzu kontrolparaugu analīzes sistēma, kurā nav jāpārbauda katrs procesā iesaistītais produkts.--------------------------------------------------II PIELIKUMSINFORMĀCIJAS PRASĪBAS(skatīt 2. un 3. pantu)A DAĻAInformācija, kas sniedzama potenciālajiem asins vai asins komponentu donoriem1. Plašai sabiedrībai saprotami, precīzi, izglītojoši materiāli par asins galvenajām īpašībām, asins nodošanas procedūru, komponentiem, ko iegūst no nesadalītām asinīm, kā arī par aferēzes asinīm/asins komponentiem un galvenajiem pacientu ieguvumiem.2. Gan par homogēnām, gan autologām asinīm/asins komponentiem – iemesli pieprasīt izmeklēšanu, slimību vēsturi un testēt nodotās asinis/asins komponentus, un tas, cik būtiska ir "informētās personas piekrišana".Par homologām asinīm/asins komponentiem – kad jāatsakās nodot asinis un kad uz laiku un pastāvīgi aizliegts nodot asinis, un iemesli, kāpēc indivīdi nedrīkst nodot asinis vai asins komponentus, ja tas varētu apdraudēt saņēmēja veselību.Par autologām asinīm/asins komponentiem – iespējams asins nodošanas aizliegums un iemesli, kāpēc asins nodošanas procedūra nav pieļaujama, ja indivīdam kā autologu asiņu vai asins komponentu donoram vai saņēmējam tādējādi var tikt apdraudēta veselība.3. Informācija par personas datu aizsardzību – nav atļauts izpaust donora personību, informāciju par donora veselības stāvokli un veikto testu rezultātiem.4. Iemesli, kāpēc indivīdi nedrīkst nodot asinis/asins komponentus, ja tas varētu kaitēt viņu veselībai.5. Īpaša informācija vai nu par homologo, vai autologo asiņu/asins komponentu nodošanas procesā iesaistīto procedūru specifiku un ar tām saistīto risku. Par autologām asinīm/asins komponentiem – autologās asinis un asins komponenti var neatbilst paredzētajām asins pārliešanas prasībām.6. Informācija par donoru tiesībām pirms procedūras pārdomāt un nenodot asinis un par iespēju bez grūtībām un neērtībām nodošanas procesa laikā atsaukt no asiņu/asins komponentu nodošanu vai pašam atteikties no tās.7. Iemesli, kāpēc ir svarīgi, lai donori iepriekš informētu asinsdienestu par visiem nākamajiem notikumiem, kuru dēļ nodotās asinis/asins komponenti varētu būt nederīgas pārliešanai.8. Informācija par asinsdienesta pienākumu, izmantojot attiecīgu mehānismu, informēt donoru, ja donora veselības pārbaudes rezultāti liecina par novirzi no normas.9. Informācija par to, kāpēc neizmantotās autologās asinis un asins komponenti tiks izlieti, nevis pārlieti citiem pacientiem.10. Saņemot informācija par to, ka testos atklāti tādu vīrusu kā HIV, HBV, HCV marķieri vai citi attiecīgie mikrobioloģiskie aģenti, ko pārnēsā ar asinīm, donoriem tiks aizliegts nodot asinis un savākto asiņu vienība tiks iznīcināta.11. Informācija par to, ka donori vienmēr var uzdot jautājumus.B DAĻAInformācija, ko, ikreiz nododot asinis, donori sniedz asinsdienestam1. Donora personas noteikšanaĪpašie personas dati, pēc kuriem var nekļūdīgi noteikt donoru, kā arī kontaktinformācija.2. Donora slimību vēstureSlimību vēsture, ko sniedz anketā un iegūst kvalificēta veselības aprūpes speciālista vadītās individuālās pārrunās un kur norādīti svarīgi faktori, kuri var palīdzēt, nosakot un pārbaudot personas, kuru nodotās asinis/asins komponenti varētu radīt veselības apdraudējumu citiem, piemēram, slimības pārnēsāšanas iespējamību vai pašu veselības apdraudējumu.3. Donora parakstsDonora paraksts donora anketā, ko ar parakstu apliecinājis veselības aprūpes darbinieks, kas atbildīgs par slimību vēstures iegūšanu, apliecinot:a) ka donors ir izlasījis un sapratis tam sniegtos izglītojošos materiālus;b) ka donoram bijusi iespēja uzdot jautājumus;c) ka donoram sniegtas atbildes uz visiem uzdotajiem jautājumiem;d) ka donors apzināti piekritis arī turpmāk būt par donoru;e) ka attiecībā uz autologajām asinīm/asins komponentiem donors informēts par nodoto asiņu un asins komponentu iespējamu neatbilstību paredzētajām asins pārliešanas prasībām unf) ka donors apliecinājis visas viņa sniegtās informācijas patiesumu.--------------------------------------------------III PIELIKUMSNESADALĪTU ASIŅU UN ASINS KOMPONENTU DONORU ATBILSTĪBAS KRITĒRIJI(skatīt 4. pantu)1. NESADALĪTU ASIŅU UN ASINS KOMPONENTU DONORU PIEŅEMŠANAS KRITĒRIJIĀrkārtējos apstākļos kvalificēts veselības aprūpes speciālists asinsdienestā var individuāli pieņemt asinis/asins komponentus no donoriem, kas neatbilst turpmāk noteiktajiem kritērijiem. Visi šie gadījumi ir skaidri jādokumentē un uz tiem jāattiecina Direktīvas 2002/98/EK 11., 12. un 13. pantā noteiktie kvalitātes kontroles noteikumi.Šie kritēriji neattiecas uz autologajām asinīm/asins komponentiem1.1. Donoru vecums un ķermeņa svarsVecums | 18 līdz 65 gadi | |17 līdz 18 gadi | –ja donors nav nepilngadīga persona saskaņā ar tiesību aktiem vai ja ir vecāku vai likumīga aizbildņa rakstiska piekrišana, kas atbilst tiesību aktiem |Par 60 gadiem vecāki donori, kas nodod asinis/asins komponentus pirmo reizi | –pēc asinsdienesta ārsta ieskatiem |Vairāk par 65 gadiem | –ar asinsdienesta ārsta atļauju, ko izdod katru gadu |Ķermeņa svars | ≥ 50 kg nesadalītu asiņu vai aferēzes asins komponentu donoriem |1.2. Hemoglobīna līmenis donora asinīsHemoglobīns | Sievietēm ≥ 125 g/l | Vīriešiem ≥ 135 g/l | Piemērojams nesadalītu asiņu un šūnu komponentu homologajiem donoriem |1.3. Olbaltumvielu līmenis donora asinīsOlbaltumvielas | ≥ 60 g/l | Olbaltumvielu analīze aferēzes plazmai jāveic vismaz reizi gadā |1.4. Trombocītu līmenis donora asinīsTrombocīti | Trombocītu skaits ir 150 × 109/l vai lielāks | Aferēzes trombocītu donoriem vajadzīgais līmenis |2. KRITĒRIJI, PĒC KURIEM NESADALĪTU ASIŅU UN ASINS KOMPONENTU DONORIEM AIZLIEDZ NODOT ASINIS UN ASINS KOMPONENTUSAr zvaigznīti (*) norādītie testi un aizlieguma periodi netiek prasīti, ja nodotās asinis/asins komponentus izmanto tikai, lai iegūtu plazmu frakcionēšanai.2.1. Kritēriji pastāvīgam aizliegumam nodot homologās asinis/asins komponentusSirds un asinsvadu slimība | Potenciālie donori, kam ir vai ir bijusi sirds un asinsvadu slimība, izņemot iedzimtas anomālijas, kas ir pilnīgi izārstētas |Centrālās nervu sistēmas slimība | Bijusi nopietna CNS slimība |Nenormāla tendence asiņot | Potenciālie donori, kam bijusi koagulopātija |Atkārtoti ģīboņi vai bijuši krampji | Izņemot krampjus bērnībā vai gadījumus, kad pagājuši vismaz trīs gadi kopš dienas, kad donors pēdējo reizi lietojis zāles pret krampjiem un krampji vairs nav atkārtojušies |Gastroenteroloģiskas, uroģenitālas, hematoloģiskas, imunoloģiskas, metaboliskas, nieru vai elpošanas sistēmas slimības | Potenciālie donori, kam ir nopietnas aktivizējušās hroniskas vai atkārtotas slimības |Cukurslimība | Ja ārstē ar insulīnu |Infekcijas slimības | B hepatīts, izņemot personas, kam HBsAg analīžu rezultāti ir negatīvi un kā imunitāte ir pierādīta |C hepatīts |HIV–1/2 |HTLV I/II |Babezioze * |Kala Azar (viscerālā leišmanioze) (*) |Trypanosomiasis cruzi (Čagasa slimība) (*) |Ļaundabīgas slimības | Izņemot in situ vēža gadījumus, kad notikusi pilnīga atveseļošanās |Transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE), (piemēram, Kreicfelda–Jākoba slimība, Kreicfelda–Jākoba slimības paveids) | Personas, kuras radinieki slimojuši ar minēto slimību, tādējādi būdamas riska grupā, kurā var izplatīties TSE, vai personas, kam ir radzenes vai smadzeņu cietā apvalka transplantāts, vai personas, kuras iepriekš ārstētas ar zālēm, kas iegūtas no cilvēka hipofīzes. Attiecībā uz Kreicfelda–Jākoba slimības paveidu ieteicami papildu piesardzības pasākumi |Intravenoza (IV) vai intramuskulāra (IM) narkotiku lietošana | Visi dati par ārsta neizrakstītu IV un IM narkotiku lietošanu, tajā skaitā anabolisko steroīdu vai hormonu lietošanu |Personas ar ksenotransplantiem | |Dzimumuzvedība | Personas, kuru dzimumuzvedības dēļ pastāv liels risks, ka tās varētu iegūt nopietnas infekcijas slimības, ko pārnēsā ar asinīm |2.2. Kritēriji pagaidu aizliegumam nodot homologās asinis/asins komponentus2.2.1. InfekcijasPagaidu aizlieguma ilgumsPēc infekcijas slimības potenciālajiem donoriem aizliegts nodot asinis/asins komponentus vismaz divas nedēļas no pilnīgas klīniskās atveseļošanās dienas.Tomēr attiecībā uz tabulā minētajām infekcijas slimībām attiecas šādi pagaidu aizlieguma periodiBruceloze (*) | 2 gadi no pilnīgas atveseļošanās dienas |Osteomielīts | 2 gadi no apstiprinātās izārstēšanas dienas |Q drudzis (*) | 2 gadi no apstiprinātās izārstēšanas dienas |Sifiliss (*) | 1 gads no apstiprinātās izārstēšanas dienas |Toksoplazmoze (*) | 6 mēneši no klīniskās atveseļošanās dienas |Tuberkuloze | 2 gadi no apstiprinātās izārstēšanas dienas |Reimatisks drudzis | 2 gadi no slimības simptomu izzušanas dienas, ja nav pierādījumu par hronisku sirds slimību |Drudzis > °C | 2 nedēļas no slimības simptomu izzušanas dienas |Gripas paveida slimība | 2 nedēļas no slimības simptomu izzušanas dienas |Malārija (*)–indivīdi, kas pirmos piecus mūža gadus nodzīvojuši malārijas skartā teritorijā | 3 gadi no dienas, kad notikusi pēdējā atgriešanās no endēmiskās teritorijas, ja personai nav konstatēti slimības simptomi; šo periodu var samazināt līdz 4 mēnešiem, ja imunoloģijas vai molekulārbioloģiskajā testā katrā asins nodošanas reizē iegūst negatīvus rezultātus |–indivīdi, kas slimojuši ar malāriju | 3 gadi no dienas, kad pārtraukta ārstēšana un izzuduši slimības simptomi. Šis periods tiek atzīts tikai tad, ja imunoloģijas vai molekulārbioloģiskajā testā iegūst negatīvus rezultātus |–endēmisko teritoriju apmeklētāji bez slimības simptomiem | 6 mēneši no dienas, kad atstāta endēmiskā teritorija, ja