Svarīgs juridisks paziņojums

|

31974L0132

Komisijas Direktīva (1974. gada 11. februāris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām

Oficiālais Vēstnesis L 074 , 19/03/1974 Lpp. 0007 - 0013 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0215  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0195  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0215  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0171  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0171  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 002 Lpp. 56  - 61

		Komisijas Direktīva(1974. gada 11. februāris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām(74/132/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā grozījumi izdarīti ar Aktu [2], kas pievienots Līgumam par jaunu dalībvalstu pievienošanos EEK un EAEK, kuru parakstīja Briselē 1972. gada 22. janvārī, un jo īpaši tās 11., 12. un 13. pantu;ņemot vērā Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvu [3]par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām, kurā grozījumi izdarīti ar Aktu [4], kas pievienots Līgumam par jaunu dalībvalstu pievienošanos EEK un EAEK, kuru parakstīja Briselē 1972. gada 22. janvārī, un jo īpaši tās 5. pantu;tā kā daudzi ceļu satiksmes negadījumi notiek vai nu tukšu smagkravas automobiļu un posmaino transportlīdzekļu vilcēju pakaļējās ass riteņu bloķēšanās dēļ, vai līdzīgi piekabes vai puspiekabes riteņu bloķēšanas dēļ, bremzējot uz ceļa ar pazeminātu saķeri; tā kā ir konstatēts, ka šādos apstākļos bremzēšanas spēku sadale, kas ir teicama transportlīdzeklim ar kravu, ir pilnībā nepiemērota darbības apstākļiem, ja transportlīdzeklis ir tukšs, un tā var izraisīt mehānisko transportlīdzekļu pakaļējās ass vai piekabju ašu riteņu bloķēšanu, pat relatīvi nedaudz samazinot ātrumu; tā kā transportlīdzekļi vai sakabināti transportlīdzekļi var slīdēt vai sasvērties;tā kā, ievērojot tehnikas progresu, tagad ir iespējams transportlīdzekļos uzstādīt ierīci, kas saskaņo bremzēšanas spēku ar slodzi;tā kā šīs direktīvas noteikumi saskan ar atzinumu, ko sniegusi Mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecības tehnisko šķēršļu novēršanas un tehniskās modernizēšanas direktīvu komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvas 71/320/EEK II un IX pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. No 1974. gada 1. oktobra, pamatojoties uz bremžu iekārtām, neviena dalībvalsts:- neatsaka EEK tipa apstiprinājumu, Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā apakšiedaļā minētā dokumenta izsniegšanu, vai mehāniskā transportlīdzekļa tipa valsts tipa apstiprinājumu,- neaizliedz transportlīdzekļus nodot lietošanā, ja šāda tipa transportlīdzeklim vai transportlīdzekļiem bremžu iekārtas atbilst noteikumiem Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.2. No 1975. gada 1. janvāra dalībvalstis:- vairs neizsniedz Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā apakšiedaļā paredzēto dokumentu attiecībā uz transportlīdzekļu tipiem, kam bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu,- var atteikt valsts tipa apstiprinājumu transportlīdzekļu tipiem, kam bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.3. No 1975. gada 1. oktobra dalībvalsts var aizliegt nodot lietošanā transportlīdzekļus, kam bremžu iekārtas neatbilst noteikumiem Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvā 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.4. Dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1974. gada 1. jūnijam nodrošinātu atbilstību šai direktīvai, un par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1974. gada 11. februārīKomisijas vārdā —priekšsēdētājsFrançois–Xavier Ortoli[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 73, 27.3.1972., 115. un 157. lpp.[3] OV L 202, 6.9.1971., 37. lpp.[4] OV L 73, 27.3.1972., 118, 119. un 158. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSPadomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvas 71/320/EEK pielikumu grozījumiII PIELIKUMS: BREMŽU TESTS UN BREMŽU IEKĀRTU DARBĪBATā 1.1.3.4. punkts ir šāds: "Neskarot 1.1.4.2. punktā ietvertās prasības, ceļa virsma ir ar labu saķeri."Aiz 1.1.4.1. punkta pievieno šādu punktu:"1.1.4.2. Kategoriju M1, M2, M3, N1, N2, N3, O3 un O4 transportlīdzekļu īpašības uz ceļa virsmas ar pazeminātu saķeri atbilst papildinājumā paredzētajiem nosacījumiem."Papildinājums (Skat. 1.1.4.2. punktu) BREMZĒŠANAS SPĒKU SADALE STARP TRANSPORTLĪDZEKĻA ASĪM1. VISPĀRĪGAS PRASĪBASKategoriju M1, M2, M3, N1, N2, N3, O3 un O4 transportlīdzekļi, kuriem nav uzstādīta riteņu pretbloķēšanas ierīce, atbilst šīs direktīvas papildinājuma nosacījumiem.2. NOTĀCIJAi = ass indekss (i = 1, priekšējā ass; i = 2, pakaļējā ass).Pi = ceļa virsmas normāla reakcija uz i asi statiskos apstākļos.Ni = ceļa virsmas normāla reakcija uz i asi bremzējot.Ti = spēks, ar kādu bremzes iedarbojas uz i asi.fi = Ti/Ni nepieciešamā i ass saķere.J = transportlīdzekļa ātruma samazināšana.g = brīvās krišanas paātrinājums = 10 m/s2.z = transportlīdzekļa bremzēšanas koeficients = J/g [1]P = transportlīdzekļa svars.h = smaguma centra augstums.E = garenbāze.k = teorētiskais saķeres koeficients starp riepu un ceļu.Transportlīdzekļa izmantotās saķeres līknes nozīmē līknes, kas norāda uz nepieciešamo priekšējās un pakaļējās ass saķeri, un kuras attēlotas pret transportlīdzekļa bremzēšanas koeficientu norādītajos slodzes apstākļos.3. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ MEHĀNISKAJIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM3.1. Divasu transportlīdzekļi3.1.1. [2] isos transportlīdzekļa slodzes apstākļos priekšējo riteņu saķeres līkne ir virs pakaļējo riteņu saķeres līknes- ja bremzēšanas koeficients ir starp 0,15 un 0,8 attiecībā uz kategorijas M1 transportlīdzekļiem,- ja bremzēšanas koeficients ir starp 0,15 un 0,30 attiecībā uz citu kategoriju transportlīdzekļiem, izņemot pilsētas autobusus.Turklāt, ja k vērtība ir starp 0,2 un 0,8,+++++ TIFF +++++3.1.2. Iepriekšminētie nosacījumi jāizpilda automātiski.3.1.3. Mehāniskajam transportlīdzeklim, kam atļauts vilkt ar pneimatiskajām bremzēm aprīkotu piekabi, spiedienu savienojošajā galviņā neietekmē spiediena regulēšanas ierīces uz vilcēja asīm.3.1.4. Lai pārbaudītu atbilstību 3.1.1. punkta prasībai, ražotājs sniedz tādas saķeres izmantošanas līknes priekšējām un pakaļējām asīm, ko aprēķina pēc šādām formulām.f1 = T1N1 = T1P1 + z hE P | f2 = T2N2 = T2P2 − z hE P |3.1.4.1. Transportlīdzekļi, izņemot puspiekabju vilcējus.Līknes attēlo abiem šādiem slodzes apstākļiem- pašsvara, darba kārtībā ar vadītāju,- ar kravu. Ja ir paredzētas vairākas slodzes sadales iespējas, jāņem vērā tā, kurā priekšējā ass ir visnoslogotākā.Attiecībā uz h izmanto ražotāja norādītās vērtības.3.1.4.2. Puspiekabju vilcēji.3.1.4.2.1. Vilcēji bez kravas. Līknes jāattēlo transportlīdzekļa pašsvaram darba kārtībā ar vadītāju un h jāizmanto ražotāja norādītās vērtības.3.1.4.2.2. Vilcēji ar kravu. Vilcēja puspiekabes dinamisko slodzi attēlo ar statisko svaru Ps, ko piemēro puspiekabes sakabes tapai un kas ir vienāds ar –P= Pso1 + 0·45 z,kur Pso ir starpība starp vilcēja maksimālo svaru ar kravu un tā pašsvaru.Attiecībā uz h izmanto šādu vērtību:h =hP+ hPsPkur- ho ir 3.1.4.2.1. punktā norādītā vērtība,- hs ir tās sakabes plaknes augstums, uz kuras balstās puspiekabe,- Po ir vilcēja pašsvars,- P = Po + Ps.3.2. Vairākasu transportlīdzekļiPrasības 3.1. punktā piemēro vairākasu transportlīdzekļiem. Prasības jāuzskata par izpildītām, ja bremzēšanas koeficientam esot 0,15 – 0,30 nepieciešamā priekšējās ass saķere ir lielāka par to, kāda nepieciešama vismaz vienai no pakaļējām asīm.4. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ PUSPIEKABĒM4.1. Šādas prasības piemēro tikai puspiekabēm, uz kurām ir uzstādītas pneimatiskās bremzes.4.2. Uz šīm puspiekabēm uzstādītās bremžu sistēmas ir tādas, ka puspiekabju ašu bremzēšanas koeficientu attēlojošā līkne pret spiedienu bremžu vadā, ko mēra puspiekabes sakabes tapā, ietilpst pievienotās diagrammas iesvītrotajā daļā.4.3. Šī prasība attiecas uz visiem pieļaujamajiem puspiekabes ašu slodzes apstākļiem.5. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ PIEKABĒM5.1. Šādas prasības piemēro tikai piekabēm, uz kurām ir uzstādītas pneimatiskās bremzes. Tās neattiecas uz vienass piekabēm vai divasu piekabēm, ja attālums starp asīm ir mazāks par 2 metriem.5.2. Divasu piekabēm piemēro prasības, kas izklāstītas 3.1 punktā, kuras neizslēdz 5.1. punktā ietvertajās prasības.5.3. Uz vairākasu piekabēm attiecas 3.2. punktā ietvertās prasības.6. NOSACĪJUMI, KAS JĀIZPILDA BREMZĒŠANAS SPĒKU SADALES SISTĒMAS ATTEICES GADĪJUMĀJa šā papildinājuma prasības izpilda, izmantojot īpašu ierīci (piem., tādu, ko mehāniski kontrolē ar transportlīdzekļa suspensiju), šīs ierīces vai tās vadības bloka atteices gadījumā ir iespējams apstādināt transportlīdzekli atbilstīgi nosacījumiem, kas paredzēti bremzēšanai ārkārtējā situācijā.7. MARĶĒJUMI7.1. Tādi transportlīdzekļi, izņemot M1 kategorijas transportlīdzekļus, kas izpilda minētā papildinājuma nosacījumus, izmantojot ierīci, kuru mehāniski kontrolē ar transportlīdzekļa suspensiju, jāmarķē, lai parādītu ierīces lietderīgo kustību starp pozīcijām, kas attiecīgi atbilst transportlīdzekļa pašsvaram un stāvoklī ar kravu.7.2. Ja šā papildinājuma nosacījumus izpilda, izmantojot ierīci, ko iedarbina ar saspiestu gaisu, transportlīdzeklis jāmarķē, norādot spiediena vērtības pie ierīces atveres visā bremzēšanas laikā, transportlīdzeklim bremzējot gan pašsvara stāvoklī, gan stāvoklī ar kravu.7.3. Šā papildinājuma 7.1. un 7.2. punktā minētos marķējumus piestiprina redzamā vietā neizdzēšamā veidā.8. TRANSPORTLĪDZEKĻU PĀRBAUDETransportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājuma testēšanas laikā tehniskās apskates iestāde pārbauda atbilstību šajā papildinājumā ietvertajām prasībām un veic jebkādas turpmākas pārbaudes, ko uzskata par nepieciešamām šādam nolūkam. Ziņojumu par papildu pārbaudēm pievieno EEK tipa apstiprinājuma apliecībai.Diagramma (Skat. papildinājuma 4.2. punktu)+++++ TIFF +++++IX PIELIKUMS: PAZIŅOJUMA PARAUGS PAR TRANSPORTLĪDZEKĻA EEK TIPA APSTIPRINĀJUMU ATTIECĪBĀ UZ BREMZĒMAiz 17. punkta pievieno šādu jaunu 17. punkta a) apakšpunktu un 17. punkta a) apakšpunkta 1) daļu:"17 a) Bremzēšanas spēku sadale starp transportlīdzekļa asīm.17 a) 1. Vai transportlīdzeklis atbilst papildinājumā ietvertajām prasībām (skat. 1.1.4.2. punktu)… jā/nē (4)"[1] Attiecībā uz puspiekabēm z ir bremzēšanas spēks dalīts ar statisko svaru uz piekabes ass (–īm).[2] Prasība 3.1.1. punktā nav jātulko kā prasība par efektivitātes līmeni, kas ir augstāks par II pielikumā paredzēto.--------------------------------------------------Papildinājums (Skat. 1.1.4.2. punktu) BREMZĒŠANAS SPĒKU SADALE STARP TRANSPORTLĪDZEKĻA ASĪM1. VISPĀRĪGAS PRASĪBASKategoriju M1, M2, M3, N1, N2, N3, O3 un O4 transportlīdzekļi, kuriem nav uzstādīta riteņu pretbloķēšanas ierīce, atbilst šīs direktīvas papildinājuma nosacījumiem.2. NOTĀCIJAi = ass indekss (i = 1, priekšējā ass; i = 2, pakaļējā ass).Pi = ceļa virsmas normāla reakcija uz i asi statiskos apstākļos.Ni = ceļa virsmas normāla reakcija uz i asi bremzējot.Ti = spēks, ar kādu bremzes iedarbojas uz i asi.fi = Ti/Ni nepieciešamā i ass saķere.J = transportlīdzekļa ātruma samazināšana.g = brīvās krišanas paātrinājums = 10 m/s2.z = transportlīdzekļa bremzēšanas koeficients = J/g [1]P = transportlīdzekļa svars.h = smaguma centra augstums.E = garenbāze.k = teorētiskais saķeres koeficients starp riepu un ceļu.Transportlīdzekļa izmantotās saķeres līknes nozīmē līknes, kas norāda uz nepieciešamo priekšējās un pakaļējās ass saķeri, un kuras attēlotas pret transportlīdzekļa bremzēšanas koeficientu norādītajos slodzes apstākļos.3. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ MEHĀNISKAJIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM3.1. Divasu transportlīdzekļi3.1.1. [2] isos transportlīdzekļa slodzes apstākļos priekšējo riteņu saķeres līkne ir virs pakaļējo riteņu saķeres līknes- ja bremzēšanas koeficients ir starp 0,15 un 0,8 attiecībā uz kategorijas M1 transportlīdzekļiem,- ja bremzēšanas koeficients ir starp 0,15 un 0,30 attiecībā uz citu kategoriju transportlīdzekļiem, izņemot pilsētas autobusus.Turklāt, ja k vērtība ir starp 0,2 un 0,8,+++++ TIFF +++++3.1.2. Iepriekšminētie nosacījumi jāizpilda automātiski.3.1.3. Mehāniskajam transportlīdzeklim, kam atļauts vilkt ar pneimatiskajām bremzēm aprīkotu piekabi, spiedienu savienojošajā galviņā neietekmē spiediena regulēšanas ierīces uz vilcēja asīm.3.1.4. Lai pārbaudītu atbilstību 3.1.1. punkta prasībai, ražotājs sniedz tādas saķeres izmantošanas līknes priekšējām un pakaļējām asīm, ko aprēķina pēc šādām formulām.f1 = T1N1 = T1P1 + z hE P | f2 = T2N2 = T2P2 − z hE P |3.1.4.1. Transportlīdzekļi, izņemot puspiekabju vilcējus.Līknes attēlo abiem šādiem slodzes apstākļiem- pašsvara, darba kārtībā ar vadītāju,- ar kravu. Ja ir paredzētas vairākas slodzes sadales iespējas, jāņem vērā tā, kurā priekšējā ass ir visnoslogotākā.Attiecībā uz h izmanto ražotāja norādītās vērtības.3.1.4.2. Puspiekabju vilcēji.3.1.4.2.1. Vilcēji bez kravas. Līknes jāattēlo transportlīdzekļa pašsvaram darba kārtībā ar vadītāju un h jāizmanto ražotāja norādītās vērtības.3.1.4.2.2. Vilcēji ar kravu. Vilcēja puspiekabes dinamisko slodzi attēlo ar statisko svaru Ps, ko piemēro puspiekabes sakabes tapai un kas ir vienāds ar –P= Pso1 + 0·45 z,kur Pso ir starpība starp vilcēja maksimālo svaru ar kravu un tā pašsvaru.Attiecībā uz h izmanto šādu vērtību:h =hP+ hPsPkur- ho ir 3.1.4.2.1. punktā norādītā vērtība,- hs ir tās sakabes plaknes augstums, uz kuras balstās puspiekabe,- Po ir vilcēja pašsvars,- P = Po + Ps.3.2. Vairākasu transportlīdzekļiPrasības 3.1. punktā piemēro vairākasu transportlīdzekļiem. Prasības jāuzskata par izpildītām, ja bremzēšanas koeficientam esot 0,15 – 0,30 nepieciešamā priekšējās ass saķere ir lielāka par to, kāda nepieciešama vismaz vienai no pakaļējām asīm.4. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ PUSPIEKABĒM4.1. Šādas prasības piemēro tikai puspiekabēm, uz kurām ir uzstādītas pneimatiskās bremzes.4.2. Uz šīm puspiekabēm uzstādītās bremžu sistēmas ir tādas, ka puspiekabju ašu bremzēšanas koeficientu attēlojošā līkne pret spiedienu bremžu vadā, ko mēra puspiekabes sakabes tapā, ietilpst pievienotās diagrammas iesvītrotajā daļā.4.3. Šī prasība attiecas uz visiem pieļaujamajiem puspiekabes ašu slodzes apstākļiem.5. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ PIEKABĒM5.1. Šādas prasības piemēro tikai piekabēm, uz kurām ir uzstādītas pneimatiskās bremzes. Tās neattiecas uz vienass piekabēm vai divasu piekabēm, ja attālums starp asīm ir mazāks par 2 metriem.5.2. Divasu piekabēm piemēro prasības, kas izklāstītas 3.1 punktā, kuras neizslēdz 5.1. punktā ietvertajās prasības.5.3. Uz vairākasu piekabēm attiecas 3.2. punktā ietvertās prasības.6. NOSACĪJUMI, KAS JĀIZPILDA BREMZĒŠANAS SPĒKU SADALES SISTĒMAS ATTEICES GADĪJUMĀJa šā papildinājuma prasības izpilda, izmantojot īpašu ierīci (piem., tādu, ko mehāniski kontrolē ar transportlīdzekļa suspensiju), šīs ierīces vai tās vadības bloka atteices gadījumā ir iespējams apstādināt transportlīdzekli atbilstīgi nosacījumiem, kas paredzēti bremzēšanai ārkārtējā situācijā.7. MARĶĒJUMI7.1. Tādi transportlīdzekļi, izņemot M1 kategorijas transportlīdzekļus, kas izpilda minētā papildinājuma nosacījumus, izmantojot ierīci, kuru mehāniski kontrolē ar transportlīdzekļa suspensiju, jāmarķē, lai parādītu ierīces lietderīgo kustību starp pozīcijām, kas attiecīgi atbilst transportlīdzekļa pašsvaram un stāvoklī ar kravu.7.2. Ja šā papildinājuma nosacījumus izpilda, izmantojot ierīci, ko iedarbina ar saspiestu gaisu, transportlīdzeklis jāmarķē, norādot spiediena vērtības pie ierīces atveres visā bremzēšanas laikā, transportlīdzeklim bremzējot gan pašsvara stāvoklī, gan stāvoklī ar kravu.7.3. Šā papildinājuma 7.1. un 7.2. punktā minētos marķējumus piestiprina redzamā vietā neizdzēšamā veidā.8. TRANSPORTLĪDZEKĻU PĀRBAUDETransportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājuma testēšanas laikā tehniskās apskates iestāde pārbauda atbilstību šajā papildinājumā ietvertajām prasībām un veic jebkādas turpmākas pārbaudes, ko uzskata par nepieciešamām šādam nolūkam. Ziņojumu par papildu pārbaudēm pievieno EEK tipa apstiprinājuma apliecībai.Diagramma (Skat. papildinājuma 4.2. punktu)+++++ TIFF +++++[1] Attiecībā uz puspiekabēm z ir bremzēšanas spēks dalīts ar statisko svaru uz piekabes ass (–īm).[2] Prasība 3.1.1. punktā nav jātulko kā prasība par efektivitātes līmeni, kas ir augstāks par II pielikumā paredzēto.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2010/89/ES ( 2010. gada 6. novembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu kvinmeraku kā darbīgo vielu, un groza Lēmumu 2008/934/EK Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               7.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 320/3

