title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2017/2103 (2017. gada 15. novembris), ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2004/757/TI, lai narkotiskās vielas definīcijā iekļautu jaunas psihoaktīvas vielas, un atceļ Padomes Lēmumu 2005/387/TI

text:
                  21.11.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 305/12

            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2017/2103
      (2017. gada 15. novembris),
      ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2004/757/TI, lai narkotiskās vielas definīcijā iekļautu jaunas psihoaktīvas vielas, un atceļ Padomes Lēmumu 2005/387/TI
      EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 83. panta 1. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
      ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
      saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
      tā kā:

                  (1)

                  Padomes Pamatlēmumā 2004/757/TI (3) ir paredzēta kopēja pieeja tam, kā vērsties pret narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību, kura apdraud Savienības pilsoņu veselību, drošību un dzīves kvalitāti, dalībvalstu likumīgo ekonomiku un stabilitāti, un drošību. Lai izvairītos no tā, ka dalībvalstu tiesu iestāžu un tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībā varētu rasties problēmas tāpēc, ka attiecīgais nodarījums vai nodarījumi nav sodāmi ne saskaņā ar pieprasījuma iesniedzējas, ne pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem, Pamatlēmumā 2004/757/TI ir paredzēti kopēji minimuma noteikumi par narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības nodarījumu definīciju un sodiem.

                  (2)

                  Pamatlēmums 2004/757/TI ir piemērojams vielām, uz kurām attiecas Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un vielām, uz kurām attiecas Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām (“ANO konvencijas”), kā arī sintētiskajām narkotikām, kas visā Savienībā ir pakļautas kontroles pasākumiem, ievērojot Padomes Vienoto rīcību 97/396/TI (4), un kas rada tādus riskus sabiedrības veselībai, kuri pielīdzināmi ANO konvencijās iekļauto vielu radītajiem riskiem.

                  (3)

                  Pamatlēmumam 2004/757/TI vajadzētu būt piemērojamam arī vielām, uz kurām attiecas kontroles pasākumi un kriminālsodi, ievērojot Padomes Lēmumu 2005/387/TI (5), un kas rada tādus riskus sabiedrības veselībai, kuri pielīdzināmi ANO konvencijās iekļauto vielu radītajiem riskiem.

                  (4)

                  Savienībā bieži parādās un strauji izplatās jaunas psihoaktīvas vielas, kas imitē ANO konvencijās iekļauto vielu iedarbību. Dažas jaunas psihoaktīvas vielas rada nopietnus sabiedrības veselības un sociālos riskus. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/2101 (6) ir paredzēta sistēma informācijas apmaiņai par jaunām psihoaktīvām vielām un riska novērtēšanas procedūrai, kura pamatojas uz sākotnējo ziņojumu un riska novērtējuma ziņojumu, ko sastāda, lai izvērtētu, vai jauna psihoaktīva viela nerada nopietnus sabiedrības veselības un sociālos riskus. Lai reāli samazinātu tādu jaunu psihoaktīvu vielu pieejamību, kuras rada nopietnus sabiedrības veselības un attiecīgā gadījumā nopietnus sociālos riskus, un lai visā Savienībā atturētu no minēto vielu nelikumīgas tirdzniecības, kā arī novērstu noziedzīgu organizāciju iesaistīšanos, minētās vielas būtu jāiekļauj narkotiskās vielas definīcijā atbilstoši šīs direktīvas noteikumiem, uz tām attiecinot arī samērīgas krimināltiesību normas.

                  (5)

                  Tāpēc uz jaunām psihoaktīvām vielām, kas iekļautas narkotiskās vielas definīcijā, būtu jāattiecas Savienības krimināltiesību normām par nelikumīgu narkotisko vielu tirdzniecību. Tas palīdzētu arī vienkāršot un precizēt Savienības tiesisko regulējumu, jo vielām, kas iekļautas ANO konvencijās, un viskaitīgākajām jaunām psihoaktīvām vielām tiktu piemērotas vienas un tās pašas krimināltiesību normas. Tāpēc būtu jāgroza narkotisko vielu definīcija Pamatlēmumā 2004/757/TI.

