title: Padomes Direktīva 2002/99/EK (2002. gada 16. decembris), ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0099

Oficiālais Vēstnesis L 018 , 23/01/2003 Lpp. 0011 - 0020

		Padomes Direktīva 2002/99/EK(2002. gada 16. decembris),ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Saistībā ar vienoto tirgu ir paredzēti īpaši dzīvnieku veselības noteikumi, lai reglamentētu Kopienas iekšējo tirdzniecību attiecībā uz tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu no trešām valstīm, kas paredzēti lietošanai pārtikā un kas iekļauti Līguma I pielikumā.(2) Šie noteikumi atceļ tehniskos šķēršļus minēto produktu tirdzniecībai, tādējādi veicinot iekšējā tirgus izveidi, vienlaicīgi nodrošinot augsta līmeņa dzīvnieku veselības aizsardzību.(3) Šo noteikumu mērķis ir nepieļaut dzīvnieku slimību ievešanu vai izplatīšanos, kas rodas, laižot tirgū dzīvnieku izcelsmes produktus. Tie ietver arī kopīgus noteikumus, jo īpaši par ierobežojumiem, ko piemēro, laižot tirgū produktus, kuri nāk no epizootisku slimību skartas saimniecības vai apgabala, un pienākumu produktiem, kas nāk no slēgtā apgabala, veikt apstrādi, lai iznīcinātu slimības ierosinātāju.(4) Šie kopīgie noteikumi ir jāsaskaņo, lai novērstu iespējamās pretrunas, kas radušās īpašo dzīvnieku veselības noteikumu pieņemšanas rezultātā. Šāda saskaņošana nodrošinās arī dzīvnieku veselības noteikumu vienādu ieviešanu visā Kopienā un radīs lielāku pārredzamību Kopienas tiesību aktu struktūrā.(5) Veterinārās kontroles dzīvnieku izcelsmes produktiem, kas paredzēti tirdzniecībai, jāveic saskaņā ar Padomes 1989. gada 11. decembra Direktīvu 89/662/EEK par veterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā, ar mērķi izveidot iekšējo tirgu [4]. Direktīva 89/662/EEK ietver pasākumus, kurus var piemērot nopietna dzīvnieku veselības apdraudējuma gadījumā.(6) Produkti, kas ievesti no trešām valstīm nedrīkst radīt dzīvnieku veselības apdraudējumu Kopienas lauksaimniecības dzīvniekiem.(7) Šajā nolūkā ir jāievieš procedūras, lai novērstu epizootisku slimību ievešanu. Šādas procedūras ietver regulāru dzīvnieku veselības situācijas novērtējumu attiecīgajās trešās valstīs.(8) Jāievieš procedūras arī vispārēju vai īpašu noteikumu vai kritēriju pieņemšanai, ko piemēro dzīvnieku izcelsmes produktu importam.(9) Noteikumi attiecībā uz mājlopu-nagaiņu gaļas importu un tādu produktu importu, kas gatavoti no minētās gaļas vai kuros ir minētā gaļa, jau ir ietverti Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā 72/462/EEK par veterinārās ekspertīzes problēmām sakarā ar liellopu, cūku un svaigas gaļas importu no trešām valstīm [5].(10) Gaļas un gaļas produktu importam piemērojamās procedūras var izmantot kā paraugu citu dzīvnieku izcelsmes produktu ievešanai.(11) Veterinārās kontroles dzīvnieku izcelsmes produktiem, kuri ievesti Kopienā no trešām valstīm, jāveic saskaņā ar Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvu 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterinārās kontroles organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm [6]; Direktīva 97/78/EK ietver aizsardzības pasākumus, kurus var piemērot nopietna dzīvnieku veselības apdraudējuma gadījumā.(12) pieņemot starptautiskās tirdzniecības noteikumus, jāņem vērā Pasaules dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) vadlīnijas.(13) jāorganizē Kopienas revīzijas un kontroles, lai nodrošinātu dzīvnieku veselības noteikumu vienotu piemērošanu.(14) produkti, uz kuriem attiecas šī direktīva, ir uzskaitīti Līguma I pielikumā.(15) pasākumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu šo direktīvu, jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka procedūras, kas jāveic, lai īstenotu Komisijai uzticētās izpildu pilnvaras [7],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDarbības jomaŠī direktīva paredz vispārējos dzīvnieku veselības noteikumus, kas reglamentē visus posmus tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanā, pārstrādē un izplatīšanā Kopienas ietvaros un ievešanā no trešām valstīm, kuri paredzēti lietošanai pārtikā.Šie noteikumi neietekmē ne Direktīvu 89/662/EEK un 98/78/EK, ne I pielikumā minēto direktīvu noteikumus.