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/89/ES
   (2010. gada 6. novembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu kvinmeraku kā darbīgo vielu, un groza Lēmumu 2008/934/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000 (2) un Nr. 1490/2002 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Kvinmeraks ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1490/2002 11.e pantu pieteikuma iesniedzējs atsauca savu atbalstu šīs darbīgās vielas iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā divu mēnešu laikā no novērtējuma ziņojuma projekta saņemšanas. Līdz ar to Komisijas 2008. gada 5. decembra Lēmums 2008/934/EK par dažu darbīgo vielu neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētās vielas (4), tika pieņemts attiecībā uz kvinmeraka neiekļaušanu.

               (3)

               Sākotnējais ziņotājs (turpmāk “pieteikuma iesniedzējs”) saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu iesniedza jaunu pieteikumu, kurā pieprasīja piemērot paātrināto procedūru, kas paredzēta Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā (5).

               (4)

               Pieteikumu iesniedza Apvienotajai Karalistei, kura ar Regulu (EK) Nr. 451/2000 bija izraudzīta par ziņotāju dalībvalsti. Tika ievērots paātrinātās procedūras termiņš. Darbīgās vielas specifikācija un atļautie izmantošanas veidi ir tādi paši, kā tie, uz kuriem attiecas Lēmums 2008/934/EK. Minētais pieteikums atbilst arī visām pārējām Regulas (EK) Nr. 33/2008 15. pantā minētajām pamatprasībām un procedūras prasībām.

               (5)

               Apvienotā Karaliste izvērtēja pieteikuma iesniedzēja iesniegtos papildu datus un sagatavoja papildu ziņojumu. Tā 2009. gada 18. jūnijā minēto ziņojumu nosūtīja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk “iestāde”) un Komisijai. Iestāde papildu ziņojumu darīja zināmu pārējām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam, lai varētu izteikt piezīmes, un saņemtās piezīmes nosūtīja Komisijai. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 33/2008 20. panta 1. punktu un pēc Komisijas pieprasījuma iestāde 2010. gada 26. februārī Komisijai iesniedza savu secinājumu par kvinmeraku (6). Dalībvalstis un Komisija izskatīja novērtējuma ziņojuma projektu, papildu ziņojumu un iestādes secinājumu Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2010. gada 28. oktobrī tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par kvinmeraku.

               (6)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēja, ka var uzskatīt, ka kvinmeraku saturoši augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut kvinmeraku I pielikumā, lai nodrošinātu, ka atļaujas par augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo darbīgo vielu, visās dalībvalstīs var piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (7)

               Neskarot minēto secinājumu, ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Tādēļ ir lietderīgi pieprasīt, lai pieteikuma iesniedzējs iesniegtu papildu informāciju, lai apstiprinātu riska novērtējuma rezultātus, pamatojoties uz jaunākajām zinātnes atziņām attiecībā uz iespējamību, ka augu metabolisms var izraisīt hinolīna gredzena atvēršanos, atliekām rotācijas kultūrās un risku ilgtermiņā attiecībā uz sliekām, kas saistīts ar metabolītu BH 518-5.

               (8)

               Pirms darbīgo vielu iekļauj I pielikumā, jāparedz pietiekams laikposms, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties šīs iekļaušanas radīto jauno prasību izpildei.

               (9)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, ko rada darbīgās vielas iekļaušana I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur kvinmeraku, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. panta prasībām un attiecīgajiem I pielikuma nosacījumiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc spēkā esošās atļaujas. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu atbilstīgi Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem.

               (10)

               Pieredze rādīja, ka, iekļaujot Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā darbīgās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulu (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (7), var rasties grūtības, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju tiesības attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām grūtībām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, galvenokārt pienākums pārbaudīt, vai atļaujas turētājam ir piekļuve dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr šāds precizējums, salīdzinot ar līdz šim pieņemtajām direktīvām par grozījumiem I pielikumā, neparedz dalībvalstīm vai atļauju turētājiem jaunus pienākumus.

               (11)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EEK.

               (12)

               Komisijas 2008. gada 5. decembra Lēmumā 2008/934/EK par dažu darbīgo vielu neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētās vielas, ir paredzēts, ka kvinmeraku neiekļauj minētajā pielikumā un līdz 2011. gada 31. decembrim atsauc tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuros ir minētā viela. Minētā lēmuma pielikumā ir nepieciešams svītrot rindu attiecībā uz kvinmeraku.

               (13)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Lēmumu 2008/934/EK.

               (14)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Lēmuma 2008/934/EK pielikumā svītro rindu attiecībā uz kvinmeraku.
   3. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 31. oktobrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 1. novembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK līdz 2011. gada 1. novembrim vajadzības gadījumā groza vai atsauc pašreizējās tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuru sastāvā ir kvinmeraks kā darbīgā viela.
   Līdz minētajam datumam tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz kvinmeraku, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, attiecībā uz katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur kvinmeraku kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā vēlākais līdz 2011. gada 30. aprīlim, dalībvalstis atkārtoti novērtē līdzekli saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma kvinmeraka ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis joprojām atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir noteikts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur kvinmeraku kā vienīgo darbīgo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais līdz 2015. gada 30. aprīlim, vai

               b)

               ja līdzeklis satur kvinmeraku kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais līdz 2015. gada 30. aprīlim vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. maijā.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 6. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp.

      (3)  OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp.

      (4)  OV L 333, 11.12.2008., 11. lpp.

      (5)  OV L 15, 18.1.2008., 5. lpp.

      (6)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, Secinājums par darbīgās vielas kvinmeraka pesticīda riska profesionālu pārskatīšanu. EFSA Journal 2009; 8(3):1523. [68. lpp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1523. Pieejams tiešsaistē: www.efsa.europa.eu

      (7)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu.

                     Numurs

                     Parastais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “316

                     Kvinmeraks

                        CAS Nr.: 90717-03-6

                        CIPAC Nr. 563

                        7-chloro-3-methylquinoline-8-carboxylic acid

                     ≥ 980 g/kg

                     2010. gada 1. maija

                     2021. gada 30. aprīlis

                     A.   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B.   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas 2010. gada 28. oktobrī pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par kvinmeraku un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstis īpašu uzmanību pievērš:

                                 —

                                 gruntsūdens aizsardzībai gadījumos, kad darbīgo vielu lieto apgabalos ar piesārņojumjutīgiem augsnes un/vai klimatiskajiem apstākļiem;

                                 —

                                 uztura ietekmei uz patērētājiem, ko rada kvinmeraka (un tā metabolītu) atliekas secīgajās rotācijas kultūrās;

                                 —

                                 riskam attiecībā uz ūdens organismiem un riskam ilgtermiņā attiecībā uz sliekām.

                           Lietošanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver riska mazināšanas pasākumus.
                     Attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt informāciju attiecībā uz:

                                 —

                                 iespējamību, ka augu metabolisms var izraisīt hinolīna gredzena atvēršanos;

                                 —

                                 atliekām rotācijas kultūrās un risku ilgtermiņā attiecībā uz sliekām, kas saistīts ar metabolītu BH 518-5.