imunoloģijas vai molekulārbioloģiskajā testā iegūst negatīvus rezultātus |–indivīdi, kam bijis, bet nav diagnosticēts drudzis sešus mēnešus no endēmiskās teritorijas apmeklējuma | 3 gadi no slimības simptomu izzušanas; šo periodu var samazināt līdz 4 mēnešiem, ja imunoloģijas vai molekulārbioloģiskais tests uzrāda negatīvus rezultātus |Rietumnīlas vīruss (RNV) (*) | 28 dienas pēc tam, kad atstāta teritorija, kurā cilvēkiem turpina izplatīties Rietumnīlas vīruss (RNV) |2.2.2. Risks asins pārliešanas ceļā iegūt transmisīvās infekcijasEndoskopiska izmeklēšana, izmantojot elastīgus instrumentusGļotādas saskare ar asinīm vai no adatas gūts ievainojumsAsins komponentu pārliešanaCilvēka audu vai šūnu transplantācijaNozīmīga ķirurģiskā iejaukšanāsTetovējums vai ķermeņa pīrsingsAkupunktūra, ko nav izdarījis kvalificēts praktizējošs ārsts ar sterilām vienreizlietojamām adatāmPersonas, kuras pakļautas riskam ciešā sadzīves kontakta dēļ ar personām, kas inficētas ar B hepatīta vīrusu | Donoram aizliedz nodot asinis/asins komponentus 6 mēnešus vai 4 mēnešus, ja NAT tests attiecībā uz C hepatītu ir ar negatīviem rezultātiem |Personas, kuru dzīvesveids rada risku iegūt infekcijas slimības, ko var pārnēsāt ar asinīm | Aizliegumu donoram nodot asinis/asins pēc riskantā dzīvesveida izbeigšanas nosaka uz laiku, kas atkarīgs no konkrētās slimības un no attiecīgo testu pieejamības |2.2.3. VakcinācijaNovājināti vīrusi vai baktērijas | 4 nedēļas |Inaktivēti/nedzīvi vīrusi, baktērijas vai riketsijas | Donoram nav aizliegts nodot asinis, ja viņš ir vesels |Toksoīdi | Donoram nav aizliegts nodot asinis, ja viņš ir vesels |A hepatīta vai B hepatīta vakcīnas | Donoram nav aizliegts nodot asinis, ja viņš ir vesels un nav pakļauts infekcijas iedarbībai |Trakumsērga | Donoram nav aizliegts nodot asinis, ja viņš ir vesels un nav pakļauts infekcijas iedarbībai. Ja vakcināciju izdara pēc tam, kad donors jau bijis pakļauts infekciju iedarbībai, vienu gadu tam aizliegts nodot asinis |Ērču encefalīta vakcīnas | Donoram nav aizliegts nodot asinis, ja viņš ir vesels un nav pakļauts infekcijas iedarbībai |2.2.4. Citi pagaidu aizliegumi nodot asinisGrūtniecība | 6 mēneši pēc dzemdībām vai grūtniecības pārtraukšanas, izņemot ārkārtējus apstākļos un pēc ārsta ieskatiem |Neliela ķirurģiska iejaukšanās | 1 nedēļa |Zobu ārstēšana | Neliela vizīte pie zobārsta vai zobu higiēnsta – aizliegums nodot asinis līdz nākamajai dienai. (NB! Zobu raušanu, zobu plombēšanu un tamlīdzīgu ārstēšanu uzskata par nelielu ķirurģisku iejaukšanos) |Zāles | Atkarībā no izrakstīto zāļu specifikas, iedarbības veida un ārstētās slimības |2.3. Aizliegums nodot asinis īpašās epidemioloģiskās situācijāsĪpašas epidemioloģiskās situācijas (piem., slimības uzliesmojumi) | Aizliegums nodot asinis atbilst epidemioloģiskajai situācijai. (Par šādiem aizliegumiem nodot asinis kompetentās iestādes ziņo Eiropas Komisijai, lai varētu noteikt Kopienas rīcību) |2.4. Kritēriji aizliegumam nodot autologās asinis/asins komponentusNopietna sirds slimība | Atkarībā no klīniskās situācijas, kas saistīta ar nodotajām asinīm |Personas, kas slimojušas ar šādām slimībām B hepatīts, izņemot personas, kam HBsAg analīžu rezultāti ir negatīvi un kā imunitāte ir pierādītaC hepatītsHIV–1/2HTLV I/II | Dalībvalstis tomēr var noteikt īpašus noteikumus par autologajām asinīm, ko nodod šādas personas |Aktivizējusies bakteriālā infekcija | |--------------------------------------------------IV PIELIKUMSASIŅU UN ASINS KOMPONENTU UZGLABĀŠANAS, PĀRVADĀŠANAS UN IZPLATĪŠANAS NOSACĪJUMI(skatīt 5. pantu)1. UZGLABĀŠANA1.1. Šķidruma uzglabāšanaKomponents | Uzglabāšanas temperatūra | Maksimālais uzglabāšanas laiks |Eritrocītu pagatavojumi un nesadalītas asinis (ja izmanto asins pārliešanai nesadalītu asiņu veidā) | + 2 līdz + 6 °C | 28 līdz 49 dienas atkarībā no savākšanas, apstrādes un uzglabāšanas procesa |Trombocītu pagatavojumi | + 20 līdz + 24 °C | 5 dienas; var uzglabāt 7 dienas, ja uzglabāšana saistīta ar mikrobioloģiskā piesārņojuma noteikšanas vai samazināšanas sistēmu |Granulocīti | + 20 līdz + 24 °C | 24 stundas |1.2. Kriogēnā saldēšanaKomponents | Uzglabāšanas nosacījumi un ilgums |Eritrocīti | Līdz 30 gadiem atkarībā no savākšanas, apstrādes un uzglabāšanas procesa |Trombocīti | Līdz 24 mēnešiem atkarībā no savākšanas, apstrādes un uzglabāšanas procesa |Plazma un krioprecipitāts | Līdz 36 mēnešiem atkarībā no savākšanas, apstrādes un uzglabāšanas ilguma |Eritrocītu un trombocītu krioprecipitāts jāpagatavo piemērotā vidē pēc atkausēšanas. Pieļaujamais uzglabāšanas laiks pēc atkausēšanas ir atkarīgs no atkausēšanā izmantotās metodes |2. PĀRVADĀŠANA UN IZPLATĪŠANAAsins un asins komponentu pārvadāšanai un izplatīšanai visos asinspārliešanas ķēdes posmos jāatbilst nosacījumiem, kas nodrošina produkta integritātes saglabāšanu.3. PAPILDU PRASĪBAS AUTOLOGĀM ASINĪM/ASINS KOMPONENTIEM3.1. Autologās asinis un asins komponenti skaidri jāidentificē un jāuzglabā, jāpārvadā un jāizplata atsevišķi no homologajām asinīm un asins komponentiem.3.2. Autologās asinis un asins komponenti jāmarķē, kā noteikts Direktīvā 2002/98/EK, turklāt etiķetē jābūt norādītai donora personai un brīdinājumam "TIKAI AUTOLOGAI ASINS PĀRLIEŠANAI".--------------------------------------------------V PIELIKUMSASINS UN ASINS KOMPONENTU KVALITĀTES UN DROŠĪBAS PRASĪBAS(skatīt 6. pantu)1. ASINS KOMPONENTI1.Eritrocītu pagatavojumi | Komponentus, kas uzskaitīti 1.1. līdz 1.8. punktā, asinsdienestā var papildus apstrādāt, un tie attiecīgi jāmarķē |1.1. | Eritrocīti |1.2. | Eritrocīti bez leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa |1.3. | Eritrocīti bez leikocītiem |1.4. | Eritrocīti aditīvajā šķīdumā |1.5. | Aditīvajā šķīdumā esoši eritrocīti bez leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa |1.6. | Eritrocīti bez leikocītiem aditīvajā šķīdumā |1.7. | Aferēzes eritrocīti |1.8. | Nesadalītas asinis |2.Trombocītu pagatavojumi | Komponentus, kas uzskaitīti 2.1. līdz 2.6. punktā, asinsdienestā var papildus apstrādāt, un tie attiecīgi jāmarķē |2.1. | Aferēzes trombocīti |2.2. | Aferēzes trombocīti bez leikocītiem |2.3. | Reģenerētu trombocītu masa |2.4. | Reģenerētu trombocītu masa bez leikocītiem |2.5. | Reģenerēti vienas vienības trombocīti |2.6. | Reģenerēti vienas vienības eritrocīti bez leikocītiem |3.Plazmas pagatavojumi | Komponentus, kas uzskaitīti 3.1. līdz 3.3. punktā, asinsdienestā var papildus apstrādāt, un tie attiecīgi jāmarķē |3.1. | Svaiga saldēta plazma |3.2. | Svaiga saldēta plazma bez krioprecipitāta |3.3. | Krioprecipitāts |4. | Aferēzes granulocīti |5.Jauni komponenti | Kompetentajai valsts iestādei jānosaka jaunu asins komponentu kvalitātes un drošības prasības. Par šiem jaunajiem komponentiem jāinformē Eiropas Komisija, lai varētu noteikt Kopienas rīcību |2. ASINS UN ASINS KOMPONENTU KVALITĀTES KONTROLES PRASĪBAS2.1. Asinīm un asins komponentiem jāizdara šādi tehniskās kvalitātes mērījumi, un mērījumu rezultātiem jābūt pieņemamiem.2.2. Jāveic attiecīga savākšanas un ražošanas procesa bakterioloģiskā kontrole.2.3. Dalībvalstīm jāveic visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka visi asins un asins komponentu ievedumi no trešām valstīm, tajā skaitā asinis un asins komponenti, ko izmanto par izejvielām no cilvēka asinīm un asins plazmas iegūtu zāļu ražošanai, atbilst kvalitātes un drošības prasībām, kas ir līdzvērtīgas šajā direktīvā noteiktajām.2.4. Attiecībā uz autologajām asinīm/asins pagatavojumiem ar zvaigznīti (*) atzīmētie pasākumi ir tikai ieteicami.Komponents | Nepieciešamais kvalitātes mērījums Paraugu ņemšanas biežumu visiem mērījumiem nosaka, izmantojot statistisko procesa vadību | Kvalitātes mērījumu pieņemamie rezultāti |Eritrocīti | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 45 g vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Eritrocīti bez leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 43 g vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Eritrocīti bez leikocītiem | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 40 g vienā vienībā |Leikocītu saturs | Mazāk par 1 × 106 vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Eritrocīti aditīvajā šķīdumā | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 45 g vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Aditīvajā šķīdumā esoši eritrocīti bez leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 43 g vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Eritrocīti bez leikocītiem aditīvajā šķīdumā | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 40 g vienā vienībā |Leikocītu saturs | Mazāk par 1 × 106 vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Aferēzes eritrocīti | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 40 g vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Nesadalītas asinis | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību hemoglobīna un hemolīzes specifikācijām 450 ml +/–50ml Pediatrijas mērķiem paredzētas nesadalītas autologās asinis – nedrīkst pārsniegt 10,5 ml vienā ķermeņa svara kilogramā |Hemoglobīns * | Ne mazāk par 45 g vienā vienībā |Hemolīze | Mazāk par 0,8 % no eritrocītu masas uzglabāšanas laika beigās |Aferēzes trombocīti | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pH specifikācijām |Trombocītu saturs | Trombocītu satura variācijas vienā nodošanas reizē ir pieļaujamas, ja tās nepārsniedz robežas, kas atbilst validētiem sagatavošanas un saglabāšanas nosacījumiem |pH | 6,4–7,4 uzglabāšanas laika beigās, koriģē 22 °C |Aferēzes trombocīti bez leikocītiem | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pH specifikācijām |Trombocītu saturs | Trombocītu satura variācijas vienā nodošanas reizē ir pieļaujamas, ja tās nepārsniedz robežas, kas atbilst validētiem sagatavošanas un saglabāšanas nosacījumiem |Leikocītu saturs | Mazāk par 1 × 106 vienā vienībā |pH | 6,4–7,4 uzglabāšanas laika beigās, koriģē 22 °C |Reģenerētu trombocītu masa | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pH specifikācijām |Trombocītu saturs | Trombocītu satura variācijas vienā parauga kopā ir pieļaujamas, ja tās nepārsniedz robežas, kas atbilst validētiem sagatavošanas un saglabāšanas nosacījumiem |Leikocītu saturs | Mazāk par 0,2 × 109 vienā vienībā (ar trombocītiem bagātinātas plazmas metode) Mazāk par 0,05 × 109 vienā vienībā (leikocītu un trombocītu centrifugāta metode) |pH | 6,4–7,4 uzglabāšanas laika beigās, koriģē 22 °C |Reģenerētu trombocītu masa bez leikocītiem | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pH specifikācijām |Trombocītu saturs | Trombocītu satura variācijas vienā parauga kopā ir pieļaujamas, ja tās nepārsniedz robežas, kas atbilst validētiem sagatavošanas un saglabāšanas nosacījumiem |Leikocītu saturs | Mazāk par 1 × 106 vienā parauga kopā |pH | 6,4–7,4 uzglabāšanas laika beigās, koriģē 22 °C |Reģenerēti vienas vienības trombocīti | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pH specifikācijām |Trombocītu saturs | Trombocītu satura variācijas vienā vienībā ir pieļaujamas, ja tās nepārsniedz robežas, kas atbilst validētiem sagatavošanas un saglabāšanas nosacījumiem |Leikocītu saturs | Mazāk par 0,2 × 109 vienā vienībā (ar trombocītiem bagātinātas plazmas metode) Mazāk par 0,05 × 109 vienā vienībā (leikocītu un trombocītu centrifugāta slāņa metode) |pH | 6,4–7,4 uzglabāšanas laika beigās, koriģē 22 °C |Reģenerēti vienas vienības trombocīti bez leikocītiem | Tilpums | Atbilst uzglabāšanas kritērijiem, kas nodrošina atbilstību pH specifikācijām |Trombocītu saturs | Trombocītu satura variācijas vienā vienībā ir pieļaujamas, ja tās nepārsniedz robežas, kas atbilst validētiem sagatavošanas un saglabāšanas nosacījumiem |Leikocītu saturs | Mazāk par 1 × 106 vienā vienībā |pH | 6,4–7,4 uzglabāšanas laika beigās, koriģē 22 °C |Svaiga saldēta plazma | Tilpums | Norādītais tilpums +/–10 % |VIIIc faktors * | Vidējais rādītājs (pēc sasaldēšanas un atkausēšanas) – 70 % vai vairāk no savāktās svaigās plazmas vienības vērtības |Kopējais olbaltumvielu saturs * | Ne mazāk par 50 g/l |Atlikušo šūnu saturs * | Eritrocīti – mazāk par 6,0 × 109/l Leikocīti – mazāk par 0,1 × 109/l Trombocīti – mazāk par 50 × 109/l |Svaiga saldēta plazma bez krioprecipitāta | Tilpums | Norādītais tilpums +/–10 % |Atlikušo šūnu saturs * | Eritrocīti – mazāk par 6,0 × 109/l Leikocīti – mazāk nekā 0,1 × 109/l Trombocīti – mazāk nekā 50 × 109/l |Krioprecipitāts | Fibriogēnu saturs * | Lielāks vai vienāds ar 140 mg vienā vienībā |VIIIc faktora saturs * | 70 starptautisko vienību vienā vienībā vai lielāks |Aferēzes granulocīti | Tilpums | Mazāk par 500 ml |Granulocītu saturs | Lielāks par 1 × 1010 granulocītu vienā vienībā |--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0629

Komisijas Direktīva (1990. gada 30. oktobris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 76/115/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem

Oficiālais Vēstnesis L 341 , 06/12/1990 Lpp. 0014 - 0019 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 20 Lpp. 0016  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 20 Lpp. 0016  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 010 Lpp. 215  - 220

		Komisijas Direktīva(1990. gada 30. oktobris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 76/115/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem(90/629/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/115/EEK (1975. gada 18. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 82/318/EEK [2], un jo īpaši tās 6. pantu,tā kā praktiskā pieredze un tehnikas attīstība liecina, ka ir iespējams uzlabot ceļu satiksmes drošību, piemērojot jau esošajām prasībām līdzīgas prasības M2 kategorijas transportlīdzekļiem, kam pieļaujamā maksimālā masa pārsniedz 3500 kilogramus, un M3 kategorijas transportlīdzekļiem (autobusiem), uz kuriem minētās prasības neattiecās iepriekš, un kopumā paplašināt prasību darbības jomu, attiecinot tās uz citu kategoriju transportlīdzekļu sēdvietām, uz kurām tās iepriekš neattiecās;tā kā minētā pieredze liecina, ka nedaudz jākoriģē dažas esošās definīcijas un prasības;tā kā jāuzlabo aizsardzība pret "lejupslīdi", ko varētu nodrošināt, mainot drošības jostu stiprinājumu novietojumu un/vai pārveidojot sēdekļa konstrukciju; tā kā jāizstrādā testa metode, kas ļauj uzlabot aizsardzības līmeni;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, kuru sniegusi komiteja, kas izveidota, lai tehnikas attīstībai pielāgotu direktīvas par tehnisku šķēršļu novēršanu mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/115/EEK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Neviena dalībvalsts no 1991. gada 1. maija drošības jostu stiprinājumu dēļ nedrīkst:- atteikties kādam transportlīdzekļa tipam piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 70/156/EEK [3] 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta kopiju vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu, vai- aizliegt transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā,ja šā tipa transportlīdzeklī vai šajos transportlīdzekļos stiprinājumi atbilst prasībām, kas iekļautas Direktīvā 76/115/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.2. No 1992. gada 1. jūlija dalībvalstis:- vairs neizdod Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta kopiju par kādu transportlīdzekļa tipu,- var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam transportlīdzekļa tipam,kurā stiprinājumi neatbilst prasībām, kas iekļautas Direktīvā 76/115/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.3. No 1997. gada 1. jūlija dalībvalstis var aizliegt to transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā, kuros stiprinājumi neatbilst prasībām, kas iekļautas Direktīvā 76/115/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.3. pantsKomisija ne vēlāk kā 1992. gada 31. decembrī sāk Direktīvas 76/115/EEK noteikumu, konkrēti, tās I pielikuma 4.4.3. punkta turpmāku pārskatīšanu, lai uzlabotu aizsardzību pret lejupslīdes risku, un minētā panta grozījums varētu iekļaut jaunus pasākumus un saistītas dinamiska testa metodes.4. pantsDalībvalstis īsteno noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1991. gada 1. maijam. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kādā izdarīt šādas atsauces.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1990. gada 30. oktobrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksMartin Bangemann[1] OV L 24, 30.1.1976., 6. lpp.[2] OV L 139, 19.5.1982., 9. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSI pielikumu groza šādi:Aiz 1.6. punkta pievieno šādu 1.6.1. punktu:"1.6.1. "priekšējais pasažieru sēdeklis" ir jebkurš sēdeklis, kur konkrētā sēdekļa "priekšējais H punkts" atrodas vertikālajā šķērsplaknē, kas iet caur autovadītāja R punktu, vai tās priekšā."Pielikuma 4.2.1.1. punktu groza šādi:"… iekļauj jostas pievilkšanas ierīces. Šis noteikums neattiecas uz transportlīdzekļiem, kuriem atbilstīgi 4.3. punktam ir atļautas iegurņa jostas tikai priekšējām ārējām sēdvietām. Ja stiprinājumi……"(Pārējais nemainīts)Pielikuma 4.3. punktu aizstāj ar šādu punktu:"4.3. Minimālais nodrošināmais jostu stiprinājumu skaits (skat. 1. papildinājumu).4.3.1. Jebkuram M un N kategorijas transportlīdzeklim (izņemot tos M2 kategorijas transportlīdzekļus virs 3,5 tonnām un M3 kategorijas transportlīdzekļus, kuros ir pasažieru stāvēšanai speciāli paredzētas vietas) jābūt aprīkotam ar drošības jostu stiprinājumiem, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām.4.3.2. Minimālais drošības jostu stiprinājumu skaits katrai uz priekšu vērstai sēdvietai atbilst 1. papildinājumā noteiktajam.4.3.3. Tomēr tām M1 kategorijas transportlīdzekļu ārējām sēdvietām, izņemot priekšējās, kas norādītas 1. papildinājumā un apzīmētas ar simbolu Ø, ir atļauti divi apakšējie stiprinājumi, ja starp sēdekli un transportlīdzekļa tuvāko sānsienu ir eja, kura paredzēta pasažieru piekļūšanai pārējām transportlīdzekļa daļām. Vieta starp sēdekli un sānsienu uzskatāma par eju, ja attālums starp šo sānsienu, visām durvīm esot aizvērtām, un vertikālo garenisko plakni, kas iet caur konkrētā sēdekļa centra līniju, mērot R punkta vietā un perpendikulāri transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei, ir vairāk nekā 500 mm.4.3.4. Priekšējām centrālajām sēdvietām, kas norādītas 1. papildinājumā un apzīmētas ar simbolu *, divi apakšējie stiprinājumi uzskatāmi par pietiekamiem gadījumā, kad priekšējais stikls atrodas ārpus Direktīvas 74/60/EEK II pielikumā definētās atskaites zonas; ja tas atrodas šajā atskaites zonā, vajadzīgi trīs stiprinājumi.Priekšējais stikls uzskatāms par atskaites zonas daļu jostu stiprinājumiem gadījumos, kad tas spēj nonākt statiskā saskarē ar testa iekārtu atbilstīgi Direktīvas 74/60/EEK II pielikumā aprakstītajai metodei.4.3.5. Visu to sēdvietu gadījumā, kuras norādītas 1. papildinājumā un apzīmētas ar simbolu , katrai 4.3.6. punktā definētai atklātai sēdvietai jābūt aprīkotai ar diviem apakšējiem stiprinājumiem.4.3.6. "Atklāta sēdvieta" ir sēdvieta turpmāk definētajā vietā, kuras priekšā nav "aizsargstikla":- starp divām horizontālām plaknēm, no kurām viena iet caur H punktu un otra – 400 mm virs tā,- starp divām vertikālām gareniskām plaknēm, kuras ir simetriskas attiecībā pret H punktu un atrodas 400 mm attālumā viena no otras,- aiz šķērsvirziena vertikālās plaknes 1,30 m no H punkta.