title: Padomes Direktīva (1983. gada 26. maijs), ar ko groza Direktīvu 76/756/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31983L0276

Oficiālais Vēstnesis L 151 , 09/06/1983 Lpp. 0047 - 0048 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0072  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0072

		Padomes Direktīva(1983. gada 26. maijs),ar ko groza Direktīvu 76/756/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm(83/276/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Padomes Direktīva 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 80/1267/EEK [5] un 1979. gada Pievienošanās aktu, paredz, ka noteikumi, kas vajadzīgi, lai ieviestu tipa apstiprināšanas kārtību katrai transportlīdzekļu detaļai un raksturlielumam, ir jāapstiprina, pieņemot atsevišķas direktīvas; tā kā apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanas noteikumi ir pieņemti ar Direktīvu 76/756/EEK [6], kas grozīta ar Direktīvām 80/233/EEK [7] un 82/244/EEK [8];tā kā Direktīvā 70/156/EEK apstiprinātais tiesību aktu saskaņošanas paņēmiens paredz vairākas iespējas, ražotāji izvairās izmantot ar Direktīvu 76/756/EEK ieviestos Kopienas noteikumus, atsaucoties uz to, ka tie paredz tuvās gaismas regulēšanu (I pielikuma 4.2.6. punkts, kas grozīts ar Direktīvu 82/244/EEK), to vietā izmantojot attiecīgos valsts tiesību aktus, kuri pagaidām neparedz šādu regulēšanu; tā kā, pamatojot savu izvēli, ražotāji min tehniskas grūtības un izmaksas, kas rodas saistībā ar minētās Kopienas prasības izpildi jo īpaši attiecībā uz nelieliem automobiļiem;tā kā kopš tuvās gaismas regulēšanas noteikumu stāšanās spēkā tehnika ir attīstījusies tālāk un radusies vajadzība risināt apžilbināšanas problēmu, piemēram, regulējot tuvo gaismu; tā kā tehnikas attīstība cita starpā ir saistīta ar mēģinājumiem uzlabot transportlīdzekļu aerodinamisko formu, kas ietekmē tuvās gaismas lukturu uzstādīšanas augstumu, kā arī ar gaismas intensitātes regulēšanas pasākumiem; tā kā, lai neradītu nevajadzīgus sarežģījumus, jo šie apsvērumi ir savstarpēji saistīti, ieteicams uz laiku un saprātīgi ierobežot to noteikumu piemērošanu, kuri skar tikai dažus problēmas aspektus;tā kā, lai būtu iespējams efektīvi piemērot Kopienas noteikumus par apgaismes ierīcēm un gaismas signālierīcēm, līdz 1984. gada 1. oktobrim ir jāatliek to prasību stāšanās spēkā, kas attiecas uz tuvās gaismas regulēšanu jauniem transportlīdzekļiem; tā kā turklāt jānodrošina, ka ierobežojumi to transportlīdzekļu ekspluatācijas uzsākšanai, kuri atbilst līdz 1984. gada 1. oktobrim apstiprinātajam tipam, stājas spēkā ne ātrāk kā pēc trīs gadiem, lai ražotājiem būtu laiks pielāgot savus modeļus;tā kā skaidrības labad ir ieteicams apkopot vienotā dokumentā visu Direktīvas 76/756/EEK priekšrakstu daļu un turpmākos grozījumus, to skaitā šajā direktīvā izdarītos grozījumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/756/EEK 1. līdz 5. pantu aizstāj ar šādiem pantiem."1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kas paredzēts izmantošanai uz ceļiem, ar virsbūvi vai bez tās, kam ir vismaz četri riteņi un kura maksimālais paredzētais ātrums pārsniedz 25 km/h, kā arī tā piekabe, izņemot transportlīdzekļus, kas pārvietojas pa sliežu ceļiem, lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktorus un mašīnas, kā arī transportlīdzekļus, kas iesaistīti sabiedrisko darbu veikšanā.2. pants1. Dalībvalstis nedrīkst:- atteikt EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu kāda tipa transportlīdzeklim vai- atteikt vai aizliegt pārdot, reģistrēt, nodot ekspluatācijā vai lietot transportlīdzekļus,kā iemeslu minot transportlīdzekļa obligātās vai fakultatīvās apgaismes ierīces un gaismas signālierīces, kas uzskaitītas I pielikuma 1.5.7. līdz 1.5.20. punktā, ja šīs ierīces ir uzstādītas saskaņā ar I pielikumā izklāstītajām prasībām.2. Atkāpjoties no 1. punkta, I pielikuma 4.2.6. punkta noteikumu ievērošana tiks prasīta tikai no 1984. gada 1. oktobra. Ja 4.2.6.2. punktā minētās ierīces ir uzstādītas pirms šī datuma, tām tomēr jāatbilst 4.2.6. punktā izklāstītajām prasībām. Ja EEK tipa apstiprinājums (vai Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētais dokuments) vai valsts tipa apstiprinājums ir piešķirts pēc 1979. gada 1. oktobra un transportlīdzekļa tipam, kas neatbilst 1. punktā minētajām prasībām, līdz 1984. gada 1. oktobrim, dalībvalstis var aizliegt uzsākt minētā transportlīdzekļu tipa ekspluatāciju no 1987. gada 1. oktobra.3. pantsDalībvalsts, kas ir piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, veic vajadzīgos pasākumus, lai saņemtu informāciju par visām izmaiņām, kas attiecas uz jebkuru I pielikuma 1.1. punktā minēto detaļu vai raksturlielumu. Šīs dalībvalsts kompetentās iestādes lemj par to, vai būtu no jauna jātestē modificētais transportlīdzekļu tips un jāsagatavo jauns ziņojums. Ja šādos testos atklājas neatbilstība šīs direktīvas prasībām, izmaiņas neapstiprina.4. pantsJebkurus grozījumus, kas vajadzīgi pielikumu satura pielāgošanai tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā noteikto procedūru.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai līdz 1983. gada 1. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Līdzko šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm [9], tās gādā par to, lai laikus informētu Komisiju par visiem normatīvo un administratīvo aktu projektiem, ko tās gatavojas pieņemt jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, un lai Komisijai būtu pietiekami daudz laika iesniegt savas atsauksmes."2. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1983. gada 26. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsOtto Graf lambsdorff[1] OV C 279, 22.10.1982., 5. lpp.[2] OV C 68, 14.3.1983., 87. lpp.[3] OV C 77, 21.3.1983., 1. lpp.[4] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[5] OV L 375, 31.12.1980., 34. lpp.[6] OV L 262, 27.9.1976., 1. lpp.[7] OV L 51, 22.5.1980., 8. lpp.[8] OV L 109, 22.4.1982., 31. lpp.[9] Šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm 1983. gada 1. jūnijā.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1974. gada 22. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu iekšējo apdari (sēdekļiem un to stiprinājumiem)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31974L0408

Oficiālais Vēstnesis L 221 , 12/08/1974 Lpp. 0001 - 0009 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0042  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0003  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0042  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0015  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0015