                           Dalībvalstis nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs šādus apstiprinošus datus iesniedz Komisijai līdz 2013. gada 30. aprīlim.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Direktīva 2010/25/ES ( 2010. gada 18. marts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu penoksulamu, prokvinazidu un spirodiklofēnu kā darbīgās vielas (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               19.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 69/11

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/25/ES
   (2010. gada 18. marts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu penoksulamu, prokvinazidu un spirodiklofēnu kā darbīgās vielas
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Itālija 2002. gada 29. novembrī saņēma pieteikumu no Dow AgroScience par darbīgās vielas penoksulama iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2004/131/EK (2) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., principā to var uzskatīt par atbilstīgu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām par datiem un informāciju.

               (2)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Apvienotā Karaliste 2004. gada 9. janvārī saņēma pieteikumu no DuPont Ltd par darbīgās vielas prokvinazida iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2004/686/EK (3) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., principā to var uzskatīt par atbilstīgu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām par datiem un informāciju.

               (3)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Nīderlande 2001. gada 23. augustā saņēma pieteikumu no Bayer CropScience par darbīgās vielas spirodiklofēna iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2002/593/EK (4) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., principā to var uzskatīt par atbilstīgu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām par datiem un informāciju.

               (4)

               Minēto darbīgo vielu iedarbība uz cilvēku veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem attiecībā uz pieteikuma iesniedzēja paredzētajiem izmantošanas veidiem. Izraudzītā ziņotāja dalībvalsts iesniedza novērtējuma ziņojuma projektu 2005. gada 10. februārī par penoksulamu, 2006. gada 14. martā par prokvinazidu un 2004. gada 21. aprīlī par spirodiklofēnu.

               (5)

               Dalībvalstis un EFSA vērtēšanas darba grupā veica ziņojumu salīdzinošu pārskatīšanu un iesniedza Komisijai EFSA zinātnisko ziņojumu par penoksulamu (2009. gada 31. augustā) (5), prokvinazidu (2009. gada 13. oktobrī) (6) un par spirodiklofēnu (2009. gada 27. jūlijā) (7). Dalībvalstis un Komisija Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā izskatīja šos ziņojumus un novērtējuma ziņojuma projektus, un tos pabeidza 2010. gada 22. janvārī kā Komisijas pārskata ziņojumus par penoksulamu, prokvinazidu un spirodiklofēnu.

               (6)

               No dažādajām veiktajām pārbaudēm izriet, ka augu aizsardzības līdzekļus, kas satur attiecīgās darbīgās vielas, var uzskatīt par tādiem, kas kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā noteiktajām prasībām, jo īpaši saistībā ar pārbaudītajiem lietošanas veidiem, kas sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut penoksulamu, prokvinazidu un spirodiklofēnu minētās direktīvas I pielikumā, lai atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šīs darbīgās vielas, visās dalībvalstīs varētu piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (7)

               Neskarot šo secinājumu, ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Attiecīgi uz penoksulamu ir lietderīgi prasīt, lai pieteikuma iesniedzējs iesniegtu papildu informāciju par risku augstākajiem ūdensaugiem ārpus lietošanas zonas.

               (8)

               Neierobežojot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no darbīgās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo pagaidu atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur penoksulamu, prokvinazidu vai spirodiklofēnu, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvā 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. pantā paredzētajām prasībām un I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm pašreizējās pagaidu atļaujas jāpārveido par pastāvīgām atļaujām, tās jāgroza vai jāatsauc saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai saskaņā ar vienotajiem principiem, kas izklāstīti Direktīvā 91/414/EEK, iesniegtu un novērtētu visu III pielikumā norādīto dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto izmantošanas veidu.

               (9)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EKK.

               (10)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 31. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 1. februāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2011. gada 31. janvārim saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur penoksulamu, prokvinazidu vai spirodiklofēnu kā darbīgo vielu. Līdz minētajai dienai tās jo īpaši pārliecinās, vai ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz penoksulamu, prokvinazidu un spirodiklofēnu, izņemot nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un vai atļaujas turētāja rīcībā ir dokumentācija, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta 2. punkta nosacījumiem, vai arī šāda dokumentācija ir pieejama.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur penoksulamu, prokvinazidu vai spirodiklofēnu kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā vēlākais līdz 2010. gada 31. jūlijam, dalībvalstis atkārtoti novērtē saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma penoksulama, prokvinazida vai spirodiklofēna ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto vērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja penoksulams, prokvinazids vai spirodiklofēns ir vienīgā darbīgā viela augu aizsardzības līdzekļa sastāvā, vajadzības gadījumā vēlākais līdz 2012. gada 31. janvārim atļauju groza vai atsauc; vai

               b)

               ja līdzeklis satur penoksulamu, prokvinazidu vai spirodiklofēnu kā vienu no vairākām aktīvajām vielām, vajadzības gadījumā atļauju groza vai atsauc vēlākais līdz 2012. gada 31. janvārim vai līdz dienai, kas paredzēta šādai grozīšanai vai atsaukšanai attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām attiecīgo vielu vai vielas iekļāva Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no dienām.

         4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2010. gada 1. augustā.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 18. martā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 37, 10.2.2004., 34. lpp.

      (3)  OV L 313, 12.10.2004., 21. lpp.

      (4)  OV L 192, 11.7.2002., 60. lpp.

      (5)  EFSA
      zinātniskais ziņojums (2009) 343, 1.–90. lpp., Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance penoxsulam (pabeigts 2009. gada 31. augustā).

      (6)  EFSA
      zinātniskais ziņojums (2009) 7(10):1350, 1.–135. lpp., Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance proquinazid (pabeigts 2009. gada 13. oktobrī).

      (7)  EFSA
      zinātniskais ziņojums (2009) 339, 1.–86. lpp., Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance spirodiclofen (pabeigts 2009. gada 27. jūlijā).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās iekļauj šādas rindas:

                     Nr.

                     Parastais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “306

                     Penoksulams

                        CAS Nr. 219714-96-2

                        CIPAC Nr. 758

                        3-(2,2-difluoretoksi)-N-(5,8-dimetoksi[1,2,4]triazol[1,5-c]piramidīn-2-il)-α,α,α-trifluortoluol-2-sulfamīds

                     > 980 g/kg
                     Piemaisījums
                     Bis-CHYMP
                     2-hlor-4-[2-(2-hlor-5-metoksi-4-pirimidinil)hidrazīn]-5-metoksipirimidīns tehniskajā materiālā nedrīkst pārsniegt 0,1 g/kg.

                     2010. gada 1. augusts

                     2020. gada 31. jūlijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par penoksulamu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2010. gada 22. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš šādiem aspektiem:

                                 —

                                 ūdens organismu aizsardzībai,

                                 —

                                 uztura ietekmei uz patērētājiem, ko rada metabolīta BSCTA atliekas secīgajos maiņas kultūraugos,

                                 —

                                 gruntsūdens aizsardzībai gadījumos, kad darbīgo vielu lieto apgabalos ar piesārņojumjutīgiem augsnes un/vai klimatiskajiem apstākļiem.

                           Atļaujas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver riska mazināšanas pasākumus.
                     Iesaistītās dalībvalstis nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs Komisijai iesniedz papildu informāciju, lai novērstu risku augstākajiem ūdensaugiem ārpus lietošanas zonas. Dalībvalstis nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs iesniedz šādu informāciju Komisijai līdz 2012. gada 31. jūlijam.
                     Ziņotāja dalībvalsts saskaņā ar 13. panta 5. punktu informē Komisiju par rūpnieciski ražotā tehniskā materiāla specifikāciju.