Šīs prasības nolūkā "aizsargstikls" ir tāda piemērotas izturības un nepārtraukta virsma, ka, ģeometriski projicējot lodi ar 165 mm diametru gareniskā horizontālā virzienā caur jebkuru iepriekš definētās vietas punktu un caur lodes centru, nevienā aizsargstikla vietā nav atvēruma, caur kuru varētu iziet lodes ģeometriskā projekcija.Sēdeklis uzskatāms par "atklātu sēdvietu", ja aizsargstiklu kopējā virsmas platība iepriekš definētajā vietā ir mazāka nekā 800 cm².4.3.7. Visiem nolaižamiem sēdekļiem, kā arī visiem jebkura tāda transportlīdzekļa sēdekļiem, kuri nav iekļauti 4.3.1. līdz 4.3.5. punktā, jostu stiprinājumi nav vajadzīgi. Tomēr, ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar jostu stiprinājumiem šādiem sēdekļiem, šiem stiprinājumiem jāatbilst šīs direktīvas noteikumiem.Tādā gadījumā pietiek ar diviem apakšējiem stiprinājumiem."Pielikuma 4.4.3. punktu formulē šādi:"4.4.3. Efektīvo apakšējo jostu stiprinājumu atrašanās vieta (skat. 2. papildinājumu)4.4.3.1. Priekšējie sēdekļi, M1 kategorijas transportlīdzeklisM1 kategorijas mehāniskajos transportlīdzekļos α1 leņķis (izņemot sprādzes pusi) ir 30° līdz 80° diapazonā un α2 leņķis (sprādzes pusē) ir 45° līdz 80° diapazonā. Abas prasības attiecībā uz leņķi ir spēkā visiem priekšējo sēdekļu parastajiem pārvietošanas stāvokļiem. Ja vismaz viens no α1 un α2 leņķiem ir nemainīgs visos parastajos lietošanas stāvokļos, tā vērtība ir 60° ± 10°.Regulējamiem sēdekļiem ar 1.12. punktā aprakstīto regulēšanas ierīci, kuru atzveltnes slīpuma leņķis ir mazāks par 20° (skat. III pielikuma 1. attēlu), α1 leņķis var būt mazāks par iepriekš noteikto minimālo vērtību (30°), ja tas nevienā parastā lietošanas stāvoklī nav mazāks par 20°.4.4.3.2. Aizmugures sēdekļi, M1 kategorijas transportlīdzeklisM1 kategorijas mehāniskajos transportlīdzekļos visu aizmugures sēdekļu α1 un α2 leņķis ir 30° līdz 80° diapazonā. Ja aizmugures sēdekļi ir regulējami, šie leņķi ir spēkā visiem parastiem pārvietošanas stāvokļiem.4.4.3.3. Priekšējie sēdekļi, transportlīdzekļu kategorijas, kas nav M1 kategorijaMehāniskajos transportlīdzekļos, kuri nav M1 kategorijas transportlīdzekļi, priekšējo sēdekļu visu parasto pārvietošanas stāvokļu α1 un α2 leņķim jābūt 30° līdz 80° diapazonā. Ja transportlīdzeklī ar maksimālo masu, kas nepārsniedz 3,5 tonnas, vismaz viens no priekšējo sēdekļu α1 un α2 leņķiem ir nemainīgs visos parastos lietošanas stāvokļos, tā vērtība ir 60° ± 10°.4.4.3.4. Aizmugures sēdekļi un speciāli priekšējie vai aizmugures sēdekļi, transportlīdzekļu kategorijas, kas nav M1 kategorijaTransportlīdzekļos, kuri nav M1 kategorijas transportlīdzekļi:- solu,- regulējamu sēdekļu (priekšējo un aizmugures), kuriem ir 1.12. punktā aprakstītā regulēšanas ierīce un kuru atzveltnes leņķis ir mazāks par 20° (skat. III pielikuma 1. attēlu), un- citu aizmugures sēdekļu,α1 un α2 leņķis var būt no 20° līdz 80° diapazonā jebkurā parastā lietošanas stāvoklī. Ja transportlīdzeklī ar maksimālo masu, kas nepārsniedz 3,5 tonnas, vismaz viens no priekšējo sēdekļu α1 un α2 leņķiem ir nemainīgs visos parastos lietošanas stāvokļos, tā vērtība ir 60° ± 10°.".Bijušais 4.4.3.3. punkts kļūst par 4.4.3.5. punktu.Pielikuma 4.4.4.1. punkta beigās pievieno:"Ja izmanto divdurvju konfigurāciju, lai nodrošinātu piekļūšanu gan priekšējiem, gan aizmugures sēdekļiem, un augšējais stiprinājums ir uzstādīts "B" punktā, sistēmai jābūt konstruētai tā, lai neapgrūtinātu iekāpšanu transportlīdzeklī vai izkāpšanu no tā."Aiz 5.2.3. punkta pievieno jaunu 5.2.4. punktu:"5.2.4. Ja izmanto citu testa metodi, nevis šīs direktīvas 5.2.1. līdz 5.2.3. punktā paredzēto, jāsniedz pierādījumi, ka tā ir līdzvērtīga."Pielikuma 5.3.5.3. punktu formulē šādi:"5.3.5.3. Ja ražotājs piegādā transportlīdzekli ar drošības jostām, attiecīgiem jostu stiprinājumiem pēc ražotāja pieprasījuma var veikt tikai tādu testu, kurā slodze uz tiem tiek pārnesta ar tādas ierīces palīdzību, kam ir to jostu tipa ģeometrija, kuras jāpievieno šiem stiprinājumiem."Pielikuma 5.3.6. punktu formulē šādi:"5.3.6. Ja ārējiem sēdekļiem un centrāliem sēdekļiem nav paredzēti augšējie jostu stiprinājumi, apakšējiem jostu stiprinājumiem veic 5.4.3. punktā paredzēto testu, kurā slodze uz tiem tiek pārnesta ar tādas ierīces palīdzību, kam ir iegurņa jostas ģeometrija."Pielikuma 5.4.1.2. punktu formulē šādi:"5.4.1.2. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem pieliek 1350 ± 20 daN lielu testa slodzi ar vilkšanas ierīci (skat. IV pielikuma 2. attēlu), kura pievienota šīs pašas jostas stiprinājumiem ar tādas ierīces palīdzību, kam ir šīs drošības jostas ķermeņa augšdaļas siksnas ģeometrija.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā testa slodze ir 675 ± 20 daN.M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā testa slodze ir 450 ± 20 daN."Pielikuma 5.4.1.3. punktu formulē šādi:"5.4.1.3. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā vilkšanas ierīcei (skat. IV pielikuma 1. attēlu), kura pievienota abiem apakšējiem jostu stiprinājumiem, tajā pašā laikā pieliek 1350 ± 20 daN lielu vilces spēku.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 675 ± 20 daN.M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 450 ± 20 daN."Pielikuma 5.4.2.1. punktu formulē šādi:"5.4.2.1. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā vilkšanas ierīcei (skat. IV pielikuma 2. attēlu), kura pievienota augšējam jostas stiprinājumam un tās pašas jostas pretējam apakšējam jostas stiprinājumam, jāpieliek 1350 ± 20 daN lielu testa slodzi, izmantojot jostas pievilkšanas ierīci, kura piestiprināta augšējam jostas stiprinājumam, ja šo ierīci piegādā ražotājs.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 675 ± 20 daN.M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 450 ± 20 daN."Pielikuma 5.4.2.2. punktu formulē šādi:"5.4.2.2. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā vilkšanas ierīcei (skat. IV pielikuma 1. attēlu), kura pievienota apakšējiem jostu stiprinājumiem, tajā pašā laikā pieliek 1350 ± 20 daN lielu vilces spēku.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 675 ± 20 daN.M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 450 ± 20 daN."Pielikuma 5.4.3. punktu formulē šādi:"5.4.3. Iegurņa jostas konfigurācijas testsM1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā vilkšanas ierīcei (skat. IV pielikuma 1. attēlu), kura pievienota abiem apakšējiem jostu stiprinājumiem, pieliek 2225 ± 20 daN lielu testa slodzi.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 1110 ± 20 daN.M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 740 ± 20 daN."Pielikuma 5.4.4.2. punktā teikumu, kurš tika pievienots ar Direktīvu 82/318/EEK, groza un formulē šādi:"M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šim spēkam jābūt vienādam ar sakomplektēta sēdekļa desmitkārtīgu svaru; M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā tam jābūt 6,6 reizes lielākam par sakomplektēta sēdekļa svaru."Bijušo 5.4.5.2. un 5.4.5.3. punktu aizstāj ar šādu jaunu 5.4.5.2. punktu:"5.4.5.2. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā vilkšanas ierīcei (skat. IV pielikuma 3. attēlu), kura pievienota abiem apakšējiem jostu stiprinājumiem, tajā pašā laikā pieliek 1350 ± 20 daN lielu vilces spēku.M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 675 ± 20 daN.M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā šī testa slodze ir 450 ± 20 daN."I pielikumu papildina ar šādu jaunu 1. un 2. papildinājumu:"1. papildinājumsSTIPRINĀJUMU PUNKTU MINIMĀLAIS SKAITSPiezīmes:2 : divi apakšējie stiprinājumi, kuri ļauj uzstādīt iegurņa jostu.* : ttiecas uz 4.3.4. punktu. : attiecas uz 4.3.5. un 4.3.6. punktu.3 : divi apakšējie stiprinājumi un viens augšējais stiprinājums, kurš ļauj uzstādīt trīspunktu drošības jostu, izņemot priekšējos ārējos sēdekļus M1, N1 un M2 kategorijas transportlīdzekļos ar maksimālo masu, kas nepārsniedz 3,5 tonnas, kuru stiprinājumiem jāļauj uzstādīt Ar tipa drošības jostu.ø : attiecas uz 4.3.3. punktu.Ārējās sēdvietas | Centrālās sēdvietas | Transportlīdzekļa kategorijas |Priekšējās | Autovadītāja | Pasažiera | Izņemot priekšējās |Priekšējās | Izņemot priekšējās |M1 | 3 | 3 | ø 3 | * | 2 |M2 ≤ 3,5 tonnas | 3 | 3 | | * | |M2 > 3,5 tonnām | 3 | 3 | | 2 | |M3 | 3 | 3 | | 2 | |N1 | 3 | 3 | | * | |N2 | 3 | 3 | | * | |N3 | 3 | 3 | | * | |""2. papildinājumsAPAKŠĒJO STIPRINĀJUMU ATRAŠANĀS VIETA, TIKAI LEŅĶA PRASĪBAS: α(o)| Vecās prasības | Jaunās prasības || M1 | Izņemot M1 | M1 | Izņemot M1 |Priekšējais (ārējais un centrālais) | | – sprādzes puse | | 30 – 80 | 30 – 80 | 45 – 80 | 30 – 80 |– izņemot sprādzes pusi | | 30 – 80 | 30 – 80 | 30 – 80 | 30 – 80 |– nemainīgs leņķis | | 50 – 70 | 30 – 80 | 50 – 70 | 50 – 70 |– sols: | | 30 – 80 | 20 – 80 | | || | – sprādzes puse | | | 45 – 80 | 20 – 80 |– izņemot sprādzes pusi | | | 30 – 80 | 20 – 80 |– regulējams sēdeklis ar sēdekļa atzveltnes leņķi < 20° | | | 20 – 80 | 20 – 80 | 20 – 80 45 – 80 [1] | 20 – 80 |Aizmugures (ārējais un centrālais) | | | | | 20 – 80 | 20 – 80 | 30 –80 | 20 – 80 |Nolaižams sēdeklis | | | | | Jostas stiprinājums nav vajadzīgs. Ja stiprinājums ir uzstādīts: skat. prasības attiecībā uz leņķi – Priekšējais un Aizmugures. |"[1] * "izņemot sprādzes pusi" (α1): 20 – 80°"sprādzes puse" (α2): 45 – 80°(abas: ja leņķis ir mainīgs: skat. 4.4.3.1. punktu).--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1989. gada 14. jūnijs) par norādēm vai zīmēm, kas identificē pārtikas produkta partiju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0396

