title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/17/ES ( 2012. gada 13. jūnijs ), ar ko Padomes Direktīvu 89/666/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/56/EK un 2009/101/EK groza attiecībā uz centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējo savienojamību  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               16.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 156/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2012/17/ES
   (2012. gada 13. jūnijs),
   ar ko Padomes Direktīvu 89/666/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/56/EK un 2009/101/EK groza attiecībā uz centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējo savienojamību
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 50. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Izmantojot iekšējā tirgus sniegtās iespējas, uzņēmumi aizvien vairāk paplašina savu darbību pāri valstu robežām. Pārrobežu sabiedrību grupās, kā arī daudzās pārstrukturēšanas darbībās, piemēram, uzņēmumu apvienošanās un sadalīšana, ir iesaistītas sabiedrības no dažādām dalībvalstīm. Līdz ar to arvien vairāk pieaug pieprasījums pēc piekļuves informācijai par sabiedrībām pārrobežu situācijās. Tomēr oficiāla informācija par sabiedrībām ne vienmēr ir tūlīt pieejama pārrobežu mērogā.

               (2)

               Padomes Vienpadsmitajā direktīvā 89/666/EEK (1989. gada 21. decembris) par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības, uz kurām attiecas citas valsts tiesību akti (3), ir noteikts to dokumentu un ziņu saraksts, kas sabiedrībām jādara zināmas savas filiāles reģistram. Tomēr reģistriem nav juridisku saistību apmainīties ar datiem par ārvalstu sabiedrību filiālēm. Tas rada juridisko nenoteiktību trešām personām, jo, kaut arī sabiedrība ir svītrota no reģistra, tās filiāle var turpināt darboties.

               (3)

               Tādas darbības kā sabiedrību pārrobežu apvienošanās ir padarījušas uzņēmējdarbības reģistru ikdienas savstarpējo sadarbību par nepieciešamību. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/56/EK (2005. gada 26. oktobris) par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (4) paredz reģistru pārrobežu sadarbību. Tomēr nav tādu saziņas kanālu, kas varētu paātrināt procedūru norisi, palīdzēt pārvarēt valodu barjeru un palielināt juridisko noteiktību.

               (4)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (5), ir noteikts, inter alia, ka reģistrā uzglabātajiem dokumentiem un ziņām var piekļūt gan papīra formā, gan elektroniski. Tomēr iedzīvotājiem un sabiedrībām meklējumi reģistrā jāveic katrā valstī atsevišķi, jo pašreizējā brīvprātīgā reģistru sadarbība ir izrādījusies nepietiekama.

               (5)

               Komisijas paziņojumā “Akts par vienoto tirgu” centrālo reģistru, komercreģistru un sabiedrību reģistru savstarpēja savienojamība ir noteikta kā viens no nepieciešamajiem pasākumiem uzņēmējdarbībai draudzīgākas tiesiskās un fiskālās vides veidošanai. Šai savienojamībai būtu jāveicina Eiropas sabiedrību konkurētspēja, samazinot administratīvo slogu un palielinot juridisko noteiktību, tādējādi sekmējot globālās ekonomiskās un finanšu krīzes pārvarēšanu, kas ir viena no programmas “Eiropa 2020” prioritātēm. Tai būtu arī jāuzlabo pārrobežu sakari starp reģistriem, izmantojot inovācijas informācijas un komunikāciju tehnoloģijā.

               (6)

               Padomes 2010. gada 25. maija secinājumos par uzņēmējdarbības reģistru savstarpējo savienojamību apstiprināts, ka piekļuves uzlabošana atjauninātai un ticamai informācijai par sabiedrībām rosinātu lielāku tirgus uzticību, sekmētu ekonomikas atlabšanu un palielinātu Eiropas uzņēmumu konkurētspēju.

               (7)

               Eiropas Parlaments 2010. gada 7. septembra rezolūcijā par uzņēmējdarbības reģistru savstarpēju savienojamību (6) uzsvēra, ka projekta potenciālu dziļākai Eiropas Ekonomikas zonas integrācijai var pilnīgi izmantot tikai tad, ja tīklā iesaistās visas dalībvalstis.

               (8)

               Eiropas daudzgadu e-tiesiskuma rīcības plānā 2009.–2013. gadam (7) ir paredzēts izveidot Eiropas e-tiesiskuma portālu (“portāls”), kas darbotos kā vienots Eiropas elektroniskās piekļuves punkts juridiskajai informācijai, tiesu un administratīvajam iestādēm, reģistriem, datubāzēm un citiem pakalpojumiem, un tajā norādīts, ka centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējā savienojamība ir svarīga.

               (9)

               Pārrobežu piekļuvi uzņēmējdarbības informācijai par sabiedrībām un to filiālēm, kas atvērtas citās dalībvalstīs, iespējams uzlabot tikai tādā gadījumā, ja visas dalībvalstis piedalās elektroniskas saziņas nodrošināšanā starp reģistriem un informācijas pārsūtīšanā individuāliem lietotājiem visā Savienībā standartizētā veidā, izmantojot identisku saturu un savstarpēji savietojamas tehnoloģijas. Šāda reģistru savstarpējā savienojamība būtu jānodrošina dalībvalstu reģistriem (“valstu reģistri”), sniedzot pakalpojumus, kuriem būtu jāveido saskarnes ar Eiropas centrālo platformu (“platforma”). Platformai vajadzētu būt centralizētam informācijas tehnoloģiju rīku kopumam, kas iekļauj pakalpojumus, un tai būtu jāveido vienota saskarne. Šī saskarne būtu jāizmanto visiem valstu reģistriem. Platformai būtu arī jāsniedz pakalpojumi, kas veido saskarni ar portālu, kurš darbojas kā Eiropas elektroniskās piekļuves punkts, un ar dalībvalstu izveidotajiem papildu piekļuves punktiem. Šī platforma būtu jāuzskata vienīgi par reģistru savstarpējas savienojamības instrumentu, nevis par patstāvīgu struktūru, kurai ir juridiskas personas statuss. Pamatojoties uz vienotiem identifikācijas numuriem, platformai būtu jāspēj izplatīt informāciju no katras dalībvalsts reģistriem uz citu dalībvalstu kompetentajiem reģistriem standarta ziņojuma formātā (elektroniskā formā ziņojumiem, ar kuriem apmainās informācijas tehnoloģiju sistēmas, piemēram, XML) un attiecīgās valodas versijā.

               (10)

               Šīs direktīvas mērķis nav izveidot centralizētu reģistru datubāzi, kurā glabā būtisku informāciju par sabiedrībām. Centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas (“reģistru savstarpējās savienojamības sistēma”) īstenošanas posmā būtu jānosaka tikai tāds datu kopums, kas nepieciešams platformas pareizai darbībai. Šiem datiem jo īpaši vajadzētu ietvert darbības datus, vārdnīcas un glosārijus. Tas būtu jānosaka, ņemot vērā arī vajadzību nodrošināt reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas efektīvu darbību. Šie dati būtu jāizmanto tam, lai nodrošinātu platformas spēju veikt tās funkcijas, un tos nekad nedara publiski pieejamus tiešā veidā. Turklāt platformai nebūtu jāveic izmaiņas ne valstu reģistros glabāto datu par sabiedrībām saturā, ne informācijā par sabiedrībām, ko nosūta, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu.

               (11)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķis nav saskaņot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru valstu sistēmas, dalībvalstīm nav pienākuma mainīt savas iekšējās reģistru sistēmas, jo īpaši attiecībā uz datu pārvaldību un glabāšanu, maksām un informācijas izmantošanu un publiskošanu valsts vajadzībām.

               (12)

               Atbilstīgi šai direktīvai portāls, izmantojot platformu, apstrādās individuālu lietotāju iesniegtos vaicājumus par valstu reģistros glabāto informāciju par sabiedrībām un to filiālēm, kas atvērtas citās dalībvalstīs. Tas ļaus atspoguļot portālā veikto meklējumu rezultātus, tostarp paskaidrojošas atzīmes visās Savienības oficiālajās valodās, uzskaitot sniegto informāciju. Turklāt, lai uzlabotu trešo personu aizsardzību citās dalībvalstīs, portālā vajadzētu būt pieejamai pamatinformācijai par to dokumentu un ziņu juridisko spēku, ko publisko atbilstīgi dalībvalstu tiesību aktiem, kurus pieņem saskaņā ar Direktīvu 2009/101/EK.

               (13)

               Dalībvalstīm būtu jāvar izveidot vienu vai vairākus papildu piekļuves punktus, kas var ietekmēt platformas izmantošanu un darbību. Tādēļ būtu jāziņo Komisijai par šo punktu izveidi un jebkādām būtiskām izmaiņām to darbībā, jo īpaši par to slēgšanu. Šādam paziņojumam nevajadzētu nekādi ierobežot dalībvalstu pilnvaras attiecībā uz papildu piekļuves punktu izveidi un to darbību.

               (14)

               Sabiedrībām un to filiālēm, kas atvērtas citās dalībvalstīs, vajadzētu būt vienotam identifikācijas numuram, kas ļautu tās nepārprotami identificēt Savienībā. Identifikācijas numuru ir paredzēts izmantot saziņai starp reģistriem, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu. Tādēļ sabiedrībām un filiālēm nevajadzētu būt pienākumam vienoto identifikācijas numuru iekļaut Direktīvās 89/666/EEK un 2009/101/EK minētajās sabiedrību vēstulēs vai pasūtījuma veidlapās. Tām arī turpmāk saviem saziņas mērķiem būtu jāizmanto savs valsts reģistrācijas numurs.

               (15)

               Vajadzētu būt iespējai izveidot skaidru saistību starp reģistru, kurā reģistrēta sabiedrība, un reģistriem, kuros reģistrētas šīs sabiedrības citās dalībvalstīs atvērtās filiāles, un tā izpaustos kā informācijas apmaiņa par jebkādu sabiedrības darbības izbeigšanas vai maksātnespējas procedūru uzsākšanu un pabeigšanu un par sabiedrības izslēgšanu no reģistra, ja tas rada juridiskas sekas sabiedrības reģistra dalībvalstī. Lai gan dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām lemt par to, kādas tieši procedūras ir jāievēro saistībā ar filiāļu reģistrāciju attiecīgajā teritorijā, tām būtu jāgarantē vismaz tas, ka likvidētas sabiedrības filiāles svītro no reģistra bez nepamatotas kavēšanās un, attiecīgā gadījumā, pēc attiecīgās filiāles likvidācijas procedūras. Šis pienākums nebūtu jāpiemēro to sabiedrību filiālēm, kuras ir svītrotas no reģistra, bet kurām ir tiesību pārņēmējs, piemēram, tādos gadījumos kā sabiedrības juridiskās formas maiņa, apvienošanās vai sadalīšana vai tās juridiskās adreses pārrobežu pārcelšana.