                     307

                     Prokvinazids

                        CAS Nr. 189278-12-4

                        CIPAC Nr. 764

                        6-jod-2-propoksi-3-propilhinazolīn-4(3H)-ons

                     ≥ 950 g/kg

                     2010. gada 1. augusts

                     2020. gada 31. jūlijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par prokvinazidu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2010. gada 22. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš šādiem aspektiem:

                                 —

                                 lietošanai vīnogām – ilgtermiņa riskam putniem, kas barojas ar sliekām,

                                 —

                                 riskam ūdens organismiem,

                                 —

                                 uztura ietekmei uz patērētājiem, ko rada prokvinazida atliekas dzīvnieku izcelsmes produktos un secīgajos maiņas kultūraugos,

                                 —

                                 operatora drošībai.

                           Atļaujas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver riska mazināšanas pasākumus.
                     Ziņotāja dalībvalsts saskaņā ar 13. panta 5. punktu informē Komisiju par rūpnieciski ražotā tehniskā materiāla specifikāciju.

                     308

                     Spirodiklofēns

                        CAS Nr. 148477-71-8

                        CIPAC Nr. 737

                        3-(2,4-dihlorfenil)-2-okso-1-oksaspiro[4.5]dec-3-ēn-4-il 2,2-dimetilbutirāts

                     ≥ 965 g/kg
                     Šādi piemaisījumi tehniskajā materiālā nedrīkst pārsniegt noteiktu daudzumu:
                     3-(2,4-dihlorfenil)-4-hidroksi-1-oksaspiro[4.5]dec-3-ēn-2-on (BAJ-2740 enols): ≤ 6 g/kg
                     N,N-dimetilacetamīds: ≤ 4 g/kg

                     2010. gada 1. augusts

                     2020. gada 31. jūlijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā akaricīdu vai insekticīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par spirodiklofēnu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2010. gada 22. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš šādiem aspektiem:

                                 —

                                 ilgtermiņa riskam ūdens organismiem,

                                 —

                                 operatora drošībai,

                                 —

                                 riskam bišu periem.

                           Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver riska mazināšanas pasākumus.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgo vielu identitāti un to specifikācija ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Padomes direktīva (1985. gada 7. marts) par gaisa kvalitātes normām attiecībā uz slāpekļa dioksīdu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0203

Oficiālais Vēstnesis L 087 , 27/03/1985 Lpp. 0001 - 0007 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 5 Lpp. 0133  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 5 Lpp. 0133  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0213  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0213