Oficiālais Vēstnesis L 186 , 30/06/1989 Lpp. 0021 - 0022 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 9 Lpp. 0071  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 9 Lpp. 0071

		Padomes Direktīva(1989. gada 14. jūnijs)par norādēm vai zīmēm, kas identificē pārtikas produkta partiju(89/396/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ir jāparedz pasākumi, lai pakāpeniski izveidotu iekšējo tirgu termiņā, kas beidzas 1992. gada 31. decembrī; tā kā iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite;tā kā pārtikas produktu tirdzniecība ieņem ļoti nozīmīgu vietu iekšējā tirgū;tā kā norāde par pārtikas produkta partiju atbilst prasībai pēc pilnīgākas informācijas par produktu identitāti; tā kā šāda norāde ir derīgs informācijas avots, ja pārtikas produkti ir strīda objekti vai apdraud patērētāju veselību;tā kā Padomes 1978. gada 18. decembra Direktīva 79/112/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu etiķetēšanu, noformējumu un reklāmu [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/395/EEK [5], neietver noteikumus par partijas identifikācijas norādēm; tā kā dažas dalībvalstis pa šo laiku ir paredzējušas valsts pasākumus, kas pieprasa šādu norādi;tā kā starptautiskā līmenī tagad pastāv vispārējas saistības par atsauces nodrošināšanu uz fasētu pārtikas produktu ražošanas vai iepakošanas partiju; tā kā Kopienas pienākums ir veicināt starptautiskā tirgus attīstību;tā kā ir ieteicams pieņemt vispārīgus un horizontāla rakstura noteikumus, lai izveidotu vienotu preču partijas identifikācijas sistēmu;tā kā šīs sistēmas efektivitāte ir atkarīga no tās piemērošanas dažādās tirdzniecības stadijās; tā kā ir vēlams tomēr noraidīt noteiktus produktus un darbības, jo īpaši tās, kas tiek veiktas lauksaimniecības produktu sadales tīkla sākumposmā;tā kā preču partijas koncepcija paredz, ka vairākām pārtikas produktu tirdzniecības vienībām ir gandrīz identiskas ražošanas, izgatavošanas vai iepakošanas īpašības; tā kā šāda koncepcija nav piemērojama plašpatēriņa produktiem vai produktiem, kas savas individuālās specifikas vai neviendabīguma dēļ nav uzskatāmi par vienveidīgas preču partijas sastāvdaļām;tā kā, ņemot vērā izmantoto identifikācijas metožu dažādību, tirgotāja ziņā ir noteikt preču partiju un pievienot attiecīgo norādi vai zīmi;tā kā, lai izpildītu informācijas prasības, kam šī norāde ir paredzēta, tai ir jābūt skaidri atšķiramai un atpazīstamai;tā kā minimālo derīguma termiņu vai "izlietot līdz" datumu saskaņā ar Direktīvu 79/112/EEK var izmantot par preču partijas identifikāciju ar noteikumu, ka datums ir norādīts precīzi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva attiecas uz norādi, kas ļauj identificēt pārtikas produkta partiju.2. Šajā direktīvā "partija" nozīmē pārtikas produkcijas vienību sēriju, kas izgatavota, ražota vai iepakota faktiski vienādos apstākļos.2. pants1. Pārtikas produktu nedrīkst laist tirgū, ja tam nav 1. panta 1. punktā minētās norādes.2. Taču 1. punkts neattiecas uz:a) lauksaimniecības produktiem, kuri no saimniecības:- tiek pārdoti vai piegādāti pagaidu glabāšanas, sagatavošanas vai iepakošanas vietām,- transportēti uz ražotājuzņēmumu, vai- savākti tūlītējai iesaistīšanai tiešās sagatavošanas vai pārstrādes sistēmā;b) pārtikas produktiem, ko gala patērētājam pārdod nefasētā veidā, iepako pēc pircēja pieprasījuma vai fasē tūlītējai pārdošanai;c) iepakojumiem vai taru, kuru lielākās sānu daļas laukums ir mazāks par 10 cm2.3. Dalībvalstis līdz 1996. gada 31. decembrim drīkst nepieprasīt, lai 1. panta 1. punktā minētā norāde būtu uz stikla pudelēm, kas paredzētas otrreizējai izmantošanai un kurām ir neizdzēšams marķējums, un tādēļ nav etiķetes, gredzena vai apkakles.3. pantsPartiju katrā atsevišķā gadījumā nosaka attiecīgā pārtikas produkta ražotājs, izgatavotājs vai iepakotājs, vai pirmais pārdevējs Kopienā.Norādi, kas minēta 1. panta 1. punktā, nosaka un pievieno viena vai otra uzņēmēja uzraudzībā. Pirms tās jābūt burtam "L", izņemot gadījumus, kad šī norāde ir skaidri atšķirama no citām norādēm uz etiķetes.4. pantsJa pārtikas produkti ir fasēti, 1. panta 1. punktā minētajai norādei un vajadzības gadījumā burtam "L" jābūt uz to fasējuma vai tam pievienotās etiķetes.Ja pārtikas produkti nav fasēti, 1. panta 1. punktā minētajai norādei un vajadzības gadījumā burtam "L" jābūt uz iepakojuma vai taras vai, ja tas nav iespējams, attiecīgajos komercdokumentos.Visos gadījumos norādei jābūt viegli saskatāmai, skaidri salasāmai un neizdzēšamai.5. pantsJa uz etiķetes ir norādīts minimālais derīguma termiņš vai "izlietot līdz" datums, 1. panta 1. punktā minētai norādei uz pārtikas produkta nav jābūt ar noteikumu, ka datums ietver vismaz nešifrētu dienas un mēneša norādi šādā secībā.6. pantsŠo direktīvu piemēro, neierobežojot norādījumus, kas izklāstīti īpašos Kopienas noteikumos.Komisija publicē un pastāvīgi atjauno attiecīgo noteikumu sarakstu.7. pantsDalībvalstis vajadzības gadījumā groza savus normatīvos un administratīvos aktus tā, lai:- atļautu tirdzniecību ar produktiem, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, ne vēlāk kā, sākot ar 1990. gada 20. jūniju,- aizliegtu tirdzniecību ar produktiem, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām, sākot ar 1991. gada 20. jūniju, taču tirdzniecību ar produktiem, kas laisti tirgū un marķēti pirms šā datuma un neatbilst šai direktīvai, var turpināt, līdz krājumi ir beigušies.Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1989. gada 14. jūnijāPadomes vārdā -priekšsēdētājsP. Solbes[1] OV C 310, 20.11.1987., 2. lpp.[2] OV C 167, 27.6.1988., 425. lpp. un OV C 120, 16.5.1989.[3] OV C 95, 11.4.1988., 1. lpp.[4] OV L 33, 8.2.1979., 1. lpp.[5] OV L 186, 30.6.1989., 17. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2002/16/EK (2002. gada 20. februāris) par dažu epoksiatvasinājumu izmantošanu materiālos un izstrādājumos, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiemdokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0016

Oficiālais Vēstnesis L 051 , 22/02/2002 Lpp. 0027 - 0031

		Komisijas Direktīva 2002/16/EK(2002. gada 20. februāris)par dažu epoksiatvasinājumu izmantošanu materiālos un izstrādājumos, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/109/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem [1], un īpaši tās 3. pantu,apspriedusies ar Pārtikas zinātnisko komiteju,tā kā:(1) Sakarā ar 2,2-bis(4-hidroksifenil)propān-bis(2,3-epoksipropil)ētera (BADGE), bis(hidroksifenil)metān-bis(2,3-epoksipropil)ēteru ("BFDGE") un novolaka glicidilēteru (NOGE) izmantošanu un/vai klātbūtni materiālos un izstrādājumos, kuriem paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem, radušies jautājumi par to drošumu galvenokārt gadījumos, kad tos lieto kā piedevas.(2) Pārbaužu rezultāti uzrāda šo vielu un konkrētu to atvasinājumu ievērojamu daudzumu dažos pārtikas produktos.(3) Pārtikas zinātniskā komiteja atzinusi, ka attiecībā uz BADGE un dažiem tā atvasinājumiem īpatnējās migrācijas robežu var piemērot vēl trīs gadus, kamēr iesniedz novērtēšanai papildu toksikoloģiskos datus.(4) Tādēļ pagaidām var pagarināt piekrišanu BADGE izmantošanai un/vai klātbūtnei.(5) Pārtikas zinātniskā komiteja ir pārbaudījusi pieejamos datus par BFDGE, kas ir ļoti līdzīgi atbilstīgajiem datiem, kuri iegūti par BADGE.(6) Tādēļ līdz novērtēšanai iesniedz papildu toksikoloģiskos datus ar zināmiem nosacījumiem var piekrist arī turpmākai BFDGE un dažu to atvasinājumu izmantošanai un/vai klātbūtnei.(7) Pārtikas zinātniskā komiteja norādījusi, ka bez informācijas par NOGE komponentu ar vairāk nekā diviem benzola gredzeniem un to atvasinājumu iespējamo iedarbību un toksikoloģisko profilu tā nevar novērtēt attiecīgo vielu izmantošanas un/vai klātbūtnes drošumu. Tādēļ Komiteja atzīst, ka sakarā ar NOGE tendenci šādos apstākļos migrēt, to pašlaik nevar izmantot par piedevu materiālos un izstrādājumos, kuriem paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem.(8) Būtu jāreglamentē NOGE komponentu ar vairāk nekā diviem benzola gredzeniem un to atvasinājumu izmantošana un/vai klātbūtne plastmasas materiālos un izstrādājumos, virsmas pārklājumos un adhezīvos, kam paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem, nosakot stingrus ierobežojumus, ar kuriem faktiski pagaidām aizliedz tos lietot kā piedevas. Šis pagaidu ierobežojums būtu jāpiemēro līdz tiks iesniegti dati, kas ļaus veikt zinātniski pilnīgāku riska novērtējumu saskaņā ar Pasaules tirdzniecības organizācijas līgumu par sanitāro un fitosanitāro pasākumi piemērošanu, un tiks izstrādātas attiecīgās metodes minēto vielu koncentrācijas noteikšanai pārtikas produktos.(9) Pagaidām, līdz iesniedz turpmākus tehniskos datus, būtu jāļauj arī turpmāk izmantot NOGE un BFDGE kā izejvielas tādu īpašu pārklājumu sagatavošanai, ko izmanto ļoti lielu konteineru virsmu pārklāšanai, un/vai jāatļauj minēto vielu klātbūtne. Šādu konteineru lielā tilpuma/virsmas laukuma attiecība un ilgā ekspluatācija, kas samazina migrāciju, kā arī saskare ar pārtikas produktiem apkārtējās vides temperatūrā liecina, ka šādiem konteineriem nav jāparedz NOGE un BFDGE migrācijas robeža.(10) Dalībvalstīm, kas vēl nav atļāvušas BADGE un/vai BFDGE, un/vai NOGE izmantošanu un/vai klātbūtni materiālos un izstrādājumos, kuriem paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem, būtu jādod iespēja saglabāt aizliegumu.