title: Komisijas Direktīva 97/10/EK (1997. gada 26. februāris), ar ko trešo reizi tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (CMR)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0010

Oficiālais Vēstnesis L 068 , 08/03/1997 Lpp. 0024 - 0026

		Komisijas Direktīva 97/10/EK(1997. gada 26. februāris),ar ko trešo reizi tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (CMR)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 96/55/EK [2], un jo īpaši tās 2.a pantu, kas ieviests ar Padomes Direktīvu 89/678/EEK [3],tā kā Padome un dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, pieņēmuši Lēmumu 90/238/Euratom, ESCS, EEK [4], kas saistībā ar programmu "Eiropa pret vēzi" attiecas uz 1990. līdz 1994. gada rīcības plānu;tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 94/60/EK [5], ar ko četrpadsmito reizi groza Direktīvu 76/769/EEK, ar dažiem izņēmumiem ir aizliegts laist tirgū plašas sabiedrības lietošanai vielas, kuras klasificētas kā 1. vai 2. kategorijas kancerogēnas, mutagēnas un reproduktīvajai funkcijai toksiskas (CMR), un ar šīm vielām papildināts Direktīvas 76/769/EEK I pielikums;tā kā Direktīvas 76/769/EEK I pielikumā jau ir iekļautas vielas, kas klasificētas kā CMR, uz kurām neattiecas Direktīva 94/60/EK;tā kā ar dažiem izņēmumiem jāaizliedz arī šo CMR un to saturošu preparātu tirgū laišana plašas sabiedrības lietošanai;tā kā, šajā direktīvā nosakot ierobežojumus, vērā ir ņemtas pašreizējās zināšanas un jaunākās metodes attiecībā uz drošākām alternatīvām;tā kā šī direktīva neietekmē Kopienas tiesību aktus, ar ko nosaka darba ņēmēju aizsardzības prasību minimumu, kurš ietverts Padomes Direktīvā 89/391/EEK [6] un atsevišķajās direktīvās, kuru pamatā ir minētā direktīva, jo īpaši Padomes Direktīvā 90/394/EEK [7];tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to direktīvu pielāgošanu tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu pielāgo tehnikas attīstībai, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1997. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstīs šos noteikumus piemēro no 1998. gada 30. jūnija.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis pieņem procedūru, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 26. februārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[2] OV L 231, 12.9.1996., 20. lpp.[3] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[4] OV L 137, 30.5.1990., 31. lpp.[5] OV L 365, 31.12.1994., 1. lpp.[6] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[7] OV L 196, 26.7.1990., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas I pielikuma 29., 30. un 31. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"29.Vielas, kas minētas Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā, klasificētas kā 1. vai 2. kategorijas kancerogēnas vielas un tiek marķētas vismaz kā "Toksisks (T)" ar brīdinājumu par risku R45 — "Var izraisīt vēzi" — vai ar brīdinājumu par risku R49 — "Ieelpojot var izraisīt ļaundabīgus audzējus", un tiek minētas šādi:1. kategorijas kancerogēna viela.Skat. 1. sarakstu pielikuma papildinājumā.2. kategorijas kancerogēna viela.Skat. 2. sarakstu pielikuma papildinājumā. | Neierobežojot citus Direktīvas 76/769/EEK I pielikuma punktus, vielās un preparātos, ko laiž tirgū pārdošanai plašai sabiedrībai, nedrīkst lietot atsevišķās koncentrācijās, kas ir vienādas ar vai lielākas par: Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā norādīto koncentrāciju vaiDirektīvas 88/379/EEK I pielikuma VI tabulas 6. punktā norādīto koncentrāciju, ja Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā koncentrācijas robežas nav norādītas.Neierobežojot citu Kopienas noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, uz šādu vielu un preparātu iepakojuma jābūt šādam skaidram, salasāmam un neizdzēšamam marķējumam: "Tikai profesionāliem lietotājiem. Uzmanību! Izvairīties no saskares. Pirms lietošanas iepazīties ar instrukciju". Izņēmuma kārtā šo noteikumu nepiemēro: a)zālēm vai veterinārajām zālēm, kas definētas Direktīvā 65/65/EEK;b)kosmētikas līdzekļiem, kas definēti Padomes Direktīvā 76/768/EEK;c)motora degvielām, uz kurām attiecas Padomes Direktīva 85/210/EEK:minerāleļļas produktiem, ko paredzēts lietot par degvielām pārvietojamās vai stacionārās sadedzināšanas iekārtās,degvielām, ko pārdod slēgtās sistēmās (piemēram, šķidras gāzes flakonos);d)mākslinieku krāsām, uz kurām attiecas Direktīva 88/379/EEK. |30.Vielas, kas minētas Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā, klasificētas kā 1. vai 2. kategorijas mutagēnas vielas un tiek marķētas ar brīdinājumu par risku R46 — "Var radīt pārmantojamus ģenētiskus defektus", un tiek minētas šādi:1. kategorijas mutagēna viela.Skat. 3. sarakstu pielikuma papildinājumā.2. kategorijas mutagēna viela.Skat. 4. sarakstu pielikuma papildinājumā. | Neierobežojot citus Direktīvas 76/769/EEK I pielikuma punktus, vielās un preparātos, ko laiž tirgū pārdošanai plašai sabiedrībai, nedrīkst lietot atsevišķās koncentrācijās, kas ir vienādas ar vai lielākas par: Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā norādīto koncentrāciju vaiDirektīvas 88/379/EEK I pielikuma VI tabulas 6. punktā norādīto koncentrāciju, ja Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā koncentrācijas robežas nav norādītas.Neierobežojot citu Kopienas noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, uz šādu vielu un preparātu iepakojuma jābūt šādam skaidram, salasāmam un neizdzēšamam marķējumam: "Tikai profesionāliem lietotājiem. Uzmanību! Izvairīties no saskares. Pirms lietošanas iepazīties ar instrukciju". Izņēmuma kārtā šo noteikumu nepiemēro: a)zālēm vai veterinārajām zālēm, kas definētas Direktīvā 65/65/EEK;b)kosmētikas līdzekļiem, kas definēti Direktīvā 76/768/EEK;c)motora degvielām, uz kurām attiecas Direktīva 85/210/EEK:minerāleļļas produktiem, ko paredzēts lietot par degvielām pārvietojamās vai stacionārās sadedzināšanas iekārtās,degvielām, ko pārdod slēgtās sistēmās (piemēram, šķidras gāzes flakonos);d)mākslinieku krāsām, uz kurām attiecas Direktīva 88/379/EEK. |31.Vielas, kas minētas Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā, klasificētas kā 1. vai 2. kategorijas reproduktīvajai funkcijai toksiskas vielas un tiek marķētas ar brīdinājumu par risku R60 — "Var kaitēt reproduktīvajām spējām" — un/vai R61 — "Var kaitēt augļa attīstībai", un ir minētas šādi:1. kategorijas reproduktīvajai funkcijai toksiska viela.Skat. 5. sarakstu pielikuma papildinājumā.2. kategorijas reproduktīvajai funkcijai toksiska viela.Skat. 6. sarakstu pielikuma papildinājumā. | Neierobežojot citus Direktīvas 76/769/EEK I pielikuma punktus, vielās un preparātos, ko laiž tirgū pārdošanai plašai sabiedrībai, nedrīkst lietot atsevišķās koncentrācijās, kas ir vienādas ar vai lielākas par: Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā norādīto koncentrāciju vaiDirektīvas 88/379/EEK I pielikuma VI tabulas 6. punktā norādīto koncentrāciju, ja Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā koncentrācijas robežas nav norādītas.Neierobežojot citu Kopienas noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, uz šādu vielu un preparātu iepakojumam jābūt šādam skaidram, salasāmam un neizdzēšamam marķējumam: "Tikai profesionāliem lietotājiem. Uzmanību! Izvairīties no saskares. Pirms lietošanas iepazīties ar instrukciju". Izņēmuma kārtā šo noteikumu nepiemēro: a)zālēm vai veterinārajām zālēm, kas definētas Direktīvā 65/65/EEK;b)kosmētikas līdzekļiem, kas definēti Direktīvā 76/768/EEK;c)motora degvielām, uz kurām attiecas Direktīva 85/210/EEK:minerāleļļas produktiem, ko paredzēts lietot par degvielām pārvietojamās vai stacionārās sadedzināšanas iekārtās,degvielām, ko pārdod slēgtās sistēmās (piemēram, šķidras gāzes flakonos);d)mākslinieku krāsām, uz kurām attiecas Direktīva 88/379/EEK. |--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/64/EK (2000. gada 7. novembris), ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK un 93/22/EEK attiecībā uz informācijas apmaiņu ar trešām valstīm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0064

Oficiālais Vēstnesis L 290 , 17/11/2000 Lpp. 0027 - 0028

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/64/EK(2000. gada 7. novembris),ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK un 93/22/EEK attiecībā uz informācijas apmaiņu ar trešām valstīmEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 47. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru [3],tā kā:(1) Padomes Direktīvas 85/611/EEK [4], 92/49/EEK [5], 92/96/EEK [6] un 93/22/EEK [7] ļauj kompetentām iestādēm apmainīties ar informāciju savstarpēji un ar dažām citām iestādēm vai organizācijām kādā dalībvalstī, kā arī apmainīties ar informāciju starp dalībvalstīm. Minētās direktīvas arī ļauj dalībvalstīm slēgt sadarbības nolīgumus, kuros paredz informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm.(2) Lai panāktu konsekvenci ar Direktīvas 98/33/EK [8] noteikumiem, šo atļauju slēgt sadarbības nolīgumus ar trešām valstīm būtu jāpaplašina, ietverot arī informācijas apmaiņu ar dažām citām iestādēm vai organizācijām šajās valstīs, ar noteikumu, ka uz sniegto informāciju attiecas piemērotas profesionālā noslēpuma glabāšanas garantijas.(3) Direktīva 85/611/EEK, Direktīva 92/49/EEK, Direktīva 92/96/EEK un Direktīva 93/22/EEK būtu atbilstīgi jāgroza,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 85/611/EEK 50. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:"4. Dalībvalstis var slēgt sadarbības līgumus, kuros paredz informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm vai ar trešo valstu iestādēm vai organizācijām, kā noteikts 6. un 7. punktā, vienīgi tad, ja uz sniedzamo informāciju attiecas profesionālā noslēpuma glabāšanas garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas tām, kuras minētas šajā pantā. Šāda informācijas apmaiņa notiek, lai minētās iestādes vai organizācijas varētu pildīt to pārraudzības funkcijas.Ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un attiecīgi tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes devušas savu piekrišanu."2. pantsDirektīvas 92/49/EEK 16. panta 3. punktu, Direktīvas 92/96/EEK 15. panta 3. punktu un Direktīvas 92/22/EEK 25. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:"3. Dalībvalstis var slēgt sadarbības līgumus, kuros paredz informācijas apmaiņu ar trešo valstu kompetentajām iestādēm vai ar trešo valstu iestādēm vai organizācijām, kā noteikts 5. un 5.a punktā, vienīgi tad, ja uz sniedzamo informāciju attiecas profesionālā noslēpuma glabāšanas garantijas, kas ir vismaz līdzvērtīgas tām, kuras minētas šajā pantā. Šāda informācijas apmaiņa notiek, lai minētās iestādes vai organizācijas varētu pildīt to pārraudzības funkcijas.Ja informācijas izcelsme ir citā dalībvalstī, to drīkst izpaust tikai ar to kompetento iestāžu noteiktu piekrišanu, kuras ir sniegušas šo informāciju, un attiecīgi tikai tiem mērķiem, attiecībā uz ko šīs iestādes ir devušas savu piekrišanu."3. pants1. Līdz 2002. gada 17. novembrim dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šās direktīvas prasības. Par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 7. novembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Fabius[1] OV C 116 E, 26.4.2000., 61. lpp.[2] OV C 168, 16.6.2000., 1. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2000. gada 14. jūnija atzinums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī) un Padomes 2000. gada 29. jūnija lēmums.[4] OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/26/EK (OV L 168, 18.7.1995., 7. lpp.).[5] OV L 228, 11.8.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EK.[6] OV L 360, 9.12.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EK.[7] OV L 141, 11.6.1993., 27. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/9/EK (OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.).[8] OV L 204, 21.7.1998., 29. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/26/EK (2001. gada 7. maijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 95/50/EK par vienotu kārtību, kādā pārbauda bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiemDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0026