               (16)

               Šī direktīva nebūtu jāpiemēro filiālei, ko dalībvalstī atver sabiedrība, uz kuru neattiecas dalībvalsts tiesību akti, kas minēti Direktīvas 89/666/EEK 7. pantā.

               (17)

               Direktīva 2005/56/EK būtu jāgroza, lai nodrošinātu to, ka saziņa starp reģistriem notiek reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā.

               (18)

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai – mainoties informācijai, kas iekļauta reģistros attiecībā uz sabiedrībām, – informācija tiktu atjaunināta bez nepamatotas kavēšanās. Atjauninājums parasti būtu jāpublisko 21 dienas laikā pēc tam, kad ir saņemta pilna dokumentācija par šīm izmaiņām, tostarp veicot likumības pārbaudi atbilstīgi valstu tiesību aktiem. Minētais termiņš būtu jāsaprot kā prasība dalībvalstīm pielikt saprātīgus centienus, lai ievērotu šajā direktīvā noteikto termiņu. Tas nebūtu jāpiemēro attiecībā uz grāmatvedības dokumentiem, kas sabiedrībām ir obligāti jāiesniedz par katru finanšu gadu. Šis izņēmums ir attaisnojams ar valstu reģistru pārslodzi pārskatu periodu laikā. Saskaņā ar visām dalībvalstīm kopējiem vispārējiem tiesību principiem šī 21 dienas termiņa skaitīšana būtu jāaptur force majeure gadījumā.

               (19)

               Ja Komisija nolemj izstrādāt un/vai darbināt platformu ar trešās personas starpniecību, tas būtu jādara atbilstīgi Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8). Dalībvalstu pienācīga iesaistīšanās šajā procesā būtu jāpanāk, ar īstenošanas aktiem nosakot tehniskās specifikācijas publiskā iepirkuma procedūras vajadzībām, izmantojot pārbaudes procedūru, kas paredzēta 5. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (9).

               (20)

               Ja Komisija nolemj izmantot platformu ar trešās personas starpniecību, būtu jānodrošina reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas pakalpojumu sniegšanas nepārtrauktība un platformas darbības pienācīga publiska pārraudzība. Sīki izstrādāti noteikumi par platformas darbības pārvaldību būtu jāpieņem, izmantojot īstenošanas aktus, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā noteikto pārbaudes procedūru. Jebkurā gadījumā dalībvalstu iesaistīšanās visas sistēmas darbībā būtu jāpanāk, īstenojot regulāru dialogu starp Komisiju un dalībvalstu pārstāvjiem par jautājumiem attiecībā uz reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas darbību un tās turpmāko attīstību.

               (21)

               Centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpēja savienojamība rada vajadzību koordinēt valstu sistēmas, kuru tehniskās īpašības atšķiras. Tas ietver tehnisku pasākumu un specifikāciju pieņemšanu, ņemot vērā atšķirības starp reģistriem. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai tā risinātu šos tehniskos un darbības jautājumus. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā paredzēto pārbaudes procedūru.

               (22)

               Šai direktīvai nevajadzētu ierobežot dalībvalstu tiesības iekasēt maksu par informācijas saņemšanu par sabiedrībām, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, ja valstu tiesību akti paredz šādu maksu. Tādēļ reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas tehniskajiem pasākumiem un specifikācijām būtu jāļauj noteikt maksājumu kārtību. Šajā ziņā šai direktīvai nevajadzētu iepriekš noteikt nekādu īpašu tehnisku risinājumu, jo maksājumu kārtība būtu jānosaka īstenošanas aktu pieņemšanas posmā, ņemot vērā plaši pieejamās tiešsaistes maksājumu iespējas.

               (23)

               Varētu būt vēlams, lai nākotnē arī trešām valstīm būtu iespēja piedalīties reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā.

               (24)

               Taisnīgs risinājums attiecībā uz reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas finansējumu ir gan Savienības, gan tās dalībvalstu piedalīšanās minētās sistēmas finansēšanā. Dalībvalstīm būtu jāsedz izdevumi saistībā ar savu valsts reģistru pielāgošanu šai sistēmai, savukārt centrālie elementi – platforma un Eiropas e-tiesiskuma portāls, kas darbotos kā vienotais Eiropas piekļuves punkts, – būtu jāfinansē no Savienības vispārējā budžeta attiecīgās pozīcijas. Lai papildinātu šīs direktīvas nebūtiskus elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt aktus attiecībā uz maksu iekasēšanu par sabiedrību informācijas iegūšanu. Tas neskar iespēju valstu reģistriem iekasēt maksas, bet var būt saistīts ar papildu maksu, lai līdzfinansētu platformas uzturēšanu un darbību. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

               (25)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (10) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (11) reglamentē personas datu apstrādi, tostarp personas datu elektronisku pārraidi dalībvalstīs. Jebkurai personas datu apstrādei, ko veic dalībvalstu reģistri, Komisija un, attiecīgā gadījumā, jebkura platformas ekspluatācijā iesaistīta trešā persona, būtu jānotiek atbilstīgi minētajiem tiesību aktiem. Īstenošanas aktos, kas jāpieņem saistībā ar reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, attiecīgā gadījumā būtu jānodrošina šāda atbilstība, jo īpaši nosakot visu attiecīgo dalībnieku attiecīgos uzdevumus un pienākumus un tiem piemērojamos organizatoriskos un tehniskos noteikumus.

               (26)

               Lai reģistru savstarpējās savienojamības sistēma varētu sākt darboties, dalībvalstīm ir jāveic vajadzīgie pielāgojumi, kas jo īpaši ietver tādas saskarnes izveidi, kura savieno katru reģistru ar centrālo platformu. Tādēļ šajā direktīvā būtu jāparedz pagarinājuma termiņš dalībvalstīm minētās sistēmas tehniskās darbības noteikumu transponēšanai un piemērošanai. Šis termiņš būtu jānosaka pēc tam, kad Komisija būs pieņēmusi visus īstenošanas aktus attiecībā uz reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas tehniskajiem pasākumiem un specifikācijām. Termiņam, lai transponētu un piemērotu šīs direktīvas noteikumus par reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas tehnisko darbību, vajadzētu būt pietiekami ilgam, lai dalībvalstis varētu pabeigt vajadzīgos juridiskos un tehniskos pielāgojumus, lai šī sistēma pieņemamā laikposmā sāktu darboties pilnībā.

               (27)

               Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (12) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.

               (28)

               Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas ietverti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tās 8. pantā, kurā noteikts, ka ikvienai personai ir tiesības uz savu personas datu aizsardzību.

               (29)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus – proti, uzlabot pārrobežu piekļuvi uzņēmējdarbības informācijai, garantēt to, ka filiāļu reģistros tiek glabāta atjaunināta informācija, un izveidot skaidrus saziņas kanālus starp reģistriem sabiedrību pārrobežu apvienošanās procedūrās – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka iecerētās rīcības mēroga un ietekmes dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

               (30)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 89/666/EEK, 2005/56/EK un 2009/101/EK.

               (31)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas 2011. gada 6. maijā sniedza atzinumu (13),

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 89/666/EEK
   Ar šo Direktīvu 89/666/EEK groza šādi:

               1)

               direktīvas 1. pantam pievieno šādus punktus:
               “3.   Šīs direktīvas 2. panta 1. punktā minētos dokumentus un datus dara publiski pieejamus, izmantojot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota saskaņā ar 4.a panta 2. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (14) (“reģistru savstarpējās savienojamības sistēma”). Minētās direktīvas 3.b pantu un 3.c panta 1. punktu piemēro mutatis mutandis.
               4.   Dalībvalstis nodrošina, ka filiālēm ir vienots identifikācijas numurs, kas ļauj tās nepārprotami identificēt saziņā starp reģistriem, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu. Minētajā vienotajā identifikācijas numurā ir vismaz tādi elementi, kas ļauj identificēt reģistra dalībvalsti, izcelsmes valsts reģistru un filiāles numuru minētajā reģistrā, un – attiecīgā gadījumā – elementi, kas ļauj izvairīties no identificēšanas kļūdām.

               2)

               iekļauj šādu pantu:
               “5.a pants
               1.   Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, sabiedrības reģistrs nekavējoties dara pieejamu informāciju par jebkādu sabiedrības darbības izbeigšanas vai maksātnespējas procedūru uzsākšanu un pabeigšanu un par sabiedrības izslēgšanu no reģistra, ja tas rada juridiskas sekas sabiedrības reģistra dalībvalstī.
               2.   Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, filiāles reģistrs nodrošina 1. punktā minētās informācijas saņemšanu bez kavēšanās.
               3.   Šā panta 1. un 2. punktā minētās informācijas apmaiņa reģistriem ir bez maksas.
               4.   Dalībvalstis nosaka, kāda procedūra jāievēro, saņemot 1. un 2. punktā minēto informāciju. Šāda procedūra nodrošina to, ka – sabiedrību likvidējot vai citu iemeslu dēļ svītrojot no reģistra – no reģistra bez nepamatotas kavēšanās svītro arī tās filiāles.
               5.   Šā panta 4. punkta otro teikumu nepiemēro to sabiedrību filiālēm, kuras ir svītrotas no reģistra attiecīgās sabiedrības juridiskās formas maiņas, apvienošanās vai sadalīšanas vai tās juridiskās adreses pārrobežu pārcelšanas rezultātā.”;

               3)

               iekļauj šādu iedaļu:
               “IIIA   IEDAĻA

                  DATU AIZSARDZĪBA

               11.a pants
               Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (15).

         2. pants
   Grozījumi Direktīvā 2005/56/EK
   Ar šo Direktīvu 2005/56/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 13. pantu aizstāj ar šādu:
               “13. pants
               Reģistrēšana
               Katras tās dalībvalsts tiesību aktos, kuras jurisdikcijā ir bijušas apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības, attiecīgās valsts teritorijā ir noteikta kārtība, kādā – saskaņā ar 3. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (16), – apvienošanās pabeigšanu dara zināmu publiskajā reģistrā, kurā pārrobežu apvienošanās procesā iesaistītajām sabiedrībām ir jāiesniedz dokumenti.
               Reģistrs, kurā ir reģistrēta pārrobežu apvienošanās rezultātā izveidotā sabiedrība, izmantojot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota atbilstīgi Direktīvas 2009/101/EK 4.a panta 2. punktam, bez kavēšanās paziņo reģistram, kurā katrai iesaistītajai sabiedrībai bija jāiesniedz dokumenti par to, ka pārrobežu apvienošanās ir stājusies spēkā. Iepriekšējo ierakstu attiecīgā gadījumā var dzēst tikai tad, kad šī informācija ir paziņota, un ne agrāk.

               2)

               iekļauj šādu pantu:
               “17.a pants
               Datu aizsardzība
               Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (17).