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā, pēc vajadzības, piemēro definīcijas, kuras dotas Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz vispārīgus pārtikas aprites tiesību aktu principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu [8]un Direktīvā 98/78/EK. Spēkā ir arī šādas definīcijas:1. "visi ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmi" ir jebkuri posmi, to skaitā dzīvnieku izcelsmes pārtikas primārā ražošana, līdz pat tās uzglabāšanai, transportam, pārdošanai vai piegādei gala patērētājam un iekļaujot šos posmus;2. "ievešana" ir preču ievešana kādā no Direktīvas 97/78/EK I pielikumā minētajām teritorijām, ar mērķi veikt tām muitas procedūras, kas minētas 4. panta 16. punkta a) līdz f) apakšpunktā Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EK) Nr. 2913/92, ar ko izveido Kopienas muitas kodeksu [9];3. "valsts pilnvarots veterinārārsts" ir veterinārārsts, kurš ir pilnvarots darboties šādā statusā un kuru ir izraudzījušās kompetentās iestādes;4. "dzīvnieku izcelsmes produkti" ir no dzīvniekiem iegūti produkti un no šiem produktiem iegūti produktus lietošanai pārtikā, to skaitā dzīvi dzīvnieki, ja tie ir sagatavoti šādai izmantošanai.I NODAĻADZĪVNIEKU VESELĪBAS PRASĪBAS, KO PIEMĒRO VISOS POSMOS DZĪVNIEKU IZCELSMES PRODUKTU RAŽOŠANĀ, PĀRSTRĀDĒ UN IZPLATĪŠANĀ KOPIENAS IETVAROS3. pantsVispārējie dzīvnieku veselības noteikumi1. Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka visos posmos dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanā, pārstrādē un izplatīšanā Kopienas ietvaros pārtikas tirgus dalībnieki neizraisa dzīvniekiem transmisīvu slimību izplatīšanos, saskaņā ar šādiem noteikumiem.2. Dzīvnieku izcelsmes produktiem jābūt iegūtiem no dzīvniekiem, kas atbilst dzīvnieku veselības prasībām, kuras noteiktas Kopienas tiesību aktos.3. Dzīvnieku izcelsmes produktiem jābūt iegūtiem no dzīvniekiem, kas:a) nenāk no saimniecības, uzņēmuma, teritorijas vai teritorijas daļas, uz kuru attiecas dzīvnieku veselības ierobežojumi, ko piemēro attiecīgajiem dzīvniekiem un produktiem, saskaņā ar I pielikumā minētajiem noteikumiem;b) gaļas vai gaļas produktu gadījumā, nav nokauti uzņēmumā, kurā kaušanas vai ražošanas procesa laikā atradās tādi dzīvnieki, dzīvnieku liemeņi vai to daļas, kas inficēti vai par ko ir aizdomas, ka tie varētu būt inficēti ar kādu no slimībām, uz kurām attiecas a) apakšpunktā minētie noteikumi, izņemot, ja šādas aizdomas nav apstiprinājušās;c) akvakultūras dzīvnieku un produktu gadījumā, atbilst Direktīvas 91/67/EEK [10] prasībām.4. pantsAtkāpes1. Neatkarīgi no 3. panta un atbilstoši I pielikumā minētajiem slimības kontroles pasākumiem, dalībvalstis var atļaut tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi un izplatīšanu, kas nāk no teritorijas vai tās daļas, uz kuru attiecas dzīvnieku veselības ierobežojumi, bet kas nenāk no saimniecības, kura ir inficēta vai par kuru ir aizdomas, ka tā varētu būt inficēta, ar noteikumu, ka:i) pirms turpmāk minētās apstrādes veikšanas produkti ir iegūti, ar tiem veiktas darbības, tie transportēti un uzglabāti atsevišķi, vai citā laikā, no produktiem, kas atbilst dzīvnieku veselības prasībām un transportēšanas prasībām ārpus teritorijas, uz kuru attiecas kompetentās iestādes apstiprināti dzīvnieku veselības ierobežojumi;ii) produkti, kuriem veicama apstrāde ir skaidri norādīti;iii) produktus apstrādā, lai likvidētu attiecīgo dzīvnieku veselības problēmu, univ) apstrāde notiek uzņēmumā, ko šim nolūkam apstiprinājusi tā dalībvalsts, kurā dzīvnieku veselības problēma radusies.Pirmās daļas noteikumus piemēro saskaņā ar II pielikumu un III pielikuma 1. punktu, vai atbilstoši sīki izstrādātiem noteikumiem, ko pieņem saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru.2. Tādu akvakultūras produktu ražošana, pārstrāde un izplatīšana, kuri neatbilst 3. pantā minētajiem nosacījumiem, jāapstiprina, ievērojot Direktīvas 91/67/EEK noteikumus un, vajadzības gadījumā, ņemot vērā turpmākus noteikumus, kurus pieņems saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru.3. Turklāt, ja veselības stāvoklis to pieļauj, dažās situācijās var piešķirt atkāpes no 3. panta, saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru. Šādos gadījumos, jo īpaši jāņem vērā:a) slimības specifiskās īpašības attiecīgajai šķirnei unb) jebkādas pārbaudes vai pasākumi, kuri jāveic šiem dzīvniekiem.Šādas atkāpes piešķiršanas gadījumā ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka nesamazinās dzīvnieku slimības aizsardzības līmenis. Tādēļ jebkādus pasākumus, kas vajadzīgi dzīvnieku veselības aizsardzībai Kopienā, pieņem saskaņā ar to pašu procedūru.5. pantsDzīvnieku veselības apliecības1. Dalībvalstis nodrošina, ka dzīvnieku izcelsmes produktiem, kas paredzēti lietošanai pārtikā, veic veterināro pārbaudi, ja:- noteikumi, kas pieņemti dzīvnieku veselības labad, saskaņā ar Direktīvas 89/662/EEK 9. pantu, paredz, ka dzīvnieku izcelsmes produktiem no dalībvalsts jāpievieno veselības apliecība, vai- ir piešķirta atkāpe saskaņā ar 4. panta 3. punktu.2. Saskaņā ar procedūru, kas minēta 12. panta 2. punktā, var paredzēt sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus, un jo īpaši šādu apliecību paraugus, ņemot vērā vispārējos principus, kas minēti IV pielikumā. Apliecībā var iekļaut datus, ko paredz citi Kopienas tiesību akti sabiedrības un dzīvnieku veselības jomā.6. pantsOficiālas veterinārās