Oficiālais Vēstnesis L 168 , 23/06/2001 Lpp. 0023 - 0024

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/26/EK(2001. gada 7. maijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 95/50/EK par vienotu kārtību, kādā pārbauda bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un īpaši tā 71. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],apspriedušies ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru [3],tā kā:(1) Padomes Direktīvā 94/55/EK (1994. gada 21. novembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem [4] ir izklāstīti vienoti noteikumi bīstamo kravu pārvadāšanai Kopienā.(2) Pielikumi Padomes Direktīvai 95/50/EK (1995. gada 6. oktobris) par vienotu kārtību, kādā pārbauda bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem [5], attiecas uz Direktīvas 94/55/EK pielikumiem. Direktīvas 94/55/EK pielikumu pielāgošana zinātnes un tehnikas attīstībai var ietekmēt Direktīvas 95/50/EK pielikumus.(3) Direktīvas 94/55/EK pielikumi jāpielāgo zinātnes un tehnikas attīstībai saskaņā ar komitejas procedūru.(4) Direktīvas 95/50/EK pielikumiem jābūt ātri pielāgojamiem zinātnes un tehnikas attīstībai. Šajā nolūkā būtu arī jāizveido komiteja Direktīvas 95/50/EK pielāgošanai zinātnes un tehnikas attīstībai.(5) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [6].(6) Direktīvas 95/50/EK I pielikums būtu jāgroza, lai ņemtu vērā Komisijas 1999. gada 21. maija Direktīvu 1999/47/EK, ar kuru otro reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 94/55/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem [7].(7) Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 95/50/EK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU1. pantsDirektīvu 95/50/EK groza šādi:1. Direktīvā iekļauj šādus pantus:"9.a pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumus pielāgotu zinātnes un tehnikas attīstībai tajās jomās, uz kurām attiecas šī direktīva, īpaši, lai ņemtu vērā Direktīvas 94/55/EK grozījumus, pieņem saskaņā ar procedūru, kas noteikta 9.b pantā.9.b pants1. Komisijai palīdz Bīstamo kravu pārvadājumu komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 94/55/EK 9. pantu, še turpmāk "komiteja".2. Ja atsaucas uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK [8] 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais laikposms ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu."2. Direktīvas I pielikumu groza šādi:a) pielikuma 13. punktā vārdus "bīstamo kravu bruto svars uz transporta vienību" aizstāj ar vārdiem "bīstamo kravu kopējais daudzums uz transporta vienību";b) pielikuma 15. punktā vārdus "akumulatora tvertnes" aizstāj ar vārdu "elektromobilis";c) pielikuma 32. punktā vārdus "instrumentu komplekts īslaicīgam remontam" aizstāj ar vārdiem "viena rokas lampa katram transportlīdzekļa apkalpes loceklim";d) pielikuma 34. punktā vārdus "divas oranžas spuldzes" aizstāj ar vārdiem "divas pašbalstošas brīdinājuma zīmes";e) pielikuma 36. punktā vārdus "vadītāja individuālie aizsardzības līdzekļi" aizstāj ar vārdiem "piemērota brīdinājuma veste vai brīdinājuma apģērbs katram apkalpes loceklim".2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2001. gada 23. decembrim. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 7. maijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsB. Ringholm[1] OV C 177 E, 27.6.2000., 96. lpp.[2] OV C 268, 19.9.2000., 4. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2000. gada 12. aprīļa Atzinums (OV C 40, 7.2.2001., 119. lpp.) un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Lēmums.[4] OV L 319, 12.12.1994., 7 lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/7/EK (OV L 30, 1.2.2001., 43. lpp.).[5] OV L 249, 17.10.1995., 35. lpp.[6] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[7] OV L 169, 5.7.1999., 1. lpp.[8] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas direktīva (1983. gada 20. decembris), ar kuru groza Direktīvas 71/393/EEK, 72/199/EEK un 78/633/EEK, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0004

Oficiālais Vēstnesis L 015 , 18/01/1984 Lpp. 0028 - 0038 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 17 Lpp. 0033  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 29 Lpp. 0233  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 17 Lpp. 0033  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 29 Lpp. 0233