         3. pants
   Grozījumi Direktīvā 2009/101/EK
   Ar šo Direktīvu 2009/101/EK groza šādi:

               1)

               iekļauj šādu pantu:
               “2.a pants
               1.   Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai jebkuras izmaiņas 2. pantā minētajos dokumentos un ziņās reģistrētu 3. panta 1. punkta pirmajā daļā minētajā kompetentajā reģistrā un saskaņā ar 3. panta 3. un 5. punktu publiskotu parasti 21 dienas laikā pēc tam, kad ir saņemta pilna dokumentācija par šīm izmaiņām, tostarp vajadzības gadījumā veicot likumības pārbaudi, kā tas noteikts valstu tiesību aktos attiecībā uz iekļaušanu lietā.
               2.   Šā panta 1. punktu nepiemēro 2. panta f) punktā minētajiem grāmatvedības dokumentiem.”;

               2)

               direktīvas 3. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
               “Dalībvalstis nodrošina, ka sabiedrībām ir vienots identifikācijas numurs, kas ļauj tās nepārprotami identificēt saziņā starp reģistriem, izmantojot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota saskaņā ar 4.a panta 2. punktu (“reģistru savstarpējās savienojamības sistēma”). Minētajā vienotajā identifikācijas numurā ir vismaz tādi elementi, kas ļauj identificēt reģistra dalībvalsti, izcelsmes valsts reģistru un sabiedrības numuru minētajā reģistrā, un – attiecīgā gadījumā – elementi, kas ļauj izvairīties no identificēšanas kļūdām.”;

               3)

               iekļauj šādus pantus:
               “3.a pants
               1.   Dalībvalstis nodrošina to, ka ir pieejama atjaunināta informācija, kas izskaidro valstu tiesību aktu noteikumus, atbilstoši kuriem trešās personas saskaņā ar 3. panta 5., 6. un 7. punktu var balstīties uz 2. pantā minētajām ziņām un visiem dokumentu veidiem.
               2.   Atbilstīgi portāla noteikumiem un tehniskajām prasībām dalībvalstis iesniedz informāciju, kas nepieciešama publicēšanai Eiropas e-tiesiskuma portālā (“portāls”).
               3.   Komisija publicē šo informāciju portālā visās Savienības oficiālajās valodās.
               3.b pants
               1.   Elektroniskās kopijas 2. pantā minētajiem dokumentiem un ziņām arī dara publiski pieejamas, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu.
               2.   Dalībvalstis nodrošina, ka 2. pantā minētie dokumenti un ziņas ir pieejami, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, standarta ziņojuma formātā un ka tiem var piekļūt elektroniski. Dalībvalstis nodrošina arī to, ka ir ievēroti datu pārsūtīšanas minimuma drošības standarti.
               3.   Komisija visās Savienības oficiālajās valodās nodrošina meklēšanas pakalpojumu par dalībvalstīs reģistrētajām sabiedrībām, lai, izmantojot portālu, būtu pieejami:

                           a)

                           šīs direktīvas 2. pantā minētie dokumenti un ziņas;

                           b)

                           paskaidrojošas atzīmes, kas pieejamas visās Savienības oficiālajās valodās, uzskaitot šīs ziņas un šo dokumentu veidus.

                     3.c pants
               1.   Maksa, ko iekasē par 2. pantā minēto dokumentu un ziņu izsniegšanu, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, nepārsniedz attiecīgās administratīvās izmaksas.
               2.   Dalībvalstis nodrošina, ka, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, bez maksas ir pieejamas šādas ziņas:

                           a)

                           sabiedrības nosaukums un juridiskā forma;

                           b)

                           sabiedrības juridiskā adrese un dalībvalsts, kurā tā ir reģistrēta; un

                           c)

                           sabiedrības reģistrācijas numurs.

                     Papildus šīm ziņām dalībvalstis var izvēlēties bez maksas darīt pieejamus arī citus dokumentus un ziņas.
               3.d pants
               1.   Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, attiecīgās sabiedrības reģistrs nekavējoties dara pieejamu informāciju par jebkādu sabiedrības darbības izbeigšanas vai maksātnespējas procedūru uzsākšanu un pabeigšanu un par sabiedrības izslēgšanu no reģistra, ja tas rada juridiskas sekas sabiedrības reģistra dalībvalstī.
               2.   Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, filiāles reģistrs nodrošina 1. punktā minētās informācijas saņemšanu bez kavēšanās.
               3.   Šā panta 1. un 2. punktā minētās informācijas apmaiņa reģistriem ir bez maksas.”;

               4)

               iekļauj šādus pantus:
               “4.a pants
               1.   Izveido Eiropas centrālo platformu (“platforma”).
               2.   Reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu veido:

                           —

                           dalībvalstu reģistri,

                           —

                           platforma,

                           —

                           portāls, kas darbojas kā Eiropas elektroniskās piekļuves punkts.

                     3.   Dalībvalstis, izmantojot platformu, nodrošina savu reģistru savstarpējo savienojamību reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā.
               4.   Dalībvalstis var izveidot papildu piekļuves punktus reģistru savstarpējās savienojamības sistēmai. Tās bez nepamatotas kavēšanās paziņo Komisijai par šādu piekļuves punktu izveidi un jebkādām būtiskām izmaiņām to darbībā.
               5.   Piekļuvi informācijai no reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas nodrošina, izmantojot portālu un dalībvalstu izveidotos papildu piekļuves punktus.
               6.   Reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas izveide neietekmē spēkā esošos divpusējos nolīgumus starp dalībvalstīm par informācijas apmaiņu attiecībā uz sabiedrībām.
               4.b pants
               1.   Komisija nolemj izstrādāt un/vai darbināt platformu vai nu ar saviem resursiem, vai ar trešās personas starpniecību.
               Ja Komisija nolemj izstrādāt un/vai darbināt platformu ar trešās personas starpniecību, Komisija trešo personu izraugās un ar minēto trešo personu noslēgto nolīgumu īsteno atbilstīgi Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (18).
               2.   Ja Komisija nolemj izstrādāt platformu ar trešās personas starpniecību, tā ar īstenošanas aktiem nosaka tehniskās specifikācijas publiskā iepirkuma procedūras vajadzībām un termiņu līgumam, kas jānoslēdz ar minēto trešo personu.
               3.   Ja Komisija nolemj darbināt platformu ar trešās personas starpniecību, tā ar īstenošanas aktiem pieņem sīki izstrādātus noteikumus par platformas darbības pārvaldību.
               Platformas darbības pārvaldība jo īpaši ietver:

                           —

                           platformas darbības pārraudzību,

                           —

                           to datu drošības un aizsardzības nodrošināšanu, kurus izplata un ar kuriem veic apmaiņu, izmantojot platformu,

                           —

                           dalībvalstu reģistru un trešās personas attiecību koordinēšanu.

                     Platformas darbības pārraudzību veic Komisija.
               4.   Īstenošanas aktus, kas minēti 2. un 3. punktā, pieņem saskaņā ar 4.e panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
               4.c pants
               Ar īstenošanas aktiem Komisija pieņem:

                           a)

                           tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka elektronisku veidu saziņas metodes savstarpējās savienojamības sistēmas vajadzībām;

                           b)

                           saziņas protokolu tehnisko specifikāciju;

                           c)

                           tehniskos pasākumus, kas attiecībā uz informācijas paziņošanu un izplatīšanu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā nodrošina minimālos informācijas tehnoloģijas drošības standartus;

                           d)

                           tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka metodes tās informācijas apmaiņai starp sabiedrības reģistru un filiāles reģistru, kas minēta šīs direktīvas 3.d pantā, kā arī 5.a pantā Padomes Vienpadsmitajā direktīvā 89/666/EEK (1989. gada 21. decembris) par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības, uz kurām attiecas citas valsts tiesību akti (19);

                           e)

                           detalizētu sarakstu par datiem, kas jānosūta, veicot informācijas apmaiņu starp reģistriem, kas minēti šīs direktīvas 3.d pantā, Direktīvas 89/666/EEK 5.a pantā un 13. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/56/EK (2005. gada 26. oktobris) par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (20);

                           f)

                           tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka standarta ziņojuma formāta struktūru, veicot informācijas apmaiņu starp reģistriem, platformu un portālu;

                           g)

                           tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka, kāds datu kopums ir nepieciešams, lai platforma varētu pildīt savus uzdevumus, kā arī kādas ir šādu datu glabāšanas, izmantošanas un aizsardzības metodes;

                           h)

                           tehnisko specifikāciju, ar ko nosaka vienotā identifikācijas numura struktūru un izmantošanu reģistru savstarpējā saziņā;

                           i)

                           specifikāciju, ar kuru nosaka reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas darbības tehniskās metodes attiecībā uz informācijas izplatīšanu un apmaiņu, un specifikāciju, ar kuru nosaka platformas sniegtos informācijas tehnoloģijas pakalpojumus, nodrošinot ziņu sniegšanu attiecīgās valodas versijā;

                           j)

                           saskaņotus kritērijus portāla nodrošinātajam meklēšanas pakalpojumam;

                           k)

                           maksājumu kārtību, ņemot vērā pieejamās maksājumu veikšanas iespējas, piemēram, maksājumi tiešsaistē;

                           l)

                           informāciju par paskaidrojošām atzīmēm, uzskaitot 2. pantā minētās ziņas un dokumentu veidus;

                           m)

                           reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas sniegto pakalpojumu pieejamības tehniskos nosacījumus;

                           n)

                           procedūru un tehniskās prasības papildu piekļuves punktu savienošanai ar platformu.

                     Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 4.e panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
               Šos īstenošanas aktus Komisija pieņem līdz 2015. gada 7. jūlijam.
               4.d pants
               1.   Platformas izveidi un turpmāko attīstību, kā arī pielāgojumus portālam, kas izriet no šīs direktīvas, finansē no Savienības vispārējā budžeta.
               2.   Platformas uzturēšanu un darbību finansē no Savienības vispārējā budžeta, un to var līdzfinansēt no maksām par piekļuvi reģistru savstarpējās savienojamības sistēmai, kuras iekasē no tās individuāliem lietotājiem. Šis punkts neskar maksas valsts līmenī.
               3.   Ar deleģētajiem aktiem un saskaņā ar 13.a pantu Komisija var pieņemt noteikumus par platformas līdzfinansēšanu, iekasējot maksas, un par to maksu apmēru, kuras saskaņā ar 2. punktu iekasē no individuāliem lietotājiem.
               4.   Jebkādas maksas, kas noteiktas saskaņā ar 2. punktu, neskar maksas, ja tādas ir, ko dalībvalstis iekasē par 3.c panta 1. punktā minēto dokumentu un ziņu sniegšanu.
               5.   Jebkādas maksas, kas noteiktas saskaņā ar 2. punktu, neiekasē par 3.c panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minēto ziņu sniegšanu.
               6.   Katra dalībvalsts sedz ar savu valsts reģistru pielāgošanu saistītos izdevumus, kā arī to uzturēšanas un darbības izdevumus, kas rodas saistībā ar šo direktīvu.
               4.e pants
               1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (21).
               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

               5)

               iekļauj šādu pantu:
               “7.a pants
               Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (22).