pārbaudes1. Kamēr nav pieņemtas Eiropas Parlamenta un Padomes regulas, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus dzīvnieku izcelsmes produktiem un noteikumus pārtikas produktu un dzīvnieku barības pārbaudēm, dalībvalstīm ir jānodrošina, ka oficiālās dzīvnieku veselības pārbaudes veic to kompetentās iestādes, lai nodrošinātu atbilstību šai regulai, tās īstenošanas noteikumiem un aizsardzības pasākumiem attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes produktiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu. Vispārējs noteikums ir, ka apskates ir iepriekš nepieteiktas un pārbaudes veic saskaņā ar Direktīvas 89/662/EEK noteikumiem.2. Kamēr nav pieņemtas Eiropas Parlamenta un Padomes regulas, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus dzīvnieku izcelsmes produktiem un noteikumus pārtikas produktu un dzīvnieku barības pārbaudēm, ja atklāj dzīvnieku veselības noteikumu pārkāpumus, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai atrisinātu situāciju saskaņā ar Direktīvas 89/662/EEK noteikumiem.3. Komisijas eksperti var veikt pārbaudes uz vietas, to skaitā revīzijas, sadarbībā ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ciktāl tas vajadzīgs vienādai šīs direktīvas piemērošanai. Dalībvalsts, kuras teritorijā veic pārbaudes, sniedz ekspertiem visu palīdzību, kas vajadzīga, lai viņi varētu pildīt pienākumus. Komisija informē kompetento iestādi par veikto pārbaužu rezultātiem.Ja Komisijas revīzijas vai pārbaudes laikā konstatē nopietnu dzīvnieku veselības apdraudējumu, attiecīgā dalībvalsts nekavējoties veic visus vajadzīgos pasākumus, lai aizsargātu dzīvnieku veselību. Ja šādus pasākumus neveic, vai ja tie ir neefektīvi, tad Komisija saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru, veic pasākumus, lai aizsargātu dzīvnieku veselību un par to informē dalībvalstis.4. Šā panta piemērošanas noteikumus un jo īpaši noteikumus, kas regulē sadarbību ar attiecīgo valstu iestādēm, pieņem saskaņā ar 12. panta 2. punktā paredzēto procedūru.II NODAĻAIMPORTS NO TREŠĀM VALSTĪM7. pantsVispārīgi noteikumiDalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka dzīvnieku izcelsmes produktus, kas paredzēti lietošanai pārtikā, ieved no trešām valstīm tikai tādā gadījumā, ja tie atbilst I nodaļā minētajām prasībām, kuras piemēro visos ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos Kopienas teritorijā, vai ja tie sniedz līdzvērtīgas dzīvnieku veselības garantijas.8. pantsAtbilstība Kopienas noteikumiemLai nodrošinātu atbilstību vispārējai prasībai, kas noteikta 7. pantā, saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru ievieš turpmāk minētos pasākumus.1. Trešo valstu vai reģionu saraksti, no kuriem ir atļauts īpašu dzīvnieku izcelsmes produktu imports. Trešo valsti var iekļaut šajā sarakstā, ja ir notikusi Kopienas revīzija un tā parāda, ka kompetenta veterinārā iestāde sniedz pienācīgas garantijas, saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem.Veidojot šo sarakstu vai to atjaunojot, jo īpaši ņem vērā:a) trešās valsts tiesību aktus;b) kompetentās veterinārās iestādes un tās kontroles dienestu organizāciju trešā valstī, šādu dienestu pilnvarojumu, uzraudzību, kādu veic attiecībā uz tiem, un to pilnvaras, to skaitā personāla kompetenci uzraudzīt savu tiesību aktu efektīvu piemērošanu;c) faktiskās dzīvnieku veselības prasības, ko piemēro Kopienai paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanai, apstrādei, pārkraušanai, uzglabāšanai un nosūtīšanai;d) apliecinājumus, kurus var izsniegt kompetentā trešās valsts veterinārā iestāde, par atbilstību vai līdzvērtību attiecīgajām dzīvnieku veselības prasībām;e) jebkādu pieredzi trešās valsts produkta tirgošanā un veikto importa pārbaužu rezultātus;f) to Kopienas pārbaužu un/vai revīziju rezultātus, kas veiktas trešajā valstī, jo īpaši kompetento iestāžu pārbaužu rezultātus, un, ja Kopiena pieprasa, trešās valsts kompetentās iestādes sagatavotu atskaiti par pašu veiktajām pārbaudēm;g) lauksaimniecības dzīvnieku, mājdzīvnieku un savvaļas dzīvnieku veselības stāvokli trešā valstī, īpaši pievēršot uzmanību eksotiskajām dzīvnieku slimībām un jebkādiem vispārējā veterinārā stāvokļa aspektiem valstī, kas varētu apdraudēt sabiedrības vai dzīvnieku veselību Kopienā;h) regularitāti, ātrumu un rūpību, ar kādu valsts sniedz informāciju par infekcijas vai lipīgu slimību esamību tās teritorijā, jo īpaši par Pasaules dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) noteiktajām slimībām, par kurām jāziņo, vai, attiecībā uz akvakultūras dzīvniekiem, par OIE Ūdensdzīvnieku veselības kodeksā noteiktajām slimībām, par kurām jāziņo;i) trešā valstī spēkā esošos noteikumus attiecībā uz dzīvnieku infekcijas vai lipīgu slimību profilaksi un kontroli, un to īstenošanu, to skaitā noteikumus par importu