		Komisijas direktīva(1983. gada 20. decembris),ar kuru groza Direktīvas 71/393/EEK, 72/199/EEK un 78/633/EEK, ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes barības oficiālajai kontrolei(84/4/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu 70/373/EEK par paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metožu ieviešanu barības oficiālajai kontrolei [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Grieķijas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 2. pantu,tā kā Komisijas Direktīvas 71/393/EEK [2], 72/199/EEK [3] un 78/633/EEK [4] nosaka kopeļļu un koptauku, virginiamicīna un cinka bacitracīna analīžu metodes; tā kā nav vajadzības šīs metodes aizstāt ar citām metodēm, kas izstrādātas zinātnes un tehnikas attīstības rezultātā;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 71/393/EEK pielikuma IV daļu "Kopeļļu un koptauku noteikšana" aizstāj ar šīs direktīvas I pielikumu.2. pantsDirektīvas 72/199/EEK II pielikuma 5. daļu "Virginiamicīna noteikšana agara barotnē ar difūzijas metodi" aizstāj ar šīs direktīvas II pielikumu.3. pantsDirektīvas 78/633/EEK pielikuma 1. daļu "Cinka bacitracīna noteikšana agara barotnē ar difūzijas metodi" aizstāj ar šīs direktīvas III pielikumu.4. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1984. gada 1. jūnijam. Tās par to tūlīt informē Komisiju.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1983. gada 20. decembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisPoul Dalsager[1] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp.[2] OV L 279, 20.12.1971., 7. lpp.[3] OV L 123, 29.5.1972., 6. lpp.[4] OV L 206, 29.7.1978., 43. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS"4. KOPEĻĻU UN KOPTAUKU NOTEIKŠANA1. Mērķis un jomaŠī metode ļauj noteikt kopeļļas un koptaukus barībā. Tā neattiecas uz Padomes 1966. gada 22. septembra Regulā 136/66/EEK minēto eļļas augu sēklu un eļļas augu augļu analīzēm.Atkarībā no barības īpašībām, jāizmanto kāda no abām turpmāk aprakstītajām metodēm.1.1. A metodeMetode izmantojama augu izcelsmes barības analīzēm, izņemot tos šādas barības veidus, kas satur eļļas un taukus, kas bez iepriekšējas hidrolīzes nav pilnībā ekstrahējami ar petrolēteri. Šādas taukvielas satur lipeklis, raugs, soja un kartupeļu proteīni. Metode izmantojama arī barības maisījumu analīzēm, izņemot tos šādas barības veidus, kas satur piena pulveri, vai kuros esošās taukvielas bez iepriekšējas hidrolīzes nav pilnībā ekstrahējamas ar petrolēteri.1.2. B metodeMetode izmantojama dzīvnieku izcelsmes barības analīzēm, kā arī to 1.1. punktā minēto barības veidu analīzēm, ko nevar veikt pēc A metodes.2. Princips2.1. A metodeParaugu ekstrahē ar petrolēteri. Pēc šķīdinātāja atdestilēšanas atlikumu izžāvē un nosver.2.2. B metodeParaugu, vārot, apstrādā ar sālsskābi. Maisījumu atdzesē un filtrē. Atlikumu skalo, žāvē un veic noteikšanu pēc A metodes.3. Reaģenti3.1. Petrolēteris, viršanas temperatūra: no 40 līdz 60 °C. Tā broma skaitlim jābūt mazākam par 1 un negaistošajam atlikumam mazākam par 2 mg/100 ml.3.2. Bezūdens nātrija sulfāts.3.3. Sālsskābe, 3 N.3.4. Filtrēšanas materiāls, piemēram, kizelgurs vai Hyflo-supercel.4. Aparatūra4.1. Ekstrakcijas aparāti. Ekstraktoros ar sifonu (Soksleta aparāts) atteces ātrumam būtu jānodrošina aptuveni 10 ekstrakcijas cikli stundā; ekstraktoros bez sifona vēlamais atteces ātrums ir apmēram 10 ml minūtē.4.2. Ekstrakcijas uzgaļi, kas attīrīti no petrolēterī šķīstošām vielām un kuru porozitāte atbilst 4.1. punktā noteiktajām prasībām.4.3. Uz 75 ± 3 °C darba temperatūru ieregulēts vakuuma žāvēšanas skapis vai uz 100 ± 3 °C ieregulēts parastais žāvēšanas skapis.5. Procedūra5.1. A metode (skat. 8.1. punktu)Ar precizitāti līdz 1 mg iesver 5 g parauga, ko pārnes ekstrakcijas uzgalī (4.2.) un pārklāj ar attaukotas vates tamponu.Uzgali ievieto ekstraktorā (4.1.) un sešas stundas veic ekstrakciju ar petrolēteri (3.1.). Petrolētera ekstraktu savāc sausā, nosvērtā kolbā, kurā ievietoti pumeka gabaliņi [1].Atdestilē šķīdinātāju. Neiztvaikojušo atlikumu izžāvē, kolbu uz pusotru stundu ievietojot žāvēšanas skapī (4.3.). Kolbu atdzesē eksikatorā un nosver. Atkārtoti žāvē 30 minūtes, līdz eļļu un tauku masa nemainās (divos secīgi veiktos svērumos masas zudumam jābūt mazākam par 1 mg.).5.2. B metodeAr precizitāti līdz 1 mg (skat. 8.2. punktu) iesver 2,5 g parauga, ko ievieto 400 ml tilpuma vārglāzē vai 300 ml tilpuma koniskajā kolbā, pievieno 100 mililitrus 3N sālsskābes (3.3.) un pumeka gabaliņus. Vārglāzi nosedz ar pulksteņstiklu vai koniskajai kolbai pievieno atteces dzesinātāju. Maisījumu uzkarsē līdz viršanas temperatūrai un vienu stundu lēni vāra uz nelielas gāzes degļa liesmas vai elektriskās plītiņas. Produktam neļauj pielipt pie trauka sienām.Atdzesē un pievieno tādu daudzumu filtrēšanas materiāla (3.4.), kas novērš eļļu un tauku zudumus filtrēšanas laikā. Filtrē caur samitrinātu, attaukotu, dubultu filtrpapīru. Atlikumu mazgā aukstā ūdenī līdz filtrāta neitrālai reakcijai. Pārbauda, vai filtrātā nav eļļu vai tauku. Ja filtrātā ir taukvielas, paraugs pirms hidrolīzes jāekstrahē ar petrolēteri pēc A metodes.Dubulto filtrpapīru ar atlikumu pēc filtrēšanas novieto uz pulksteņstikla un pusotru stundu žāvē 100 ± 3 °C temperatūrā žāvēšanas skapī.Divkārtīgo filtrpapīru ar izžāvēto atlikumu pēc filtrēšanas ievieto ekstrakcijas uzgalī (4.2.) un pārklāj ar attaukotas vates tamponu. Uzgali ievieto ekstraktorā (4.1.) un rīkojas, kā noteikts 5.1. punkta otrajā un trešajā daļā.6. Rezultātu izteikšanaAtlikuma masu izsaka procentos no parauga masas.7. AtkārtojamībaNo viena parauga viena operatora paralēlās noteikšanās iegūto rezultātu starpība nedrīkst pārsniegt:- 0,2 % pēc absolūtā lieluma, ja taukvielu saturs ir mazāks par 5 %,- 4 % no lielākā rezultāta skaitliskās vērtības, ja taukvielu saturs ir no 5 līdz 10 %,- 0,4 % pēc absolūtā lieluma, ja taukvielu saturs ir lielāks par 10 %.8. Piezīmes8.1. Produktiem ar augstu eļļas un tauku saturu, kas ir grūti sasmalcināmi vai no kā nevar sagatavot viendabīgu samazinātu testa paraugu, to nosaka šādi.Ar precizitāti līdz 1 mg iesver 20 g parauga un to sajauc ar 10 g vai vairāk bezūdens nātrija sulfāta (3.2.). Ekstrahē ar petrolēteri (3.1.), kā noteikts 5.1. punktā. Iegūto ekstraktu atšķaida līdz 500 ml tilpumam ar petrolēteri (3.1.) un homogenizē. Ņem 50 ml šķīduma, ko pārnes nelielā, sausā, nosvērtā kolbā, kurā ir pumeka gabaliņi [2]. Atdestilē šķīdinātāju, izžāvē un rīkojas, kā noteikts 5.1. punkta pēdējā daļā.Izdala šķīdinātāju no uzgalī palikušajiem ekstrakcijas atlikumiem, ko sasmalcina līdz 1 mm un pēc tam ievieto atpakaļ ekstrakcijas uzgalī (nepievieno nātrija sulfātu), un rīkojas, kā noteikts 5.1. punkta otrajā un trešajā daļā.Eļļu un tauku saturu procentos no parauga masas aprēķina pēc šādas formulas:(10 a + b) × 5kur:a = ekstrakcijas atlikuma masa gramos pēc pirmās ekstrakcijas (ekstrakta alikvota daļa);b = atlikuma masa gramos pēc otrās ekstrakcijas.8.2. Produktiem ar zemu eļļu un tauku saturu testa paraugu var palielināt līdz 5 g."[1] Ja eļļai vai taukiem jāizdara turpmākas kvalitātes pārbaudes, pumeka gabaliņu vietā lieto stikla lodītes.[2] Ja eļļai vai taukiem jāizdara turpmākas kvalitātes pārbaudes, pumeka gabaliņu vietā lieto stikla lodītes.--------------------------------------------------II PIELIKUMS"5. Virginiamicīna noteikšana— agara barotnē ar difūzijas metodi —1. Mērķis un jomaMetode paredzēta virginiamicīna noteikšanai barībā un premiksos. Noteikšanas zemākā robeža ir 2 mg/kg (2 ppm) [1].2. PrincipsParaugu ekstrahē ar Tween 80 šķīdumu metanolā. Ekstraktu dekantē vai centrifugē un atšķaida. Tā antibiotisko aktivitāti nosaka, novērtējot virginiamicīna difūziju agara vidē, kas apsēta ar Micrococcus luteus. Difūziju nosaka pēc mikroorganisma kavēšanas zonām. Pieņem, ka izmantojamo antibiotisko vielu koncentrāciju intervālā šo zonu diametrs ir tieši proporcionāls antibiotikas koncentrācijai.3. Mikroorganisms: Micrococcus luteus ATCC 9341 (NCTC 8340, NCIB 8553)3.1. Tīrkultūras uzturēšanaMēģenēs uz slīpagara kultivēšanas barotnes (4.1.) izsēj Micrococcus luteus un inkubē 24 stundas 30 °C temperatūrā. Kultūru glabā ledusskapī apmēram 4 °C temperatūrā. Pārsēj reizi divās nedēļās.3.2. Baktēriju suspensijas pagatavošana [2]Ar 2–3 ml nātrija hlorīda šķīduma (4.3.) noskalo pieaugumu no nesen pagatavota slīpagara (3.1.). Šo suspensiju izmanto 250 ml kultivēšanas barotnes (4.1.) apsēšanai Rū (Roux) kolbā, ko inkubē 18 līdz 20 stundas 30 °C temperatūrā. Pieaugumu noskalo ar 25 ml nātrija hlorīda šķīduma un samaisa. Sagatavo suspensijas desmitkārtīgu atšķidījumu nātrija hlorīda šķīdumā (4.3.). Suspensijas gaismas caurlaidībai pie 650 nm, mērot 1 cm kivetē pret nātrija hlorīda (4.3.) šķīdumu, jābūt 75 %. Šo suspensiju apmēram 4 °C temperatūrā var glabāt vienu nedēļu.4. Kultivēšanas barotne un reaģenti4.1. Kultivēšanas un pārbaudes barotne [3]Gaļas peptons | 6,0 g |Triptons | 4,0 g |Rauga ekstrakts | 3,0 g |Gaļas ekstrakts | 1,5 g |Glikoze | 1,0 g |Agars | 10,0 līdz 20,0 g |Ūdens | 1000 ml |pH 6,5 (pēc sterilizēšanas) | |4.2. Fosfātu buferšķīdums, pH 6Kālija hidrogēnfosfāts, K2HPO4 | 2,0 g |Kālija dihidrogēnfosfāts, KH2PO4 | 8,0 g |Ūdens līdz | 1000 ml |4.3. Nātrija hlorīda 0,8 % (m/V) šķīdums: ūdenī izšķīdina 8 g nātrija hlorīda un atšķaida līdz 1000 ml; sterilizē.4.4. Metanols.4.5. Fosfātu buferšķīduma (4.2.) un metanola (4.4.) maisījums: 80/20 (V/V).4.6. Tween 80 0,5 % (m/V) šķīdums metanolā: metanolā (4.4.) izšķīdina 5 g Tween 80 un atšķaida ar metanolu līdz 1000 ml.4.7. Standartviela: virginiamicīns ar zināmu aktivitāti.5. StandartšķīdumiMetanolā (4.4.) izšķīdina precīzu standartvielas (4.7.) iesvaru un atšķaida ar metanolu (4.4.) tā, lai iegūtu rezerves standartšķīdumu, kas satur 1000 μg virginiamicīna mililitrā.Glabājot aizkorķētā kolbā 4 °C temperatūrā, šis šķīdums ir stabils līdz piecām dienām.