               6)

               iekļauj šādu nodaļu:
               “4.A   NODAĻA

                  DELEĢĒTIE AKTI

               13.a pants
               1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
               2.   Pilnvaras pieņemt 4.d panta 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku.
               3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 4.d panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
               4.   Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
               5.   Saskaņā ar 4.d panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja trīs mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trīs mēnešiem.”

         4. pants
   Ziņojums un regulārs dialogs
   1.   Ne vēlāk kā piecus gadus pēc 5. panta 2. punktā minēto noteikumu piemērošanas galīgā datuma Komisija publicē ziņojumu par reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas darbību, jo īpaši pārbaudot tās tehnisko darbību un finanšu aspektus.
   2.   Šim ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus par šīs direktīvas grozīšanu.
   3.   Komisija un dalībvalstu pārstāvji regulāri tiekas, lai visos atbilstīgajos forumos apspriestu jautājumus, uz kuriem attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis pieņem, publicē un piemēro normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 2014. gada 7. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības.
   2.   Neskarot 1. punktu, dalībvalstis ne vēlāk kā divus gadus pēc Direktīvas 2009/101/EK 4.c pantā minēto īstenošanas aktu pieņemšanas pieņem, publicē un piemēro noteikumus, kas vajadzīgi, lai ievērotu:

               —

               Direktīvas 89/666/EEK 1. panta 3. un 4. punktu un 5.a pantu,

               —

               Direktīvas 2005/56/EK 13. pantu,

               —

               Direktīvas 2009/101/EK 3. panta 1. punkta otro daļu, 3.b , 3.c un 3.d pantu un 4.a panta 3. līdz 5. punktu.

         Pēc minēto īstenošanas aktu pieņemšanas Komisija šajā punktā minēto noteikumu piemērošanas galīgo datumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3.   Kad dalībvalstis pieņem 1. punktā minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   4.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   6. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   7. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2012. gada 13. jūnijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. WAMMEN

      (1)  OV C 248, 25.8.2011., 118. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2012. gada 14. februāra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2012. gada 10. maija lēmums.

      (3)  OV L 395, 30.12.1989., 36. lpp.

      (4)  OV L 310, 25.11.2005., 1. lpp.

      (5)  OV L 258, 1.10.2009., 11. lpp.

      Redakcionāla piezīme: Direktīvas 2009/101/EK nosaukums pielāgots, lai ņemtu vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma pantu numerāciju atbilstīgi Lisabonas līguma 5. pantam; sākotnējā atsauce bija uz Līguma 48. panta otro daļu.

      (6)  OV C 308 E, 20.10.2011., 1. lpp.

      (7)  OV C 75, 31.3.2009., 1. lpp.

      (8)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (9)  OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.

      (10)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.

      (11)  OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

      (12)  OV C 369, 17.12.2011., 14. lpp.

      (13)  OV C 220, 26.7.2011., 1. lpp.

      (14)  OV L 258, 1.10.2009., 11. lpp.

      Redakcionāla piezīme: Direktīvas 2009/101/EK nosaukums pielāgots, lai ņemtu vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma pantu numerāciju atbilstīgi Lisabonas līguma 5. pantam; sākotnējā atsauce bija uz Līguma 48. panta otro daļu.”;

      (15)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.”

      (16)  OV L 258, 1.10.2009., 11. lpp.

      Redakcionāla piezīme: Direktīvas 2009/101/EK nosaukums pielāgots, lai ņemtu vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma pantu numerāciju atbilstīgi Lisabonas līguma 5. pantam; sākotnējā atsauce bija uz Līguma 48. panta otro daļu.”;

      (17)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.”

      (18)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (19)  OV L 395, 30.12.1989., 36. lpp.

      (20)  OV L 310, 25.11.2005., 1. lpp.

      (21)  OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.”;

      (22)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.”;


title: Padomes Direktīva (1970. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju durvīm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31970L0387

Oficiālais Vēstnesis L 176 , 10/08/1970 Lpp. 0005 - 0011 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0152  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1970(II) Lpp. 0497  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0152  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1970(II) Lpp. 0564  - 0570 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0097  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0234  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0234

		Padomes Direktīva(1970. gada 27. jūlijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju durvīm(70/387/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā tehniskās prasības, kas saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem attiecas uz mehāniskiem transportlīdzekļiem, jāattiecina, inter alia, arī uz to durvīm;tā kā minētās prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tādēļ visās dalībvalstīs papildus esošajiem noteikumiem vai to vietā jāpieņem vienādas prasības, lai dotu iespēju attiecībā uz visu tipu transportlīdzekļiem piemērot jo īpaši EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kas paredzēts izmantošanai uz ceļiem un kam ir vismaz četri riteņi un maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h, kā arī to piekabes, izņemot sabiedriskos transportlīdzekļus, transportlīdzekļus, kuri pārvietojas pa sliežu ceļiem, kā arī lauksaimniecības traktorus un tehniku un transportlīdzekļus, kas iesaistīti sabiedrisko darbu veikšanā.2. pantsNeviena dalībvalsts nevar atteikties piešķirt transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu transportlīdzekļa durvju dēļ, ja tās atbilst pielikumos noteiktajām prasībām.3. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, jāpieņem saskaņā ar procedūru, kura noteikta 13. pantā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu.4. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kuros ietvertas prasības, kas vajadzīgas, lai astoņpadsmit mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības, un par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1970. gada 27. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Arendt[1] OV L 42, 23.2.1970., l. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI.1.1. Transportlīdzekļa konstrukcijas parametriem jābūt tādiem, lai varētu pilnīgi droši iekāpt transportlīdzeklī un izkāpt no tā.1.2. Durvīm, ieejām un izejām jābūt tādām, ka tās var izmantot viegli un bez apdraudējuma.1.3. Durvīm un durvju slēgmehānismiem jābūt konstruētiem tā, lai, tās aizverot, nerastos kairinošs troksnis.1.4. Durvju slēgmehānismiem jābūt konstruētiem tā, lai durvis nevarētu nejauši atvērties.2. SLĒGMEHĀNISMI UN VIRAS (Būves un montāžas prasības).2.1. Kad transportlīdzekļa sānus aprīko ar durvju (izņemot salokāmas durvis) virām, tās jāpiestiprina pie durvju priekšējās malas priekšgaitas virzienā. Ja ir divviru durvis, tad šī prasība attiecas uz to durvju vērtni, kas veras vispirms; otram durvju vērtnei jābūt aizbultējamai.2.2. Personīgo automašīnu sānu durvju slēgmehānismiem un virām [1] jāatbilst šīs direktīvas II pielikumā noteiktajām prasībām.3. PAKĀPIENI (Būves un montāžas prasības).3.1. Ja transportlīdzekļa grīda pie ieejas ir vairāk nekā 700 mm virs zemes, transportlīdzeklim jābūt vienam vai vairākiem pakāpieniem. Pakāpieniem vai – ja tie ir vairāki – zemākajiem pakāpieniem jābūt vairāk nekā 700 mm virs zemes un jābūt būvētiem tā, lai nebūtu iespējams paslīdēt. Riteņa rumba, riteņa loki un citas riteņa daļas šajā direktīvā neuzskata par pakāpieniem, ja vien ar būvi vai pielietojumu saistītu iemeslu dēļ transportlīdzekli nevar aprīkot ar pakāpieniem citur.[1] Starptautiskās klasifikācijas klase M1, kā noteikts b) piezīmē pielikumā Padomes direktīvai, uz kuru dota atsauce šīs direktīvas 3. pantā.--------------------------------------------------II PIELIKUMSBŪVES UN MONTĀŽAS PRASĪBAS UN IZTURĪGUMA TESTI PERSONĪGO AUTOMAŠĪNU IEKĀPŠANAI UN IZKĀPŠANAI PAREDZĒTO SĀNU DURVJU SLĒGMEHĀNISMIEM UN VIRĀM1. VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI.1.1. Slēgmehānismi un viras jākonstruē, jābūvē un jāmontē tā, lai parastā lietošanas režīmā transportlīdzeklis atbilstu šīs direktīvas prasībām.1.2. Visiem slēgmehānismiem ir gan daļējas bloķēšanas režīms, gan pilnīgas bloķēšanas režīms.2. IZGATAVOTĀJA VAI TĀ PILNVAROTĀ PĀRSTĀVJA IESNIEDZAMIE SLĒGMEHĀNISMU UN VIRU DATI UN PARTIJASIzgatavotājam vai tā pilnvarotajam pārstāvim jāiesniedz šādi slēgmehānismu un viru dati un partijas.2.1. Durvju un to slēgmehānismu un viru rasējumi attiecīgā mērogā un pietiekami sīki.2.2. Slēgmehānismu un viru tehniskais apraksts.2.3. Piecu viru komplektu partija katrām durvīm. Ja tomēr tos pašus komplektus izmanto vairākām durvīm, pietiek iesniegt vienu komplektu partiju. Viru komplektus, kas atšķiras tikai tāpēc, ka ar tiem paredzēts aprīkot durvis kreisajā vai labajā pusē, neuzskata par atšķirīgiem.2.4. Piecu slēgmehānismu komplektu partija, tostarp iedarbināšanas mehānisms, katrām durvīm. Ja tomēr tos pašus slēgmehānismu komplektus izmanto vairākām durvīm, pietiek iesniegt vienu šādu slēgmehānismu partiju. Slēgmehānismus, kas atšķiras tikai tāpēc, ka ar tiem paredzēts aprīkot durvis kreisajā vai labajā pusē, neuzskata par atšķirīgiem.3. BŪVES PRASĪBAS.3.1. Slēgmehānismi3.1.1. Gareniskā slodzeSlēgmehānisma un rīģeļa daļai jāspēj izturēt garenisko slodzi 453 kp (444 daN) daļējas bloķēšanas režīmā un 1134 kp (1111 daN) pilnīgas bloķēšanas režīmā (2. attēls).3.1.2. ŠķērsslodzeSlēgmehānisma un rīģeļa komplektam jāspēj izturēt šķērsslodzi 453 kp (444 daN) daļējas bloķēšanas režīmā un 907 kp (889 daN) pilnīgas bloķēšanas režīmā (3. attēls).3.1.3. Pretestība inertajai slodzeiSlēgmehānisms neizkustās pilnīgas bloķēšanas režīmā, ja abos virzienos uz slēdzenes komplektu, tostarp uz tās iedarbināšanas mehānismu, iedarbojas 30 g liela inertā gareniskā slodze vai inertā šķērsslodze.3.2. Viras3.2.1. Visām viru sistēmām jāspēj noturēt durvis un izturēt garenisko slodzi 1134 kp (1111 daN) un šķērsslodzi 907 kp (889 daN) abos virzienos.4. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ DURVJU SLĒDZEŅU UN VIRU IZTURĪBAS TESTĒŠANU.Atbilstību 3.1. un 3.2. punktā ietvertajām prasībām pārbauda saskaņā ar turpmāk noteikto.4.1. Montāža, metode un aprīkojums statiskās slodzes testiem.4.1.1. Montāža4.1.1.1. Viras.4.1.1.1.1. Testus izdara, izmantojot neelastīgas sastāvdaļas, kas atveido pilnībā bloķētu durvju montāžas ģeometriju transportlīdzeklī.4.1.1.1.2. Šādi aprīkotas viras viduspunktā slogo ar:4.1.1.1.2.1. noteikto garenisko slodzi perpendikulāri asij, ko veido viras šarnīri, kuri atrodas plaknē, kas iet caur minēto asi;4.1.1.1.2.2. noteikto šķērsslodzi, kas perpendikulāra plaknei, kuru nosaka gareniskā slodze un šarnīru ass un kura atrodas plaknē, kas iet caur minēto asi.4.1.1.1.3. Katrā testā izmanto jaunu viru komplektu.4.1.1.1.4. Testa komplekts redzams 1. attēlā.4.1.1.2. Slēgmehānismi.4.1.1.2.1. Testus izdara, izmantojot neelastīgas sastāvdaļas, kas atveido to, kā divas slēgmehānisma sastāvdaļas — slēdzene un rīģelis — iemontēti transportlīdzeklī.4.1.1.2.2. Ar noteikto slodzi slogo šo aprīkojumu tā, lai uz slēgmehānismu neiedarbotos nekāda spriedze. Turklāt slogo ar statisko šķērsslodzi 90,7 kp (88,9 daN) tā, lai slēgmehānismu virzītu prom no tā rīģeļa virzienā, kurā veras durvis.4.1.1.2.3. Testa komplekts redzams 2. un 3. attēlā.4.1.2. Testa metode un aprīkojumsAprīkojumu, kas minēts 4.1.1.1. un 4.1.1.2. punktā iepriekš, iemontē stiepes izturības testēšanas iekārtā, kuras minimālā jauda ir 1500 kp (1470 daN). To slogo, slodzi pakāpeniski palielinot līdz vērtībām, kas noteiktas 3.1. un 3.2. punktā, tā, lai aiztures ierīču atdalīšanās ātrums nepārsniegtu 5 mm/min.4.2. Paātrinājuma pretestības noteikšanas procedūra.4.2.1 Atvēršanas pretestību abos virzienos nosaka dinamiski vai analītiski (4. attēls), slogojot ar 30 g inerto garenisko un šķērsslodzi, kam abos gadījumos atvēršanas virzienā pakļauj atvēršanas rokturi, neņemot vērā:4.2.1.1. berzes spēkus;4.2.1.2. gravitācijas paātrinājuma komponentes, kas cenšas noturēt slēgmehānismu aizvērtu.4.2.2. Bloķēšanas mehānismu, ja tāds ir, nedrīkst ieslēgt.4.3. Līdzvērtīgas testa metodes.4.3.1. Līdzvērtīgas nesagraujošas testēšanas metodes ir atļautas, ja rezultātus, kas minēti 4.1.2. un 4.2. punktā iepriekš, var pilnībā iegūt vai nu ar aizstājējtestu, vai ar aprēķiniem, kas balstās uz aizstājējtesta rezultātiem. Ja izmato metodi, kas atšķiras no 4.1.2. un 4.2. punktā iepriekš aprakstītās, tās līdzvērtība ir jāpierāda.Durvju viru sistēma – statiskās slodzes armatūra (šķērsslodze)+++++ TIFF +++++Durvju slēgmehānisms – testa aprīkojums, uz ko iedarbojas statiskā slodze (gareniskā slodze)+++++ TIFF +++++Durvju slēgmehānisms – testa aprīkojums, uz ko iedarbojas statiskā slodze (šķērsslodze)+++++ TIFF +++++Pretestība inercei – aprēķina piemērs+++++ TIFF +++++Ja:durvju slēgmehānisma sistēmu pakļauj 30 g palēninājumamF Ma =+++++ TIFF +++++a =+++++ TIFF +++++30g = 30WF1 = W1 × 30 – vidējā slodze uz roktura atsperi= (0,016 kg × 30) – 0,454 kg = 0,036 kgF2 = W2 × 30 = 0,023 kg × 30 = 0,68 kgF3 W2× 30 =+++++ TIFF +++++× 30 =0,184 kgΣMo = F1 × d1 + F2 × d2 – F3 × d3 = 0,036 kg × 31,5 mm + 0,68 kg × 10,67 mm – 0,184 kg × 4,83 mm = 7,51 mm/kg+++++ TIFF +++++F5 =+++++ TIFF +++++= 0,238 kgF6 = W4 × 30 = 0 – 042 × 30 = 1 – 265 kgΣMp = slodze uz aizbīdņa atsperi (F5 d5 + F6 d6)= 45,62 mm/kg — (0,238 × 37,59 + 1,265 × 1,9)= 45,62 mm/kg — 11,36 mm/kg = 34,26 mm/kg--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 92/22/EEK (1992. gada 31. marts) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju neplīstošo stiklojumu un stiklojuma materiāliem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0022