no citām valstīm.2. Komisija nodrošina, ka visu sarakstu jaunākās versijas, kuras sagatavotas vai atjaunotas saskaņā ar šo pantu, ir pieejamas sabiedrībai. Saskaņā ar šo pantu sagatavotos sarakstus, dzīvnieku un sabiedrības veselības labad var kombinēt ar citiem sarakstiem un var iekļaut veselības apliecību paraugus.3. Saskaņā ar 12. panta 2. punktā noteikto procedūru ievieš izcelsmes noteikumus dzīvnieku izcelsmes produktiem un dzīvniekiem, no kuriem šādi produkti iegūti.4. Saskaņā ar 12. panta 2. punktā noteikto procedūru, ievieš īpašus importa noteikumus katrā no trešām valstīm, ņemot vērā dzīvnieku veselības situāciju attiecīgajā trešā valstī vai valstīs.5. Vajadzības gadījumā:- pieņem sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai,- nosaka kritērijus trešo valstu un to reģionu klasifikācijai attiecībā uz dzīvnieku slimībām, un- pieņem īpašus noteikumus par ievešanas vai noteiktu produktu veidiem, piemēram, tūristu ievestie produkti vai ievestie preču paraugi.Šādus nosacījumus var paredzēt saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru.9. pantsDokumenti1. Dzīvnieku veselības apliecība, kas atbilst IV pielikumā minētajām prasībām, jāuzrāda pirms dzīvnieku izcelsmes produktu sūtījumu ievešanas Kopienā.2. Dzīvnieku veselības apliecība apliecina, ka produkts atbilst:a) prasībām, kas noteiktas šāda veida produktiem ar šo direktīvu un ar Kopienas tiesību aktiem, ar kuriem nosaka dzīvnieku veselības prasības vai noteikumus, kas līdzvērtīgi šīm prasībām; unb) dažādiem īpašiem importa nosacījumiem, kas paredzēti saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru.3. Dokumentos var iekļaut datus, ko paredz citi Kopienas tiesību akti sabiedrības un dzīvnieku veselības jomā.4. Saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru:a) var ieviest nosacījumus par elektronisko dokumentu izmantošanu;b) var izveidot dokumentu paraugus;c) var ieviest noteikumus un sertifikāciju tranzītam.10. pantsKopienas pārbaudes un kontroles1. Kopienas pārbaudes un/vai kontroles trešās valstīs visās to stadijās, uz kurām attiecas šī direktīva, var veikt eksperti no Komisijas, lai pārliecinātos par atbilstību vai līdzvērtību Kopienas dzīvnieku veselības noteikumiem. Komisijas ekspertiem var palīdzēt eksperti no dalībvalstīm, kurus Komisija pilnvarojusi veikt šādas pārbaudes un/vai kontroles.2. Pārbaudes un/vai kontroles trešās valstīs, kas minētas 1. punktā, veic Kopienas vārdā, un Komisija sedz ar tām saistītos izdevumus.3. Procedūru, kādā jāveic 1. punktā minētās pārbaudes un/vai kontroles trešās valstīs, var ieviest vai grozīt saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru.4. Ja Kopienas pārbaude un/vai kontrole konstatē nopietnu dzīvnieku veselības apdraudējumu, tad Komisija nekavējoties veic vajadzīgos pasākumus, lai aizsargātu dzīvnieku veselību saskaņā ar Direktīvas 97/78/EK 22. pantu, un informē par to dalībvalstis.III NODAĻANOBEIGUMA NOTEIKUMI11. pantsTehnisko pielikumu atjaunināšanaŠīs direktīvas pielikumus var grozīt saskaņā ar 12. panta 2. punktā noteikto procedūru, lai jo īpaši ņemtu vērā:i) zinātnes atziņas un uzkrāto zinātnisko pieredzi, jo īpaši attiecībā uz jaunu risku novērtēšanu;ii) tehnisko attīstību; uniii) drošības mērķu noteikšanu dzīvnieku veselībai.12. pantsKomitejas procedūra1. Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 58. pantu.2. Ja ir atsauce uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.13. pantsPārejas noteikumi1. Sākot no 14. panta 1. punktā minētā datuma, dzīvnieku veselības noteikumus, kas ietverti direktīvās, kuras uzskaitītas V pielikumā, vairs nepiemēro.2. Uz šādu noteikumu pamata pieņemtie noteikumi paliek spēkā līdz brīdim, kamēr tos aizstāj ar noteikumiem, kuriem ir tāds pats spēks un kuri pieņemti, pamatojoties uz šo direktīvu.3. Saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto procedūru var paredzēt pārejas noteikumus.14. pants1. Dalībvalstis līdz 2005. gada 1. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis pieņem procedūru, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.15. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.16. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 16. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājaM. Fischer Boel[1] OV C 365 E, 19.12.2000.[2] Eiropas Parlamenta atzinums sniegts 2002. gada 15. maijā.[3] Ekonomikas un sociālo lietu padomes atzinums sniegts 2001. gada 28. martā.[4] OV C 365 E, 19.12.2000.[5] Eiropas Parlamenta atzinums sniegts 2002. gada 15. maijā.[6] Ekonomikas un sociālo lietu padomes atzinums sniegts 2001. gada 28. martā.[7] OV L 395, 30.12.1989., 13. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/118/EEK (OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp.).[8] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1452/2001 (OV L 198, 21.7.2001., 11. lpp.).