Šo rezerves šķīdumu pakāpeniski atšķaidot ar maisījumu (4.5.), pagatavo šādus šķīdumus:s8 | 1 | μg/ml |s4 | 0,5 | μg/ml |s2 | 0,25 | μg/ml |s1 | 0,125 | μg/ml |6. Ekstrakta un pārbaudes šķīdumu sagatavošana6.1. Ekstrakcija6.1.1. Produkti ar virginiamicīna saturu līdz 100 mg/kgIesver 50 g parauga, pievieno 200 ml šķīduma (4.6.) un krata 30 minūtes. Nostādina vai centrifugē, ņem 20 ml dzidrā šķīduma un temperatūrā, kas nepārsniedz 40 °C, rotācijas tvaicētājā ietvaicē līdz 5 ml tilpumam. Ietvaicēto šķīdumu atšķaida ar maisījumu (4.5.) tā, lai tajā būtu aptuveni 1 μg/ml virginiamicīna (= u8).6.1.2. Produkti ar virginiamicīna saturu virs 100 mg/kgŅem līdz 10,0 g lielu paraugu, kas satur 1–50 mg virginiamicīna, pievieno 100 ml šķīduma (4.6.) un krata 30 minūtes. Nostādina vai centrifugē, tad atšķaida ar maisījumu (4.5.) tā, lai šķīdumā būtu aptuveni 1 μg/ml virginiamicīna (= u8).6.2. Pārbaudes šķīdumiNo šķīduma u8 pagatavo šķīdumus u4 (aptuvenā koncentrācija: 0,5 μg/ml), u2 (aptuvenā koncentrācija: 0,25 μg/ml) un u1 (aptuvenā koncentrācija: 0,125 μg/ml), tos pakāpeniski atšķaidot (1 + 1) ar maisījumu (4.5.).7. Pārbaudes procedūra7.1. Pārbaudes barotnes apsēšanaAptuveni 50 °C temperatūrā pārbaudes barotni (4.1.) apsēj ar baktēriju suspensiju (3.2.). Iepriekšējos izmēģinājumos uz plātnēm ar barotni (4.1.) nosaka baktēriju suspensijas daudzumu, kas vajadzīgs lielāko un skaidrāko mikroorganismu kavēšanas zonu iegūšanai ar dažādas koncentrācijas virginiamicīna šķīdumiem.7.2. Plātņu sagatavošanaDifūziju caur agaru izdara uz plātnēm ar četru dažādu koncentrāciju standartšķīdumiem (s8, s4, s2 un s1) un četru koncentrāciju pārbaudes šķīdumiem (u8, u4, u2 un u1). Šo četru koncentrāciju ekstrakta šķīdumiem un standartšķīdumiem noteikti jābūt uz katras plātnes. Šim nolūkam izvēlas pietiekami lielas plātnes, uz kurām agara barotnē var izveidot vismaz astoņus iedobumus 10–13 mm diametrā, kuru centri ir attālināti vismaz par 30 mm. Testu var veikt uz plātnes, kas izveidota no stikla loksnes, uz kuras uzlikts 20 mm augsts anodēta alumīnija vai plastmasas riņķis ar 200 mm diametru.Plātnēs salej tādu daudzumu barotnes (4.1.), kas apsēta saskaņā ar 7.1. punktu, lai iegūtu apmēram 2 mm biezu slāni (60 ml uz plātni ar 200 mm diametru). Atstāj sastingt horizontālā stāvoklī, izveido iedobumus un tajos precīzi izmērītā daudzumā iepilda pārbaudes šķīdumus un standartšķīdumus (no 0,10 līdz 0,15 ml iedobumā, atkarībā no diametra). Katru koncentrāciju pārbauda vismaz četras reizes, un tādējādi katrā analīzē jānovērtē vismaz 32 kavēšanas zonas.7.3. InkubēšanaPlātnes inkubē 16 – 18 stundas 30 ± 2 °C temperatūrā.8. NovērtēšanaAr precizitāti līdz 0,1 mm izmēra kavēšanas zonu diametru. Uz puslogaritmiskā papīra atzīmē punktus, kas atbilst kavēšanas zonu vidējam diametram atkarībā no koncentrācijas. Uzzīmē "atbilstošākās" līknes attiecīgi standartšķīdumam un ekstraktam, piemēram, šādi:aprēķina "atbilstošāko" punktu standarta zemākajam līmenim (SL) pēc formulas:a)SL =7s+ 4s+ s– 2saprēķina "atbilstošāko" punktu standarta augstākajam līmenim (SH) pēc formulas:b)SH =7s+ 4s+ s– 2sLīdzīgi aprēķina "atbilstošākos" punktus ekstrakta koncentrācijas zemākajam līmenim (UL) un augstākajam līmenim (UH), norādītajās formulās s1, s2, s4 un s8 aizstājot attiecīgi ar u1, u2, u4 un u8.Tajā pašā grafikā atzīmē aprēķinātos SL un SH lielumus un tos savieno, iegūstot standartšķīdumam "atbilstošāko" līniju. Līdzīgi atzīmē UL un UH, ko savieno, iegūstot ekstraktam "atbilstošāko" līniju.Ja nav nekādu traucējošu faktoru, abām līnijām vajadzētu būt paralēlām. Praktisku apsvērumu dēļ līnijas var uzskatīt par paralēlām, ja (SH–SL) un (UH–UL) neatšķiras vairāk par 10 % no to vidējā lieluma.Konstatējot, ka līnijas nav paralēlas, var atmest u1 un s1 vai u8 un s8 un SL, SH, UL un UH "atbilstošākās" līknes var aprēķināt pēc alternatīvām formulām:a′) SL = | 5s1 + 2s2 – s46 | vai | 5s2 + 2s4 – s86 |b′) SH = | 5s4 + 2s2 – s16 | vai | 5s8 + 2s4 – s26 |un līdzīgi aprēķina UL un UH. Jāievēro tie paši paralelitātes kritēriji. Ja rezultāti aprēķināti pēc trim līmeņiem, to norāda gala ziņojumā.Ja līnijas uzskata par paralēlām, atkarībā no tā, vai paralelitāte novērtēta pēc trim vai četriem līmeņiem, aprēķina relatīvās aktivitātes logaritmu (log A), izmantojot vienu no šādām formulām.Pēc četriem līmeņiem:× 0,602u+ u+ s+ s– u– u– s– s2Pēc trim līmeņiem:× 0,401u+ s– u– s1vaid′ )Log A =× 0,401u+ s– u– sParauga ekstrakta aktivitāte = attiecīgā standartšķīduma aktivitāte × A(u8 = s8 × A)Ja relatīvā aktivitāte ir zemāka par 0,5 vai augstāka par 2,0, pārbaudi izdara atkārtoti, attiecīgi koriģējot ekstrakta koncentrācijas, bet, ja tas nav iespējams, tad koriģējot standartšķīdumu koncentrācijas. Ja nevar panākt, ka relatīvā aktivitāte ir vajadzīgajās robežās, iegūtais rezultāts uzskatāms par aptuvenu, un tas būtu jānorāda gala ziņojumā.Ja nevar uzskatīt, ka līnijas ir paralēlas, noteikšanu izdara atkārtoti. Ja nevar panākt paralelitāti, noteikšana jāuzskata par neatbilstošu.Rezultātu izsaka miligramos virginiamicīna uz barības kilogramu.9. AtkārtojamībaNo viena parauga viena operatora paralēlās noteikšanās iegūto rezultātu atšķirība nedrīkst pārsniegt:- 2 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja virginiamicīna saturs nepārsniedz 10 mg/kg,- 20 % no augstākā lieluma, ja virginiamicīna saturs ir no 10 līdz 25 mg/kg,- 5 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja virginiamicīna saturs ir no 25 līdz 50 mg/kg,- 10 % no augstākā lieluma, ja virginiamicīna saturs pārsniedz 50 mg/kg."[1] 1 mg virginiamicīna atbilst 1000 UK vienībām.[2] Var izmantot citas metodes ar nosacījumu, ka ir pierādīts, ka tās dod līdzīgas baktēriju suspensijas.[3] Var izmantot līdzīga sastāva gatavas nopērkamas barotnes, ar kurām iegūst tādus pašus rezultātus.--------------------------------------------------III PIELIKUMS"1. CINKA BACITRACĪNA NOTEIKŠANA— agara barotnē ar difūzijas metodi —1. Mērķis un jomaMetode paredzēta cinka bacitracīna noteikšanai barībā un premiksos. Noteikšanas zemākā robeža ir 5 mg/kg (5 ppm) [1].2. PrincipsParaugu pie pH 2 ekstrahē ar metanola/ūdens/sālsskābes maisījumu un ar nātrija sulfīda šķīdumu. Nātrija sulfīdu pievieno, lai izgulsnētu šķīstošos vara sāļus, kas var traucēt pārbaudi. Ekstrakta reakciju noregulē līdz pH 6,5, to koncentrē (ja vajadzīgs) un atšķaida. Tā antibiotisko aktivitāti novērtē, nosakot cinka bacitracīna difūziju agara vidē, kas apsēta ar Micrococcus luteus (flavus). Difūziju nosaka pēc mikroorganisma kavēšanas zonu izveidošanās. Pieņem, ka izmantojamo antibiotisko vielu koncentrāciju intervālā šo zonu diametrs ir tieši proporcionāls antibiotikas koncentrācijai.3. Mikroorganisms: Micrococcus luteus (flavus) ATCC 102403.1. Tīrkultūras uzturēšanaMēģenēs uz slīpagara kultivēšanas barotnes (4.1.) izsēj Micrococcus luteus (flavus) un inkubē 24 stundas 30 °C temperatūrā. Kultūru glabā ledusskapī apmēram 4 °C temperatūrā. Pārsēj reizi divās nedēļās.3.2. Baktēriju suspensijas pagatavošana [2]Ar 2-3 ml nātrija hlorīda šķīduma (4.3.) noskalo pieaugumu no nesen pagatavota slīpagara (3.1.). Šo suspensiju izmanto 250 ml kultivēšanas barotnes (4.1.) apsēšanai Rū (Roux) kolbā, ko inkubē 18 līdz 20 stundas 30 °C temperatūrā. Pieaugumu noskalo ar 25 ml nātrija hlorīda šķīduma un samaisa. Atšķaida suspensiju 1/10 ar nātrija hlorīda šķīdumu (4.3.). Suspensijas gaismas caurlaidībai pie 650 nm, mērot 1 cm kivetē pret nātrija hlorīda (4.3.) šķīdumu, jābūt 75 %. Šo suspensiju apmēram 4 °C temperatūrā var glabāt vienu nedēļu.4. Kultivēšanas barotne un reaģenti4.1. Kultivēšanas barotne [3]Gaļas peptons | 6,0 g |Triptons | 4,0 g |Rauga ekstrakts | 3,0 g |Gaļas ekstrakts | 1,5 g |Glikoze | 1,0 g |Agars | 10,0 līdz 20,0 g |Ūdens | 1000 ml |pH 6,5 līdz 6,6 (pēc sterilizēšanas) | |4.2. Pārbaudes vide [4]Triptons | 10,0 g |Rauga ekstrakts | 3,0 g |Gaļas ekstrakts | 1,5 g |Glikoze | 1,0 g |Agars | 10,0 līdz 20,0 g |Tween 80 | 1 ml |Ūdens | 1000 ml |pH 6,5 (pēc sterilizēšanas) | |4.3. Nātrija hlorīda 0,8 % (m/V) šķīdums: ūdenī izšķīdina 8 g nātrija hlorīda un atšķaida līdz 1000 ml; sterilizē.4.4 Metanola/ūdens/sālsskābes maisījums (4.6.):80/17,5/2,5 (V/V/V).4.5. Fosfātu buferšķīdums, pH 6,5:Kālija hidrogēnfosfāts, K2HPO4 | 22,15 g. |Kālija dihidrogēnfosfāts, KH2PO4 | 27,85 g. |Ūdens līdz | 1000 ml. |4.6. Sālsskābe (d:1,18 līdz 1,19).4.7. Sālsskābe (0,1 M)4.8. Nātrija hidroksīds, 1 M šķīdums.4.9. Nātrija sulfīda aptuveni 0,5 M šķīdums.4.10. Bromkrezola purpura krāsvielas 0,04 % (m/V) šķīdums: izšķīdina 0,1 g bromkrezola purpura krāsvielas 18,5 ml nātrija hidroksīda 0,01 M šķīdumā. Uzpilda ar ūdeni līdz 250 ml tilpumam un sajauc.4.11. Standartviela: cinka bacitracīns ar zināmu aktivitāti (IV).5. StandartšķīdumiIesver standarta cinka bacitracīnu (4.11.) daudzumā, kas atbilst 1050 IV (saskaņā ar norādīto aktivitāti). Pievieno 5 ml 0,1 M sālsskābes (4.7.) un 15 minūtes nostādina. Pievieno 30 ml ūdens, noregulē pH līdz 4,5 ar fosfātu buferšķīdumu (4.5.) (apmēram 4 ml), ar ūdeni uzpilda līdz 50 ml tilpumam un labi sajauc (1ml = 21 IV).No šā šķīduma, to pakāpeniski atšķaidot ar fosfātu buferšķīdumu (4.5.), pagatavo šādus šķīdumus:s8 | 0,42 | IV/ml |s4 | 0,21 | IV/ml |s2 | 0,105 | IV/ml |s1 | 0,0525 | IV/ml |6. Ekstrakta un pārbaudes šķīdumu pagatavošana6.1. Ekstrakcija6.1.1. Premiksi un minerālbarībaNo parauga ņem 2,0 - 5,0 g lielu iesvaru, pievieno 29,0 ml maisījuma (4.4.) un 1,0 ml nātrija sulfīda šķīduma (4.9.) un sakrata. Pārbauda, lai pH ir apmēram 2. Krata 10 minūtes, pievieno 30 ml fosfātu buferšķīduma (4.5.), krata 15 minūtes un centrifugē. Ņem piemērotu alikvotu dzidrā šķīduma un noregulē tā pH līdz 6,5 ar 1 M nātrija hidroksīda šķīdumu, indikācijai izmantojot pH-metru vai bromkrezola purpura krāsvielas šķīdumu (4.10.). Atšķaida ar fosfātu buferšķīdumu (4.5.) tā, lai cinka bacitracīna saturs būtu 0,42 IV/ml (= u8).6.1.2. Proteīna koncentrātiNo parauga ņem 10,0 g iesvaru, pievieno 49,0 ml maisījuma (4.4.) un 1,0 ml nātrija sulfīda šķīduma (4.9.) un sakrata. Pārbauda, vai pH ir apmēram 2. Krata 10 minūtes, pievieno 50 ml fosfātu buferšķīduma (4.5.), krata 15 minūtes un centrifugē. Ņem piemērotu alikvotu dzidrā šķīduma un noregulē tā pH līdz 6,5 ar 1 M nātrija hidroksīda šķīdumu, indikācijai izmantojot pH-metru vai bromkrezola purpura krāsvielas šķīdumu (4.10.). Ietvaicē pusi tilpuma rotācijas tvaicētājā temperatūrā, kas nepārsniedz 35 °C.Atšķaida ar fosfātu buferšķīdumu (4.5.) tā, lai cinka bacitracīna saturs būtu 0,42 IV/ml (= u8).6.1.3. Citi barības veidiNo parauga ņem 10,0 g iesvaru (vai 20,0 g, ja cinka bacitracīna saturs barībā ir aptuveni 5 mg/kg). Pievieno 24,0 ml maisījuma (4.4.) un 1,0 ml nātrija sulfīda šķīduma (4.9.), un homogenizē 10 minūtes. Pievieno 25 ml fosfātu buferšķīduma (4.5.), krata 15 minūtes un centrifugē. Ņem 20 ml alikvotu dzidrā šķīduma un noregulē tā pH līdz 6,5 ar 1 M nātrija hidroksīda šķīdumu, indikācijai izmantojot pH-metru vai bromkrezola purpura krāsvielas šķīdumu (4.10.). Ietvaicē līdz apmēram 4 ml tilpumam rotācijas tvaicētājā temperatūrā, kas nepārsniedz 35 °C. Atlikumu atšķaida ar fosfātu buferšķīdumu (4.5.) tā, lai cinka bacitracīna saturs būtu 0,42 IV/ml (= u8).6.2. Pārbaudes šķīdumiNo šķīduma u8 pagatavo šķīdumus u4 (aptuvenā koncentrācija: 0,21 IV/ml), u2 (aptuvenā koncentrācija: 0,105 IV/ml), un u1 (aptuvenā koncentrācija: 0,0525 IV/ml), tos pakāpeniski atšķaidot (1 + 1) ar fosfātu buferšķīdumu (4.5.).7. Pārbaudes procedūra7.1. Pārbaudes vides apsēšanaPārbaudes vidi (4.2.) apsēj ar baktēriju suspensiju apmēram 50 °C temperatūrā. Iepriekšējos izmēģinājumos uz plātnēm ar pārbaudes vidi (4.2.) nosaka baktēriju suspensijas daudzumu, kas nodrošina lielāko un skaidrāko kavēšanas zonu veidošanos ar dažādām cinka bacitracīna koncentrācijām.7.2. Plātņu sagatavošanaDifūziju caur agaru izdara uz plātnēm ar četru dažādu koncentrāciju standartšķīdumiem (s8, s4, s2 un s1) un četru koncentrāciju pārbaudes šķīdumiem (u8, u4, u2 un u1). Šīm četrām dažādām ekstrakta šķīdumu un standartšķīdumu koncentrācijām noteikti jābūt uz katras plātnes. Šajā nolūkā izvēlas pietiekami lielas plātnes, uz kurām agara barotnē var izveidot vismaz astoņus iedobumus 10-13 mm diametrā, kuru centri ir attālināti vismaz par 30 mm. Testu var veikt uz plātnes, kas izveidota no stikla loksnes, uz kuras uzlikts 20 mm augsts anodēta alumīnija vai plastmasas riņķis ar 200 mm diametru.Plātnēs salej tādu daudzumu barotnes (4.2.), kas apsēta saskaņā ar 7.1. punktu, lai iegūtu apmēram 2 mm biezu slāni (60 ml uz plātni ar 200 mm diametru). Atstāj sastingt horizontālā stāvoklī, izveido iedobumus un tajos precīzi izmērītā daudzumā iepilda noteikšanas šķīdumus un standartšķīdumus (no 0,10 līdz 0,15 ml vienā iedobumā atkarībā no diametra). Katru koncentrāciju pārbauda vismaz četras reizes, un tādējādi katrā noteikšanā jānovērtē vismaz 32 kavēšanas zonas.7.3. InkubēšanaPlātnes inkubē 16 līdz stundas 30 ± 2 °C temperatūrā.8. NovērtēšanaAr precizitāti līdz 0,1 mm izmēra kavēšanas zonu diametru. Uz puslogaritmiskā papīra atzīmē punktus, kas atbilst kavēšanas zonu vidējam diametram atkarībā no koncentrācijas. Uzzīmē "atbilstošākās" līknes attiecīgi standartšķīdumam un ekstraktam, piemēram, šādi:aprēķina "atbilstošāko" punktu standarta zemākajam līmenim (SL) pēc formulas:a)SL =7s+ 4s+ s− 2saprēķina "atbilstošāko" punktu standarta augstākajam līmenim (SH) pēc formulas:b)SH =7s+ 4s+ s− 2sLīdzīgi aprēķina "atbilstošākos" punktus ekstrakta zemākajam koncentrācijas līmenim (UL) un augstākajam līmenim (UH), norādītajās formulās s1, s2, s4 un s8 aizstājot attiecīgi ar u1, u2, u4 un u8.Tajā pašā grafikā atzīmē SL un SH vērtības, un tās savieno, iegūstot "atbilstošāko" līniju standartšķīdumam. Līdzīgi atzīmē UL un UH, ko savieno, iegūstot "atbilstošāko" līniju ekstraktam.Ja nav nekādu traucējošu faktoru, abām līnijām vajadzētu būt paralēlām. Praktisku apsvērumu dēļ līnijas var uzskatīt par paralēlām, ja (SH-SL) un (UH-UL) neatšķiras vairāk par 10 % no to vidējā lieluma.Konstatējot, ka līnijas nav paralēlas, var atmest u1 un s1 vai u8 un s8, un SL, SH, UL un UH "piemērotākās" līknes aprēķināt pēc alternatīvām formulām:a′) SL = | 5s1 + 2s2 – s46 | vai | 5s2 + 2s4 – s86 |b′) SH = | 5s4 + 2s2 - s16 | vai | 5s8 + 2s4 – s26 |un līdzīgi aprēķina UL un UH. Jāievēro tie paši paralelitātes kritēriji. Ja rezultāti aprēķināti pēc trim līmeņiem, to norāda gala ziņojumā.Ja līnijas uzskata par paralēlām, atkarībā no tā, vai paralelitāte novērtēta pēc trīs vai četriem līmeņiem, aprēķina relatīvās aktivitātes logaritmu (log A), izmantojot kādu no šādām formulām.Pēc četriem līmeņiem:× 0,602u+ u+ s+ s– u– u– s– s2pēc trim līmeņiem:× 0,401u+ s– u– s1vaid′ )log A =× 0,401u+ s– u– sParauga ekstrakta aktivitāte = attiecīgā standartšķīduma aktivitāte × A(u8 = s8 × A)Ja relatīvā aktivitāte ir zemāka par 0,5 vai augstāka par 2,0, pārbaudi izdara atkārtoti, attiecīgi koriģējot ekstrakta koncentrācijas, vai, ja tas nav iespējams, koriģējot standartšķīdumu koncentrācijas. Ja nevar panākt, ka relatīvā aktivitāte ir vajadzīgajās robežās, iegūtais rezultāts uzskatāms par aptuvenu, un tas būtu jānorāda gala ziņojumā.Ja nevar uzskatīt, ka līnijas ir paralēlas, noteikšanu izdara atkārtoti. Ja nevar panākt paralelitāti, noteikšana jāuzskata par neapmierinošu.Rezultātu izsaka miligramos cinka bacitracīna uz barības kilogramu.9. AtkārtojamībaNo viena parauga viena operatora divās noteikšanās iegūto rezultātu atšķirība nedrīkst pārsniegt:- 2 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja cinka bacitracīna saturs nepārsniedz 10 mg/kg,- 20 % no augstākā lieluma, ja cinka bacitracīna saturs ir no 10 līdz 25 mg/kg,- 5 mg/kg pēc absolūtā lieluma, ja cinka bacitracīna saturs ir no 25 līdz 50 mg/kg,- 10 % no augstākā lieluma, ja cinka bacitracīna saturs pārsniedz 50 mg/kg."[1] 1 mg barības kvalitātes cinka bacitracīna ir ekvivalents 42 internacionālajām vienībām (IV)[2] Var izmantot citas metodes ar nosacījumu, ka ir pierādīts, ka tās dod līdzīgas baktēriju suspensijas.[3] Var izmantot līdzīga sastāva gatavas nopērkamas barotnes, ar kurām iegūst tādus pašus rezultātus.[4] Var izmantot līdzīga sastāva gatavas nopērkamas barotnes, ar kurām iegūst tādus pašus rezultātus.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 92/115/EEK (1992. gada 17. decembris), ar ko pirmo reizi groza Direktīvu 88/344/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, kurus izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0115