		Padomes Direktīva(1974. gada 22. jūlijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu iekšējo apdari (sēdekļiem un to stiprinājumiem)(74/408/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā tehniskās prasības, kurām mehāniskajiem transportlīdzekļiem jāatbilst, ievērojot valsts tiesību aktus, attiecas interalia uz iekšējo apdari, kura paredzēta sēdekļu un to stiprinājumu izturībai;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tāpēc visās dalībvalstīs papildus esošajiem noteikumiem vai to vietā jāpieņem vienādas prasības, lai visu tipu transportlīdzekļiem var piemērot jo īpaši EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK [2] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu;tā kā ar Padomes 1973. gada 17. decembra Direktīvu 74/60/EEK [3] nosaka kopējas prasības pasažieru salona iekšējai apdarei, vadības ierīču novietojumam, jumtam, atzveltnēm un sēdekļu pakaļējai daļai; tā kā ar Padomes 1974. gada 4. jūnija Direktīvu 74/297/EEK [4] nosaka prasības iekšējai apdarei, kas paredzēta stūres mehānisma reaģēšanai uz triecienu; tā kā citas prasības, kas attiecas uz iekšējo apdari, un īpaši uz to, kura saistīta ar pagalvjiem, drošības jostu stiprinājumiem un vadības ierīču novietojumu, pieņems vēlāk;tā kā ir lietderīgi izmantot galvenokārt dažas tehniskas prasības, ko ANO Eiropas Ekonomikas komisija pieņēmusi ar tās Noteikumiem Nr. 17 [5] (Vienoti noteikumi, kuri attiecas uz transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz sēdekļu un to stiprinājumu izturību), kas pievienota pielikumā 1958. gada 20. marta Nolīgumam par mehānisko transportlīdzekļu aprīkojuma un detaļu vienotu apstiprināšanas nosacījumu pieņemšanu un apstiprinājuma savstarpēju atzīšanu;tā kā to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana, kas attiecas uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem, ietver dalībvalstīs izdarītās apskates savstarpēju atzīšanu, pamatojoties uz kopējiem noteikumiem; tā kā, lai šī kārtība pienācīgi darbotos, visām dalībvalstīm tās piemērošana jāsāk vienā un tajā pašā dienā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kas paredzēts lietošanai uz ceļa, ar virsbūvi vai bez tās, ar vismaz četriem riteņiem un maksimālo projektēto ātrumu, kurš ir lielāks par 25 km/h, izņemot transportlīdzekļus, kas pārvietojas pa sliedēm, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktorus un mašīnas, kā arī transportlīdzekļus, kuri iesaistīti sabiedrisko darbu veikšanā.2. Šī direktīva neattiecas uz sēdekļiem ar iebūvētiem drošības jostu stiprinājumiem, uz salokāmiem/nolaižamiem (paceļamiem) sēdekļiem vai sāniski vai atmuguriski novietotiem sēdekļiem.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu, atsaucoties uz sēdekļu vai to stiprinājumu izturību, ja tie atbilst prasībām, kuras noteiktas I un II pielikumā attiecībā uz M1 kategorijas transportlīdzekli, un prasībām, kas noteiktas III pielikumā attiecībā uz M2, M3, N1, N2 vai N3 kategorijas transportlīdzekli. Transportlīdzekļu kategorijas ir noteiktas Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā.3. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikties reģistrēt transportlīdzekli vai aizliegt to pārdot, nodot ekspluatācijā vai lietot, atsaucoties uz sēdekļu vai to stiprinājumu izturību, ja tie atbilst prasībām, kuras noteiktas I un II pielikumā attiecībā uz M1 kategorijas transportlīdzekli, un prasībām, kas noteiktas III pielikumā attiecībā uz M2, M3, N1, N2 vai N3 kategorijas transportlīdzekli.4. pantsDalībvalstij, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai tā saņemtu informāciju par jebkuras I pielikuma 2.2. punktā minētās detaļas vai raksturlieluma jebkuru modifikāciju. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka, vai modificētais transportlīdzeklis jātestē no jauna un vai jāsastāda jauns ziņojums. Ja šādi testi liecina par neatbilstību šīs direktīvas prasībām, tad modifikāciju neapstiprina.5. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai I līdz IV pielikuma noteikumus pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā izklāstīto procedūru.6. pants1. Dalībvalstis līdz 1975. gada 1. martam pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un tūlīt par to informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos tiesību aktus no 1975. gada 1. oktobra.2. Tiklīdz šī direktīva ir izziņota, dalībvalstis nodrošina to, ka visus likumprojektus, noteikumu projektus vai administratīvo noteikumu projektus, ko tās plāno pieņemt šajā jomā, laikus dara zināmus Komisijai, lai pēdējā varētu iesniegt atsauksmes par tiem.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1974. gada 22. jūlijāPadomes vārdā –priekšsēdētājsJ. Sauvagnargues[1] OV C 108, 10.12.1973., 75. lpp.[2] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[3] OV L 38, 11.2.1974., 2. lpp.[4] OV L 165, 20.6.1974., 16. lpp.[5] EEK dokuments no Ženēvas.--------------------------------------------------I PIELIKUMS [1]VISPĀRĪGI NOTEIKUMI, DEFINĪCIJAS, PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI, PĀRBAUDES, APSKATE, RAŽOJUMA ATBILSTĪBA1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI1.1. Šajā pielikumā izklāstītie norādījumi attiecas tikai uz M1 kategorijas transportlīdzekļiem.2. DEFINĪCIJASŠajā direktīvā:(2.1.) 2.2. "Transportlīdzekļu tips pēc sēdekļu un to stiprinājumu izturības": transportlīdzekļi, kas neatšķiras pēc tādām būtiskām pazīmēm kā:2.2.1. sēdekļu uzbūve, forma, izmēri un materiāls;2.2.2. atzveltnes regulēšanas un bloķēšanas sistēmas veids un izmēri;2.2.3. sēdekļa stiprinājuma un skarto transportlīdzekļa virsbūves daļu veids un izmēri.2.3. "Stiprinājums" ir sistēma, ar ko sēdekļa bloks ir piestiprināts transportlīdzekļa virsbūvei, ieskaitot skartās transportlīdzekļa virsbūves daļas.2.4. "Regulēšanas sistēma" ir ierīce, ar ko sēdekli vai tā daļas var noregulēt atbilstīgi sēdošā pasažiera morfoloģijai; šī ierīce var īpaši dot iespēju sēdekli pārvietot:2.4.1. garenvirzienā;2.4.2. pa vertikāli;2.4.3. leņķiski.2.5. "Pārvietošanas sistēma" ir ierīce, ar ko pasažieru pieeju sēdeklim atvieglo, sēdekli vai vienu tā daļu pārvietojot leņķiski vai garenvirzienā tā, ka to nenostiprina starpstāvoklī.2.6. "Bloķēšanas sistēma" ir ierīce, ar ko nodrošina to, ka sēdekli un tā daļas notur lietošanas stāvoklī.2.7. "Salokāms/nolaižams (paceļams) sēdeklis" ir sēdeklis, kura atzveltni var noliekt uz priekšu virsū sēdeklim un kura pamatni var pagriezt uz priekšu attiecībā pret grīdu.3. PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM3.1. Transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz sēdekļu un to stiprinājumu izturību iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai tā pilnvarots pārstāvis.3.2. Pieteikumam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas:3.2.1. sīki izstrādātu transportlīdzekļu tipa aprakstu, kas attiecas uz sēdekļu, to stiprinājumu un to regulēšanas un bloķēšanas sistēmas konstrukciju;3.2.2. piemērota mēroga un pietiekami sīki izstrādātus sēdekļu, to stiprinājumu un to regulēšanas un bloķēšanas sistēmas rasējumus.3.3. Tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprināšanas pārbaudēm, jāiesniedz:3.3.1. apstiprināmā tipa transportlīdzekļa paraugs;3.3.2. transportlīdzekļa sēdekļu papildu komplekts ar sēdekļu stiprinājumiem.4. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS(4.1.) (4.2.) 4.3. EEK tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno apliecību, kas atbilst paraugam IV pielikumā.(4.4.) (4.4.1.) (4.4.2.) (4.5.) (4.6.) 5. VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI5.1. Visām regulēšanas un pārvietošanas sistēmām jābūt aprīkotām ar bloķēšanas sistēmu, kas darbojas automātiski.5.2. Atbloķēšanas ierīcei, kas minēta 2.5. punktā, jāatrodas sēdekļa ārpusē pie durvīm. Tai jābūt viegli pieejamai pat pasažierim, kurš sēž tieši aiz attiecīgā sēdekļa.6. PĀRBAUDES6.1. Sēdekļa atzveltnes un tās bloķēšanas sistēmas izturības pārbaude6.1.1. Šajā pārbaudē sēdekļa atzveltni, ja tā ir regulējama, nobloķē tādā stāvoklī, kas, cik iespējams, atbilst 25° slīpumam uz aizmuguri no II pielikuma 3. punktā aprakstītā manekena ķermeņa vertikālās atskaites līnijas, ja izgatavotājs nav norādījis citādi.6.1.2. Garenvirzienā uz aizmuguri atzveltnes augšdaļai ar sastāvdaļu, ar ko imitē II pielikuma 3. punktā aprakstītā manekena muguru, pieliek tādu spēku, kurš rada 53 mdaN momentu pret H punktu.6.2. Sēdekļa stiprinājuma un sēdekļa bloķēšanas sistēmas izturības pārbaude6.2.1. Sistēmām visos sēdekļa stāvokļos jāiztur to spēku iedarbība, kas aprakstīti 6.2.2. punktā. Tomēr šo prasību uzskata par izpildītu, ja 6.2.5. punktā un pēc vajadzības 6.2.6. punktā norādītajos stāvokļos izdarītās pārbaudes rezultāts ir apmierinošs.6.2.2. Garenvirzienā horizontāli sēdekļa rāmim pieliek spēku, kas vērsts caur visa sēdekļa smaguma centru un ir vienāds ar divdesmitkārtīgu visa sēdekļa masu. Katru sēdekli pārbauda divas reizes, spēku pieliekot vienu reizi no aizmugures un vienu reizi no priekšas. Ja sēdeklis sastāv no atsevišķām daļām, kas piestiprinātas rāmim, tad iepriekš aprakstītajā veidā pārbauda katru daļu atsevišķi. Ja sēdeklim ir sastāvdaļas, kas daļēji piestiprinātas transportlīdzekļa virsbūvei un ar kādām daļām balsta cita citu, tad pārbaudē katras daļas smaguma centram vienlaicīgi pieliek spēkus atbilstīgi katrai atsevišķajai detaļai.6.2.3. Pārbaudē, kas aprakstīta 6.2.1. punktā, savienojumu starp atzveltni un sēdekļa spilvenu var pastiprināt ar nosacījumu, ka pastiprinājuma sastāvdaļas nostiprina pie atzveltnes rāmja vienā līmenī ar punktu, kurā pieliek spēku, un pie spilvena rāmja punktā, kur tas izvirzīts vistālāk uz priekšu.6.2.4. Nosacījumus, kas izklāstīti 6.2.2. punktā, var uzskatīt par izpildītiem, ja smaguma centra līmenī sēdekļa rāmja nesošajām sānu sastāvdaļām pieliek divus spēkus, no kuriem katrs ir vienāds ar pusi noteiktā spēka.6.2.5. Sēdekli pārbauda:6.2.5.1. tajā stāvoklī, kurā pasažieris sēž vistālāk uz priekšu un spilvens ir visaugstākajā uz priekšu vērstajā stāvoklī, kad spēku pieliek virzienā uz priekšu, un6.2.5.2. tajā stāvoklī, kurā pasažieris sēž vistālāk uz aizmuguri un spilvens ir viszemākajā uz aizmuguri vērstajā stāvoklī, kad spēku pieliek virzienā uz aizmuguri.6.2.6. Ja bloķēšanas sistēmas ir acīm redzami novietotas tā, ka, sēdekļa stāvoklim atšķiroties no 6.2.5.1. punktā un 6.2.5.2. punktā noteiktā, spēku sadalījums pa bloķēšanas sistēmām un sēdekļa stiprinājumu nav tik labvēlīgs kā minētajos punktos noteiktajās konfigurācijās, tad pārbaudes atkārto minētajā sēdekļa stāvoklī.6.3. Bloķēšanas sistēmu inerces pārvarēšanas pārbaudes6.3.1. Sēdekļa blokam garenvirzienā horizontāli pieliekot 20 g paātrinājumu virzienā uz priekšu un atpakaļ, nedrīkst būt konstatējama nekāda bloķēšanas sistēmu atlaišana.6.3.2. Dinamisko pārbaudi, kas aprakstīta 6.3.1. punktā, var aizstāt ar inerces iedarbības aprēķinu attiecībā uz visām bloķēšanas sistēmas sastāvdaļām. Šajā aprēķinā neņem vērā berzes spēkus.6.4. Pieļaujamas līdzvērtīgas pārbaudes metodes, ja aizstāšanas pārbaudē vai aprēķinā pēc tās var iegūt 6.1., 6.2. un 6.3. punktā norādītos rezultātus. Ja izmanto metodi, kas nav aprakstīta 6.1., 6.2. un 6.3. punktā, tad jāpierāda tās līdzvērtība.7. APSKATE7.1. Sēdekļa rāmī vai sēdekļa stiprinājumā, regulēšanas un pārvietošanas sistēmā vai tās bloķēšanas ierīcēs pārbaudēs, kas noteiktas 6.1. un 6.2. punktā, nedrīkst būt konstatējams neviens defekts. Tomēr pēc šīm pārbaudēm regulēšanas un pārvietošanas sistēmai un tās bloķēšanas ierīcēm nav jābūt darba kārtībā. Tomēr pārvietošanas sistēmai, kas minēta 2.5. punktā, pēc pārbaudes jābūt atbloķējamai.(8.) 9. RAŽOJUMA ATBILSTĪBA(9.1.) 9.2. Lai verificētu atbilstību apstiprinātajam tipam, jāizdara vairākas nejaušas sērijveidā ražotu transportlīdzekļu pārbaudes.9.3. Parasti šīs pārbaudes ierobežo līdz izmēru izmērīšanai. Tomēr pēc vajadzības transportlīdzekļus vai sēdekļus pārbauda atbilstīgi 6. punkta prasībām.[1] Šā pielikuma teksts pamatā ir līdzīgs ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Noteikumu Nr. 17 tekstam; īpaši atbilst iedaļu apakšiedalījums. Ja kādam Noteikumu Nr. 17 punktam nav atbilstoša punkta šajā pielikumā, tad tā numurs ir norādīts iekavās.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPROCEDŪRA H PUNKTA UN FAKTISKĀ ATZVELTNES LEŅĶA NOTEIKŠANAI UN TO ATTIECĪBAS NOTEIKŠANAI PRET R PUNKTU UN NOMINĀLO ATZVELTNES LEŅĶI0. VISPĀRĪGI NOTEIKUMIŠā pielikuma norādījumi attiecas tikai uz M1 kategorijas transportlīdzekļiem.1. DEFINĪCIJAS1.1. Par H punktu skatīt Direktīvas 74/60/EEK 1.1. punktu.1.2. Par R punktu skatīt Direktīvas 74/60/EEK 1.2. punktu.1.3. "Atzveltnes leņķis" ir atzveltnes slīpums attiecībā pret vertikāli.1.4. "Faktiskais atzveltnes leņķis" ir leņķis, ko veido vertikāle caur H punktu un ar 3. punktā aprakstīto manekenu modelētā cilvēka ķermeņa atskaites līnija.1.5. "Nominālais atzveltnes leņķis" ir leņķis, ko norāda izgatavotājs un:1.5.1. ar ko noteic atzveltnes leņķi viszemākajā un vistālāk uz aizmuguri izvirzītajā normālas braukšanas vai pārvietošanās stāvoklī katram sēdeklim, ar kuru izgatavotājs aprīko transportlīdzekli;1.5.2. ko R punktā veido vertikāle un ķermeņa atskaites līnija;1.5.3. kas teorētiski atbilst faktiskajam atzveltnes leņķim.2. H PUNKTU NOTEIKŠANASkatīt Direktīvas 74/60/EEK IV pielikuma 2. punktu.3. MANEKENA APRAKSTSSkatīt Direktīvas 74/60/EEK IV pielikuma 3. punktu.4. MANEKENA UZSTATĪŠANASkatīt Direktīvas 74/60/EEK IV pielikuma 4. punktu.5. REZULTĀTI5.1. Ja manekens ir uzstatīts, kā aprakstīts 4. punktā, tad transportlīdzekļa attiecīgā sēdekļa H punkts ir manekena H punkts.5.2. Katru H punkta koordināti un faktisko atzveltnes leņķi izmēra, cik iespējams precīzi. Tas pats attiecas uz īpašo punktu koordinātēm pasažieru salonā. Šo punktu projekcijas vertikālā garenvirziena plaknē atzīmē grafikā, kurā arī norāda izmērīto faktisko atzveltnes leņķi.6. R UN H PUNKTA RELATĪVO STĀVOKĻU UN NOMINĀLĀ ATZVELTNES LEŅĶA UN FAKTISKĀ ATZVELTNES LEŅĶA ATTIECĪBAS VERIFICĒŠANA6.1. Atbilstīgi 5.2. punktam izdarīto mērījumu rezultātus, kas attiecas uz H punktu un faktisko atzveltnes leņķi, salīdzina ar R punkta koordinātēm un izgatavotāja noteikto nominālo atzveltnes leņķi.6.2. Pārbaudē attiecību starp abiem punktiem uzskata par apmierinošu attiecīgajā sēdekļa stāvoklī, ja H punkta koordinātes atrodas garenvirziena taisnstūrī, kura horizontālās un vertikālās malas ir attiecīgi 30 mm un 20 mm un kura diagonāles krustojas R punktā. Pārbaudē atzveltnes leņķi uzskata par apmierinošu, ja atzveltnes faktiskais leņķis ir 3° robežās no nominālā atzveltnes leņķa. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, tad R punktu un nominālo atzveltnes leņķi izmanto pārbaudē un pēc vajadzības manekenu noregulē tā, ka H punkts sakrīt ar R punktu un faktiskais atzveltnes leņķis sakrīt ar nominālo atzveltnes leņķi.6.3. Ja H punkts vai faktiskais atzveltnes leņķis neatbilst 6.2. punkta prasībām, tad H punktu noteic vēl divas reizes (pavisam trīs reizes).Ja divi no trijiem tā noteiktajiem punktiem atrodas taisnstūrī, tad pārbaudes rezultātus uzskata par apmierinošiem.6.4. Ja vismaz divi no trijiem noteiktajiem punktiem atrodas ārpus taisnstūra, tad pārbaužu rezultātus uzskata par neapmierinošiem.6.5. Gadījumā, kas minēts 6.3. punktā, vai ja transportlīdzekli nevar verificēt tāpēc, ka izgatavotājs nav spējis sniegt datus par R punkta stāvokli, var izmantot triju H punkta noteikšanu vidējo rezultātu un to uzskatīt par piemērojamu visos gadījumos, kuros šajā direktīvā ir minēts R punkts.6.6. Ja pārbauda attiecību starp R un H punktu ražošanā esošam transportlīdzeklim, tad 6.2. punktā minēto taisnstūri aizstāj ar kvadrātu, kura malu garums ir 50 mm.--------------------------------------------------III PIELIKUMSVISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI1.1. Šā pielikuma prasības attiecas uz M2, M3, N1, N2 vai N3 kategorijas transportlīdzekļiem.2. VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI2.1. Sēdekļiem un soliem jābūt stingri piestiprinātiem pie transportlīdzekļa.2.2. Sēdekļiem un soliem ar vadīklu jābūt automātiski bloķējamiem visos iespējamos stāvokļos.2.3. Regulējamām atzveltnēm jābūt bloķējamām visos stāvokļos.2.4. Visiem sēdekļiem, ko var salocīt/nolaist (pacelt) uz priekšu vai kam ir nolaižamas atzveltnes, automātiski jābloķējas normālā stāvoklī.--------------------------------------------------IV PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/40/EK (2005. gada 7. septembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 77/541/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmām   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               30.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/146