		Padomes Direktīva(1985. gada 7. marts)par gaisa kvalitātes normām attiecībā uz slāpekļa dioksīdu(85/203/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Eiropas Kopienu 1973. [4], 1977. [5] un 1982. [6] gada rīcības programmā attiecībā uz vidi paredzēts, ka prioritāte jāpiešķir pasākumiem pret slāpekļa dioksīdu, ņemot vērā tā kaitīgumu un pašreizējo zināšanu līmeni par tā ietekmi uz cilvēka veselību un vidi;tā kā nav pieejama pietiekama zinātniskā un tehniskā informācija, lai Padome varētu noteikt konkrētus standartus videi vispār un tā kā robežvērtību pieņemšana cilvēka veselības aizsardzībai dos ieguldījumu arī vides aizsardzībā;tā kā neatbilstība starp noteikumiem, ko attiecībā uz slāpekļa dioksīdu gaisā jau piemēro vai pašlaik sagatavo dažādās dalībvalstīs, var radīt nevienādus konkurences apstākļus un tādējādi tieši ietekmēt kopējā tirgus darbību; tā kā tādēļ šajā jomā ir jāveic Līguma 100. pantā noteiktā tiesību aktu tuvināšana;tā kā viens no Kopienas pamatuzdevumiem ir sekmēt visā Kopienā saimnieciskās darbības saskaņotu attīstību un nepārtrauktu un līdzsvarotu izaugsmi, kas nav iedomājama bez cīņas pret piesārņojumu un traucēkļiem vai bez dzīves kvalitātes uzlabošanas un vides aizsardzības; tā kā ir jāpamatojas uz Līguma 235. pantu, jo Līgumā nav paredzētas vajadzīgās pilnvaras;tā kā, lai jo īpaši aizsargātu cilvēka veselību un vidi, ir jānosaka slāpekļa dioksīda robežvērtība, ko norādītos laika posmos dalībvalstu teritorijā nedrīkst pārsniegt, un tā kā šai vērtībai ir jāpamatojas uz tā darba rezultātiem, kas veikts Pasaules Veselības Organizācijai, jo īpaši attiecībā uz tām devas sakarībām ar iedarbību, kas noskaidrotas attiecībā uz šo piesārņotāju;tā kā dažās zonās var nebūt iespējams panākt atbilstību robežvērtībai, kaut arī ir veikti noteikti pasākumi; tā kā dalībvalstis var izmantot pagaidu izņēmumus ar nosacījumu, ka tās nosūta Komisijai plānus, kā pakāpeniski uzlabot gaisa kvalitāti šajās zonās;tā kā ir sagaidāms, ka Padome drīz pieņems jaunu tiesību aktu, kas ļaus dalībvalstīmnoteiktmehānisko transportlīdzekļu izplūdesgāzu ievērojami mazākas robežvērtības;tā kā pasākumiem, ko veic saskaņā ar šo direktīvu, ir jābūt ekonomiski īstenojamiem un saderīgiem ar līdzsvarotu attīstību;tā kā slāpekļa dioksīds ir arī prekursors, veidojoties fotoķīmiskajiem oksidētājiem, kas var būt kaitīgi cilvēkiem un videi, un tā kā to veidošanos var samazināt profilaktiska darbība;tā kā ir jāizveido mērīšanas stacijas, lai uzraudzītu atbilstību slāpekļa dioksīda robežvērtībai, un tā kā ir vēlams, lai šīs stacijas mērītu arī slāpekļa monoksīdu, kas ir slāpekļa dioksīda veidošanās starpposms;tā kā, ņemot vērā dažādu analīzes metožu pastāvēšanu dalībvalstīs, ir jāatļauj ar dažiem nosacījumiem izmantot analīzes metodes, kas nav šajā direktīvā noteiktā standartmetode;tā kā papildus robežvērtībai ir jāparedz orientējošas vērtības, lai uzlabotu cilvēka veselības aizsardzību un dotu ieguldījumu vides ilglaicīgā aizsardzībā;tā kā šajā direktīvā minētajā analīzes standartmetodē var būt vēlamas turpmākas izmaiņas, ņemot vērā tehnikas un zinātnes attīstību šajā jomā; tā kā, lai atvieglotu šajā nolūkā vajadzīgā darba īstenošanu, ir jānosaka procedūra, kā Komitejā pielāgošanai zinātnes un tehnikas sasniegumiem izveidot ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šīs direktīvas mērķis ir:- noteikt robežvērtību (I pielikums) slāpekļa dioksīdam atmosfērā, īpaši lai palīdzētu aizsargāt cilvēkus pret vidē esošā slāpekļa dioksīda ietekmi,- noteikt orientējošas vērtības (II pielikums) slāpekļa dioksīdam atmosfērā, lai uzlabotu cilvēka veselības aizsardzību un dotu ieguldījumu vides ilglaicīgā aizsardzībā.2. Šī direktīva neattiecas uz iedarbību darbā vai iekštelpās.2. pantsŠajā direktīvā:- "robežvērtība" ir slāpekļa dioksīda koncentrācija, kas definēta I pielikuma tabulā un ko visā dalībvalstu teritorijā nedrīkst pārsniegt norādītajos laika posmos saskaņā ar turpmākajos pantos paredzētajiem nosacījumiem,- "orientējošas vērtības" ir slāpekļa dioksīda koncentrācijas, kas norādītas II pielikumā konkrētam laika posmam un kas paredzētas jo īpaši kā atskaites punkti īpašu režīmu izveidošanai dalībvalstu noteiktajās zonās.3. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka no 1987. gada 1. jūlija slāpekļa dioksīda koncentrācija atmosfērā, kas mērīta saskaņā ar III pielikumu, nav lielāka par I pielikumā norādīto robežvērtību.2. Tomēr, ja īpašos apstākļos slāpekļa dioksīda koncentrācijas atmosfērā dažās zonās, neraugoties uz veiktajiem pasākumiem, pēc 1987. gada 1. jūlija, iespējams, pārsniegs I pielikumā norādīto robežvērtību, attiecīgā dalībvalsts līdz 1987. gada 1. jūlijam par to informē Komisiju.Tā, cik vien iespējams drīz, nosūta Komisijai plānus par pakāpenisku gaisa kvalitātes uzlabošanu minētajās zonās. Šajos plānos, kas sagatavoti, pamatojoties uz attiecīgo informāciju par šā piesārņojuma veidu, izcelsmi un attīstību, apraksta jo īpaši attiecīgo dalībvalstu veiktos vai veicamos pasākumus un ieviestās vai ieviešamās procedūras. Šiem pasākumiem un procedūrām jābūt vērstām uz slāpekļa dioksīda koncentrāciju samazināšanu atmosfērā šajās zonās līdz vērtībām, kas nepārsniedz I pielikumā norādītos robežvērtību, cik vien iespējams drīz un ne vēlāk kā līdz 1994. gada 1. janvārim.4. pants1. Zonās, kurās attiecīgā dalībvalsts uzskata par vajadzīgu ierobežot vai novērst paredzamo piesārņojuma ar slāpekļa dioksīdu palielināšanos jo īpaši pilsētu vai rūpniecības attīstības dēļ, tā var noteikt vērtības, kas ir mazākas par I pielikumā norādīto robežvērtību.2. Zonās, kurās attiecīgā dalībvalsts uzskata par vajadzīgu noteikt īpašu vides aizsardzību, tā var noteikt vērtības, kas vispār ir mazākas par II pielikumā norādītajām orientējošām vērtībām.5. pantsDalībvalstis jebkurā laikā var noteikt vērtības, kas ir daudz stingrākas par šajā direktīvā noteiktajām vērtībām.6. pantsDalībvalstis izveido mērīšanas stacijas, lai sagādātu šīs direktīvas piemērošanai vajadzīgos datus saskaņā ar III pielikuma specifikācijām, jo īpaši zonās, kur robežvērtību pārsniedz vai, iespējams, pārsniegs, un zonās, kas minētas 4. pantā.Šādās stacijās var mērīt arī slāpekļa monoksīda koncentrācijas.7. pants1. No 1987. gada 1. jūlija un ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc ikgadējā pārskata perioda beigām (31. decembris) dalībvalstis informē Komisiju par gadījumiem, kad I pielikumā noteiktā robežvērtība ir pārsniegta, un par reģistrētajām koncentrācijām.2. Dalībvalstis vēlākais gadu pēc ikgadējā pārskata perioda beigām arī paziņo Komisijai par šādu gadījumu iemesliem un par pasākumiem, kas ir veikti, lai tos risinātu.3. Turklāt dalībvalstis pēc Komisijas pieprasījuma to informē par:- koncentrācijām, kas tajās ir izmērītas,- robežvērtībām, termiņiem un grafikiem, ko tās noteikušas,- visiem attiecīgiem pasākumiem, ko tās veikušas,attiecībā uz 4. panta 1. un 2. punktā minētajām zonām.