(11) BADGE, BFDGE un NOGE izmantošana un/vai klātbūtne plastmasas materiālos un izstrādājumos, tādos virsmas pārklājumos kā lakas un krāsas, kā arī adhezīvos, būtu reglamentējama Kopienas līmenī, lai izvairītos no cilvēku veselības apdraudējumus un preču brīvas aprites šķēršļiem.(12) Saistībā ar citu ķīmisku vielu klātbūtni analīzē var rasties kļūdas. Tāpēc, lai pareizi pārbaudītu atbilstību ierobežojumiem, kas noteikti Direktīvā, vajadzīgas apstiprinātas analīzes metodes.(13) Līdz šajā direktīvā noteiktā ieviešanas termiņa beigām attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kam paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem, būtu jāparedz pārejas posms.(14) Paredzot šo pārejas posmu, būtu jāņem vērā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīva 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformējumu un reklāmu [2], kas grozīta ar Komisijas Direktīvu 2001/101/EK [3].(15) Ņemot vērā jaunās tehniskās prasības, skaidrības labad būtu jāatceļ Komisijas 2001. gada 8. augusta Direktīva 2001/61/EK par dažu epoksiatvasinājumu izmantošanu materiālos un izstrādājumos, kam paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem [4].(16) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva attiecas uz materiāliem un izstrādājumiem, kam gatavā veidā paredzēts saskarties ar pārtikas produktiem un kas paredzēti minētajam nolūkam, un ko izgatavo, izmantojot vienu vai vairākas no šīm vielām, vai kas satur vienu vai vairākas no šādām vielām:a) 2,2-bis(4-hidroksifenil)propān-bis(2,3-epoksipropil)ēteri (še turpmāk BADGE) un dažus tā atvasinājumus;b) bis(hidroksifenil)metān-bis(2,3-epoksipropil)ēterus (še turpmāk BFDGE) un dažus to atvasinājumus;c) citus novolaka glicidilēterus (še turpmāk NOGE) un dažus to atvasinājumus.Šajā direktīvā "materiāli un izstrādājumi" ir:a) materiāli un izstrādājumi, kas izgatavoti no jebkura veida plastmasas;b) materiāli un izstrādājumi, kas pārklāti ar virsmas pārklājumiem;c) adhezīvi.2. Šī direktīva neattiecas uz konteineriem vai glabāšanas tvertnēm, kuru tilpums pārsniedz 10000 litru, uz to cauruļvadiem vai ar tām savienoti cauruļvadiem, un kuras pārklātas ar speciāliem "īpaši izturīgiem pārklājumiem".2. pantsNo šīs direktīvas 1. panta 1. punktā minētajiem materiāliem un izstrādājumiem I pielikumā uzskaitītās vielas neizdalās tādā daudzumā, kas pārsniedz minētajā pielikumā norādīto robežu.Minēto materiālu un izstrādājumu ražošanā BADGE izmantošana un/vai klātbūtne ir pieļaujama tikai līdz 2004. gada 31. decembrim.3. pantsNo šīs direktīvas 1. panta 1. punktā minētajiem materiāliem un izstrādājumiem nedrīkst izdalīties II pielikumā uzskaitītās vielas daudzumā, kas pieskaitīts BADGE un tā atvasinājumu summai, pārsniedz II pielikumā noteikto robežu.Šo materiālu un izstrādājumu izgatavošanā BFDGE izmantošana un/vai klātbūtne ir pieļaujama tikai līdz 2004. gada 31. decembrim.4. pantsTā kā no 2003. gada 1. marta materiālos un izstrādājumos, kas minēti 1. panta 1. punktā, nedrīkst konstatēt tos NOGE komponentus kuri satur vairāk nekā divus benzola gredzenus un vismaz vienu epoksigrupu, tāpat arī to atvasinājumus, kam ir hlorhidrīna funkcijas un kuru molekulmasa ir mazāka par 1000 daltoniem, ar noteikšanas robežu 0,2 mg/6 dm2, ieskaitot analītisko pielaidi.Šajā direktīvā noteikšanas robeža, kas norādīta pirmajā daļā, būtu jāpārbauda ar apstiprinātu analīzes metodi. Ja šādas metodes nav, tad līdz attiecīgas metodes izstrādei var izmantot analītisku metodi ar atbilstīgiem efektivitātes rādītājiem.Minēto materiālu un izstrādājumu ražošanā NOGE izmantošana un/vai klātbūtne ir pieļaujama tikai līdz 2004. gada 31. decembrim.5. pantsŠīs direktīvas prasības līdz 2003. gada 1. martam nepiemēro attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, ko pārklāj ar virsmas pārklājumiem, un adhezīviem, kas minēti 1. panta 1. punkta otrās daļas b) un c) punktā, un kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem. Šo materiālu un izstrādājumu laišanu tirgū var turpināt, ja uz šiem materiāliem un izstrādājumiem ir iepildīšanas datums, ņemot vērā Direktīvas 2000/13/EK prasības.6. pantsAr šo pantu atceļ Direktīvu 2001/61/EK.Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar korelācijas tabulu, kas ir III pielikumā.7. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vēlākais līdz 2003. gada 28. februārim. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.8. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 20. februārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 40, 11.2.1989., 38. lpp.[2] OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.[3] OV L 310, 28.11.2001., 19. lpp.[4] OV L 215, 9.8.2001., 26. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSBADGE un dažu tā atvasinājumu īpatnējās migrācijas robeža1. Šādu vielu —a) BADGE (= 2,2-bis(4-hidroksifenil)propān-bis(2,3-epoksipropil)ētera,b) BADGE. H2O,c) BADGE. HCl,d) BADGE. 2HCl,e) BADGE. H2O. HClmigrācijas robežu summa nepārsniedz šādas robežas:- 1 mg/kg pārtikas produktos vai pārtikas produktu aizstājējos (neietverot analītisko pielaidi), vai- 1 mg/6 dm2 saskaņā ar Komisijas Direktīvas 90/128/EEK [1] 4. pantā paredzētajiem gadījumiem.2. Migrāciju pārbauda saskaņā ar Padomes Direktīvas 82/711/EEK [2] un Direktīvas 90/128/EEK noteikumiem. Tomēr attiecībā uz ūdeni saturošiem pārtikas aizstājējiem šajā lielumā būtu jāiekļauj arī BADGE. 2H2O, ja vien materiāla vai izstrādājuma marķējumā nav norādes, ka to paredzēts izmantot tikai saskarē ar tādiem pārtikas produktiem un/vai dzērieniem, attiecībā uz kuriem ir pierādīts, ka 1. punkta a), b), c), d) un e) apakšpunktā uzskaitīto piecu vielu migrācijas robežu summa nevar pārsniegt 1. punktā noteiktās robežas.3. Šajā direktīvā īpatnējā migrācija vielām, kas uzskaitītas 1. punkta a), b), c), d), un e) apakšpunktā, būtu jānosaka ar apstiprinātu analīzes metodi. Ja tādas metodes nav, tad līdz attiecīgas metodes izstrādei var izmantot analītisku metodi ar atbilstīgiem efektivitātes rādītājiem.[1] OV L 75, 21.3.1990., 19. lpp.[2] OV L 297, 23.10.1982., 26. lpp.--------------------------------------------------II PIELIKUMSBFDGE un dažu tā atvasinājumu īpatnējās migrācijas robeža1. Šādu vielu —a) BFDGE (= bis(hidroksifenil)metān-bis(2,3-epoksipropil)ēteru,b) BFDGE. H2O,c) BFDGE. HCl,d) BFDGE. 2HCl,e) BFDGE. H2O. HClmigrācijas robežu summa, to pieskaitot pie I pielikumā uzskaitīto vielu migrācijas robežu summas, nepārsniedz šādas robežas:- 1 mg/kg pārtikas produktos vai pārtikas produktu aizstājējos (neskaitot analītisko pielaidi), vai- 1 mg/6 dm2 saskaņā ar Komisijas Direktīvas 90/128/EEK 4. pantā paredzētajiem gadījumiem.2. Migrāciju pārbauda saskaņā ar Padomes Direktīvas 82/711/EEK un Direktīvas 90/128/EEK noteikumiem. Tomēr attiecībā uz ūdeni saturošiem pārtikas aizstājējiem šajā vērtībā būtu jāiekļauj arī BFDGE. 2H2O, ja materiāla vai izstrādājuma marķējumā nav norādes, ka to paredzēts izmantot tikai saskarē ar tādiem pārtikas produktiem un/vai dzērieniem, attiecībā uz kuriem ir pierādīts, ka 1. punkta a), b), c), d) un e) apakšpunktā uzskaitīto piecu vielu migrācijas robežu summa, to pieskaitot pie I pielikumā iekļauto vielu migrācijas robežu summas, nevar pārsniegt 1. punktā noteiktās robežas.3. Šajā direktīvā īpatnējā migrācija vielām, kas uzskaitītas 1. punkta a), b), c), d), un e) apakšpunktā, būtu jānosaka ar apstiprinātu analīzes metodi. Ja tādas metodes nav, tad līdz attiecīgas metodes izstrādei var izmantot analītisku metodi ar atbilstīgiem efektivitātes rādītājiem.--------------------------------------------------III PIELIKUMSKorelācijas tabulaDirektīva 2001/61/EK, | Šajā direktīvā |1. pants | 1. pants |2. pants | 2. pants |3. pants | 3. pants |4. pants | 4. pants |5. pants | 5. pants |— | 6. pants |6. pants | 7. pants |7. pants | 8. pants |8. pants | 9. pants |I pielikums | I pielikums |II pielikums | II pielikums |— | III pielikums |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 1999/37/EK (1999. gada 29. aprīlis) par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0037

Oficiālais Vēstnesis L 138 , 01/06/1999 Lpp. 0057 - 0065

		Padomes Direktīva 1999/37/EK(1999. gada 29. aprīlis)par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. panta 1. punkta d) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā paredzēto procedūru [3],(1) tā kā Kopiena ir pieņēmusi vairākus pasākumus, lai izveidotu iekšējo tirgu, ko veido telpa bez iekšējām robežām, kurā saskaņā ar Līguma noteikumiem ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite;(2) tā kā visas dalībvalstis pieprasa, lai citā dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekļu vadītājiem būtu šo transportlīdzekļu reģistrācijas apliecības, kas ļautu tiem izmantot ceļus to teritorijā;(3) tā kā reģistrācijas apliecības formas un satura saskaņošana atvieglos tās izpratni un tādējādi uzlabos dalībvalstīs reģistrētu transportlīdzekļu brīvu kustību pa ceļiem citu dalībvalstu teritorijā;(4) tā kā ir jābūt iespējai pēc reģistrācijas apliecības pārbaudīt, vai persona, kam vadītāja apliecība izsniegta saskaņā ar Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvu 91/439/EEK par vadītāju apliecībām [4], brauc tikai ar tās kategorijas transportlīdzekļiem, kuriem tai ir atļauja; tā kā šādas pārbaudes palīdz uzlabot drošību uz ceļiem;(5) tā kā visas dalībvalstis kā priekšnoteikumu tāda transportlīdzekļa reģistrācijai, kas iepriekš bijis reģistrēts citā dalībvalstī, prasa dokumentu, kas apliecina transportlīdzekļa reģistrāciju un tehniskos parametrus;(6) tā kā reģistrācijas apliecību saskaņošana