                  (6)

                  Šajā direktīvā būtu jānosaka būtiskie narkotiskās vielas definīcijas elementi, kā arī procedūra un kritēriji jaunu psihoaktīvu vielu iekļaušanai minētajā definīcijā. Turklāt, lai narkotiskās vielas definīcijā iekļautu jaunas psihoaktīvas vielas, kas jau ir pakļautas kontroles pasākumiem ar Padomes lēmumiem, kuri pieņemti saskaņā ar Vienoto rīcību 97/396/TI un Lēmumu 2005/387/TI, Pamatlēmumam 2004/757/TI būtu jāpievieno pielikums, kurā ietverts minēto psihoaktīvo vielu saraksts.

                  (7)

                  Tomēr, lai ātri reaģētu uz kaitīgu jaunu psihoaktīvu vielu parādīšanos un izplatīšanos Savienībā, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu attiecībā uz minētā pielikuma grozīšanu nolūkā iekļaut narkotiskās vielas definīcijā jaunas psihoaktīvas vielas. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (7). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

                  (8)

                  Lai ātri reaģētu uz kaitīgu jaunu psihoaktīvu vielu parādīšanos un izplatīšanos Savienībā, dalībvalstīm Pamatlēmuma 2004/757/TI noteikumi jaunām psihoaktīvām vielām, kuras rada nopietnus sabiedrības veselības riskus un attiecīgā gadījumā nopietnus sociālos riskus, būtu jāpiemēro cik drīz vien iespējams, bet ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad stājies spēkā deleģētais akts, ar kuru groza pielikumu, lai tās iekļautu narkotiskās vielas definīcijā. Dalībvalstīm būtu jādara viss iespējamais, lai pēc iespējas saīsinātu minēto termiņu.

                  (9)

                  Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, paplašināt narkotisko vielu nelikumīgai tirdzniecībai piemērojamo Savienības krimināltiesību normu piemērošanu, lai aptvertu jaunas psihoaktīvas vielas, kas rada nopietnus sabiedrības veselības un attiecīgā gadījumā nopietnus sociālos riskus, – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

                  (10)

                  Šajā direktīvā ir ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā atzītās pamattiesības un principi, jo īpaši tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, nevainīguma prezumpcija un tiesības uz aizstāvību, tiesības netikt divreiz tiesātam vai sodītam krimināllietā par to pašu noziedzīgo nodarījumu, kā arī noziedzīgu nodarījumu un sodu likumīguma un samērīguma principi.

                  (11)

                  Tā kā šī direktīva kopā ar Regulu (ES) 2017/2101 ir izstrādāta, lai aizstātu ar Lēmumu 2005/387/TI noteikto mehānismu, minētais lēmums būtu jāatceļ.

                  (12)

                  Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, Īrija ir paziņojusi, ka tā vēlas piedalīties šīs direktīvas pieņemšanā un piemērošanā.

                  (13)

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā un šī direktīva tai nav saistoša un nav jāpiemēro.

                  (14)

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā un šī direktīva tai nav saistoša un nav jāpiemēro.

                  (15)

                  Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Pamatlēmums 2004/757/TI,

            IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
      1. pants
      Grozījumi Pamatlēmumā 2004/757/TI
      Pamatlēmumu 2004/757/TI groza šādi:

                  1)

                  pamatlēmuma 1. pantu groza šādi:

                              a)

                              panta 1) punktu aizstāj ar šādu:

                                          “1)

                                          “narkotiskā viela” ir ikviena no šādām vielām:

                                                      a)

                                                      viela, uz kuru attiecas Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, vai Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām;

                                                      b)

                                                      ikviena no pielikumā uzskaitītajām vielām;”;

                              b)

                              pievieno šādus punktus:

                                          “4)

                                          “jauna psihoaktīva viela” ir viela tīrā formā vai preparātā, uz kuru neattiecas ne Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, ne Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām, bet kura var radīt veselības vai sociālos riskus, kuri ir līdzīgi minētajās konvencijās iekļauto vielu radītajiem riskiem;

                                          5)

                                          “preparāts” ir maisījums, kas satur vienu vai vairākas jaunas psihoaktīvas vielas.”;