Oficiālais Vēstnesis L 409 , 31/12/1992 Lpp. 0031 - 0032

		Padomes Direktīva 92/115/EEK(1992. gada 17. decembris),ar ko pirmo reizi groza Direktīvu 88/344/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, kurus izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanāEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvas 88/344/EEK [4] 2. panta 5. punkts paredz, ka divu gadu laikā kopš minētās direktīvas pieņemšanas Komisija, apspriedusies ar Pārtikas zinātnisko komiteju, atkārtoti pārbauda noteikumus, kas attiecas uz šķīdinātājiem pielikumā un metil-2propanolu, un ierosina jebkādus vajadzīgos grozījumus;tā kā saskaņā ar šo grozījumu Padomei būtu jānolemj, vai pielikuma III daļā minēto ekstrakcijas šķīdinātāju nogulsnes vajadzētu drīzāk attiecināt uz garšvielām, nevis uz pārtikas produktiem;tā kā trīs dienas pēc Direktīvas 88/344/EEK pieņemšanas Komisijai vajadzētu iesniegt Padomei jebkuru atbilstīgu priekšlikumu attiecībā uz dažiem 2. panta 6. punktā minētajiem šķīdinātājiem, ko līdz šim reglamentējuši tikai valsts tiesību akti;tā kā Pārtikas zinātniskā komiteja 1990. un 1991. gadā atkārtoti novērtēja visus minētajā direktīvā norādītos ekstrakcijas šķīdinātājus ar mērķi aizstāt pagaidu pieļaujamās dienas dozas (ADIs), kas ieviestas 1981. gadā, ar pastāvīgiem novērtējumiem; tā kā tas ne vienmēr bijis iespējams, jo, neraugoties uz pieprasījumu, nav nodrošināta pienācīga informācija; tā kā, pamatojoties uz saņemto informāciju, Pārtikas zinātniskā komiteja nolēma atkarībā no attiecīgās vielas vai nu apstiprināt savu piekrišanu, vai saglabāt pagaidu stāvokli, vai atsaukt savu iepriekšējo pagaidu apstiprinājumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 88/344/EEK ar šo groza šādi.1. Direktīvas 1. pantā:a) tā 1. punktam pievieno šādu daļu:"Šo direktīvu piemēro, neierobežojot noteikumus, kas pieņemti saskaņā ar sīkāk precizētām Kopienas normām.";b) tā 2. punktu svītro.2. Direktīvas 2. pantā svītro 5. un 6. punktu.3. Pielikumu groza šādi:a) tā I daļā:- vārdam"acetons"pievieno šādu zemteksta piezīmi:"(2) Acetona izmantošana olīvu spiedpalieku eļļas rafinēšanā ir aizliegta.";b) tā II daļā:- šķīdinātājus metanolu un 2propanolu pievieno visos gadījumos, kad maksimālais nogulšņu saturs ir 10 mg/kg,- zemteksta 1. piezīmi papildina ar šādu teikumu: "Heksāna un etilmetilketona vienlaicīga lietošana ir aizliegta.",- zemteksta 2. piezīmi svītro. Trešajā slejā 10 mg/kg dihlormetāna attiecībā uz grauzdētu kafiju aizstāj ar "2mg/kg",- vārdam"etilmetilketons"pievieno šādu zemteksta 2. piezīmi:"(2) n-heksānam šajā šķīdinātājā nevajadzētu pārsniegt 50mg/kg. Šo šķīdinātāju nedrīkst lietot kopā ar heksānu.";c) tā III daļā:- cikloheksānu, izobutānu un zemteksta piezīmi svītro,- 0,1 mg/kg attiecībā uz dihlormetānu aizstāj ar 0,02 mg/kg,- 1propanolu pievieno ar maksimālo nogulšņu daudzumu 1 mg/kg,- nākamajā lappusē pievieno šādu zemteksta piezīmi vārdiem"heksāns"un"etilmetilketons":"(1) Šo divu šķīdinātāju apvienota lietošana ir aizliegta."2. pants1. Dalībvalstis groza savus normatīvos un administratīvos aktus tā, lai:- atļautu tirdzniecību ar produktiem, kas atbilst šai direktīvai, vēlākais, 1993. gada 1. jūlijā,- aizliegtu tirdzniecību ar produktiem, kas neatbilst šai direktīvai, no 1994. gada 1. janvāra.Tās nekavējoties informē par to Komisiju.2. Kad dalībvalstis paredz 1. punktā minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1992. gada 17. decembrīPadomes vārdā -priekšsēdētājsR. Needham[1] OV C 11, 17.1.1992., 5. lpp.[2] OV C 94, 13.4.1992., 158. lpp. un OV C 337, 21.12.1992.[3] OV C 223, 31.8.1992., 23. lpp.[4] OV L 157, 24.6.1988., 28. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/45/EK (2001. gada 27. jūnijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 89/655/EEK par minimālajām prasībām darba ņēmēju drošībai un veselības aizsardzībai darba aprīkojuma izmantošanas laikā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)Dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0045