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/40/EK
   (2005. gada 7. septembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 77/541/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Pētījumi rāda, ka drošības jostu un ierobežotājsistēmu lietošana var palīdzēt ievērojami mazināt bojāgājušo skaitu un miesas bojājumu smagumu nelaimes gadījumos, pat apgāšanās gadījumos. To uzstādīšana visu kategoriju transportlīdzekļos noteikti būtu nozīmīgs solis pretim satiksmes drošību uzlabošanai un tādējādi glābtu dzīvības.

               (2)

               Sabiedrība gūtu būtisku labumu, ja visus transportlīdzekļus apgādātu ar drošības jostām.

               (3)

               Eiropas Parlaments 1986. gada 18. februāra rezolūcijā par kopējiem pasākumiem, kuru mērķis ir mazināt satiksmes negadījumu skaitu un kuri ir Kopienas satiksmes drošības programmas daļa (3), uzsvēra, ka visiem pasažieriem, arī bērniem, jānosaka par pienākumu lietot drošības jostas, izņemot sabiedriskajos pasažieru transportlīdzekļos. Tādējādi ir jānosaka atšķirība starp sabiedriskajiem pasažieru autobusiem un citiem transportlīdzekļiem attiecībā uz drošības jostu un/vai ierobežotājsistēmu obligātu uzstādīšanu.

               (4)

               Saskaņā ar Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu (4) Kopienas tipa apstiprināšanas sistēma tika piemērota tikai attiecībā uz visiem jaunajiem M1 kategorijas transportlīdzekļiem no 1998. gada 1. janvāra. Tādējādi tikai šie transportlīdzekļi ir jāaprīko ar drošības jostām un/vai ierobežotājsistēmām, kuri atbilst Direktīvas 77/541/EEK (5) noteikumiem.

               (5)

               Kamēr Kopienas tipa apstiprināšanas sistēma nav attiecināta uz visām transportlīdzekļu kategorijām, satiksmes drošības interesēs būtu jāievieš prasība ierīkot drošības jostas un/vai ierobežotājsistēmas transportlīdzekļos, kas pieder pie citām kategorijām nekā M1.

               (6)

               Direktīva 77/541/EEK jau paredz visus tehniskos un administratīvos noteikumus, kas ļauj to transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu, kuri pieder pie citām kategorijām nekā M1. Tādējādi dalībvalstīm nav jāievieš papildu noteikumi.

               (7)

               Kopš stājusies spēkā Komisijas 1996. gada 17. jūnija Direktīva 96/36/EK, ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 77/541/EEK attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmām (6), vairākas dalībvalstis jau ir noteikušas par pienākumu pildīt tajā paredzētos noteikumus attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas pieder pie citām kategorijām nekā M1. Ražotāji un to piegādātāji tātad ir attīstījuši piemērotu tehnoloģiju.

               (8)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 20. novembra Direktīva 2001/85/EK, kas attiecas uz īpašiem noteikumiem transportlīdzekļiem, kurus lieto pasažieru pārvadāšanai un kuros papildus autovadītāja sēdvietai ir vairāk nekā astoņas sēdvietas (7), paredz iespēju personām ar kustību traucējumiem, tostarp invalīdiem, vieglāk piekļūt pasažieru pārvadāšanai izmantojamiem transportlīdzekļiem ar vairāk nekā astoņām sēdvietām. Dalībvalstīm jāļauj dot atļaujas ierīkot drošības jostas un/vai ierobežotājsistēmas, kas neatbilst direktīvas 77/541/EEK tehniskajām specifikācijām, bet kas ir īpaši projektētas, lai nodrošinātu cilvēku drošību tādos transportlīdzekļos.

               (9)

               Attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 77/541/EEK.

               (10)

               Tā kā dalībvalstis nevar pienācīgi sasniegt šīs direktīvas mērķi, proti, satiksmes drošības uzlabošanu, ieviešot obligātu drošības jostu ierīkošanu dažu kategoriju transportlīdzekļos, un tāpēc darbības mēroga dēļ to var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var noteikt pasākumus atbilstīgi Līguma 5. pantā izklāstītajam subsidiaritātes principam. Saskaņā ar minētajā pantā izklāstīto proporcionalitātes principu šī direktīva neparedz neko tādu, kas nebūtu samērīgs ar minēto mērķi,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 77/541/EEK grozījumi
   Ar šo Direktīvu 77/541/EEK groza šādi.

               1)

               Iekļauj šādu pantu:
               “2.a pants
               1.   Dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem var ļaut ierīkot citādas drošības jostas vai ierobežotājsistēmas nekā tās, uz ko attiecas šī direktīva, ja tās ir paredzētas invalīdiem.
               2.   Dalībvalstis var arī nepiemērot šīs direktīvas prasības ierobežotājsistēmām, kuras izstrādātas, lai atbilstu VII pielikumam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 20. novembra Direktīvā 2001/85/EK, kas attiecas uz īpaiem noteikumiem transportlīdzekļiem, kurus lieto pasažieru pārvadāšanai un kuros papildus autovadītāja sēdvietai ir vairāk nekā astoņas sēdvietas (8).
               3.   Šīs direktīvas I pielikuma 3.2.1. punkta prasības nepiemēro drošības jostām un ierobežotājsistēmām, uz ko attiecas 1. un 2. punkts.

               2)

               Direktīvas 9. pantam pievieno šādu daļu:
               “M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļus sīkāk iedala klasēs, kas definētas Direktīvas 2001/85/EK I pielikuma 2. iedaļā.”

               3)

               Direktīvas I pielikumu groza šādi:

                           a)

                           svītro zemsvītras piezīmi, kas attiecas uz 3.1. punktu;

                           b)

                           pielikuma 3.1.1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                                       “3.1.1.

                                       Izņemot sēdvietas, ko paredzēts lietot tikai stāvošā transportlīdzeklī, M1, M2 (III un B klases), M3 (III un B klases) un N kategorijas transportlīdzekļu sēdekļiem jābūt aprīkotiem ar drošības jostām un/vai ierobežotājsistēmām, kas atbilst šīs direktīvas prasībām.
                                       I, II vai A klases transportlīdzekļiem, kas pieder pie M2 vai M3 kategorijas, var ierīkot drošības jostas un/vai ierobežotājsistēmas, ja tās atbilst šīs direktīvas prasībām.”

         2. pants
   Pasākumi attiecībā uz invalīdiem
   Ne vēlāk kā 2008. gada 20. aprīlī Komisija izskata īpašas procedūras, lai saskaņotu prasības drošības jostām, kas domātas invalīdiem, par pamatu ņemot spēkā esošos starptautiskus standartus un valstu tiesību aktu prasības, lai nodrošinātu šai direktīvai līdzvērtīgu drošības līmeni. Vajadzības gadījumā Komisija iesniedz pasākumu projektu. Šīs direktīvas grozījumus pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantu.
   3. pants
   Īstenošana
   1.   No 2006. gada 20. aprīļa saistībā ar tādu drošības jostu un/vai ierobežotājsistēmu ierīkošanu, kas atbilst ar šo direktīvu grozītajā Direktīvā 77/541/EEK noteiktajām prasībām, dalībvalstis:

               a)

               neatsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz transportlīdzekļa tipu;

               b)

               neaizliedz jaunu transportlīdzekļu reģistrāciju, pārdošanu vai ekspluatācijas uzsākšanu.

         2.   No 2006. gada 20. oktobra saistībā ar tādu drošības jostu un/vai ierobežotājsistēmu ierīkošanu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītajā Direktīvā 77/541/EEK noteiktajām prasībām, dalībvalstis attiecībā uz jauna tipa transportlīdzekļiem:

               a)

               vairs nepiešķir EK tipa apstiprinājumu;

               b)

               atsakās piešķirt valsts tipa apstiprinājumu.

         3.   No 2007. gada 20. oktobra saistībā ar tādu drošības jostu un/vai ierobežotājsistēmu ierīkošanu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītajā Direktīvā 77/541/EEK noteiktajām prasībām, dalībvalstis:

               a)

               uzskata, ka atbilstības sertifikāti, kas nāk kopā ar jauniem transportlīdzekļiem, vairs nav derīgi Direktīvas 70/156/EEK 7. panta 1. punkta mērķiem;

               b)

               atsaka jaunu transportlīdzekļu reģistrāciju, pārdošanu vai ekspluatācijas uzsākšanu, izņemot gadījumus, kad izmanto Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punkta noteikumus.