Oficiālais Vēstnesis L 129 , 14/05/1992 Lpp. 0011 - 0094 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 22 Lpp. 0052  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 22 Lpp. 0052

		Padomes Direktīva 92/22/EEK(1992. gada 31. marts)par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju neplīstošo stiklojumu un stiklojuma materiāliemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā jāparedz pasākumi, kuru mērķis ir līdz 1992. gada 31. decembrim pakāpeniski izveidot iekšējo tirgu; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā būs nepieciešama kopēja saskaņošanas metode, lai pilnīgi ieviestu vienoto tirgu;tā kā šī metode jāizmanto pārskatot visu EEK tipa apstiprināšanas procedūru, ņemot vērā Padomes 1985. gada 7. maija rezolūciju par jaunu pieeju tehniskai saskaņošanai un standartizācijai;tā kā prasības, kas attiecas uz neplīstošu stiklojumu, dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tāpēc visās dalībvalstīs jāpieņem vienādas prasības vai nu papildus spēkā esošajiem noteikumiem, vai to vietā, lai attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu varētu ieviest EEK tipa apstiprināšanas kārtību, uz ko attiecas Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīva 70/156/EEK par dalībval stu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprināšanu [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/403/EEK [5];tā kā jebkuros noteikumos par neplīstošu stiklojumu iekļauj prasības ne tikai attiecībā uz tā struktūru, bet arī uzstādīšanu transportlīdzekļiem;tā kā katra dalībvalsts ar saskaņotu neplīstoša stiklojuma detaļu tipa apstiprināšanas procedūru spēj apstiprināt atbilstību kopējām prasībām attiecībā uz ražošanu un testēšanu, kā arī informēt citas dalībvalstis par šādu apstiprinājumu, nosūtot katra neplīstoša stiklojuma tipam sastādīta detaļu tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju; tā kā EEK tipa apstiprinājuma zīme, kas uzlikta uz jebkura neplīstoša stiklojuma modeļa, kas atbilst apstiprinātam tipam , nozīmē to, ka vairs nav pamatota šā stiklojuma tipa oficiāla testēšana citās dalībvalstīs;tā kā īpaši svarīgs ir priekšējo stiklu drošības aspekts, jo, salīdzinot ar cita veida stiklojumu, transportlīdzekļu sadursmes vai ārēju grūdienu rezultātā tie varētu tikt pakļauti stipriem triecieniem un tādā veidā radīt smagus miesas bojājumus; tā kā līdz dalībvalstu to tiesību aktu tuvināšanai, atšķirības starp kuriem rada tirdzniecības šķēršļus, pieņemot risinājumu, jāievēro ceļu satiksmes drošības prasības un v ajadzību to uzlabot,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis piešķir tipa apstiprinājumu katram neplīstoša stiklojuma tipam, kas ietilpst I pielikuma 1. iedaļā noteiktajā piemērošanas jomā un kas atbilst struktūras un testēšanas prasībām.2. Da lībvalstis piešķir visa transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu katram transportlīdzeklim, kas atbilst III pielikumā noteiktajām montāžas prasībām.3. Dalībvalsts, kas piešķīrusi EEK detaļas tipa apstiprinājumu, ciktāl tas ir vajadzīgs un ja tas ir vajadzīgs, sadarbojoties ar citu dalībvalstu kompetentām iestādēm, veic vajadzīgos pasākumus, lai pārbaudītu ražošanas paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam.2. pantsVisus pieteikumus par EEK tipa apstiprināšanu iesniedz ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis dalībvalstī. Šī dalībvalsts par katru neplīstoša stiklojuma tipu, ko tā apstiprina saskaņā ar 1. pantu, ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim izsniedz EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kas atbilst II pielikuma 4.4. līdz 4.7. punktam.Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu zīmju lietošanu tā, ka var sajaukt neplīstoša stiklojuma veidus, kas jau ir saņēmuši detaļas tipa apstiprinājumu saskaņā ar 1. pantu.3. pantsVisu dalībvalstu kompetentās iestādes viena mēneša laikā nosūta pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta kopijas par visiem neplīstoša stiklojuma tipiem un to montāžu katram transportlīdzekļa tipam, par ko tās ir piešķīrušas visa transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.4. pantsNeviena dalībvalsts nevar aizliegt neplīstoša stiklojuma tirdzniecību un izmantošanu, pamatojot ar tā konstrukciju, ja uz šā stiklojuma ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.5. pants1. Ja dalībvalsts, kas ir piešķīrusi EEK detaļas tipa apstiprinājumu, konstatē, ka vairāki neplīstoši stiklojumi, uz kuriem ir viena un tā pati detaļas tipa apstiprinājuma zīme, apstiprinātajam tipam neatbilst, tad tā veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ražotie paraugi atbilst apstiprinātajam tipam. Šīs dalībvalsts kompe tentās iestādes informē par veiktajiem pasākumiem pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kuras, ja vajadzīgs, var ietvert EEK tipa apstiprinājuma anulēšanu. Minētās iestādes veic līdzīgus pasākumus, ja citas dalībvalsts kompetentās iestādes tās informēju šas par šādu neatbilstību.2. Dalībvalstu kompetentās iestādes mēneša laikā informē cita citu par visiem EEK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanas gadījumiem un par šāda pasākuma iemesliem.3. Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi EEK detaļas tipa apstiprinājumu, apstrīd tā neievērošanu, par ko tai ir paziņots, tad attiecīgā dalībvalsts cenšas šo strīdu novērst. Par to informē Kopienu un, ja vajadzīgs, tā rīko atbilstīgas apspriedes izlīguma panākšanai.6. pantsVisos lēmumos, kas pieņemti saskaņā ar noteikumiem, kuri pieņemti, īstenojot šo direktīvu, lai noraidītu vai anulētu detaļas tipa apstiprinājumu vai aizliegtu pārdošanu un izmantošanu, sīki izklāsta to pamatojumu. Šādu lēmumu paziņo attiecīgai pusei, vienlaicīgi informējot par tiesiskās aizsardzības līdzek ļiem, kas tai ir pieejami saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, un par termiņu, kurā minētos aizsardzības līdzekļus var izmantot.7. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt visa transportlīdzekļa tipa EEK apstiprināšanu vai valsts tipa apstiprināšanu, vai atteikt vai aizliegt transportlīdzekļa pārdošanu, nodošanu ekspluatācijā vai izmantošanu tā neplīstošā stiklojuma dēļ, ja tam ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, un tas ir uzstādīts atbilstīgi III pielikumā izklāstītajām prasībām.8. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir visi mehāniskie transportlīdzekļi, kas ir paredzēti izmantošanai uz autoceļiem, ar vismaz četriem riteņiem un maksimālo paredzēto ātrumu, kurš lielāks par 25 km/h, kā arī to piekabes, izņemot transportlīdzekļus, kas pārvietojas pa sliežu ceļiem, kā arī lauksaimniecībā un mežsaimniecībā izmantojamus traktorus vai pārvietojamu tehniku un celtniecības mašīnas un iekārtas.Šo transportlīdzekļu starptautiskā klasifikācija ir noteikta Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma b) piezīmē.9. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumos noteiktās prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā paredzēto procedūru.10. pants1. Dalībvalstis līdz 1992. gada 1. jūlijam pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un tūlīt par to informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no 1992. gada 1. oktobra.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1992. gada 31. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsVitor Martins[1] OV C 95, 12.4.1990., 1. lpp.[2] OV C 284, 12.11.1990., 80. lpp. un 1992. gada 12. februāra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 225, 10.9.1990., 9. lpp.[4] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[5] OV L 220, 8.8.1987., 44. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMU SARAKSTSI PIELIKUMS | Piemērošanas joma un definīcijas |II PIELIKUMS | Stiklojums - konstrukcija un testēšanas prasības, EEK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikums, zīmes, EEK detaļas tipa apstiprinājums, EEK detaļas tipa apstiprinājuma grozījumi vai attiecinājums uz citu tipu, ražošanas paraugu atbilstība un sankcijas par ražojumu neatbilstību |II A PIELIKUMS | Vispārīgi testu nosacījumi |II B PIELIKUMS | Priekšējie stikli no parastā laminētā stikla |II C PIELIKUMS | Priekšējie stikli no apstrādāta laminētā stikla |II D PIELIKUMS | Plastmasas-stikla priekšējie stikli |II E PIELIKUMS | Priekšējo stiklu grupēšana EEK detaļas tipa apstiprinājuma testiem |II F PIELIKUMS | Procedūra, kas jāpiemēro, lai noteiktu M1 kategorijas transportlīdzekļu priekšējo stiklu testēšanas zonas attiecībā pret "V" punktiem |II G PIELIKUMS | Procedūra, lai noteiktu "H" punktu un pareizo torsa leņķi mehānisko transportlīdzekļu sēdvietu stāvokļiem |II H PIELIKUMS | Vienmērīgi rūdīts stiklojums |II I PIELIKUMS | Laminēts stiklojums, kas nav priekšējais stikls |II J PIELIKUMS | Plastmasas stiklojums, kas nav priekšējais stikls |II K PIELIKUMS | Neplīstošs stiklojums ar plastmasas pārklājumu (uz iekšējās virsmas) |II L PIELIKUMS | Dubultstiklojums |II M PIELIKUMS | Segmentu augstuma mērījumi un trieciena punktu atrašanās vietas |II N PIELIKUMS | EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes paraugi |II O PIELIKUMS | Ražojuma atbilstības kontrole |II P PIELIKUMS | Paziņojums par EEK detaļas tipa apstiprinājumu / EEK detaļas tipa apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu / EEK detaļas tipa apstiprinājuma noraidīšanu vai anulēšanu, vai neplīstošā stikla rūts tipa ražošanas galīgu pārtraukšanu |1. papildinājums | Laminētā stikla priekšējie stikli |2. papildinājums | Stikla-plastmasas priekšējie stikli |3. papildinājums | Vienmērīgi rūdīta stikla rūtis |4. papildinājums | Laminētā stikla rūtis, kas nav priekšējie stikli |5. papildinājums | Stikla-plastmasas rūtis, kas nav priekšējie stikli |6. papildinājums | Dubultstikli |7. papildinājums | Priekšējo stiklu saraksta saturs |III PIELIKUMS | Prasības, kas attiecas uz priekšējo un cita veida stiklu uzstādīšanu transportlīdzekļiem |Papildinājums | Pielikums visa tr ansportlīdzekļa tipa EEK apstiprinājuma sertifikātam attiecībā uz neplīstoša stiklojuma uzstādīšanu |--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/12/ES ( 2012. gada 19. aprīlis ), ar kuru groza Padomes Direktīvu 2001/112/EK, kas attiecas uz pārtikai paredzētām augļu sulām un dažiem līdzīgiem produktiem