                  2)

                  iekļauj šādus pantus:
                  “1.a pants
                  Procedūra jaunu psihoaktīvu vielu iekļaušanai narkotiskās vielas definīcijā
                  1.   Balstoties uz riska novērtējumu vai apvienoto riska novērtējumu, kas veikts, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1920/2006 (*1) 5.c pantu un saskaņā ar šā panta 2. punktā izklāstītajiem kritērijiem, Komisija bez liekas kavēšanās saskaņā ar 8.a pantu pieņem deleģētu aktu, ar kuru groza šā pamatlēmuma pielikumu, lai tam pievienotu jauno psihoaktīvo vielu vai vielas un lai noteiktu, ka jaunā psihoaktīvā viela vai vielas rada nopietnus sabiedrības veselības riskus un attiecīgā gadījumā nopietnus sociālos riskus Savienības līmenī un ka tā vai tās ir iekļautas narkotiskās vielas definīcijā.
                  2.   Apsverot, vai pieņemt deleģēto aktu, kā minēts 1. punktā, Komisija ņem vērā to, vai jaunās psihoaktīvās vielas lietošanas apmērs vai lietošanas paradumi un tās pieejamība un izplatīšanās potenciāls Savienībā ir nozīmīgi un vai kaitējums veselībai, ko rada jaunās psihoaktīvās vielas patēriņš un kas saistīts ar tās akūto vai hronisko toksiskumu un pārmērīgas lietošanas risku vai spēju izraisīt atkarību, ir tāds, kas apdraud dzīvību. Kaitējumu veselībai uzskata par tādu, kas apdraud dzīvību, ja jaunā psihoaktīvā viela, visticamāk, var izraisīt nāvi vai nāvējošu traumu, nopietnu saslimšanu, smagu fizisku vai garīgu traucējumu vai slimību nozīmīgu izplatīšanos, tostarp ar asinīm pārnēsājamu vīrusu transmisiju.
                  Turklāt Komisija ņem vērā to, vai sociālais kaitējums, ko jaunā psihoaktīvā viela rada personām un sabiedrībai, ir nopietns, jo īpaši to, vai jaunās psihoaktīvās vielas ietekme uz sabiedrības funkcionēšanu un sabiedrisko kārtību ir tāda, ka tā traucē sabiedrisko kārtību vai izraisa vardarbīgu vai antisociālu uzvedību, nodarot kaitējumu lietotājam vai citām personām vai zaudējumus īpašumam, to, vai ar jauno psihoaktīvo vielu saistītās noziedzīgās darbības, tostarp organizētā noziedzība, ir sistemātiskas, ietver ievērojamu nelegālu peļņu vai izraisa nozīmīgas ekonomiskas izmaksas.
                  3.   Ja sešu nedēļu laikā pēc riska novērtējuma vai apvienotā riska novērtējuma saņemšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1920/2006 5.c panta 6. punktu Komisija uzskata, ka nav nepieciešams pieņemt deleģētu aktu, lai jauno psihoaktīvo vielu vai vielas iekļautu narkotiskās vielas definīcijā, tā sniedz ziņojumu Parlamentam un Padomei, paskaidrojot iemeslus tam, kāpēc tā to nedara.
                  4.   Attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām, kas pievienotas šā pamatlēmuma pielikumā, dalībvalstīs, kas to vēl nav izdarījušas, pēc iespējas drīz, bet ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad stājies spēkā deleģētais akts, ar kuru groza pielikumu, panāk to, ka stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai šā pamatlēmuma noteikumus piemērotu minētajām jaunajām psihoaktīvajām vielām. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
                  Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo pamatlēmumu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
                  1.b pants
                  Valsts kontroles pasākumi
                  Neskarot pienākumus, kas dalībvalstīm noteikti ar šo pamatlēmumu, dalībvalstis savā teritorijā attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām var atstāt spēkā vai ieviest jebkādus valsts kontroles pasākumus, ko tās uzskata par piemērotiem.

                     (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1920/2006 (2006. gada 12. decembris) par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (OV L 376, 27.12.2006., 1. lpp.).”;"

                  3)

                  iekļauj šādu pantu:
                  “8.a pants
                  Deleģēšanas īstenošana
                  1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
                  2.   Pilnvaras pieņemt 1.a pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2017. gada 22. novembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
                  3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 1.a pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
                  4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (*2).
                  5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
                  6.   Saskaņā ar 1.a pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

                     (*2)  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.”;"

                  4)

                  pievieno šīs direktīvas pielikumā iekļauto pielikumu.