         4. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 2006. gada 2. aprīlim panāktu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
   2.   Dalībvalstis piemēro šos aktus no 2006. gada 21. aprīļa.
   3.   Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.
   4.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2005. gada 7. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. CLARKE

      (1)  OV C 80, 30.3.2004., 10. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2003. gada 17. decembra Atzinums (OV C 91 E, 15.4.2004., 491. lpp.), Padomes 2005. gada 24. janvāra Kopēja nostāja (OV C 111 E, 11.5.2005., 28. lpp.), Eiropas Parlamenta 2005. gada 26. maija Nostāja (vēl nav publicēta Oficiālajā Vēstnesī).

      (3)  OV C 68, 24.3.1986., 35. lpp.

      (4)  OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/78/EK (OV L 153, 30.4.2004., 103. lpp.).

      (5)  OV L 220, 29.8.1977., 95. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (6)  OV L 178, 17.7.1996., 15. lpp.

      (7)  OV L 42, 13.2.2002., 1. lpp.

      (8)  OV L 42, 13.2.2002., 1. lpp.”


title: Komisijas Direktīva 1999/40/EK (1999. gada 6. maijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo padomes Direktīvu 79/622/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana)Dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0040

Oficiālais Vēstnesis L 124 , 18/05/1999 Lpp. 0011 - 0013

		Komisijas Direktīva 1999/40/EK(1999. gada 6. maijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo padomes Direktīvu 79/622/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām (statiska testēšana)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/54/EK [2], un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Padomes 1979. gada 25. jūnija Direktīvu 79/622/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/413/EEK [4], un jo īpaši tās 11. pantu,(1) tā kā, lai uzlabotu drošību, pienācis laiks precizēt apgāšanās aizsargkonstrukciju testēšanas kārtību, ņemot vērā izmantojamā aprīkojuma plašo klāstu;(2) tā kā šādu aizsargkonstrukciju testēšanas kārtība būtu jāsaskaņo ar kārtību, kas noteikta Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (OECD) 4. kodeksā, veicot lauksaimniecībā izmantojamo traktoru aizsargkonstrukciju testēšanu (statiska testēšana);(3) tā kā šīs direktīvas prasības saskan ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 74/150/EEK 12. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 79/622/EEK II un III pielikumā izdarīti grozījumi, kas norādīti šīs direktīvas pielikumā.2. pants1. No 2000. gada 1. jūlija dalībvalstis nedrīkst:- atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam traktora tipam, kā arī- aizliegt sākt traktoru ekspluatāciju,ja minētie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām.2. No 2001. gada 1. janvāra dalībvalstis:- vairs neizdod Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu nevienam traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām,- var atteikties piešķirt savas valsts tipa apstiprinājumu jebkuram traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 79/622/EEK prasībām.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2000. gada 30. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstīm pieņemot šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka veidu, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmu to galveno tiesību aktu saturu, kas pieņemti jomā, kuru reglamentē šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 6. maijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.[2] OV L 277, 10.10.1997., 24. lpp.[3] OV L 179, 17.7.1979., 1. lpp.[4] OV L 200, 26.7.1988., 32. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 79/622/EEK II un III pielikumā izdara šādus grozījumus.1. Ar šādu tekstu papildina II pielikuma 1.2.4. punktu:"Pirms testa jānoņem visas aprīkojuma detaļas, ko vadītājs pats var noņemt. Ja, lietojot traktoru, pastāv iespēja atvērt durvis un logus vai tos noņemt, tie testa laikā jāatstāj vaļā vai jānoņem, lai tie nepalielinātu apgāšanās aizsargkonstrukcijas izturību. Ja, traktoram apgāžoties, tie šādā stāvoklī rada draudus vadītājam, šis fakts jāpiemin testa ziņojumā."2. Šādi groza III pielikumu:a)ar šādu tekstupapildina 1.3. punkta pirmo daļu:"Ja traktors ir aprīkots ar grozāmu vadītāja vietu, slodzi pielieto apgāšanās aizsargkonstrukcijas augšējam galam pusceļā starp diviem sēdekļa atskaites punktiem.;"b) iekļauj šādu 2.2.11., 2.2.12. un 2.2.13. punktu:"2.2.11. Ja traktors ir aprīkots ar grozāmu vadītāja vietu, brīvo telpu veido divu brīvu telpu kopums, ko nosaka stūres rata un sēdekļa divi stāvokļi.2.2.12. Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testi balstās uz sēdekļu atskaites punktu summāro brīvo telpu visiem iespējamiem sēdekļu variantiem. Apgāšanās aizsargkonstrukcija nedrīkst kaut daļēji aizņemt summāro brīvo telpu ap dažādiem sēdekļa atskaites punktiem.2.2.13. Ja pēc testa veikšanas piedāvā jaunu sēdekļa izvietojumu, izdara aprēķinus, lai noskaidrotu, vai brīvā telpa ap jauno sēdekļa balsta punktu pilnībā iekļaujas iepriekš noteiktajā brīvajā telpā. Ja tas tā nav, jāveic jauns tests."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 92/114/EEK (1992. gada 17. decembris) par ārējiem izvirzījumiem N kategorijas mehāniskajos transportlīdzekļos uz priekšu no kabīnes aizmugurējā paneļa

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0114

Oficiālais Vēstnesis L 409 , 31/12/1992 Lpp. 0017 - 0030 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 4 Lpp. 0174  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 4 Lpp. 0174