[9] OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp.[10] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSSlimības, kas attiecas uz dzīvnieku izcelsmes produktiem un kurām saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem ir noteikti kontroles pasākumiSLIMĪBA | DIREKTĪVA |Klasiskais cūku mēris | Padomes Direktīva 2001/89/EK par Kopienas pasākumiem klasiskā cūku mēra kontrolei |Āfrikas cūku mēris | Padomes Direktīva 2002/60/EK, ar ko nosaka īpašus noteikumus Āfrikas cūku mēra kontrolei |Mutes un nagu sērga | Padomes Direktīva 85/511/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus mutes un nagu sērgas kontrolei |Putnu gripa | Padomes Direktīva 92/40/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei |Ņūkāslas slimība | Padomes Direktīva 92/66/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus Ņūkāslas slimības kontrolei |Govju mēris Aitu un kazu mēris Cūku vezikulārā slimība | Padomes Direktīva 92/119/EEK, ar ko ievieš vispārējus Kopienas pasākumus dažu dzīvnieku slimību kontrolei un īpašus pasākumus attiecībā uz cūku vezikulāro slimību |Akvakultūras slimības | Padomes Direktīva 91/67/EEK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas reglamentē akvakultūras dzīvnieku un produktu laišanu tirgū Padomes Direktīva 93/53/EEK, ar ko ievieš obligātos Kopienas pasākumus dažu zivju slimību kontrolei Padomes Direktīva 95/70/EK ar ko ievieš Kopienas obligātos pasākumus dažu slimību kontrolei, kuras skar gliemenes |--------------------------------------------------II PIELIKUMSĪpašās atšķirības zīmes gaļai no teritorijas vai teritorijas daļas1. Veterinārās ekspertīzes zīmogā svaigai gaļai jābūt redzamam diagonālam krustam, kuru veido divas taisnas līnijas, kas krustojas zīmoga vidū, un ļauj saglabāt uz tā esošo informāciju skaidri salasāmu.2. Zīmi, kas minēta 1. punktā, var uzlikt arī ar 6,5 cm platu un 4,5 cm augstu ovālas formas zīmogu; uz zīmes ar pilnīgi skaidri salasāmiem burtiem ir jābūt:- augšējā daļā – nosaukumam vai dalībvalsts ISO kodam, ar lielajiem burtiem: AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, LU, NL, PT, SE un UK,- centrā – kautuves veterinārā apstiprinājuma numuram,- apakšējā daļā – vienai no šādu iniciāļu kombinācijām: CE, EK, EF, EG, EK un EY,- divām taisnām līnijām, kas krustojas zīmoga centrā tā, lai neaizsegtu citu informāciju.Burtiem jābūt vismaz 0,8 cm augstiem, bet cipariem – vismaz 1 cm augstiem.Uz zīmoga ir jābūt arī informācijai, pēc kuras var noteikt veterinārārstu, kas veicis gaļas pārbaudi.Atšķirības zīmi uzliek oficiālā veterinārārsta tiešā pārraudzībā, kurš kontrolē dzīvnieku veselības prasību īstenošanu.--------------------------------------------------III PIELIKUMS1. Apstrāde, lai novērstu dažus dzīvnieku veselības apdraudējumus, kas saistīti ar gaļu un pienu+ : Atzīta efektivitāte.0 : Efektivitāte nav atzīta.GAĻAS Apstrāde | Slimība |Mutes un nagu sērga | Klasiskais cūku mēris | Cūku vezikulārā slimība | Āfrikas cūku mēris | Govju mēris | Ņūkāslas slimība | Putnu gripa | Aitu un kazu mēris |a)Termiska apstrāde hermētiski noslēgtā traukā ar F0 vērtību 3,00 vai vairāk | + | + | + | + | + | + | + | + |b)Termiska apstrāde pie minimālās temperatūras 70 0C, kura jāsasniedz viscaur gaļā | + | + | + | 0 | + | + | + | + |c)Termiska apstrāde pie minimālās temperatūras 80 0C, kura jāsasniedz viscaur gaļā | + | + | + | + | + | + | + | + |d)Termiska apstrāde hermētiski noslēgtā traukā vismaz 60 0C temperatūrā, ne mazāk kā 4 stundas, kuru laikā temperatūra iekšpusē 30 minūtes ir vismaz 70 0C | + | + | + | + | + | - | - | + |e)Dabiskā fermentācija un nogatavināšana ne mazāk kā deviņus mēnešus gaļai bez kauliem, kuras rezultātā sasniegti šādi parametri: Atomsvars ne vairāk kā 0,93 vai pH vērtība, ne lielāka kā 6,0 | + | + | + | + | + | 0 | 0 | 0 |f)Tāda pati apstrāde kā e) apakšpunktā, kaut arī gaļa var būt ar kaulu | + | + | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |g)Salami: apstrāde saskaņā ar kritērijiem, kurus definē pēc 12. panta 2. punkta procedūras, ņemot vērā attiecīgās zinātniskās komitejas atzinumu | + | + | + | 0 | + | 0 | 0 | 0 |h)Šķiņķi un muguras gabali: apstrāde, kurā ietilpst dabiskā fermentācija un nogatavināšana ne mazāk kā 190 dienas šķiņķim, un ne mazāk kā 140 dienas muguras gabaliem | 0 | 0 | 0 | + | 0 | 0 | 0 | 0 |i)Termiska apstrāde, kas nodrošina ne mazāk kā 65 0C temperatūru iekšienē, paredzētajā laika periodā, lai sasniegtu pasterizācijas vērtību, kura vienāda vai lielāka par 40 | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | + |PIENS un piena produkti (to skaitā krējums) lietošanai pārtikā | | | | | | | | |a)Sevišķi augsta temperatūrā (UHT)(UHT = apstrāde pie vismaz 132 0C ne mazāk kā vienu sekundi) | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |b)Ja