Šī informācija ir jādara pieejama arī sabiedrībai.8. pantsKomisija par šīs direktīvas piemērošanu regulāri publicē kopsavilkuma ziņojumu.9. pantsPasākumi, ko veic saskaņā ar šo direktīvu, nedrīkst izraisīt ievērojamu gaisa kvalitātes pasliktināšanos ārpuspilsētu zonās, kurās piesārņojums ar slāpekļa dioksīdu šīs direktīvas īstenošanas laikā ir neliels attiecībā pret I pielikumā noteikto robežvērtību.10. pantsPiemērojot šo direktīvu dalībvalstis izmanto:- analīzes standartmetodi, kas minēta IV pielikumā,- vai kādu citu analīzes metodi, par ko Komisijai ir parādīts, ka tā ir līdzvērtīga standartmetodei.11. pants1. Ja dalībvalsts reģionā, kas ir tuvu robežai ar vienu vai vairākām citām dalībvalstīm, vēlas noteikt slāpekļa dioksīda koncentrāciju vērtības atmosfērā saskaņā ar 4. panta 1. un 2. punktu, tai iepriekš jāapspriežas ar attiecīgajām dalībvalstīm. Par to informē Komisiju, un tā var apmeklēt šādas apspriedes.2. Ja I pielikumā norādītā robežvērtība vai 4. panta 1. un 2. punktā minētās vērtības — ar noteikumu, ka pēdējās minētās vērtības ir izskatītas apspriedēs saskaņā ar 1. punktu — ir pārsniegtas vai, iespējams, būs pārsniegtas ievērojama piesārņojuma dēļ, kura izcelsme ir vai varētu būt citā dalībvalstī, attiecīgās dalībvalstis apspriežas, lai stāvokli labotu. Par to informē Komisiju, un tā var apmeklēt šādas apspriedes.12. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai IV pielikuma specifikācijas pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar 14. pantā aprakstīto procedūru. Šajos grozījumos nevar tieši vai netieši mainīt I pielikumā noteikto robežvērtību.13. pants1. Direktīvas 12. panta mērķiem izveido Komiteju šīs direktīvas pielāgošanai zinātnes un tehnikas attīstībai, še turpmāk "Komiteja", kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem un kuras priekšsēdētājsir Komisijas pārstāvis.2. Komiteja pieņem savu reglamentu.14. pants1. Ja jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, jautājumus Komitejai nodod tās priekšsēdētājs vai nu pēc savas iniciatīvas, vai pēc dalībvalstu pārstāvju lūguma.2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko noteicis priekšsēdētājs, ņemot vērā jautājuma steidzamību. Lēmumus pieņem ar 45 balsu vairākumu, un dalībvalstu balsis vērtē, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisija pieņem ierosinātos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu.Ja ierosinātie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav nosūtīts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja trīs mēnešos pēc priekšlikuma iesniegšanas Padomei tā nepieņem lēmumu, ierosinātos pasākumus pieņem Komisija.15. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 1987. gada 1. janvārim, un dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.16. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 7. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Biondi[1] OV C 258, 27.9.1983., 3. lpp.[2] OV C 337, 17.12.1984., 434. lpp.[3] OV C 206, 6.8.1984., 1. lpp.[4] OV C 112, 20.12.1973., 1. lpp.[5] OV C 139, 13.6.1977., 1. lpp.[6] OV C 46, 17.2.1983., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSSLĀPEKĻA DIOKSĪDA ROBEŽVĒRTĪBA(Robežvērtību izsaka μg/m3. Tilpums ir jāstandartizē tādos apstākļos, kuros ir šāda temperatūra un spiediens: 293o K un 101,3 kPa)Pārskata periods | Slāpekļa dioksīda robežvērtība |Gads | 200 |98. procentile, kura aprēķināta no tām vidējām vērtībām stundā vai par stundu īsākā laika posmā, kas reģistrētas visa gada laikā |--------------------------------------------------II PIELIKUMSSLĀPEKĻA DIOKSĪDA ORIENTĒJOŠAS VĒRTĪBAS(Orientējošu vērtību izsaka μg/m3. Tilpums ir jāstandartizē tādos apstākļos, kuros ir šāda temperatūra un spiediens: 293o K un 101,3 kPa)Pārskata periods | Slāpekļa dioksīda orientējošas vērtības |Gads | 50 |50. procentile, kura aprēķināta no tām vidējām vērtībām stundā vai par stundu īsākā laika posmā, kas reģistrētas visa gada laikā |135 |98. procentile, kura aprēķināta no tām vidējām vērtībām stundā vai par stundu īsākā laika posmā, kas reģistrētas visa gada laikā |Aprēķinot šīs procentiles, jāizmanto I pielikuma zemsvītras piezīmē 2 dotā formula, ja 50. procentilei q vērtība ir 0,50 un 98. procentilei — 0,98.--------------------------------------------------III PIELIKUMSSLĀPEKĻA DIOKSĪDA KONCENTRĀCIJAS MONITORINGS1. NO2 koncentrācijas vidē mērīšanas nolūks ir cik vien iespējams precīzi novērtēt atsevišķo risku tikt pakļautam iedarbībai, kas pārsniedz robežvērtību; mērīšanas vietas dalībvalstīm attiecīgi ir jāizvēlas, ja vien iespējams, vietās, kur šis risks, iespējams, ir vislielākais.Ir jāņem vērā divi atsevišķi gadījumi:1.1. zonas, ko galvenokārt ietekmē mehānisko transportlīdzekļu radītais piesārņojums un kas tādēļ ir ierobežotas tuvu ceļiem, pa kuriem ir blīva satiksme;1.2. plašākas zonas, kurās izplūdes no stacionāriem avotiem arī veido nozīmīgu piesārņojuma daļu.2. Ja ir 1.1. punktā minētais gadījums, mērīšanas vietas jāizvēlas tā, lai:- iekļautu piemērus no galvenajiem zonu veidiem, ko galvenokārt ietekmē mehānisko transportlīdzekļu radītais piesārņojums, jo īpaši no "aizām līdzīgām" ielām, kurās ir blīva satiksme, un no lielākajiem krustojumiem,- tās būtu, cik vien iespējams, tādas vietas, kurās NO2 koncentrācijas, kā norādīts 1. punktā, iespējams, ir lielākās.3. Staciju skaitam, kuras jāizveido 1.2. punktā definētajās zonās, ir jāatspoguļo:- piesārņotās zonas platība,- piesārņojuma nevienādais sadalījums telpā.Vietas jāizvēlas arī "aizām līdzīgās" ielās, kurās ir blīva satiksme, un lielos krustojumus, kas definēti 2. punktā, ja pastāv risks, ka robežvērtību var pārsniegt stacionāru degšanas avotu radīta ievērojama piesārņojuma dēļ.4. Instrumentu galīgie nolasījumi ir jāizdara tā, lai saskaņā ar I pielikuma noteikumiem varētu aprēķināt stundas vidējo vērtību vai vidējo vērtību laikā, kas ir mazāks par stundu. Lai nodrošinātu iespējamu pārbaužu izdarīšanu, dati jāglabā:- ja robežvērtība nav pārsniegta — līdz Komisija ir sagatavojusi nākamo periodisko ziņojumu, kā paredzēts 8. pantā,- ja robežvērtība ir pārsniegta — līdz ir veikti 3. pantā paredzētie pasākumi.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSANALĪZES STANDARTMETODE, KAS JĀIZMANTO ŠĪS DIREKTĪVAS MĒRĶIEMAnalīzes standartmetode, ko izmanto, lai noteiktu slāpekļa oksīdus, ir hemiluminiscences metode, kas aprakstīta ISO standartā DIS 7996.Šīm metodēm ISO publicētās valodu versijas un citas versijas, ko Komisija apstiprinājusi kā šīm metodēm atbilstošas, uzskata par autentiskām.Izmantojot mērīšanas metodes, ir jāņem vērā šādi apsvērumi:1. Paraugu ņemšanas galviņai jābūt vismaz 0,5 m atstatumā no ēkām, lai izvairītos no ekranēšanas ietekmes;2. Paraugu ņemšanas līnijai (caurulēm un savienojumiem) jābūt no inerta materiāla (piemēram, stikla, PTFE, nerūsējošā tērauda), kas nemaina NO2 koncentrāciju;3. Paraugu ņemšanas līnijai starp paraugu ņemšanas galviņu un instrumentu jābūt cik vien iespējams īsai. Laiks, kurā parauga gāzes tilpums iziet cauri paraugu ņemšanas līnijai, nedrīkst pārsniegt 10 sekundes;4. Paraugu ņemšanas galviņas ieejai jābūt aizsargātai pret lietu un kukaiņiem. Ja izmanto priekšējo filtru, tas ir jāizraugās un jākopj (regulāra tīrīšana) tā, lai līdz minimumam samazinātu tā ietekmi uz NO2 koncentrāciju;5. Paraugu ņemšanas līnijā nedrīkst pieļaut kondensāciju;6. Paraugu ņemšanas līnija regulāri jātīra, ņemot vērā vietējos apstākļus;7. Paraugu ņemšanu nedrīkst ietekmēt gāzes izplūdes no instrumenta vai izplūdes no kalibrēšanas sistēmas;8. Paraugu ņemšanu pie paraugu ņemšanas galviņas nedrīkst ietekmēt tai blakusesošās ierīces (gaisa kondicionētāji vai datu pārraides iekārtas);9. Ir jāveic visi vajadzīgie piesardzības pasākumi, lai temperatūras svārstības neradītu pārāk lielas mērīšanas procentuālās kļūdas;10. Instrumenti ir regulāri jākalibrē;11. Paraugu ņemšanas līnijai jābūt hermētiskai, un regulāri jāpārbauda plūsmas ātrums.--------------------------------------------------