		Padomes Direktīva 92/114/EEK(1992. gada 17. decembris)par ārējiem izvirzījumiem N kategorijas mehāniskajos transportlīdzekļos uz priekšu no kabīnes aizmugurējā paneļaEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā jāparedz pasākumi, kuru mērķis ir līdz 1992. gada 31. decembrim pakāpeniski izveidot iekšējo tirgu; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā tehniskās prasības, kurām mehāniskajiem transportlīdzekļiem jāatbilst saskaņā ar valsts tiesību aktiem, attiecas, inter alia, uz kravas transportlīdzekļu kabīnes ārējiem izvirzījumiem;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tādēļ visās dalībvalstīs papildus esošajiem noteikumiem vai to vietā būtu jānosaka vienādas prasības, lai dotu iespēju attiecībā uz visu veidu transportlīdzekļiem piemērot, jo īpaši EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprināšanu [4];tā kā, lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību, N kategorijas mehānisko transportlīdzekļu kabīnēm obligāti nedrīkst būt asi ārēji izvirzījumi, lai samazinātu ievainojumu gūšanas risku vai to smagumu personām, kas negadījumā saskaras ar transportlīdzekļa ārējo virsmu;tā kā ieteicams ievērot EEK (Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija) Noteikumu Nr. 61 tehniskās prasības attiecībā uz vienotiem noteikumiem par kravas transportlīdzekļu kabīnes ārējiem izvirzījumiem; tā kā šie EEK Noteikumi ir pievienoti 1958. gada 20. marta Nolīgumam par vienotu mehānisko transportlīdzekļu iekārtu un daļu apstiprināšanas nosacījumu pieņemšanu un šāda apstiprinājuma savstarpēju atzīšanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzekļi" ir visi Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā definētie N kategorijas mehāniskie transportlīdzekļi, kas projektēti un konstruēti izmantošanai uz autoceļiem, ar virsbūvi vai bez tās, ar vismaz četriem riteņiem un maksimālo paredzēto ātrumu, kurš lielāks par 25 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt transportlīdzekļu tipu EEK tipa apstiprināšanu vai valsts tipa apstiprināšanu, vai atteikt vai aizliegt transportlīdzekļa pārdošanu, reģistrāciju, nodošanu ekspluatācijā vai izmantošanu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar kabīnes ārējiem izvirzījumiem uz priekšu no tās aizmugurējā paneļa, ja šie transportlīdzekļi atbilst I pielikumā izklāstītajām prasībām.3. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumos noteiktās prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā paredzēto procedūru.4. pants1. Dalībvalstīs ne vēlāk kā līdz 1993. gada 1. jūnijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no 1993. gada 1. oktobra.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to valsts tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1992. gada 17. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Needham[1] OV C 230, 4.9.1991., 46. lpp.[2] OV C 67, 16.3.1992., 77. lpp. un OV C 305, 23.11.1992.[3] OV C 49, 24.2.1992., 3. lpp.[4] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/403/EEK (OV L 220, 8.8.1987., 44. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. DARBĪBAS JOMAŠī direktīva attiecas uz ārējiem izvirzījumiem N kategorijas mehāniskajos transportlīdzekļos uz priekšu no kabīnes aizmugurējā paneļa; tā attiecas tikai uz turpmāk definēto ārējo virsmu un neattiecas uz ārējiem atpakaļskata spoguļiem, ieskaitot to balstus, vai piederumiem, piemēram, antenām un bagāžniekiem.2. DEFINĪCIJASŠajā direktīvā:2.1. "ārējā virsma" ir tā transportlīdzekļa daļa uz priekšu no kabīnes aizmugurējā paneļa, kas definēta 2.5. punktā, izņemot pašu aizmugurējo paneli, un ieskaitot priekšējos spārnus, priekšējos buferus un priekšējos riteņus;2.2. "transportlīdzekļa tipa apstiprināšana" ir transportlīdzekļa tipa apstiprināšana attiecībā uz tā ārējiem izvirzījumiem;2.3. "transportlīdzekļa tips" ir mehāniskie transportlīdzekļi, kas neatšķiras pēc tādiem būtiskiem aspektiem kā "ārējā virsma";2.4. "kabīne" ir tā virsbūves daļa, kas veido autovadītāja un pasažiera nodalījumu, ieskaitot durvis;2.5. "kabīnes aizmugurējs panelis" ir autovadītāja un pasažiera nodalījuma ārējās virsmas pati aizmugurējā daļa. Ja nav iespējams noteikt kabīnes aizmugurējā paneļa izvietojumu, tad šajā direktīvā par to uzskata vertikālo šķērsplakni, kas atrodas 50 cm uz aizmuguri no autovadītāja sēdekļa R punkta, sēdeklim, ja tas ir regulējams, atrodoties pašā aizmugurējā stāvoklī (skat. Direktīvas 77/649/EEK III pielikumu) [1]. Ja kabīnei ir vairāk nekā viena sēdekļu rinda, tad kabīnes aizmugurējā paneļa definēšanai ņem vērā aizmugurējā pasažiera sēdekli tā aizmugurējā stāvoklī. Tomēr ražotājs, vienojoties ar tehniskiem dienestiem, drīkst pieprasīt citu attālumu, ja konkrētam transportlīdzeklim 50 cm var uzskatīt par neatbilstīgu;2.6. "atskaites plakne" ir horizontāla plakne, kas iet caur priekšējo riteņu centru vai horizontāla plakne, kas atrodas 50 cm augstumā virs zemes, attiecīgi izvēloties to, kas ir zemāk. Šo plakni nosaka transportlīdzeklim ar kravu;2.7. "grīdas līnija" ir līnija, ko nosaka tā, kā aprakstīts turpmāk.Kad nenoteikta augstuma vertikālās ass konusu ar malām 15° leņķī pret vertikāli pārvieto pa ārējo virsmu transportlīdzeklim ar kravu, saglabājot saskari ar virsbūves ārējo virsmu tā zemākajā punktā, tad pieskares punktu ģeometriskā vieta ir grīdas līnija. Nosakot grīdas līniju, neņem vērā izpūtējus vai riteņus, vai virsbūves apakšai piestiprinātus funkcionālus mehānismus, piemēram, domkrata atbalsta vietas, balstiekārtas stiprinājumus vai stiprinājuma punktus buksēšanai vai palīdzībai avārijas gadījumā. Telpā ārpus riteņu arkām, nemainot izvietojumu, pieņem iedomātu virsmu, kas paplašina blakusesošās ārējās virsmas. Nosakot grīdas līniju, ņem vērā priekšējos buferus. Atkarībā no transportlīdzekļa tipa grīdas līnija var būt vai nu bufera ārmala, vai virsbūves panelis zem bufera. Ja vienlaikus ir divi pieskares punkti vai vairāk, tad grīdas līnijas noteikšanai izmanto zemāko pieskares punktu;2.8. "izliekuma rādiuss" ir tās riņķa līnijas loka rādiuss, kad attiecīgās detaļas forma ir vistuvāk apļveidam;2.9. "transportlīdzeklis ar kravu" ir transportlīdzeklis ar tā tehniski pieļaujamo maksimālo pilno masu un ražotāja noteikto svara sadalījumu pa asīm.3. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS3.1. Šīs direktīvas noteikumi neattiecas uz tām transportlīdzekļa "ārējās virsmas" daļām, kas transportlīdzeklim bez kravas un aizvērtiem logiem, durvīm, lūkām utt. ir vai nu:3.1.1. ārpus zonas ar tās augšējo robežu — horizontālu plakni 2,00 m attālumā virs zemes, un tās zemāko robežu — vai nu atskaites plakni, kas definēta 2.6. punktā, vai grīdas līniju, kura definēta 2.7. punktā, kā izvēlējies ražotājs; vai3.1.2. atrodas zonā, kas aprakstīta 3.1.1.punktā, bet statiskos apstākļos nevar tikt iekļautas sfērā ar 100 mm diametru;3.1.3. ja atskaites plakne ir zonas zemākā robeža, tad ņem vērā arī tās transportlīdzekļa daļas zem atskaites plaknes, kas atrodas starp divām vertikālām plaknēm, no kurām viena pieskaras transportlīdzekļa ārējai virsmai un otra ir tai paralēla un novietota 80 mm attālumā uz transportlīdzekļa iekšpusi no punkta, kur atskaites plakne pieskaras transportlīdzekļa virsbūvei.3.2. Transportlīdzekļa "ārējā virsmā" nedrīkst būt nevienas uz āru vērstas daļas, kas var aizķerties aiz gājējiem, velosipēdistiem vai motociklistiem.3.3. Transportlīdzekļa "ārējā virsmā" nedrīkst būt nevienas uz āru vērstas daļas, kas ir asa vai ar asu galu, vai tādas formas, izmēru, virziena vai cietības izvirzījumu, kuri varētu palielināt miesas bojājumu rašanās risku vai smagumu personām, kas atsitas pret ārējo virsmu vai aizskar to sadursmes gadījumā.3.4. Ārējās virsmas izvirzītajām detaļām, kam cietība nepārsniedz A nostiprinājumu 60, izliekuma rādiuss var būt mazāks par vērtībām, kuras noteiktas 4. iedaļā.4. ĪPAŠAS PRASĪBAS4.1. Rotājumi, tirdzniecības zīmes, tirdzniecības marķējumu burti un cipari4.1.1. Rotājumiem, tirdzniecības zīmēm, tirdzniecības marķējumu burtiem un cipariem neviens izliekuma rādiuss nedrīkst būt mazāks par 2,5 mm. Šī prasība neattiecas uz tām detaļām, kas no apkārtējās virsmas ir izvirzītas uz āru ne vairāk par 5 mm; tomēr šajā gadījumā to malas, kas vērstas uz āru, nedrīkst būt asas.4.1.2. Rotājumiem, tirdzniecības zīmēm, tirdzniecības marķējumu burtiem un cipariem, kas no apkārtējās virsmas ir izvirzīti uz āru vairāk par 10 mm, jābūt ievelkamiem, atdalāmiem vai noliecamiem visvairāk izvirzītajā punktā, iedarbojoties ar 10 daN lielu spēku jebkurā virzienā, gandrīz paralēli tās virsmas plaknei, uz kuras tie ir uzstādīti. Lai pieliktu 10daN lielu spēku, izmanto stampu ar plakanu galu, kuras diametrs ir ne vairāk par 50 mm. Ja tas nav iespējams, tad jāizmanto līdzvērtīga metode. Pēc tam, kad rotājumi ir ievilkti, atdalīti vai noliekti, atlikušais izvirzījums nedrīkst pārsniegt 10 mm, un tas nedrīkst būt ar asu galu vai asām, griezīgām malām.4.2. Priekšējo lukturu aizsegi un ārējās malas4.2.1. Priekšējiem lukturiem ir atļauti uz āru izvirzīti aizsegi un ārējās malas, ja to izvirzījums, ko mēra attiecībā pret priekšējā luktura caurspīdīgo ārējo virsmu, nepārsniedz 30 mm, un to izliekuma rādiuss visur ir vismaz 2,5 mm.4.2.2. Paceļamiem priekšējiem lukturiem gan paceltā, gan nolaistā stāvoklī jāatbilst 4.2.1. punkta