Oficiālais Vēstnesis L 195 , 19/07/2001 Lpp. 0046 - 0049

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/45/EK(2001. gada 27. jūnijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 89/655/EEK par minimālajām prasībām darba ņēmēju drošībai un veselības aizsardzībai darba aprīkojuma izmantošanas laikā (otrā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 137. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apspriešanās ar Darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības padomdevēju komiteju [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],apspriedušies ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru [3],tā kā:(1) Līguma 137. panta 2. punktā paredzēts, ka Padome ar direktīvām var noteikt minimālās prasības, kas jāizpilda, lai veicinātu uzlabojumus attiecībā uz darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību, jo īpaši darba vidē.(2) Saskaņā ar minēto pantu ar šīm direktīvām jāvairās radīt administratīvus, finansiālus un juridiskus ierobežojumus, kas traucētu mazu un vidēju uzņēmumu veidošanos un attīstību.(3) Darba drošības, higiēnas un veselības aizsardzības uzlabošana ir mērķis, ko nedrīkst pakārtot saimnieciskiem apsvērumiem.(4) Lai nodrošinātu darba ņēmēju veselības aizsardzību un darba drošību, ir būtiski panākt atbilstību tām minimālajām prasībām, kas izvirzītas labākai veselības aizsardzībai un darba drošībai saistībā ar pagaidu darbam augstumā iedalīta darba aprīkojuma izmantošanu.(5) Noteikumi, kas pieņemti, ievērojot Līguma 137. panta 2. punktu, neliedz nevienai dalībvalstij darba apstākļu drošības nolūkos uzturēt spēkā vai ieviest stingrākus pasākumus, kas ir saderīgi ar Līgumu.(6) Darbs augstumā darba ņēmējiem var būt saistīts ar sevišķi lielu risku viņu veselībai un darba drošībai, it īpaši ar risku nokrist no augstuma vai ciest citos nopietnos nelaimes gadījumos darbā, kas veido ievērojamu procentuālu daļu no visiem nelaimes gadījumiem, sevišķi no fatāliem nelaimes gadījumiem.(7) Pašnodarbinātas personas un darba devēji, ja viņi paši veic profesionālu darbību un personiski lieto darba aprīkojumu, kas paredzēts pagaidu darba veikšanai augstumā, var ietekmēt darba ņēmēju veselības aizsardzību un darba drošību.(8) Padomes 1992. gada 24. jūnija Direktīva 92/57/EEK par darba drošības un veselības aizsardzības minimālo prasību piemērošanu pagaidu vai pārvietojamos būvlaukumos (astotā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) [4] šo kategoriju personām uzliek pienākumu ievērot inter alia Direktīvas 89/655/EEK [5] 4. pantu un I pielikumu.(9) Visiem darba devējiem, kas paredzējuši veikt pagaidu darbu augstumā, šim nolūkam jāizvēlas aprīkojums, kas nodrošina pienācīgu aizsardzību pret risku nokrist no augstuma.(10) Kritienu novēršanai paredzētie kolektīvie aizsardzības līdzekļi kopumā aizsargā labāk nekā individuālie aizsardzības līdzekļi. Papildus konkrētai vietai piemērotu riska novēršanas aprīkojuma izvēlei un izmantošanai attiecīgā gadījumā būtu jāveic specifiska darba ņēmēju apmācība un apstākļu papildu izpēte.(11) Kāpnes, sastatnes un virves ir aprīkojums, ko visbiežāk izmanto pagaidu darbos augstumā, un tādēļ šāda veida darbos iesaistīto darba ņēmēju drošība un veselības aizsardzība lielā mērā ir atkarīga no minētā aprīkojuma pareizas izmantošanas; tādēļ ir jāprecizē veids, kādā darba ņēmējiem ir visdrošāk lietot minēto aprīkojumu; tādēļ ir nepieciešams veikt darba ņēmēju pienācīgu un specifisku apmācību.(12) Šī direktīva ir vispiemērotākais līdzeklis, kā sasniegt vēlamos mērķus, un tajā nav paredzēts vairāk kā būtu nepieciešams minētajā nolūkā.(13) Šī direktīva ir praktisks ieguldījums iekšējā tirgus sociālā aspekta radīšanā.(14) Būtu jādod iespēja dalībvalstīm izmantot pārejas laiku, lai ņemtu vērā īpašās problēmas, kas jārisina mazajiem un vidējiem uzņēmumiem,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠīs direktīvas pielikuma tekstu pievieno Direktīvas 89/655/EEK II pielikumam.2. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2004. gada 19. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstīm ir tiesības attiecībā uz pielikuma 4. punkta piemērošanu izmantot pārejas laiku, kas nav ilgāks par diviem gadiem, skaitot no pirmajā daļā minētā datuma, lai ņemtu vērā dažādās situācijas, kuras varētu rasties, praktiski piemērojot šo direktīvu, jo īpaši, kad to veic mazie un vidējie uzņēmumi.2. Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka šādas atsauces izdarīšanas metodes.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktus, ko tās pieņēmušas vai pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2001. gada 27. jūnijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājaA. Bourgeois[1] OV C 247 E, 31.8.1999., 23. lpp. un OV C 62 E, 27.2.2001., 113. lpp.[2] OV C 138, 18.5.1999., 30. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2000. gada 21. septembra atzinums (OV C 146, 17.5.2001., 78. lpp.), Padomes 2001. gada 23. marta kopējā nostāja (OV C 142, 15.5.2001., 16. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2001. gada 14. jūnija lēmums.[4] OV L 245, 26.8.1992., 6. lpp.[5] OV L 393, 30.12.1989., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"4. Noteikumi par pagaidu darbam augstumā iedalīta darba aprīkojuma izmantošanu4.1. Vispārīgi noteikumi4.1.1. Ja, ievērojot Direktīvas 89/391/EEK 6. pantu un šīs direktīvas 3. pantu, pagaidu darbu augstumā nav iespējams veikt droši, ar pienācīgiem ergonomiskiem nosacījumiem un uz piemērotas virsmas, tad darba veikšanai jāizvēlas aprīkojums, kas ir vispiemērotākais drošu darba apstākļu radīšanai un uzturēšanai. Kolektīvajiem aizsardzības līdzekļiem jādod priekšroka salīdzinājumā ar individuālajiem aizsardzības līdzekļiem. Darba aprīkojuma izmēriem jābūt piemērotiem veicamā darba veidam un paredzamajai slodzei, kā arī jāļauj droši pārvietoties.Vispiemērotākos līdzekļus pieejai pagaidu darba vietām augstumā jāizvēlas atkarībā no pārvietošanās biežuma, darba veikšanas augstuma un darba vietas izmantošanas ilguma. Izvēlei jābūt tādai, kas ļauj veikt evakuāciju nenovēršamu briesmu gadījumā. Pārvietošanās starp pieejas līdzekļiem un darba platformām, stāviem vai trapiem nedrīkst palielināt kritiena risku.4.1.2. Strādājot augstumā, kāpnes drīkst izmantot kā darba vietu vienīgi tādos apstākļos, kuros, ņemot vērā 4.1.1. punktu, nav pamata izmantot drošāku darba aprīkojumu, jo riska pakāpe ir zema un vai nu aprīkojumu izmanto neilgu laiku, vai darba laukumam ir raksturīgas iezīmes, kuras darba devējs nespēj mainīt.4.1.3. Pieeju ar virvju un pielāgojumu palīdzību var izmantot vienīgi apstākļos, kad riska vērtējumā atzīts, ka darbu iespējams veikt droši, un kad nav pamata izmantot citu, drošāku darba aprīkojumu.Ņemot vērā riska vērtējumu un jo īpaši atkarībā no darba ilguma un ergonomiskajiem ierobežojumiem, darba vietā ir jāparedz sēdeklis ar atbilstīgām palīgierīcēm.4.1.4. Atkarībā no izraudzītā darba aprīkojuma veida un pamatojoties uz iepriekš minēto, ir jāparedz attiecīgi pasākumi, lai darba ņēmējiem līdz minimumam samazinātu ar attiecīgā veida aprīkojumu saistītu risku. Vajadzības gadījumā ir jāparedz aizsarglīdzekļu uzstādīšana, lai nepieļautu kritienus. Aizsarglīdzekļiem jābūt ar piemērotu uzbūvi un pietiekami izturīgiem, lai nepieļautu vai apturētu kritienus no augstuma un, ciktāl iespējams, nepieļautu darba ņēmēju savainošanos. Kolektīvos aizsarglīdzekļus kritienu novēršanai drīkst neuzstādīt tikai tajās vietās, kur atrodas pieeja kāpnēm.4.1.5. Ja konkrēta darba veikšanai nepieciešams uz laiku novākt kolektīvos aizsarglīdzekļus kritienu novēršanai, ir jāveic efektīvi kompensējoši drošības pasākumi. Minēto darbu nedrīkst sākt, pirms šie pasākumi nav veikti. Pēc minētā darba pilnīgas vai daļējas pabeigšanas, kolektīvie aizsarglīdzekļi kritienu novēršanai ir jāuzstāda no jauna.4.1.6. Pagaidu darbu augstumā drīkst veikt vienīgi tad, ja laika apstākļi neapdraud darba ņēmēju drošību un veselību.4.2. Īpaši noteikumi par kāpņu izmantošanu4.2.1. Kāpnes jānovieto tā, lai nodrošinātu to stabilitāti izmantošanas laikā. Pārnēsājamās kāpnes jānovieto uz stabila, izturīga, piemērota lieluma un nekustīga atbalsta tā, lai pakāpieni būtu horizontāli. Piekārtajām kāpnēm, izņemot virvju kāpnes, jābūt droši nostiprinātām, lai tās nevarētu pārvietot un lai novērstu kāpņu šūpošanos.4.2.2. Pārnēsājamo kāpņu pamats ir jānodrošina pret slīdēšanu kāpņu izmantošanas laikā, to augšgalā vai apakšgalā pakāpienus nostiprinot ar jebkura veida pretslīdes ierīci vai izmantojot jebkādu citu risinājumu, kura efektivitāte ir līdzvērtīga. Kāpnēm, ko izmanto pieejai, jābūt tik garām, lai tās sniegtos pietiekami tālu pāri darba platformas malai, ja vien nav citas drošas iespējas pieturēties. Izmantojot saliekamās kāpnes un bīdāmās kāpnes, nedrīkst pieļaut, ka dažādi kāpņu posmi kustas attiecībā viens pret otru. Pārvietojamās kāpnes nedrīkst pārvietot, pirms darba ņēmējs uz tām nav uzkāpis.4.2.3. Kāpnes jāizmanto tā, lai darba ņēmējiem jebkurā brīdī būtu droša iespēja pieturēties un atbalstīties. Šādai iespējai jābūt jo īpaši gadījumos, kad augšup pa kāpnēm ar rokām jānes smagumi.4.3. Īpaši noteikumi par sastatņu izmantošanu4.3.1. Ja nav pieejami aprēķini par izvēlētajām sastatnēm vai ja tie neattiecas uz paredzēto konfigurāciju, ir jāveic stiprības un stabilitātes aprēķini, ja vien sastatnes netiek montētas saskaņā ar vispārēji atzītu standarta konfigurāciju.4.3.2. Atkarībā no izraudzīto sastatņu sarežģītības pakāpes, kompetentai personai jāsastāda to montāžas, izmantošanas un demontāžas plāns. Tas var būt standarta plāna formā, papildināts ar punktiem par konkrētajām sastatnēm specifiskām detaļām.4.3.3. Sastatņu nesošās daļas ir jānodrošina pret slīdēšanu vai nu pievienojot stiprinājumu nesošajai virsmai, vai izmantojot pretslīdes ierīces, vai jebkādu citu līdzvērtīgas efektivitātes līdzekli, kā arī slodzei pakļautajai sastatņu virsmai jābūt pietiekoši izturīgai. Jānodrošina, lai sastatnes būtu stabilas. Sastatnes uz riteņiem ir jāaprīko ar atbilstīgām ierīcēm, lai šīs sastatnes nejauši neizkustētos laikā, kad augšā strādā.4.3.4. Sastatņu stāva izmēriem, formai un konstrukcijai jābūt piemērotiem veicamā darba veidam, atbilstīgiem paredzamajai slodzei, un tiem jāļauj darba ņēmējiem neapdraudēti strādāt un pārvietoties. Sastatņu stāvam jābūt montētam tā, lai pie parastas slodzes tā elementi nekustētos. Starp sastatņu stāva elementiem nedrīkst būt bīstamu atveru, un ir jābūt vertikālām margām, lai novērstu kritienus.4.3.5. Ja daļa sastatņu nav izmantojama, piemēram, to montāžas, demontāžas vai pārveides laikā, tad tā jāmarķē ar brīdinājuma zīmēm par vispārējām briesmām, to veicot saskaņā ar attiecīgās valsts noteikumiem, kuros transponē Direktīvu 92/58/EEK, kā arī atbilstīgi jānorobežo ar fiziskiem šķēršļiem, kas slēdz pieeju bīstamajai zonai.4.3.6. Sastatnes drīkst montēt, demontēt vai būtiski pārveidot vienīgi kompetentas personas uzraudzībā, un to drīkst darīt vienīgi tādi darba ņēmēji, kas paredzēto darbību sakarā ir atbilstīgi apmācīti, apskatot darbībām specifiskos riskus saskaņā ar 7. pantu, un konkrēti šādās jomās:a) attiecīgo sastatņu montāžas, demontāžas vai pārveides plāna izpratne;b) drošība attiecīgo sastatņu montāžas, demontāžas vai pārveides laikā;c) pasākumi, lai novērstu personu vai priekšmetu krišanas iespēju;d) drošības pasākumi tādu laika apstākļu gadījumā, kas varētu nelabvēlīgi ietekmēt attiecīgo sastatņu drošību;e) pieļaujamās slodzes;f) citi riski, kas varētu būt saistīti ar iepriekš minēto montāžu, demontāžu vai pārveidi.Darbu uzraugam un attiecīgajiem darba ņēmējiem ir jābūt pieejamam 4.3.2. punktā minētajam montāžas un demontāžas plānam, to skaitā visām tajā iekļautajām instrukcijām.4.4. Īpaši noteikumi par pieejas ar virvēm un pielāgojumu izmantošanuIzmantojot pieeju ar virvēm un pielāgojumus, jāievēro šādi nosacījumi:a) sistēmai jāsastāv vismaz no divām atsevišķi nostiprinātām virvēm, vienu no tām izmantojot kā pieejas, nolaišanās un atbalsta līdzekli (darba virve), bet otru — kā drošības līdzekli (drošības virve);b) darba ņēmējiem jābūt apgādātiem ar atbilstīgām drošības siksnām, un tās jāvalkā, savienotas ar drošības virvi;c) darba virvei jābūt aprīkotai ar drošiem pacelšanās un nolaišanās līdzekļiem, kā arī ar paškontrolējošu sistēmu, lai novērstu lietotāja kritiena iespējamību gadījumā, ja viņš zaudē kontroli pār savām kustībām. Drošības virvei jābūt aprīkotai ar darba ņēmēja kustībām sekojošu mobilu sistēmu kritienu novēršanai;d) instrumentus un citus piederumus, ko darba ņēmējs grasās izmantot, jāpiestiprina pie darba ņēmēja drošības siksnas vai pie darba vietas sēdekļa vai jāpiestiprina ar citiem piemērotiem līdzekļiem;e) darbu pienācīgi jāplāno un jāuzrauga, lai ārkārtas situācijā darba ņēmēju būtu iespējams glābt nekavējoties;f) saskaņā ar 7. pantu attiecīgajiem darba ņēmējiem jāsaņem atbilstīga apmācība paredzēto darbību sakarā, un jo īpaši attiecībā uz glābšanas metodēm.Izņēmuma gadījumos, kad, ņemot vērā riska novērtējumu, otras virves izmantošana padarītu darbu vēl bīstamāku, ir pieļaujama tikai vienas virves izmantošana ar noteikumu, ka ir veikti atbilstīgi drošības pasākumi saskaņā ar attiecīgās valsts likumiem un praksi."--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/87/ES ( 2011. gada 16. novembris ), ar ko attiecībā uz emisijas posmu piemērošanu traktoriem ar sašaurinātu sliedi groza Direktīvu 2000/25/EK Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               18.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 301/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/87/ES
   (2011. gada 16. novembris),
   ar ko attiecībā uz emisijas posmu piemērošanu traktoriem ar sašaurinātu sliedi groza Direktīvu 2000/25/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/25/EK (2000. gada 22. maijs), ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem (3), reglamentē izplūdes emisiju no dzinējiem, kas uzstādīti lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros, lai nodrošinātu cilvēku veselības un vides labāku aizsardzību. Direktīvā 2000/25/EK bija paredzēts, ka emisiju robežvērtības, ko 2010. gadā piemēroja vairākuma kompresijaizdedzes motoru tipa apstiprināšanā un ko dēvē par III A posma robežvērtībām, ir jāaizstāj ar stingrākām III B posma robežvērtībām, kas attiecībā uz minēto motoru tipa apstiprinājumu pakāpeniski stāsies spēkā no 2010. gada 1. janvāra un attiecībā uz laišanu tirgū – no 2011. gada 1. janvāra. IV posms ar stingrākām emisiju robežvērtībām nekā III B posmā attiecībā uz minēto motoru tipa apstiprinājumu pakāpeniski stāsies spēkā no 2013. gada 1. janvāra un attiecībā uz laišanu tirgū – no 2014. gada 1. janvāra.