text:
               27.4.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 115/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2012/12/ES
   (2012. gada 19. aprīlis),
   ar kuru groza Padomes Direktīvu 2001/112/EK, kas attiecas uz pārtikai paredzētām augļu sulām un dažiem līdzīgiem produktiem
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Lai aizsargātu patērētāju intereses un veicinātu augļu sulu un dažu līdzīgu produktu brīvu apriti Savienībā, Padomes Direktīvā 2001/112/EK (3) paredzēti īpaši noteikumi par attiecīgo produktu ražošanu, sastāvu un marķējumu. Minētie noteikumi būtu jāpielāgo tehnikas attīstībai, un tajos pēc iespējas būtu jāņem vērā attiecīgo starptautisko standartu jaunākās prasības, jo īpaši Augļu sulu un nektāru vispārējo standartu kodekss (Codex Stan 247-2005), kuru pieņēma Pārtikas kodeksa komisija savā 28. sesijā, kas notika no 2005. gada 4. jūlija līdz 9. jūlijam (“Standartu kodekss”). Standartu kodeksā jo īpaši noteikti augļu sulām un līdzīgiem produktiem piemērojami kvalitātes faktori un prasības attiecībā uz marķēšanu.

               (2)

               Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/13/EK (2000. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (4), ir jāgroza Direktīvas 2001/112/EK īpašie noteikumi par augļu sulu un līdzīgu produktu marķēšanu, lai atspoguļotu jaunos noteikumus par atļautām sastāvdaļām, piemēram, tos noteikumus, kas attiecas uz cukuru pievienošanu augļu sulām, kas vairs nav atļauta. Attiecībā uz citiem produktiem pievienotie cukuri būtu jāturpina marķēt saskaņā ar Direktīvu 2000/13/EK.

               (3)

               Pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1924/2006 (2006. gada 20. decembris) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (5) minēto uzturvērtības norādi “bez pievienota cukura” attiecībā uz augļu sulām izmanto jau ilgu laiku. Ņemot vērā šajā direktīvā noteiktās jaunās prasības attiecībā uz augļu sulu sastāvu, šādas norādes pazušana drīz pēc pārejas laika beigām varētu neļaut uzreiz skaidri nodalīt augļu sulas un citus dzērienus, kuriem pievienoti cukuri, un tos, kuriem cukuri nav pievienoti, kas var kaitēt augļu sulu nozarei. Lai ļautu ražotājiem pienācīgi informēt patērētājus, vajadzētu būt iespējai uz noteiktu laiku lietot norādi par to, ka augļu sulās cukuri nav pievienoti.

               (4)

               Lai Direktīvas 2001/112/EK pielikumus pielāgotu attiecīgo starptautisko standartu jaunākajām prasībām un ņemtu vērā tehnikas attīstību, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz minēto pielikumu grozīšanu, izņemot I pielikuma I daļu un II pielikumu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

               (5)

               Lai dalībvalstis varētu pieņemt normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, būtu jānosaka 18 mēnešu transponēšanas laikposms. Šajā laikposmā būtu jāturpina piemērot Direktīvas 2001/112/EK prasības bez grozījumiem, kas izdarīti ar šo direktīvu.

               (6)

               Lai ņemtu vērā to uzņēmēju intereses, kuri savus produktus laiž tirgū vai marķē saskaņā ar prasībām, kas piemērojamas pirms tādu valsts noteikumu piemērošanas, ar kuriem tiek transponēta šī direktīva, ir jānosaka atbilstīgi pārejas pasākumi. Tādēļ šajā direktīvā būtu jāparedz, ka minēto produktu pārdošanu var turpināt noteiktu laiku pēc transponēšanas laikposma.

               (7)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, pielāgot Direktīvu 2001/112/EK tehnikas attīstībai, vienlaikus ņemot vērā Standartu kodeksu – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

               (8)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2001/112/EK,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi direktīvā 2001/112/EK
   Direktīvu 2001/112/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 1. pantam pievieno šādu punktu:
               “Uz I pielikumā definētajiem produktiem attiecas Savienības tiesību akti, kurus piemēro pārtikai, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (6), ja vien šajā direktīvā nav noteikts citādi.

               2)

               direktīvas 2. pantu svītro;

               3)

               direktīvas 3. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “3.

                                       Attiecībā uz produktiem, kas ražoti no divu vai vairāku veidu augļiem, izņemot gadījumus, kad citronu un/vai laimu sulu izmanto saskaņā ar I pielikuma II daļas 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, produkta nosaukumu veido izmantoto augļu saraksts dilstošā secībā pēc iekļauto augļu sulu vai biezeņu tilpuma, kā norādīts sastāvdaļu sarakstā. Tomēr attiecībā uz produktiem, kas ražoti no trīs vai vairāku veidu augļiem, norādi par izmantoto augļu veidiem var aizstāt ar vārdiem “vairāku veidu augļi” vai tamlīdzīgu formulējumu vai norādīt, cik daudz veidu augļi izmantoti.”;

                           b)

                           panta 4. punktu svītro;

               4)

               direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu:
               “4. pants
               Uz tādas koncentrētas augļu sulas etiķetējuma, kura minēta I pielikuma I daļas 2. punktā un nav paredzēta piegādei galapatērētājam, norāda pievienotās citrona sulas, laima sulas vai skābo aģentu klātbūtni un daudzumu, kas atļauts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1333/2008 (2008. gada 16. decembris) par pārtikas piedevām (7). Šai norādei jābūt vai nu uz:

                           —

                           iepakojuma, vai

                           —

                           etiķetes, kas piestiprināta pie iepakojuma, vai

                           —

                           pavaddokumentā.

               5)

               direktīvas 5. pantam pievieno šādu daļu:
               “Šo direktīvu piemēro I pielikumā definētajiem produktiem, kas tiek laisti tirgū Savienībā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 178/2002.”;

               6)

               direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu:
               “7. pants
               Lai šīs direktīvas pielikumus pielāgotu attiecīgo starptautisko standartu jaunākajām prasībām un lai ņemtu vērā tehnikas attīstību, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 7.a pantu un grozīt šīs direktīvas pielikumus, izņemot I pielikuma I daļu un II pielikumu.”;

               7)

               iekļauj šādu pantu:
               “7.a pants
               1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
               2.   Pilnvaras pieņemt 7. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 28. oktobra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
               3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 7. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.
               Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
               4.   Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
               5.   Saskaņā ar 7. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”;

               8)

               direktīvas 8. pantu svītro;

               9)

               pielikumus aizstāj ar tekstu šīs direktīvas pielikumā.