prasībām.4.2.3. Priekšējiem lukturiem, kas atvirzīti virsbūvē vai izvirzīti pāri tai, nepiemēro 4.2.1. punkta noteikumus tad, ja virsbūve atbilst 3.2. punkta prasībām.4.3. RežģiRežģu detaļu izliekuma rādiusiem jābūt:- vismaz 2,5 mm, ja attālums starp blakusesošām detaļām pārsniedz 40 mm,- vismaz 1 mm, ja attālums ir starp 25 un 40 mm,- vismaz 0,5 mm, ja attālums ir mazāks nekā 25 mm.4.4. Priekšējā stikla un priekšējo lukturu tīrīšanas ierīces4.4.1. Iepriekšminētajām ierīcēm jābūt tādām, ka stikla tīrītāju aizsargpārklājuma izliekuma rādiuss ir vismaz 2,5 mm un virsmas laukums vismaz 150 mm2, to mērot izvirzījumā, kurš neatrodas tālāk kā 6,5 mm no vistālāk izvirzītā punkta,.4.4.2. Priekšējā stikla mazgātāja sprauslām un priekšējo lukturu tīrīšanas ierīču sprauslām jābūt ar vismaz 2,5 mm lielu izliekuma rādiusu. Tām, kas izvirzītas uz āru mazāk kā 5 mm, uz āru vērstās malas nedrīkst būt asas.4.5. Aizsargierīces (buferi)4.5.1. Priekšējo aizsargierīču gali jāvērš pret virsbūves ārējo virsmu.4.5.2. Priekšējo aizsargierīču sastāvdaļas jāprojektē tā, ka visām nekustīgām virsmām, kas vērstas uz āru, izliekuma rādiuss ir vismaz 5 mm.4.5.3. Tādas iekārtas kā vilkšanas sakabe un vinčas, nedrīkst būt izvirzītas ārpus bufera virsmas. Tomēr vinčas drīkst būt izvirzītas ārpus bufera virsmas, ja tad, kad tās neizmanto, vinčas nosedz piemērots aizsargpārklājums ar vismaz 2,5 mm lielu izliekuma rādiusu.4.5.4. Bufera detaļām vai detaļām, kas nostiprinātas buferī vai uz tā, nepiemēro 4.5.2. punkta prasības tad, ja tās izvirzītas mazāk par 5 mm. Ierīču malas, kas izvirzītas mazāk par 5 mm, nedrīkst būt asas. Attiecībā uz ierīcēm, kas nostiprinātas uz buferiem un minētas šīs direktīvas citās iedaļās, turpina piemērot īpašās prasības, kuras iekļautas šajā direktīvā.4.6. Rokturi, viras, durvju nospiežamās pogas, bagāžas nodalījumi, motora pārsegi, ventilācijas atveres un aizvari4.6.1. Iepriekšminētās detaļas drīkst būt izvirzītas uz āru ne vairāk kā par: 30 mm — nospiežamās pogas, 70 mm — rokturi un motora pārsega stiprinājumi, un 50 mm — visi pārējie. To izliekuma rādiusam jābūt vismaz 2,5 mm.4.6.2. Ja sānu durvju rokturi darbojoties rotē, tad tiem jāatbilst vienai no šādām prasībām:4.6.2.1. ja rokturi rotē paralēli durvju plaknei, tad roktura vaļējam galam jābūt vērstam uz aizmuguri. Šādu rokturu gali jāpagriež atpakaļ pret durvju plakni un jāievieto aizsargietvarā vai padziļinājumā;4.6.2.2. rokturiem, kas griežas uz āru virzienā, kas nav paralēls durvju plaknei, aizvērtā stāvoklī jābūt norobežotiem aizsargietvarā vai padziļinājumā. Vaļējajam galam jābūt vērstam vai nu uz aizmuguri, vai uz leju.Tomēr rokturus, kas neatbilst pēdējam nosacījumam, var atzīt par atbilstošiem, ja:- tiem ir neatkarīgs atvelces mehānisms,- bez atvelces mehānisma tie nevar tikt izvirzīti vairāk kā 15 mm,- tiem šādā atvērtā stāvoklī izliekuma rādiuss ir vismaz 2,5 mm (šo prasību nepiemēro, ja maksimāli atvērtā stāvoklī izvirzījums ir mazāks kā 5 mm, un šādā gadījumā uz āru vērsto detaļu stūri nedrīkst būt asi),- to gala virsmas laukums, ko mēra ne vairāk kā 6,5 mm attālumā no visvairāk izvirzītā punkta, ir vismaz 150 mm2.4.7. KāpšļiKāpšļu malām un pakāpieniem jābūt noapaļotiem.4.8. Sānu gaisa un lietus deflektori un logu pretpiesārņojuma deflektoriMalām, ko var virzīt uz āru, izliekuma rādiusam jābūt vismaz 1 mm.4.9. Metāla lokšņu šķautnesMetāla lokšņu šķautnes ir atļautas, ja mala ir atlocīta atpakaļ pret virsbūvi tā, ka to nevar aizskart ar sfēru 100 mm diametrā, vai ir apgādāta ar aizsargpārklājumu, kam izliekuma rādiuss ir vismaz 2,5 mm.4.10. Riteņa stiprināšanas uzgriežņi, rumbas vāki un aizsargierīces4.10.1. Riteņa stiprināšanas uzgriežņiem, rumbas vākiem un aizsargierīcēm nedrīkst būt nekādi ķīļveida izvirzījumi.4.10.2. Kad transportlīdzeklis brauc taisni, neviena tā riteņu daļa, izņemot riepas, kas atrodas virs horizontālās plaknes, kura šķērso riteņu griešanās asis, nedrīkst pārsniegt virsbūves paneļa malas vertikālo izvirzījumu horizontālā plaknē pār riteni. Tomēr, ja funkcionālās prasības to attaisno, tad aizsargierīces, kas sedz riteņa stiprināšanas uzgriežņus un rumbas, var pārsniegt virsbūves paneļa malas vertikālo izvirzījumu pāri par riteni, ar nosacījumu, ka aizsargierīces izvirzījuma daļas virsmas izliekuma rādiuss ir vismaz 5 mm, un tās izvirzījums pār virsbūves paneļa malas vertikālo izvirzījumu pār riteni nekad nepārsniedz 30 mm.4.10.3. Ja bultskrūves vai uzgriežņi ir izvirzīti pāri riepas virsmas izvirzījumam (riepas daļa, kas atrodas virs horizontālās plaknes, kura šķērso riteņa griešanās asi), tad jāaprīko ar aizsargierīci (-ēm) atbilstīgi 4.10.2. punktam.4.11. Domkrata atbalsta vietas un izpūtējs (-i)4.11.1. Domkrata atbalsta vietas (ja tādas ir) un izpūtējs vai izpūtēji nedrīkst būt izvirzīti vairāk kā 10 mm aiz grīdas līnijas vertikālā izvirzījuma vai vertikālā izvirzījuma, kas veidojas atskaites plaknei krustojoties ar transportlīdzekļa ārējo virsmu.4.11.2. Neatkarīgi no iepriekšminētās prasības, izpūtējs var būt izvirzīts vairāk nekā 10 mm, ja tā malas ir noapaļotas, un izliekuma rādiuss ir vismaz 2,5 mm.4.12. Izvirzījumi un attālumi jāmēra saskaņā ar III pielikuma prasībām.5. PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM5.1. Pieteikums EEK tipa apstiprināšanai transportlīdzekļa tipam attiecībā uz ārējiem izvirzījumiem jāiesniedz transportlīdzekļa ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim.5.2. Tam jāpievieno šādi dokumenti trijos eksemplāros:5.2.1. transportlīdzekļa tipa, tā kabīnes ārējo izvirzījumu uz priekšu no aizmugurējā paneļa apraksts, kas satur datus, kuri minēti III pielikumā, kopā ar dokumentiem, kas vajadzīgi Direktīvas 70/156/EEK 3. panta piemērošanā;5.2.2. transportlīdzekļa priekšas un sānu daļu fotoattēli;5.2.3. ārējās virsmas rasējumi mērogā, kur attēloti ārējie izvirzījumi, R punkts, atskaites plakne vai grīdas līnija, un kurus tehniskais dienests uzskata par vajadzīgiem, lai pierādītu atbilstību 3. un 4. iedaļas noteikumiem.5.3. Pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprināšanas testu izpildi:5.3.1. apstiprināmā tipa transportlīdzeklis un transportlīdzekļa detaļa(-s), kuras uzskata par vajadzīgām, lai veiktu pārbaudes un testus atbilstīgi šai direktīvai;5.3.2. konkrētus izmantoto materiālu paraugus un detaļas, ja to prasa tehniskais dienests.6. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMSEEK tipa apstiprinājumu piešķir un sertifikātu, kas atbilst paraugam IV pielikumā, izsniedz, ja apstiprināšanai iesniegtais transportlīdzeklis atbilst noteikumiem, kuri izklāstīti 5. iedaļā, un atbilst 3. un 4. iedaļas prasībām.Pēc ražotāja lūguma var apstiprināt jebkuru N1 kategorijas mehāniskā transportlīdzekļa tipu saistībā ar tā ārējiem izvirzījumiem uz priekšu no kabīnes aizmugurējā paneļa, pamatojoties uz tehniskajām specifikācijām Direktīvā 74/483/EEK [2].7. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMS UZ CITU TIPU7.1. Par to, ka transportlīdzekļa tips vai tā ārējie izvirzījumi uz priekšu no kabīnes aizmugurējā paneļa ir pārveidoti, jāpaziņo administratīvai iestādei, kura ir apstiprinājusi transportlīdzekļa tipu. Tad minētā iestāde var vai nu:7.1.1. atzīt, ka izdarītajām izmaiņām nevarētu būt ievērojamas negatīvas sekas, un transportlīdzeklis vēl joprojām atbilst prasībām; vai7.1.2. pieprasīt ziņojumu par papildu testiem no tehniskā dienesta, kas ir atbildīgs par testu veikšanu.7.2. Kompetentajai iestādei, kas izsniedz apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu, minētajam attiecinājumam jāpiešķir sērijas numurs tipa apstiprinājuma sertifikātā, kā parādīts IV pielikumā.[1] OV L 267, 19.10.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/630/EEK (OV L 341, 6.12.1990., 20. lpp.).[2] OV L 266, 2.10.1974., 4. lpp.--------------------------------------------------II PIELIKUMSIZVIRZĪJUMU UN ATTĀLUMU MĒRĪŠANA1. ĀRĒJĀS VIRSMAS DETAĻAS IZVIRZĪJUMA IZMĒRU NOTEIKŠANAS METODE1.1. Uz izliekta paneļa uzstādītas detaļas izvirzījuma izmēru var noteikt tieši vai pēc norādēm attiecīgā stāvoklī novietotas daļas šķērsgriezuma rasējumā.1.2. Ja izvirzījumu detaļai, kas uzstādīta uz paneļa, kas nav izliekts, nevar vienkārši izmērīt, tad to nosaka pēc maksimālās pārmaiņas attālumā starp paneļa atskaites līniju un centru sfērai ar diametru 100 mm, to pārvietojot pastāvīgā saskarē ar detaļu. Šīs metodes izmantošanas piemērs ir parādīts 1. attēlā.1.3. Rokturu izvirzījumu mēra attiecībā pret plakni, kas šķērso piestiprinājuma punktus. Piemērs ir parādīts 2. attēlā.2. PRIEKŠĒJO LUKTURU AIZSEGU UN ĀRĒJO MALU IZVIRZĪJUMA NOTEIKŠANAS METODE2.1. Priekšējo lukturu izvirzījumu no ārējās virsmas mēra horizontāli no saskares punkta ar sfēru, kuras diametrs ir 100 mm, kā parādīts 3. attēlā.3. ATTĀLUMA STARP RESTU DETAĻĀM NOTEIKŠANAS METODE3.1. Attālums starp restu detaļām ir attālums starp divām plaknēm, kas šķērso sfēras saskares punktus un kas ir perpendikulāras līnijai, kura savieno saskares punktus. Šīs metodes izmantošanas piemēri ir parādīti 4. un 5. attēlā.+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSINFORMĀCIJAS DOKUMENTA PARAUGS (a)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1974. gada 25. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru atpakaļskata spoguļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31974L0346