            2. pants
      Šīs direktīvas transponēšana
      Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2018. gada 23. novembrim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
      Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
      3. pants
      Lēmuma 2005/387/TI atcelšana
      1.   Lēmumu 2005/387/TI atceļ no 2018. gada 23. novembra.
      2.   Neatkarīgi no 1. punkta Lēmumu 2005/387/TI turpina piemērot psihoaktīvajām vielām, par kurām minētā lēmuma 5. pantā minētais kopīgais ziņojums nav iesniegts līdz 2018. gada 23. novembrim.
      3.   Komisija saskaņā ar šā panta 4.–8. punktu pieņem deleģētos aktus, ar kuriem groza Pamatlēmuma 2004/757/TI pielikumu, lai tajā pievienotu jaunas psihoaktīvās vielas, kā minēts šā panta 2. punktā.
      4.   Pilnvaras pieņemt 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz divu gadu laikposmu no 2017. gada 22. novembra.
      5.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
      6.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.
      7.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
      8.   Saskaņā ar 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
      4. pants
      Stāšanās spēkā
      Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
      5. pants
      Adresāti
      Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.

         Strasbūrā, 2017. gada 15. novembrī

               Eiropas Parlamenta vārdā –

               priekšsēdētājs

            A. TAJANI

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. MAASIKAS

         (1)  OV C 177, 11.6.2014., 52. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta 2014. gada 17. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2017. gada 25. septembra nostāja pirmajā lasījumā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta). Eiropas Parlamenta 2017. gada 24. oktobra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

         (3)  Padomes Pamatlēmums 2004/757/TI (2004. gada 25. oktobris), ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā (OV L 335, 11.11.2004., 8. lpp.).

         (4)  Vienotā rīcība 97/396/TI (1997. gada 16. jūnijs), ko Padome pieņēmusi, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K3. pantu, par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un jaunu sintētisko narkotiku kontroli (OV L 167, 25.6.1997., 1. lpp.).

         (5)  Padomes Lēmums 2005/387/TI (2005. gada 10. maijs) par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām (OV L 127, 20.5.2005., 32. lpp.).

         (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2101 (2017. gada 15. novembris), ar ko attiecībā uz informācijas apmaiņu, agrīnās brīdināšanas sistēmu un riska novērtēšanu saistībā ar jaunām psihoaktīvām vielām groza Regulu (EK) Nr. 1920/2006 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.).

         (7)  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

         PIELIKUMS
         “
               PIELIKUMS

                  1. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto vielu saraksts

                           1.

                           P-metiltioamfetamīns vai 4-metiltioamfetamīns, kā minēts Padomes Lēmumā 1999/615/TI (1).

                           2.

                           Parametoksimetilamfetamīns vai N-metil-1-(4-metoksifenil)-2-aminopropāns, kā minēts Padomes Lēmumā 2002/188/TI (2).

                           3.

                           2,5-dimetoksi-4-jodfenetilamīns, 2,5-dimetoksi-4-etiltiofenetilamīns, 2,5-dimetoksi-4-(n)-propiltiofenetilamīns un 2,4,5-trimetoksiamfetamīns, kā minēts Padomes Lēmumā 2003/847/TI (3).

                           4.

                           1-benzilpiperazīns vai 1-benzil-1,4-diazacikloheksāns, vai N-benzilpiperazīns, vai benzilpiperazīns, kā minēts Padomes Lēmumā 2008/206/TI (4).

                           5.

                           4-metilmetkatinons, kā minēts Padomes Lēmumā 2010/759/ES (5).

                           6.

                           4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-amīns (4,4′-DMAR) un 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletil)piperazīns (MT-45), kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2015/1873 (6).

                           7.

                           4-metilamfetamīns, kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2015/1874 (7).

                           8.

                           4-jod-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil) fenetilamīns (25I-NBOMe), 3,4-dihlor-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamīds (AH-7921), 3,4-metilēndioksipirovalerons (MDPV) un 2-(3-metoksifenil)2-(etilamino)cikloheksanons (metoksetamīns), kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2015/1875 (8).