piena pH līmenis ir mazāks nekā 7,0, vienkārša pasterizācija augstā temperatūrā uz īsu laiku (HTST) | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |c)Ja piena pH līmenis ir 7,0 vai lielāks, divkārša HTST | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |--------------------------------------------------IV PIELIKUMSSertifikācijas vispārējie principi1. Kompetentās nosūtīšanas iestādes pārstāvis, kas izsniedz apliecību, kura jāpievieno dzīvnieku izcelsmes produktu sūtījumiem, paraksta apliecību un nodrošina, ka uz tās ir oficiāls zīmogs. Šis noteikums attiecas uz katru apliecības lapu, ja tai ir vairāk nekā viena lapa.2. Apliecības jāizgatavo galamērķa dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās, un to dalībvalstu valodās, kurās notiek robežkontrole, vai arī apliecībai jāpievieno apstiprināts tulkojums minētajā valodā vai valodās. Tomēr dalībvalsts var piekrist izmantot citu Kopienas valodu.3. Ievedot sūtījumu Kopienā, jāpievieno apliecības oriģināls.4. Apliecība sastāv no:a) vienas papīra lapas; vaib) divām vai vairāk lapām, kas ir daļa no viena nedalāma dokumenta; vaic) secīgām numurētām lapām, lai norādītu, ka tā ir noteikta lapa no konkrēta lappušu skaita (piemēram, "2. lapa no 4").5. Uz apliecībām jābūt identifikācijas numuram. Ja apliecība sastāv no secīgām lapām, tad uz katras lapas jānorāda tās numurs.6. Apliecība jāizsniedz pirms sūtījuma veikšanas, uz kuru tā attiecas, un atbildīga par sūtījumu ir nosūtītājas valsts kompetentā iestāde.--------------------------------------------------V PIELIKUMSPadomes 1972. gada 12. decembra Direktīva 72/461/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu.1. Padomes 1980. gada 22. janvāra Direktīva 80/215/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar gaļas produktiem [2], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu.2. Padomes 1991. gada 26. jūnija Direktīva 91/494/EEK par dzīvnieku veselības prasībām, kas regulē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu mājputnu gaļu un tās importu no trešām valstīm [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/121/EK.3. Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīva 91/495/EEK par sabiedrības veselības un dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē trušu gaļas un saimniecībā audzētu medījumu gaļas ražošanu un laišanu tirgū [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu.4. Padomes 1992. gada 16. jūnija Direktīva 92/45/EEK par sabiedrības veselības un dzīvnieku veselības problēmām, kas attiecas uz savvaļas dzīvnieku nonāvēšanu un medījuma gaļas laišanu tirgū [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/79/EK.5. Padomes 1992. gada 16. jūnija Direktīva 92/46/EEK, ar ko paredz veselības noteikumus neapstrādāta piena, termiski apstrādāta piena un piena produktu ražošanai un laišanai tirgū [6].6. Padomes 1994. gada 14. decembra Direktīva 94/65/EK, ar ko nosaka prasības maltas gaļas un gaļas izstrādājumu ražošanai un laišanai tirgū [7].[1] OV L 302, 31.12.1972., 24. lpp.[2] OV L 47, 21.2.1980., 4. lpp.[3] OV L 268, 24.9.1991., 35. lpp.[4] OV L 268, 24.9.1991., 41. lpp.[5] OV L 268, 14.9.1992., 35. lpp.[6] OV L 268, 14.9.1992., 1. lpp.[7] OV L 368, 31.12.1994., 10. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1972. gada 12. decembris) par veselības problēmām, kas ietekmē svaigas gaļas tirdzniecību Kopienā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31972L0461

Oficiālais Vēstnesis L 302 , 31/12/1972 Lpp. 0024 - 0027 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 5 Lpp. 0057  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(31.12)L291 Lpp. 0073  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 5 Lpp. 0057  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(31.12)L302 Lpp. 0003  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 8 Lpp. 0236  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0167  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0167

		Padomes Direktīva(1972. gada 12. decembris)par veselības problēmām, kas ietekmē svaigas gaļas tirdzniecību Kopienā(72/461/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas Līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā dalībvalstu atšķirīgās veselības prasības attiecībā uz gaļu kavē Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvas 64/433/EEK [1] par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 1970. gada 27. oktobra direktīvu [2], efektīvu ieviešanu; tā kā dalībvalstu veselības noteikumi attiecībā uz gaļu ir jātuvina, lai novērstu iepriekšminētās atšķirības;tā kā jo sevišķi, lai pilnīgotu informāciju par to dzīvnieku veselības stāvokli, no kuriem iegūst svaigu gaļu nosūtīšanai uz citu dalībvalsti, būtu jāizvirza noteikums, ka dažu kategoriju dzīvniekiem noteiktu laiku