Oficiālais Vēstnesis L 191 , 15/07/1974 Lpp. 0001 - 0004 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0030  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0262  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0030  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0003  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0003

		Padomes Direktīva(1974. gada 25. jūnijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru atpakaļskata spoguļiem(74/346/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kurām saskaņā ar valstu tiesību aktiem ir jāatbilst traktoriem, cita starpā attiecas arī uz atpakaļskata spoguļiem;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tādēļ visām dalībvalstīm jāpieņem vienādas prasības, papildinot vai aizstājot pastāvošos noteikumus, lai jo īpaši ļautu atkarībā no katra traktoru veida piemērot EEK tipa apstiprināšanas procedūru, uz ko attiecas Padomes 1974. gada 4. marta Direktīva 74/150/EEK [3] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, kas piemērojams katram traktoru tipam,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. "Lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktors" nozīmē jebkādu mehānisko transportlīdzekli ar riteņiem vai kāpurķēdēm un vismaz divām asīm, kura galvenā funkcija saistīta ar tā vilkmes spēku un kurš īpaši konstruēts, lai vilktu, stumtu, vestu vai darbinātu noteiktus darbarīkus, mehānismus vai piekabes, kas paredzētas lietošanai lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā. Tas var būt aprīkots kravas un pasažieru pārvadāšanai.2. Šī direktīva attiecas tikai uz tādiem iepriekšējā punktā definētiem traktoriem, kuri aprīkoti ar pneimatiskajām riepām un kuriem ir divas asis, un kuru maksimālais projektētais ātrums ir no 6 līdz 25 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikties piešķirt traktoram EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar atpakaļskata spoguļiem, ja tie atbilst pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem.3. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikties reģistrēt vai arī aizliegt pārdot, laist ekspluatācijā vai lietot traktorus tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar atpakaļskata spoguļiem, ja tie atbilst pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem.4. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar procedūru, kura izklāstīta Padomes Direktīvas Nr. 74/150/EEK 13. pantā.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā kopš šīs direktīvas paziņošanas izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to tās tūlīt paziņo Komisijai.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai dara zināmus būtiskāko valstu tiesību aktu tekstus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1974. gada 25. jūnijāPadomes vārdā –priekšsēdētājsH. D. Genscher[1] OV 28, 17.2.1967., 462./67. lpp.[2] OV 42, 7.3.1967., 620./67. lpp.[3] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. DEFINĪCIJAS1.1. "Atpakaļskata spogulis" ir ierīce, kura ierīkota tā, lai tās redzamības lauka robežās, kas ģeometriski noteiktas tālāk minētajā 2.5. punktā, tā sniegtu skaidru aizmugures skatu, ko pieļaujamības robežās nebloķē traktora papildierīces vai traktora pasažieri.1.2. "Iekšējais atpakaļskata spogulis" ir 1.1. punktā definētā ierīce, kas novietota traktora kabīnes vai rāmja iekšpusē.1.3. "Ārējais atpakaļskata spogulis" ir 1.1. punktā definētā ierīce, kas ir uzstādīta uz jebkuras traktora ārējās virsmas daļas.1.4. "Atpakaļskata spoguļu klase" ir visi atpakaļskata spoguļi, kam ir viena vai vairākas kopējas īpašības vai funkcijas. Iekšējos atpakaļskata spoguļus apvieno I klasē, ārējos atpakaļskata spoguļus apvieno II klasē.2. UZSTĀDĪŠANAS PRASĪBAS2.1. Vispārīgas prasības2.1.1. Traktorus var aprīkot tikai ar tādiem I un II klases atpakaļskata spoguļiem, uz kuriem ir EEK tipa apstiprinājuma zīme, kas paredzēta Padomes Direktīvā Nr. 71/127/EEK [1] (1971. gada 1. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiem, kas grozīta ar Pievienošanās aktu [2].2.1.2. Atpakaļskata spoguļi jānostiprina tā, lai tie normālos braukšanas apstākļos nekustētos.2.2. SkaitsVisi traktori jāaprīko ar vismaz vienu ārējo atpakaļskata spoguli, kas piestiprināts traktora kreisajā pusē dalībvalstīs, kur satiksme notiek pa ceļa labo pusi, un labajā pusē dalībvalstīs, kur satiksme notiek pa ceļa kreiso pusi.2.3. Novietojums2.3.1. Ārējais atpakaļskata spogulis jānovieto tā, lai vadītājs, sēžot vadītāja sēdeklī normālā braukšanas stāvoklī, varētu skaidri redzēt 2.5. punktā definēto ceļa daļu.2.3.2. Ārējam atpakaļskata spogulim jābūt redzamam caur vējstikla daļu, ko tīra logu tīrītājs, vai caur sānu logiem, ja traktorā tādi ir ierīkoti.2.3.3. Atpakaļskata spogulis nedrīkst sniegties ārpus traktora vai traktora ar piekabi ārmalas robežām ievērojami vairāk, nekā tas ir vajadzīgs, lai saglabātu redzamības laukus, kas ir noteikti 2.5. punktā.2.3.4. Ja traktoram ar kravu ārējā atpakaļskata spoguļa apakšējā mala atrodas mazāk nekā 2 m attālumā no zemes, šis atpakaļskata spogulis nedrīkst būt izvirzīts vairāk par 0,2 m no traktora vai traktora ar piekabi kopējā platuma, ko mēra bez atpakaļskata spoguļiem.2.3.5. Saskaņā ar 2.3.3. un 2.3.4. punkta prasībām, izvirzot atpakaļskata spoguļus, drīkst pārsniegt traktora maksimālo pieļaujamo platumu.2.4. Regulēšana2.4.1. Jebkuram iekšējam atpakaļskata spogulim jābūt tādam, lai vadītājs braukšanas stāvoklī varētu to regulēt.2.4.2. Vadītājam no traktora iekšienes jābūt iespējai regulēt jebkuru ārējo atpakaļskata spoguli. Spoguli tomēr drīkst nostiprināt arī no ārpuses.2.4.3. Prasības, kas izklāstītas 2.4.2. punktā, neattiecas uz atpakaļskata spoguļiem, kuri pēc izkustināšanas automātiski atgriežas sākotnējā stāvoklī vai kurus var atgriezt sākotnējā stāvoklī, neizmantojot instrumentus.2.5. Redzamības lauki2.5.1. Dalībvalstis, kurās satiksme notiek pa ceļa labo pusiRedzamības laukam kreisās puses ārējā atpakaļskata spogulī jābūt tādam, lai vadītājs aizmugurē varētu redzēt līdz apvārsnim vismaz to ceļa gludo daļu, kas ir pa kreisi no plaknes, kura ir paralēla vertikālajai gareniskajai vidus plaknei un iet caur traktora vai traktora ar piekabi kopējā platuma galējo kreiso punktu.2.5.2. Dalībvalstis, kurās satiksme notiek pa ceļa kreiso pusiRedzamības laukam labās puses ārējā atpakaļskata spogulī jābūt tādam, lai vadītājs aizmugurē varētu redzēt līdz apvārsnim vismaz to ceļa gludo daļu, kas ir pa labi no plaknes, kura ir paralēla vertikālajai gareniskajai vidus plaknei un iet caur traktora vai traktora ar piekabi kopējā platuma galējo labo punktu.[1] OV L 68, 22.3.1971., 1. lpp.[2] OV L 73, 27.3.1972., 14. lpp.--------------------------------------------------