         2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2013. gada 28. oktobrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minētos noteikumus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarāma šāda atsauce.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2013. gada 28. oktobra.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Pārejas pasākumi
   1.   Produktus, kuri laisti tirgū vai etiķetēti pirms 2013. gada 28. oktobra, saskaņā ar Direktīvu 2001/112/EK var turpināt tirgot līdz 2015. gada 28. aprīlim.
   2.   Norāde “no 2015. gada 28. oktobra augļu sulām nav pievienoti cukuri” uz etiķetes var atrasties tajā pašā redzamības laukā, kurā atrodas I pielikuma I daļas 1. līdz 4. punktā minēto produktu nosaukumi, līdz 2016. gada 28. oktobrim.
   4. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2012. gada 19. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. BØDSKOV

      (1)  OV C 84, 17.3.2011., 45. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2011. gada 14. decembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2012. gada 8. marta lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (3)  OV L 10, 12.1.2002., 58. lpp.

      (4)  OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.

      (5)  OV L 404, 30.12.2006., 9. lpp.

      (6)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.”;

      (7)  OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.”;

      PIELIKUMS
      “
            I PIELIKUMS

               PRODUKTU NOSAUKUMI, DEFINĪCIJAS UN ĪPAŠĪBAS

            I.   DEFINĪCIJAS
            a)   Augļu sula

            Raudzējams, bet neraudzēts produkts, kas iegūts no viena vai vairāku veidu kopā sajauktu veselu un gatavu, svaigu, ar dzesināšanu vai sasaldēšanu saglabātu augļu ēdamās daļas ar īpašo krāsu, aromātu un garšu, kas raksturīga tā augļa sulai, no kura šis produkts iegūts.
            Aromātu, mīkstumu un šūnas, ko izdala ar piemērotiem fizikāliem paņēmieniem no tās pašas sugas augļiem, var pēc tam atkal pievienot sulai.
            Citrusaugļu sula jāiegūst no endokarpa. Tomēr laima sulu var iegūt no veseliem augļiem.
            Ja sulu iegūst no augļiem ar kauliņiem, sēklām un mizu, šo kauliņu, sēklu un mizas daļas vai sastāvdaļas sulā neiejauc. Šo noteikumu nepiemēro gadījumos, kad kauliņu, sēklu un mizas daļas vai sastāvdaļas nav iespējams atdalīt, izmantojot labu ražošanas praksi.
            Augļu sulas ražošanā ir atļauta augļu sulas sajaukšana ar augļu biezeni.
            b)   No koncentrāta iegūta augļu sula

            Produkts, ko iegūst, rekonstituējot koncentrētu augļu sulu, kas definēta 2. punktā, ar dzeramo ūdeni, kas atbilst kritērijiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 98/83/EK (1998. gada 3. novembris) par dzeramā ūdens kvalitāti (1).
            Šķīstošo cieto daļiņu saturam gatavā produktā jāatbilst rekonstituētās sulas minimālajai Briksa grādu vērtībai, kas norādīta V pielikumā.
            Ja no koncentrāta iegūta sula ir ražota no augļiem, kuri nav minēti V pielikumā, rekonstituētās sulas minimālā Briksa grādu vērtība ir līdzvērtīga tās sulas Briksa grādu vērtībai, kas ekstrahēta no koncentrāta pagatavošanai izmantotajiem augļiem.
            Aromātu, mīkstumu un šūnas, ko izdala ar piemērotiem fizikāliem paņēmieniem no tās pašas sugas augļiem, var pēc tam atkal pievienot no koncentrāta iegūtai augļu sulai.
            No koncentrāta iegūtu augļu sulu gatavo, izmantojot piemērotus procesus, kuri saglabā tādas parasta veida sulas būtiskās fizikālās, ķīmiskās, organoleptiskās un uzturvērtības īpašības, kura iegūta no tāda paša veida augļiem.
            No koncentrāta iegūtas augļu sulas ražošanā ir atļauta augļu sulas un/vai koncentrētas augļu sulas sajaukšana ar augļu biezeni un/vai koncentrētu augļu biezeni.
            2.   Koncentrēta augļu sula

            Produkts, ko iegūst no viena vai vairāku augļu sugu augļu sulas, fizikāli atdalot no tās noteiktu ūdens satura daļu. Ja produkts ir paredzēts tiešai lietošanai pārtikā, atdala vismaz 50 % ūdens satura.
            Aromātu, mīkstumu un šūnas, ko izdala ar piemērotiem fizikāliem paņēmieniem no tās pašas sugas augļiem, var pēc tam atkal pievienot koncentrētai augļu sulai.
            3.   Augļu sula, no kuras ekstrahēts ūdens

            Produkts, kas iegūts ar ūdens difūzijas paņēmienu no:

                        —

                        mīkstiem veseliem augļiem, kuru sulu nav iespējams ekstrahēt ar fizikāliem paņēmieniem, vai

                        —

                        sausiem veseliem augļiem.

                  4.   Sausā/pulverveida augļu sula

            Produkts, ko iegūst no vienas vai vairāku augļu sugu augļu sulas, fizikāli atdalot no tās gandrīz visu ūdens saturu.
            5.   Augļu nektārs

            Raudzējams, bet neraudzēts produkts, kas:

                        —

                        iegūts, pievienojot ūdeni ar vai bez cukuru un/vai medus pievienošanas produktiem, kuri definēti 1. līdz 4. punktā, augļu biezenim un/vai koncentrētam augļu biezenim, un/vai minēto produktu maisījumam, un

                        —

                        atbilst IV pielikuma prasībām.

                  Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1924/2006 (2006. gada 20. decembris) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (2), ja ražo augļu nektārus bez pievienotiem cukuriem vai ar pazeminātu enerģētisko vērtību, cukurus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1333/2008 var pilnībā vai daļēji aizstāt ar saldinātājiem.
            Aromātu, mīkstumu un šūnas, ko izdala ar piemērotiem fizikāliem paņēmieniem no tās pašas sugas augļiem, var pēc tam atkal pievienot augļu nektāram.
            II.   ATĻAUTĀS SASTĀVDAĻAS, APSTRĀDE UN VIELAS
            1.   Sastāvs

            Augļu sugas, kuras atbilst V pielikumā minētajam botāniskajam nosaukumam, izmanto, gatavojot augļu sulas, augļu biezeņus un augļu nektārus ar attiecīgā augļa produkta nosaukumu vai vispārpieņemto produkta nosaukumu. Tām augļu sugām, kuras nav ietvertas V pielikumā, lieto pareizu botānisko vai vispārpieņemto nosaukumu.
            Nosakot augļu sulām Briksa grādos izteikto vērtību, ņem vērā sulu, kas iegūta no augļiem un nav modificēta, izņemot gadījumus, kad tā tiek sajaukta ar sulu no tās pašas sugas augļiem.
            Rekonstituētai augļu sulai un rekonstituētam augļu biezenim V pielikumā noteiktajā minimālajā Briksa grādu vērtībā neieskaita to sastāvdaļu un piedevu šķīstošās cietās daļiņas, kuru pievienošana nav obligāta.
            2.   Atļautās sastāvdaļas

            I daļā minētajiem produktiem drīkst pievienot tikai šādas sastāvdaļas:

                        —

                        vitamīnus un minerālvielas, kas atļautas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1925/2006 (2006. gada 20. decembris) par vitamīnu un minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (3),

                        —

                        pārtikas piedevas, kas atļautas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1333/2008,

                  un papildus:

                        —

                        augļu sulai, no koncentrāta iegūtām augļu sulām un koncentrētām augļu sulām – atjaunotu aromātu, mīkstumu un šūnas,

                        —

                        vīnogu sulai – atjaunotus vīnskābes sāļus,

                        —

                        augļu nektāriem – atjaunotu aromātu, mīkstumu un šūnas, cukurus un/vai medu, nepārsniedzot 20 % no gatavā produkta kopējās masas, un/vai saldinātājus.
                        Norādi, ka augļu nektāram nav pievienoti cukuri, un jebkādu citu patērētājiem domātu norādi ar līdzīgu nozīmi drīkst izmantot tikai tad, ja produkts nesatur monosaharīdu vai disaharīdu piejaukumu vai citus pārtikas produktus, kurus izmanto to saldinošo īpašību dēļ, tostarp Regulā (EK) Nr. 1333/2008 definētos saldinātājus. Ja cukuri ir augļu nektāra dabīga sastāvdaļa, uz etiķetes vajadzētu būt norādei “satur dabīgu cukuru”,

                        —

                        III pielikuma a) apakšpunktā, b) apakšpunkta pirmajā ievilkumā, c) apakšpunktā, e) apakšpunkta otrajā ievilkumā un h) apakšpunktā minētajiem produktiem –, cukurus un/vai medu,

                        —

                        produktiem, kas definēti I daļas 1. līdz 5. punktā, lai regulētu skābuma garšu – līdz 3 g uz litru citronu sulas un/vai laima sulas, un/vai koncentrētas citronu sulas un/vai laima sulas, kas izteikta kā bezūdens citronskābe,

                        —

                        tomātu sulai un no koncentrāta iegūtai tomātu sulai – sāli, garšvielas un aromātiskos garšaugus.

                  3.   Atļautā apstrāde un vielas

            I daļā minētos produktus drīkst pakļaut tikai šādai apstrādei un tiem drīkst pievienot tikai šādas vielas:

                        —

                        mehāniski ekstrahēšanas procesi,

                        —

                        parastie fizikālie procesi, tostarp augļu, izņemot vīnogas, ēdamās daļas in-line ūdens ekstrakcija (difūzija) koncentrēto augļu sulu ražošanai, ar noteikumu, ka šādi iegūtas augļu sulas atbilst I daļas 1. punkta prasībām,

                        —

                        attiecībā uz vīnogu sulu, ja izmanto vīnogu sulfitēšanu ar sēra dioksīdu, ir atļauta desulfitēšana ar fizikāliem paņēmieniem ar noteikumu, ka kopējais SO2 daudzums gatavā produktā nepārsniedz 10 mg/l,

                        —

                        fermentu preparāti: pektināzes (pektīna sašķelšanai), proteināzes (olbaltumvielu sašķelšanai) un amilāzes (cietes sašķelšanai), kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1332/2008 (2008. gada 16. decembris) par pārtikas fermentiem (4) prasībām,

                        —

                        pārtikas želatīns,

                        —

                        tanīni,

                        —

                        koloidāls silīcija dioksīds,

                        —

                        kokogle,

                        —

                        slāpeklis,

                        —

                        bentonīts kā adsorbējošs māls,

                        —

                        ķīmiski inertas filtrācijas palīgvielas un izgulsnēšanās aģenti (tostarp perlīts, skalots diatomīts, celuloze, nešķīstošs poliamīds, polivinilpolipirolidons, polistirols), kuri atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1935/2004 (2004. gada 27. oktobris) par materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem (5),

                        —

                        ķīmiski inertas adsorbcijas palīgvielas, kuras atbilst Regulai (EK) Nr. 1935/2004 un kuras izmanto, lai samazinātu citrusaugļu sulas limonoīdu un naringīnu saturu, būtiski neietekmējot limonoīdo glikozīdu, skābes, cukuru (tostarp oligosaharīdu) vai minerālvielu saturu.