                           9.

                           5-(2-aminopropil)indols, kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2015/1876 (9).

                           10.

                           1-fenil-2-(pirolidīn-1-il)-pentān-1-ons (α-pirolidīnvalerofenons jeb α-PVP), kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2016/1070 (10).

                           11.

                           Metil-2-[[1-(cikloheksilmetil)-1H-indol-3-karbonil]amino]-3,3-dimetilbutanoāts (MDMB-CHMICA), kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2017/369 (11).

                           12.

                              N-(1-fenetilpiperidīn-4-il)-N-fenilakrilamīds (akriloilfentanils), kā minēts Padomes Īstenošanas lēmumā (ES) 2017/1774 (12).

                     ”

            (1)  Padomes Lēmums 1999/615/TI (1999. gada 13. septembris), ar ko paredz, ka 4-MTA ir jauna sintētiskā narkotika, attiecībā uz kuru jāpiemēro kontrolpasākumi un kriminālsodi (OV L 244, 16.9.1999., 1. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums 2002/188/TI (2002. gada 28. februāris) par kontroles pasākumiem un kriminālsodiem sakarā ar jauno sintētisko narkotiku PMMA (OV L 63, 6.3.2002., 14. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums 2003/847/TI (2003. gada 27. novembris) par kontrolpasākumiem un kriminālsodiem attiecībā uz jaunajām sintētiskajām narkotikām 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 un TMA-2 (OV L 321, 6.12.2003., 64. lpp.).

            (4)  Padomes Lēmums 2008/206/TI (2008. gada 3. marts) par 1-benzilpiperazīna (BZP) pasludināšanu par jaunu psihoaktīvu vielu, uz kuru attiecas kontroles pasākumi un krimināltiesību normas (OV L 63, 7.3.2008., 45. lpp.).

            (5)  Padomes Lēmums 2010/759/ES (2010. gada 2. decembris) par kontroles pasākumu piemērošanu 4-metilmetkatinonam (mefedronam) (OV L 322, 8.12.2010., 44. lpp.).

            (6)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1873 (2015. gada 8. oktobris) par kontroles pasākumu attiecināšanu uz vielām 4-metil-5-(4-metilfenil)-4,5-dihidrooksazol-2-amīns (4,4′-DMAR) un 1-cikloheksil-4-(1,2-difeniletil)piperazīns (MT-45) (OV L 275, 20.10.2015., 32. lpp.).

            (7)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1874 (2015. gada 8. oktobris) par kontroles pasākumu piemērošanu uz 4-metilamfetamīnu (OV L 275, 20.10.2015., 35. lpp.).

            (8)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1875 (2015. gada 8. oktobris) par kontroles pasākumu attiecināšanu uz šādām vielām: 4-jod-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamīns (25I-NBOMe), 3,4-dihlor-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamīds (AH-7921), 3,4-metilēndioksipirovalerons (MDPV) un 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanons (metoksetamīns) (OV L 275, 20.10.2015., 38. lpp.).

            (9)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1876 (2015. gada 8. oktobris) par kontroles pasākumu piemērošanu vielai 5-(2-aminopropil)indols (OV L 275, 20.10.2015., 43. lpp.).

            (10)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2016/1070 (2016. gada 27. jūnijs) par kontroles pasākumu piemērošanu vielai 1-fenil-2-(pirolidīn-1-il)-pentān-1-ons (α-pirolidīnvalerofenons jeb α-PVP) (OV L 178, 2.7.2016., 18. lpp.).

            (11)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2017/369 (2017. gada 27. februāris) par kontroles pasākumiem metil-2-[[1-(cikloheksilmetil)-1H-indol-3-karbonil]amino]-3,3-dimetilbutanoātam (MDMB-CHMICA) (OV L 56, 3.3.2017., 210. lpp.).

            (12)  Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2017/1774 (2017. gada 25. septembris) par kontroles pasākumu piemērošanu N-(1-fenetilpiperidīn-4-il)-N-fenilakrilamīdam (akriloilfentanilam) (OV L 251, 29.9.2017., 21. lpp.).