veicinās tādu transportlīdzekļu atkārtotu izmantošanu, kas iepriekš reģistrēti citā dalībvalstī, kā arī veicinās pareizu iekšējā tirgus darbību;(7) tā kā dalībvalstis izmanto reģistrācijas apliecības, kam ir vai nu viena daļa, vai divas atsevišķas daļas, un tā kā pašlaik ir lietderīgi ļaut līdztekus pastāvēt abām sistēmām;(8) tā kā dalībvalstu starpā saglabājas atšķirības attiecībā uz reģistrācijas apliecībās ietverto datu skaidrošanu; tā kā pareizas iekšējā tirgus darbības un brīvas pārvietošanās labad, kā arī ar to saistīto pārbaužu labad ir lietderīgi sīkāk norādīt, kā apliecībā minētās personas drīkst izmantot transportlīdzekli, kam šī apliecība izdota;(9) tā kā, lai sekmētu pārbaudes, kas īpaši paredzētas cīņai ar krāpšanu un zagtu transportlīdzekļu nelegālu tirdzniecību, ir lietderīgi izveidot ciešu dalībvalstu sadarbību, kas pamatojas uz efektīvu informācijas apmaiņu;(10) tā kā ir lietderīgi noteikt vienkāršotu procedūru, lai pielāgotu I un II pielikumā ietvertos tehniskos jautājumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠo direktīvu piemēro dokumentiem, kas izdoti dalībvalstīs, reģistrējot transportlīdzekļus.Tas neietekmē dalībvalstu tiesības izmantot transportlīdzekļu pagaidu reģistrācijai dokumentus, kas varētu neatbilst visām šīs direktīvas prasībām.2. pantsŠajā direktīvā:a) "transportlīdzekļi": ir visi transportlīdzekļi, kā noteikts 2. pantā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [5], kā arī 1. pantā Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvā 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu [6];b) "reģistrācija": ir administratīva atļauja izmantot transportlīdzekli ceļu satiksmē, kas saistīta ar transportlīdzekļa identifikāciju un sērijas numura izdošanu, ko dēvē par reģistrācijas numuru;c) "reģistrācijas apliecība": ir dokuments, kas apliecina, ka transportlīdzeklis ir reģistrēts kādā dalībvalstī;d) "reģistrācijas apliecības turētājs": ir persona, kuras vārdā transportlīdzeklis ir reģistrēts.3. pants1. Dalībvalstis izdod reģistrācijas apliecību transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas reģistrācija saskaņā ar šo valstu tiesību aktiem. Apliecībai ir vai nu tikai viena daļa, saskaņā ar I pielikumu, vai divas daļas, saskaņā ar I un II pielikumu.Dalībvalstis var atļaut dienestiem, ko tās izraugās šim mērķim, jo īpaši ražotāju dienestiem, aizpildīt reģistrācijas apliecību tehnisko datu sadaļas.2. Ja pirms šīs direktīvas īstenošanas reģistrētam transportlīdzeklim izdod jaunu reģistrācijas apliecību, dalībvalstis izmanto šajā direktīvā noteikto apliecības paraugu un var lemt tajā sniegt tikai tās ziņas, par ko ir pieejami vajadzīgie dati.3. Reģistrācijas apliecībā minētos datus saskaņā ar I un II pielikumu sniedz ar šajos pielikumos norādītajiem saskaņotajiem Kopienas kodiem.4. pantsIevērojot šo direktīvu, reģistrācijas apliecību, ko izsniegusi kāda dalībvalsts, atzīst pārējās dalībvalstīs, lai transportlīdzekli identificētu starptautiskajā satiksmē vai pārreģistrētu citā dalībvalstī.5. pants1. Lai identificētu transportlīdzekli ceļu satiksmē, dalībvalstis var prasīt, lai vadītājam būtu līdzi reģistrācijas apliecības I daļa.2. Lai pārreģistrētu transportlīdzekli, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, kompetentās iestādes katrā tādā gadījumā prasa iesniegt iepriekšējās reģistrācijas apliecības I daļu, kā arī II daļu, ja tā ir izsniegta. Šīs iestādes anulē iesniegtās iepriekšējās reģistrācijas apliecības daļu (vai daļas) un glabā tās vismaz sešus mēnešus. Divos mēnešos tās informē dalībvalstu iestādes, kas izsniegušas apliecību, par šīs apliecības anulēšanu. Kompetentās iestādes sešos mēnešos pēc anulēšanas atdod anulēto apliecību minētajām iestādēm, ja tās to lūdz.Ja reģistrācijas apliecībai ir jābūt divām daļām, bet II daļas nav, kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā ir lūgts veikt jauno reģistrāciju, ārkārtas gadījumā var pieņemt lēmumu transportlīdzekli pārreģistrēt, taču tikai pēc tam, kad rakstiski vai ar elektroniskiem saziņas līdzekļiem ir saņemts apstiprinājums no kompetentajām iestādēm tajā dalībvalstī, kur transportlīdzeklis bijis iepriekš reģistrēts, ka pieteikuma iesniedzējs ir tiesīgs pārreģistrēt transportlīdzekli citā dalībvalstī.6. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotu šīs direktīvas pielikumus tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar 7. pantā paredzēto procedūru.7. pants1. Ja ir atsauce uz procedūru, kas paredzēta šajā pantā, Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar 8. pantu Padomes 1996. gada 20. decembra Direktīvā 96/96/EK dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm [7], še turpmāk "komiteja", kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.2. Komisijas pārstāvis iesniedz izskatīšanai komitejā veicamo pasākumu projektu. Komiteja par projektu sniedz atzinumu termiņā, ko nosaka priekšsēdētājs atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā noteikts lēmumiem, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē saskaņā ar minēto pantu. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Komisija apstiprina paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu.b) Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai atzinums nav sniegts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja trīs mēnešos pēc tam, kad priekšlikums iesniegts Padomei, tā lēmumu nav pieņēmusi, ierosinātos pasākumus apstiprina Komisija.8. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2004. gada 1. jūnijam. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos jābūt atsaucei uz šo direktīvu, vai arī šāda atsauce jāpievieno to oficiālām publikācijām. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.Komisija paziņo pārējām dalībvalstīm visus reģistrācijas apliecību paraugus, ko izmanto attiecīgās valsts pārvaldes iestādes.9. pantsDalībvalstis cita citai palīdz īstenot šo direktīvu. Tās var veikt divpusēju vai daudzpusēju informācijas apmaiņu, jo īpaši, lai pirms transportlīdzekļa reģistrācijas pārbaudītu tā juridisko statusu, ja vajadzīgs, dalībvalstī, kurā tas iepriekš bijis reģistrēts. Šādā pārbaudē cita starpā var izmantot elektroniskos informācijas tīklus.10. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1999. gada 29. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Müller[1] OV C 202, 2.7.1997., 13. lpp. un OV C 301, 30.9.1998., 8. lpp.[2] OV C 19, 21.1.1998., 17. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1998. gada 28. maija atzinums (OV C 195, 22.6.1998., 21. lpp), Padomes 1998. gada 3. novembra kopējā nostāja (OV C 388, 14.12.1998., 12. lpp) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 25. februāra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 237, 24.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/26/EK (OV L 150, 7.6.1997., 41. lpp).[5] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/14/EK (OV L 91, 25.3.1998., 1. lpp).[6] OV L 225, 10.8.1992., 72. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[7] OV L 46, 17.2.1997., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSREĢISTRĀCIJAS APLIECĪBAS I DAĻA [1]I. Reģistrācijas apliecības kopējie izmēri nepārsniedz A4 formāta lapu (210 × 297 mm) vai salocītu lapu A4 formātā.II. Papīram, ko izmanto reģistrācijas apliecības I daļai, jābūt aizsargātam pret viltojumiem ar vismaz diviem no šiem paņēmieniem:- ar zīmējumiem,- ar ūdenszīmēm,- ar luminiscējošām šķiedrām vai- luminiscējošiem iespiedumiem.III. Reģistrācijas apliecības I daļai var būt vairākas lapas. Dalībvalstis nosaka lapu skaitu saskaņā ar dokumentā ietverto informāciju un tās izvietojumu.IV. Reģistrācijas apliecības I daļas pirmajā lapā ir:- tās dalībvalsts nosaukums, kas izdod reģistrācijas apliecības I daļu,- tās dalībvalsts atšķirības zīme, kas izdod reģistrācijas apliecības I daļu:B  BeļģijaiDK  DānijaiD  VācijaiGR  GrieķijaiE  SpānijaiF  FrancijaiIRL  ĪrijaiI  ItālijaiL  LuksemburgaiNL  NīderlandeiA  AustrijaiP  PortugāleiFIN  SomijaiS  ZviedrijaiUK  Apvienotajai Karalistei,- kompetentās iestādes nosaukums,- uzraksts "Reģistrācijas apliecības I daļa" vai, ja apliecībai ir tikai viena daļa, uzraksts "Reģistrācijas apliecība", kas drukāts lieliem burtiem tās dalībvalsts valodā vai valodās, kura izdod reģistrācijas apliecību; pēc pietiekamas atkāpes šim uzrakstam jābūt mazākiem burtiem arī pārējās Eiropas Kopienu valodās,- uzraksts "Eiropas Kopiena", kas drukāts tās dalībvalsts valodā vai valodās, kura izdod reģistrācijas apliecības I daļu,- dokumenta numurs.V. Reģistrācijas apliecības I daļā pēc attiecīgiem saskaņotiem Kopienas kodiem ir arī šādi dati:A) reģistrācijas numursB) transportlīdzekļa pirmās reģistrācijas dienaC) personas dati:C1) reģistrācijas apliecības turētājs:C1.1) uzvārds vai uzņēmuma nosaukumsC1.2) pārējie vārdi vai iniciāļi (ja vajadzīgs)C1.3) adrese reģistrācijas dalībvalstī dokumenta izsniegšanas dienāC4) Ja VI punkta C2 kodā norādītie dati nav iekļauti reģistrācijas apliecībā, norāde uz faktu, ka reģistrācijas apliecības turētājs:a) ir transportlīdzekļa īpašnieksb) nav transportlīdzekļa īpašnieksc) reģistrācijas apliecībā nav norādīts, ka viņš ir transportlīdzekļa īpašnieksD) transportlīdzeklis:D1) markaD2) modelis- variants (ja pieejams)- versija (ja pieejama)D3) tirdzniecības apraksts(i)E) transportlīdzekļa identifikācijas numursF) masa:F1) transportlīdzekļa maksimāli pieļaujamā pilnā masa, izņemot motociklusG) transportlīdzekļa pašmasa ar virsbūvi, kā arī ar jūgierīci visu kategoriju transportlīdzekļiem, ko izmanto vilkšanai, izņemot M1 kategorijuH) derīguma