            II PIELIKUMS

               IZEJVIELU DEFINĪCIJAS

            Šajā direktīvā izmanto šādas definīcijas:
            1.   Augļi
            Visi augļi. Šajā direktīvā tomātus arī uzskata par augļiem.
            Augļi ir nebojāti, pietiekami gatavi un svaigi vai saglabāti, izmantojot fizikālus paņēmienus vai citādi tos apstrādājot, tostarp pēc novākšanas, saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.
            2.   Augļu biezenis
            Raudzējams, bet neraudzēts produkts, ko iegūst ar piemērotiem fizikāliem procesiem, piemēram, sijājot, maļot, izlaižot caur sietu vesela vai nomizota augļa ēdamo daļu, neatdalot sulu.
            3.   Koncentrēts augļu biezenis
            Produkts, ko iegūst no augļu biezeņa, fizikāli atdalot no tā zināmu ūdens satura daļu.
            Koncentrētam augļu biezenim var atjaunot aromātu, ko panāk ar piemērotiem fizikāliem paņēmieniem, kā noteikts I pielikuma II daļas 3. punktā, pie kam šajā procesā jāizmanto tās pašas sugas augļi.
            4.   Aromāts
            Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1334/2008 (2008. gada 16. decembris) par aromatizētājiem un dažām pārtikas sastāvdaļām ar aromatizētāju īpašībām izmantošanai pārtikā (6), pievienojamos aromātus izdala, apstrādājot augļus ar piemērotiem fizikāliem procesiem. Lai paturētu, saglabātu vai stabilizētu aromāta kvalitāti, var piemērot minētos fizikālos procesus un jo īpaši spiešanu, ekstrakciju, destilēšanu, filtrēšanu, adsorbciju, tvaicēšanu, frakcionēšanu un koncentrāciju.
            Aromātu iegūst no augļu ēdamās daļas, tomēr var izmantot arī aukstā spieduma eļļu no citrusaugļu mizām un kauliņu maisījumus.
            5.   Cukuri

                        —

                        cukuri, kā definēts Padomes Direktīvā 2001/111/EK (2001. gada 20. decembris), kas attiecas uz dažu veidu cukuru, kurš paredzēts lietošanai pārtikā (7),

                        —

                        fruktozes sīrups,

                        —

                        no augļiem iegūti cukuri.

                  6.   Medus
            Produkts, kas definēts Padomes Direktīvā 2001/110/EK (2001. gada 20. decembris), kas attiecas uz medu (8).
            7.   Mīkstums vai šūnas
            Produkti, ko iegūst no tās pašas sugas augļu ēdamās daļas, neatdalot sulu. Turklāt attiecībā uz citrusaugļiem mīkstums vai šūnas ir sulas pūslīši, kas iegūti no endokarpa.

            III PIELIKUMS

               ĪPAŠI APZĪMĒJUMI DAŽIEM PRODUKTIEM, KAS UZSKAITĪTI I PIELIKUMĀ

                        a)

                        “vruchtendrank” – augļu nektāram;

                        b)

                        “Süßmost”
                        Apzīmējumu “Süßmost” drīkst izmantot tikai kopā ar produktu nosaukumiem “Fruchtsaft” vai “Fruchtnektar”:

                                    —

                                    augļu nektāram, ko iegūst tikai no augļu sulām, koncentrētām augļu sulām vai šo produktu maisījuma, kam lielā dabīgā skābuma dēļ dabīgā veidā ir nepatīkama garša,

                                    —

                                    augļu sulai, ko iegūst no āboliem vai bumbieriem, vajadzības gadījumā pievienojot ābolus, bet nepievienojot cukuru;

                        c)

                        “succo e polpa” vai “sumo e polpa” – augļu nektāram, ko iegūst tikai no augļu biezeņa un/vai koncentrēta augļu biezeņa;

                        d)

                        “æblemost” – ābolu sulai, kam nav pievienots cukurs;

                        e)

                                    —

                                    “sur … saft” kopā ar izmantotā augļa nosaukumu (dāņu valodā) – sulām, kam nav pievienots cukurs un kas ir iegūtas no upenēm, ķiršiem, sarkanajām jāņogām, baltajām jāņogām, avenēm, zemenēm vai plūškoka augļiem,

                                    —

                                    “sød … saft” vai “sødet … saft” kopā ar izmantotā augļa nosaukumu (dāņu valodā) – sulām, kas iegūtas no šī augļa un kam pievienots vairāk nekā 200 g cukura uz litru;

                        f)

                        “äppelmust/äpplemust” – ābolu sulai, kam nav pievienots cukurs;

                        g)

                        “mosto” – sinonīms vīnogu sulai;

                        h)

                        “smiltsērkšķu sula ar cukuru” vai “astelpaju mahl suhkruga” vai “słodzony sok z rokitnika” – sulai, kura iegūta no smiltsērkšķu ogām, ar pievienotu cukuru, kas nepārsniedz 140 g uz vienu litru.

            IV PIELIKUMS

               ĪPAŠI NOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ AUGĻU NEKTĀRU

                        Augļu nektārs, kas ražots

                        Minimālais sulas un/vai biezeņa saturs (% no gatavā produkta tilpuma)

                        I.   No augļiem ar skābu sulu, kam dabīgā veidā ir nepatīkama garša

                        Pasifloru augļi

                        25

                           Quito naranjillos

                        25

                        Upenes

                        25

                        Baltās jāņogas

                        25

                        Sarkanās jāņogas

                        25

                        Ērkšķogas

                        30

                        Smiltsērkšķu ogas

                        25

                        Dzeloņplūmes

                        30

                        Plūmes

                        30

                        Cvečes

                        30

                        Pīlādžogas

                        30

                        Mežrožu augļi

                        40

                        Skābie ķirši

                        35

                        Citi ķirši

                        40

                        Mellenes

                        40

                        Plūškoka augļi

                        50

                        Avenes

                        40

                        Aprikozes

                        40

                        Zemenes

                        40

                        Zīdkoka ogas/kazenes

                        40

                        Dzērvenes

                        30

                        Cidonijas

                        50

                        Citroni un laimi

                        25

                        Citi augļi, kas pieder pie šīs kategorijas

                        25

                        II.   No tādiem augļiem ar zemu skābes saturu, mīkstiem augļiem vai augļiem ar izteiktu aromātu, kuru sulai dabīgā veidā ir nepatīkama garša

                        Mango

                        25

                        Banāni

                        25

                        Gvajaves

                        25

                        Papaijas

                        25

                        Ličī

                        25

                           Crataegus azarolus

                        25

                           Annona muricata

                        25

                           Annona reticulata

                        25

                           Annona squamosa

                        25

                        Granātāboli

                        25

                        Kešjukoka augļi

                        25

                           Spondias purpurea

                        25

                           Spondias tuberosa

                        25

                        Citi augļi, kas pieder pie šīs kategorijas

                        25

                        III.   No augļiem, kuru sulai dabīgā veidā ir patīkama garša

                        Āboli

                        50

                        Bumbieri

                        50

                        Persiki

                        50

                        Citrusaugļi, izņemot citronus un laimus

                        50

                        Ananāsi

                        50

                        Tomāti

                        50

                        Citi augļi, kas pieder pie šīs kategorijas

                        50

            V PIELIKUMS

               REKONSTITUĒTAS AUGĻU SULAS UN REKONSTITUĒTA AUGĻU BIEZEŅA MINIMĀLĀS BRIKSA GRĀDU VĒRTĪBAS

                        Augļa vispārpieņemtais nosaukums

                        Botāniskais nosaukums

                        Minimālās Briksa grādu vērtības

                        Āboli (*)

                           Malus domestica Borkh.

                        11,2

                        Aprikozes (**)

                           Prunus armeniaca L.

                        11,2

                        Banāni (**)

                           Musa x paradisiacal L. (izņemot miltu banānus)

                        21,0

                        Upenes (*)

                           Ribes nigrum L.

                        11,0

                        Vīnogas (*)

                           Vitis vinifera L. vai tās hibrīdi

                           Vitis labrusca L. vai tās hibrīdi

                        15,9

                        Greipfrūti (*)

                           Citrus x paradisi Macfad.

                        10,0

                        Gvajaves (**)

                           Psidium guajava L.

                        8,5

                        Citroni (*)

                           Citrus limon (L.) Burm.f.

                        8,0

                        Mango (**)

                           Mangifera indica L.

                        13,5

                        Apelsīni (*)

                           Citrus sinensis (L.) Osbeck

                        11,2

                        Pasifloru augļi (*)

                           Passiflora edulis Sims

                        12,0

                        Persiki (**)

                           Prunus persica (L.) Batsch var. persica

                        10,0

                        Bumbieri (**)

                           Pyrus communis L.

                        11,9

                        Ananāsi (*)

                           Ananas comosus (L.) Merr.

                        12,8

                        Avenes (*)

                           Rubus idaeus L.

                        7,0

                        Skābie ķirši (*)

                           Prunus cerasus L.

                        13,5

                        Zemenes (*)

                           Fragaria x ananassa Duch.

                        7,0

                        Tomāti (*)

                           Lycopersicon esculentum, Mill.

                        5,0

                        Mandarīni (*)

                           Citrus reticulata Blanco

                        11,2

                        Ar zvaigznīti (*) apzīmētajiem produktiem, no kuriem ražota sula, minimālo relatīvo blīvumu nosaka attiecībā pret ūdeni 20/20 °C temperatūrā.
                        Ar divām zvaigznītēm (**) atzīmētajiem produktiem, no kuriem ražots biezenis, nosaka tikai minimālo nekoriģēto rādījumu Briksa grādos (bez skābes korekcijas).

                  ”.

         (1)  OV L 330, 5.12.1998., 32. lpp.

         (2)  OV L 404, 30.12.2006., 9. lpp.

         (3)  OV L 404, 30.12.2006., 26. lpp.

         (4)  OV L 354, 31.12.2008., 7. lpp.

         (5)  OV L 338, 13.11.2004., 4. lpp.

         (6)  OV L 354, 31.12.2008., 34. lpp.

         (7)  OV L 10, 12.1.2002., 53. lpp.

         (8)  OV L 10, 12.1.2002., 47. lpp.