jāuzturas Kopienas teritorijā, izņemot gadījumus, kad galamērķa valsts pieļauj izņēmumu un par to paziņo citām dalībvalstīm un Komisijai;tā kā, lai novērstu epizootisku slimību izplatīšanos ar svaigu gaļu, svaigu gaļu no saimniecības vai teritorijas, kurai saskaņā ar Kopienas noteikumiem uzlikti veselības ierobežojumi, ir jāizslēdz no Kopienas iekšējā tirgus;tā kā Kopienas noteikumiem neatbilstošai svaigai gaļai nedrīkst piešķirt šajos noteikumos paredzēto veselības marķējumu;tā kā dalībvalstīm jābūt tiesīgām aizliegt Kopienas veselības noteikumiem neatbilstošas gaļas ievešanu savā teritorijā; tā kā tomēr nosūtītājam pēc paša lūguma vai pēc tā pārstāvja lūguma, gaļu vajadzētu atļaut vest atpakaļ, izņemot gadījumus, kad to nevar atļaut veselības iemeslu dēļ;tā kā nosūtītājs vai tā pārstāvis un eksportētājvalsts kompetentās iestādes jāinformē par jebkādiem aizliegumiem vai ierobežojumiem, lai tās tos apzinātos;dalībvalstīm jābūt tiesīgām aizliegt savā teritorijā ievest gaļu no dalībvalsts, kurā ir uzliesmojusi epizootiska slimība; tā kā atkarībā no epizootiskās slimības veida un rakstura šādu aizliegumu attiecībā uz gaļu nosaka vai nu attiecībā uz daļu eksportētājvalsts teritorijas, vai arī attiecībā uz visu tās teritoriju; tā kā lipīgu slimību uzliesmojuma gadījumā dalībvalstij savā teritorijā ātri jāveic visi atbilstošie pasākumi, lai to ierobežotu; tā kā Kopienā jābūt vienotam viedoklim par šādu slimību bīstamību un attiecīgiem aizsardzības pasākumiem; tā kā šajā nolūkā Pastāvīgajai veterinārijas komitejai, kas dibināta ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Lēmumu [3], jāiedibina Kopienas ārkārtas procedūra vajadzīgo pasākumu veikšanai;tā kā būtu vēlams šajā direktīvā noteikt vispārēju nediskriminācijas principu; tā kā tādējādi būtu pietiekami skaidri jānosaka, ka tikmēr, kamēr stājas spēkā Kopienas noteikumi attiecībā uz importu no trešām valstīm, katras dalībvalsts attiecībā uz trešām valstīm piemērotais režīms nedrīkst būt labvēlīgāks par režīmu, ko saskaņā ar šo direktīvu piemēro attiecībā uz tirdzniecību starp dalībvalstīm,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva attiecas uz Kopienas iekšējo tirdzniecību ar mājas liellopu, cūku, aitu, kazu un nepārnadžu svaigu gaļu.2. Par gaļu uzskata visu iepriekšminēto dzīvnieku gaļas gabalus, kas ir derīgi lietošanai pārtikā.3. Par svaigu gaļu uzskata gaļu, kas nav bijusi pakļauta nekādam konservēšanas procesam; tomēr šajā direktīvā par svaigu gaļu uzskata arī atdzesētu un saldētu gaļu.2. pantsŠajā direktīvā:a) valsts pilnvarots veterinārārsts ir dalībvalsts kompetentas centrālās iestādes iecelts veterinārārsts;b) eksportētājvalsts ir dalībvalsts, no kuras uz citu dalībvalsti nosūta svaigu gaļu;c) galamērķa valsts ir dalībvalsts, uz kuru no citas dalībvalsts nosūta svaigu gaļu.3. pantsNo vienas dalībvalsts teritorijas uz otras dalībvalsts teritoriju drīkst nosūtīt tikai šādām prasībām atbilstošu svaigu gaļu:a) gaļai, kas iegūta no mājas aitām, kazām vai nepārnadžiem, neskarot 6. pantu, jābūt no dzīvniekiem, kas Kopienas teritorijā atradušies vismaz divdesmit vienu dienu tieši pirms kaušanas vai kopš dzimšanas, ja dzīvnieks ir jaunāks par 21 dienu;b) gaļa nedrīkst būt iegūta no dzīvniekiem, kas nāk no saimniecības vai teritorijas, uz kuru veselības apsvērumu dēļ attiecas aizliegums saskaņā ar 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā [4] par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu liellopu un cūku gaļu, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 1972. gada 7. februāra Direktīvu [5], saistībā ar mute un nagu sērgas, cūku drudža vai enzootiskā encefalomielīta (Tešenas slimības) uzliesmojumu, pret kuru dzīvnieki ir uzņēmīgi;c) gaļu nedrīkst iegūt kautuvē, kurā reģistrēti nagu un mutes sērgas, klasiskā cūku mēra vai enzootiskā encefalomielīta (Tešenas slimības) saslimšanas gadījumi.Ja notiek minēto slimību uzliesmojums, dalībvalstīm jānodrošina, ka Kopienas iekšējā tirgū nenonāk gaļa, attiecībā uz kuru pastāv aizdomas, ka tā varētu būt inficēta;4. pantsNeierobežojot 3. panta b) punktu, uz citu dalībvalsti svaigu cūku, aitu un kazu gaļu drīkst sūtīt vienīgi tad, ja dzīvnieki nenāk no kādas saimniecības eksportētājvalstī, uz kuru saistībā ar cūku, aitu vai kazu brucelozes uzliesmojumu veselības apsvērumu dēļ attiecas aizliegums.Aizliegumam jābūt spēkā vismaz sešas nedēļas pēc pēdējā oficiāli reģistrētā saslimšanas gadījuma.5. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka gaļai, kas iegūta no 3. un 4. panta prasībām neatbilstošiem dzīvniekiem, nepiešķir veselības marķējumu, kas paredzēts Direktīvas par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu, I pielikuma IX nodaļā.2. Galamērķa valsts var aizliegt ievest savā teritorijā svaigu gaļu, ja konstatēts, ka nav ievēroti 3. un 4. panta nosacījumi.3. Tādā gadījumā pēc kravas sūtītāja vai tā pārstāvja lūguma galamērķa valstij jāatļauj visu svaigās gaļas kravu nosūtīt atpakaļ, ja tas nav pretrunā ar veselības apsvērumiem.4. Galamērķa valsts kompetentā iestāde var likt iznīcināt sūtījumu, ja to saskaņā ar 2. punkta prasībām aizliegts ievest, vai eksportētājvalsts, vai tranzītvalsts neļauj kravu nosūtīt atpakaļ.5. Lai veiktu šā panta 2., 3. un 4. punktā minētos pasākumus, piemēro 6. panta 7. punktu Direktīvā par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām.6. pants1. Galamērķa valstis, atkāpjoties no 3. panta a) punkta, var piešķirt vienai vai vairākām eksportētājvalstīm vispārēju ievešanas atļauju vai atļaujas, kas derīgas tikai īpašiem gadījumiem, kad to teritorijā ieved svaigu gaļu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri Kopienas teritorijā nav atradušies vismaz divdesmit vienu dienu pirms kaušanas vai kopš dzimšanas, ja dzīvnieks ir jaunāks par 21 dienu.2. Ja galamērķa valsts saskaņā ar 1. punktu piešķir vispārēju atļauju, tā tūlīt informē dalībvalstis un Komisiju.3. Ja galamērķa valsts piešķir kādu no 1. punktā paredzētajām atļaujām, tad, ja tiek veikts tranzīts, atbilstoša atļauja būtu jāsaņem arī no attiecīgajām tranzītvalstīm.7. pants1. Neskarot 3., 4. un 6. pantu, dalībvalsts drīkst veikt šādus pasākumus, ja, ievedot svaigu gaļu kādas citas dalībvalsts, pastāv dzīvnieku slimību izplatīšanās risks:a) ja citā dalībvalstī ir epizootiskas slimības uzliesmojums, tā drīkst uz laiku aizliegt vai ierobežot svaigas gaļas ievešanu no šīs dalībvalsts skartajiem rajoniem;b) ja epizootiska slimība kļūst plaši izplatīta vai ir novērots citas nopietnas lipīgas vai dzīvnieku infekcijas slimības uzliesmojums, tā drīkst uz laiku aizliegt vai ierobežot gaļas ievešanu no šīs valsts visas teritorijas.2. Katrai dalībvalstij tūlīt jāpaziņo citām dalībvalstīm un Komisijai par 1. punktā minēto slimību uzliesmojumu tās teritorijā un veiktajiem pasākumiem slimības ierobežošanai. Uzreiz jāpaziņo arī par slimības izzušanu.3. Par saskaņā ar 1. punktu veiktajiem pasākumiem un to atcelšanu dalībvalstij tūlīt jāpaziņo citām dalībvalstīm un Komisijai, skaidri pamatojot veiktos pasākumus.4. Saskaņā ar 8. pantā izklāstīto procedūru var nolemt grozīt vai atcelt šos pasākumus, galvenokārt tāpēc, lai nodrošinātu citu dalībvalstu pasākumu koordināciju.Ja rodas 1. punktā paredzētā situācija un šķiet, ka arī citām dalībvalstīm būtu jāveic minētajā punktā paredzētie pasākumi, ievērojot visus 3.punktā noteiktos grozījumus, saskaņā ar 8.punktā noteikto procedūru pieņem atbilstošus noteikumus.5. Ar šo atceļ 8. pantu Direktīvā par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu.8. pants1. Ja rīkojas saskaņā ar šajā pantā izklāstīto procedūru, priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai dalībvalsts lūguma iesniedz jautājumu Pastāvīgajai veterinārijas komitejai (še turpmāk saukta "Komiteja"), kura dibināta ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Lēmumu.2. Dalībvalstu balsis Komitejā vērtē saskaņā ar Līguma 148. panta 2. punktu. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja divu dienu laikā sniedz atzinumu par projektu. Atzinumus sniedz ar 12 balsu vairākumu.4. Komisija pieņem pasākumus, kurus piemēro tūlīt, ja tie ir saskaņoti ar Komitejas viedokli. Ja tie tomēr nav saskaņoti ar Komitejas viedokli vai, ja Komiteja nav izteikusi savu viedokli, Komisija uzreiz iesniedz Padomei priekšlikumus par veicamajiem pasākumiem. Padome pasākumus pieņem ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja piecpadsmit dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas Padome nav pieņēmusi minētos pasākumus, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus un tos tūlīt ievieš, ja vien Padome ar vienkāršu balsu vairākumu nepieņem lēmumu pret minētajiem pasākumiem.9. pantsDirektīvas 8. pantu piemēro astoņpadsmit mēnešus no dienas, kad Komisija tika pirmoreiz informēta, ievērojot 8. panta 1. punktu vai uz kāda līdzīga regulējuma pamata.10. pantsKamēr nav ieviesti Kopienas noteikumi par svaigas gaļas ievešanu no trešām valstīm, valstu noteikumi, kas attiecas uz svaigu gaļu, kas ievesta no šīm valstīm, nedrīkst būt labvēlīgāki par šajā direktīvā izklāstītajiem.11. pantsLīdz 1974. gada 1. janvārim dalībvalstis nodrošina, ka stājas spēkā šīs direktīvas izpildei nepieciešamie pasākumi, un par to uzreiz informē Komisiju.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1972. gada 12. decembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsP. Lardinois[1] OV 121, 29.7.1964., 2012./64. lpp.[2] OV L 239, 30.10.1970., 42. lpp.[3] OV L 255, 28.10.1968., 23. lpp.[4] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.[5] OV L 38, 12.2.1972., 95. lpp.--------------------------------------------------