termiņš, ja tas nav neierobežotsI) reģistrācijas datums, uz ko attiecas apliecībaK) tipa apstiprinājuma numurs (ja ir pieejams)P) motors:P1) motora tilpums (cm3)P2) maksimālā motora jauda (kW) (ja ir pieejama)P3) degvielas vai enerģijas avota veidsQ) jaudas/svara attiecība (kW/kg) (tikai motocikliem)S) sēdvietu skaitsS1) Sēdvietu skaits, ieskaitot vadītāja sēdekliS2) stāvvietu skaits (vajadzības gadījumā)VI. Reģistrācijas apliecības I daļā pēc saskaņotiem atbilstīgiem Kopienas kodiem var būt arī šādi dati:C) personas dati:C2) transportlīdzekļa īpašnieksC2.1) uzvārds vai uzņēmuma nosaukumsC2.2) pārējie vārdi vai iniciāļi (ja vajadzīgs)C2.3) adrese reģistrācijas dalībvalstī dokumenta izsniegšanas dienāC3) fiziska vai juridiska persona, kas nav transportlīdzekļa īpašnieks, bet kurai ir likumīgas tiesības transportlīdzekli izmantotC3.1) uzvārds vai uzņēmuma nosaukumsC3.2) pārējie vārdi vai iniciāļi (ja vajadzīgs)C3.3) adrese reģistrācijas dalībvalstī dokumenta izsniegšanas dienāC5), C6), C7), C8) ja izmaiņu dēļ V punkta C1 kodā, VI punkta C2 kodā un/vai VI punkta C3 kodā sniegtajos personas datos nav jāizdod jauna reģistrācijas apliecība, šiem punktiem atbilstošos jaunos personas datus var iekļaut C5, C6, C7 vai C8 kodā; tādā gadījumā tos sadala saskaņā ar atsaucēm V punkta C1 kodā, VI punkta C2 kodā, VI punkta C3 kodā un V punkta C4 kodā.F) masa:F2) transportlīdzekļa maksimāli pieļaujamā pilnā masa reģistrācijas dalībvalstīF3) visa transportlīdzekļa maksimāli pieļaujamā pilnā masa reģistrācijas dalībvalstīJ) transportlīdzekļa kategorijaL) asu skaitsM) garenbāze (mm)N) transportlīdzekļiem, kuru kopējā masa pārsniedz 3500 kg, maksimāli pieļaujamās pilnās masas sadalījums pa asīm:N1) 1. ass (kg)N2) 2. ass (kg), ja vajadzīgsN3) 3. ass (kg), ja vajadzīgsN4) 4. ass (kg), ja vajadzīgsN5) 5. ass (kg), ja vajadzīgsO) piekabes maksimāli pieļaujamā vilces masa:O1) ar bremzēm (kg)O2) bez bremzēm (kg)P) motors:P4) nominālais apgriezienu skaits (min −1)P5) motora identifikācijas numursR) transportlīdzekļa krāsaT) maksimālais ātrums (km/h)U) trokšņa līmenis:U1) stāvot (dB) (A))U2) motora apgriezienu skaits (min −1)U3) braucot (dB (A))V) gāzu izplūde:V1) CO (g/km vai g/kWh)V2) HC (g/km vai g/kWh)V3) NOx (g/km vai G/kWh)V4) HC + NOx (g/km)V5) daļiņu izmete dīzeļmotoriem (g/km vai g/kWh)V6) koriģētais absorbcijas koeficients dīzeļmotoriem (min −1)V7) CO2 (g/km)V8) kopējais degvielas patēriņš (l/100 km)V9) EK tipa apstiprinājuma vides kategorijas norāde; atsauce uz versiju, ko piemēro atbilstoši Direktīvai 70/220/EEK [2] vai Direktīvai 88/77/EEK [3]W) degvielas tvertnes tilpums (litros).VII. Dalībvalstis var iekļaut papildu informāciju (reģistrācijas apliecības I daļā), cita starpā, tās var pie identifikācijas kodiem iekavās pievienot papildu valsts kodus, kā noteikts saskaņā ar V un VI punktu.[1] Apliecībā, kurai ir tikai viena daļa, būs uzraksts "Reģistrācijas apliecība" un tekstā nebūs norādes uz I daļu.[2] Padomes Direktīva 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem (OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Eiropas Padomes Direktīvu 96/69/EK (OV L 282, 1.11.1996., 64. lpp.).[3] Padomes Direktīva 88/77/EEK (1987. gada 3. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida piesārņojuma emisiju no transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dīzeļmotoriem (OV L 36, 9.2.1988., 33. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/1/EK (OV L 40, 17.2.1996., 1. lpp.).--------------------------------------------------II PIELIKUMSREĢISTRĀCIJAS APLIECĪBAS II DAĻA [1]I. Reģistrācijas apliecības izmēri nepārsniedz A4 formāta lapu (210 × 297 mm) vai salocītu lapu A4 formātā.II. Papīram, ko izmanto reģistrācijas apliecības II daļai, jābūt aizsargātam pret viltojumiem ar vismaz diviem šādiem paņēmieniem:- ar zīmējumiem,- ar ūdenszīmēm,- ar luminiscējošām šķiedrām vai- luminiscējošiem iespiedumiem.III. Reģistrācijas apliecības II daļai var būt vairākas lapas. Dalībvalstis nosaka lapu skaitu saskaņā ar dokumentā ietverto informāciju un tās izvietojumu.IV. Reģistrācijas apliecības II daļas pirmajā lapā ir:- tās dalībvalsts nosaukums, kas izdod reģistrācijas apliecības II daļu,- tās dalībvalsts atšķirības zīme, kas izdod reģistrācijas apliecības II daļu:B  BeļģijaiDK  DānijaiD  VācijaiGR  GrieķijaiE  SpānijaiF  FrancijaiIRL  ĪrijaiI  ItālijaiL  LuksemburgaiNL  NīderlandeiA  AustrijaiP  PortugāleiFIN  SomijaiS  ZviedrijaiUK  Apvienotajai Karalistei,- kompetentās iestādes nosaukums,- uzraksts "Reģistrācijas apliecības II daļa", kas drukāts lieliem burtiem tās dalībvalsts valodā vai valodās, kura izdod reģistrācijas apliecību; pēc pietiekamas atkāpes šim uzrakstam jābūt mazākiem burtiem arī pārējās Eiropas Kopienu valodās,- uzraksts "Eiropas Kopiena", kas iespiests tās dalībvalsts valodā vai valodās, kura izdod reģistrācijas apliecības II daļu,- dokumenta numurs.V. Reģistrācijas apliecības II daļā pēc attiecīgiem saskaņotiem Kopienas kodiem ir arī šādi dati:A) reģistrācijas numursB) transportlīdzekļa pirmās reģistrācijas dienaD) transportlīdzeklis:D1) markaD2) modelis- variants (ja ir pieejams)- versija (ja ir pieejama)D3) tirdzniecības apraksts (i)E) transportlīdzekļa identifikācijas numursK) tipa apstiprinājuma numurs (ja ir pieejams)VI. Reģistrācijas apliecības II daļā pēc attiecīgiem saskaņotiem Kopienas kodiem var būt arī šādi dati:C) personas dati:C2) transportlīdzekļa īpašnieksC2.1) uzvārds vai uzņēmuma nosaukumsC2.2) pārējie vārdi vai iniciāļi (ja vajadzīgs)C2.3) adrese reģistrācijas dalībvalstī dokumenta izsniegšanas dienāC3) fiziska vai juridiska persona, kas nav transportlīdzekļa īpašnieks, bet kurai ir likumīgas tiesības transportlīdzekli izmantotC3.1) uzvārds vai uzņēmuma nosaukumsC3.2) pārējie vārdi vai iniciāļi (ja vajadzīgs)C3.3) adrese reģistrācijas dalībvalstī dokumenta izsniegšanas dienāC5), C6), ja izmaiņu dēļ VI punkta C2 kodā un/vai VI punkta C3 kodā sniegtajos personas datos nav jāizdod jauna reģistrācijas apliecība, šiem punktiem atbilstošos jaunos personas datus var iekļaut C5 vai C6 kodā; tos sadala saskaņā ar VI punkta C2 kodu un VI punkta C3 kodu.J. transportlīdzekļa kategorijaVII. Dalībvalstis var iekļaut papildu informāciju reģistrācijas apliecības II daļā; cita starpā, tās var pie identifikācijas kodiem iekavās pievienot papildu valsts kodus, kā noteikts saskaņā ar V un VI punktu.[1] Šis pielikums attiecas tikai uz tām reģistrācijas apliecībām, kam ir I un II daļa.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/111/EK (2003. gada 26. novembris), ar ko groza II pielikumu Direktīvai 92/34/EEK par tirdzniecību ar augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugiem, kas paredzēti augļu ražošanaiDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0111

Oficiālais Vēstnesis L 311 , 27/11/2003 Lpp. 0012 - 0013

		Komisijas Direktīva 2003/111/EK(2003. gada 26. novembris),ar ko groza II pielikumu Direktīvai 92/34/EEK par tirdzniecību ar augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugiem, kas paredzēti augļu ražošanai(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 28. aprīļa Direktīvu 92/34/EEK par tirdzniecību ar augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugiem, kas paredzēti augļu ražošanai [1], un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,tā kā:(1) Ar Direktīvu 92/34/EEK izveido Kopienas noteikumus augļu ražošanai paredzēto augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugu tirdzniecībai Kopienā. Tā attiecas uz ģintīm un sugām, kas uzskaitītas minētās direktīvas II pielikumā.(2) Dažas augļu ģintis un sugas, kas pašlaik nav iekļautas Direktīvas 92/34/EEK II pielikumā, kļuvušas ekonomiski nozīmīgākas. Attiecīgi ir lietderīgi tās tagad iekļaut pie ģintīm un sugām, kas uzskaitītas minētās direktīvas II pielikumā. Jāiekļauj šādas ģintis un sugas: Castanea sativa Mill., Ficus carica L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. un Vaccinium L. Bez tam Citrus suga, Fragaria suga, Pyrus suga, Ribes suga un Rubus suga jāpievieno Citrus sinensis (L.) Osbeck, C. limon (L.) Burm. f., C. reticulata Blanco, C. paradisi Macf., C. aurantifolia (Christm.) Swing, Fragaria x ananassa Duch. (zemene), Pyrus communis L., Ribes (sarkanā jāņoga) un Rubus (kazene), un Cydonia Mill. jāaizstāj ar Cydonia oblonga Mill.(3) Skaidrības labad saraksts, kurš iekļauts Direktīvas 92/34/EEK II pielikumā, jāaizstāj ar jaunu sarakstu, kas ietvertu visas ģintis un sugas ar botāniskajiem nosaukumiem alfabēta kārtībā.(4) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 92/34/EEK.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augļu ģinšu un sugu pavairošanas materiāla un stādu komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 92/34/EEK II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2004. gada 31. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 26. novembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 157, 10.6.1992., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/61/EK (OV L 165, 3.7.2003., 23. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS"“II PIELIKUMSTO ĢINŠU UN SUGU SARAKSTS, UZ KURĀM ATTIECAS ŠĪ DIREKTĪVACastanea sativa Mill.Citrus L.Corylus avellana L.Cydonia oblonga Mill.Ficus carica L.Fortunella SwingleFragaria L.Juglans regia L.Malus Mill.Olea europaea L.Pistacia vera L.Poncirus Raf.Prunus amygdalus BartchPrunus armeniaca L.Prunus avium (L.) L.Prunus cerasus L.Prunus domestica L.Prunus persica (L.) BatschPrunus salicina LindleyPyrus L.Ribes L.Rubus L.Vaccinium L.”"--------------------------------------------------