               (2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/26/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 97/68/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no visurgājējai tehnikai uzstādāmiem iekšdedzes dzinējiem (4), 2. panta b) punktā noteikts, ka Komisija izvērtē pieejamo tehnoloģiju, tostarp izmaksas/ieguvumus, lai apstiprinātu III B un IV posma robežvērtības un novērtētu iespējamo vajadzību pēc papildu pielāgojamības, atbrīvojumiem vai vēlākiem ieviešanas termiņiem dažu tipu iekārtām vai dzinējiem un ņemot vērā dzinējus, kas uzstādīti sezonas darbos izmantotajai visurgājējai tehnikai. Turklāt Direktīvas 2000/25/EK 4. panta 8. punktā paredzēta pārskatīšanas klauzula, lai ņemtu vērā T2, T4.1 un C2 kategorijas traktoru specifiku.

               (3)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/68/EK (5) bija vairāku tehnisko pētījumu priekšmets. Pamatojoties uz minētajiem tehniskajiem pētījumiem, kas veikti 2007., 2009. un 2010. gadā un apstiprināti Komisijas veiktajā ietekmes novērtējumā, tika secināts, ka tehniski nav iespējams nodrošināt T2, T4.1 un C2 kategorijas traktoru atbilstību III B un IV posma prasībām minētajā direktīvā paredzētajos datumos.

               (4)

               Lai novērstu tādu tehnisko prasību paredzēšanu Savienības tiesību aktos, ko vēl nevar izpildīt, un lai novērstu situāciju, kurā T2, T4.1 un C2 kategorijas traktoriem vairs nevar veikt tipa apstiprinājumu un tos vairs nevar laist tirgū vai ekspluatācijā, ir jāparedz trīs gadu pārejas periods, kurā T2, T4.1 un C2 kategorijas traktoriem joprojām var veikt tipa apstiprinājumu un tos var laist tirgū vai ekspluatācijā.

               (5)

               Komisijai katru gadu Eiropas Parlamentam un Padomei būtu jāziņo par sasniegto IV posma prasībām atbilstīgu tehnoloģiju tehnisko risinājumu izstrādē.

               (6)

               Tāpēc Direktīva 2000/25/EK būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 2000/25/EK
   Direktīvas 2000/25/EK 4. pantam pievieno šādu punktu:

      “9.   Izdarot atkāpi attiecībā uz T2, T4.1 un C2 kategorijas traktoriem, kas attiecīgi definēti Direktīvas 2003/37/EK II pielikuma A nodaļas A.1. punkta otrajā ievilkumā, B nodaļas 1. papildinājuma I daļas 1.1. punktā un A nodaļas A.2. punktā un ir aprīkoti ar L–R kategorijas motoriem, 2. punkta d) un e) apakšpunktā un 3. punktā noteiktos termiņus atliek uz trim gadiem. Līdz šiem datumiem turpina piemērot šajā direktīvā noteiktās III A posma prasības.”

   2. pants
   Saderīgu tehnoloģiju pieejamība
   Komisija līdz 2014. gada 31. decembrim izvērtē to, kādas tehnoloģijas ir pieejamas, kas varētu izpildīt IV posma prasības un kas ir saderīgas ar T2, T4.1 un C2 kategoriju vajadzībām, un attiecīgā gadījumā iesniedz priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei.
   3. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2012. gada 9. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās tūlīt dara zināmu Komisijai minēto aktu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2011. gada 16. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. SZCZUKA

      (1)  OV C 132, 3.5.2011., 53. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2011. gada 25. oktobra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2011. gada 8. novembra lēmums.

      (3)  OV L 173, 12.7.2000., 1. lpp.

      (4)  OV L 146, 30.4.2004., 1. lpp.

      (5)  OV L 59, 27.2.1998., 1. lpp.


title: Komisijas Direktīva (ES) 2017/845 (2017. gada 17. maijs), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/56/EK groza attiecībā uz to elementu indikatīvajiem sarakstiem, kas jāņem vērā, sagatavojot jūras stratēģijas (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               18.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 125/27

         KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2017/845
   (2017. gada 17. maijs),
   ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/56/EK groza attiecībā uz to elementu indikatīvajiem sarakstiem, kas jāņem vērā, sagatavojot jūras stratēģijas
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Direktīvu 2008/56/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras stratēģijas pamatdirektīva) (1), un jo īpaši tās 24. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 2008/56/EK III pielikumā ir noteikti tās 8. panta 1. punktā, 9. panta 1. punktā, 9. panta 3. punktā, 10. panta 1. punktā, 11. panta 1. punktā un 24. pantā minētie raksturīgo iezīmju, slodžu un ietekmes indikatīvie saraksti.

               (2)

               2012. gadā dalībvalstis, pamatodamās uz savu jūras ūdeņu sākotnējo novērtējumu, kas veikts saskaņā ar Direktīvas 2008/56/EK 8. panta 1. punktu, un īstenodamas jūras stratēģiju pirmo ciklu, saskaņā ar Direktīvas 2008/56/EK 9. panta 2. punktu un 10. panta 2. punktu paziņoja Komisijai attiecīgi iezīmju kopumu, kas raksturo labu vides stāvokli, un mērķus vides jomā. Dalībvalstu paziņotās informācijas novērtējumā (2), kuru Komisija veica saskaņā ar minētās direktīvas 12. pantu, ir uzsvērts: lai dalībvalstis un Savienība līdz 2020. gadam sasniegtu labu vides stāvokli, jāpieliek vairāk pūļu, un tas jādara steidzami.

               (3)

               Lai nodrošinātu to, ka dalībvalstu jūras stratēģiju īstenošanas otrais cikls turpina virzību uz Direktīvas 2008/56/EK mērķu sasniegšanu un panāk lielāku konsekvenci laba vides stāvokļa noteikšanā, Komisija savā ziņojumā par īstenošanas pirmo posmu ieteica Komisijas dienestiem un dalībvalstīm sadarboties Savienības līmenī, lai līdz 2015. gadam pārskatītu, nostiprinātu un uzlabotu Komisijas Lēmumu 2010/477/ES (3) ar mērķi noteikt skaidrākus, vienkāršākus, kodolīgākus, saskaņotākus un salīdzināmākus laba vides stāvokļa kritērijus un metodiskos standartus un lai tajā pašā laikā caurskatītu Jūras stratēģijas pamatdirektīvas III pielikumu, vajadzības gadījumā to pārskatot un izstrādājot īpašus norādījumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu saskaņotāku un konsekventāku pieeju nākamajā īstenošanas posmā veicamajiem novērtējumiem.

               (4)

               Direktīvas 2008/56/EK III pielikuma pārskatīšana ir vajadzīga kā papildinājums Lēmuma 2010/477/ES pārskatīšanai. Turklāt saistība starp Direktīvas 2008/56/EK III pielikumu un kvalitatīvajiem raksturlielumiem laba vides stāvokļa noteikšanai, kas uzskaitīti tās I pielikumā, ir norādīta netieši un tāpēc nav pietiekami skaidra. 2011. gadā sagatavotā Komisijas dienestu darba dokumentā (4) ir izskaidrota saistība starp Direktīvas 2008/56/EK I pielikumā uzskaitītajiem kvalitatīvajiem raksturlielumiem, minētās direktīvas III pielikumā noteiktajiem elementiem un Lēmumā 2010/477/ES noteiktajiem kritērijiem un rādītājiem, bet, ņemot vērā tiem raksturīgo saturu, šāds skaidrojums varēja būt tikai daļējs. Direktīvas 2008/56/EK III pielikuma pārskatīšana ir vajadzīga, lai precizētu šo saistību un atvieglotu direktīvas īstenošanu, labāk sasaistot ekosistēmas elementus, kā arī antropogēnās slodzes un ietekmes uz jūras vidi ar Direktīvas 2008/56/EK I pielikumā noteiktajiem raksturlielumiem un ar Lēmuma 2010/477/ES pārskatīšanas iznākumu.

               (5)

               Direktīvas 2008/56/EK III pielikumā būtu jāiekļauj novērtējuma (direktīvas 8. panta 1. punkts) elementi attiecībā uz laba vides stāvokļa noteikšanu (direktīvas 9. panta 1. punkts), novērtējumu papildinoši monitoringa (direktīvas 11. panta 1. punkts) elementi (piemēram, temperatūra, sāļums) un elementi, kas jāņem vērā, nosakot mērķus (direktīvas 10. panta 1. punkts). Reģionālo īpatnību iespaidā šo elementu nozīmīgums dažādos reģionos un dalībvalstīs būs atšķirīgs. Tas nozīmē, ka elementi jāņem vērā tikai tad, ja tie ir uzskatāmi par “būtiskām īpatnībām un raksturīgajām iezīmēm” vai par “galvenajām slodzēm un ietekmēm”, kas minētas Direktīvas 2008/56/EK 8. panta 1. punkta attiecīgi a) un b) apakšpunktā, un ja tie izpaužas attiecīgās dalībvalsts ūdeņos.

               (6)

               Ir svarīgi nodrošināt to, ka Direktīvas 2008/56/EK III pielikumā noteiktie elementi ir skaidri sasaistīti ar minētās direktīvas I pielikuma kvalitatīvajiem raksturlielumiem un ar kritērijiem un metodiskajiem standartiem, kuri attiecas uz labu vides stāvokli jūras ūdeņos un kurus Komisija noteikusi, pamatojoties uz Direktīvas 2008/56/EK 9. panta 3. punktu, un arī ar to piemērošanu saistībā ar Direktīvas 2008/56/EK 8., 9., 10. un 11. pantu. Minētajiem elementiem tāpēc ir jābūt vispārīgiem un vispārēji piemērojamiem visā Savienībā, jo specifiskākus elementus var noteikt Komisija, pamatojoties uz Direktīvas 2008/56/EK 9. panta 3. punktu, vai tad, kad saskaņā ar minētās direktīvas 9. panta 1. punktu tiek definēts labam vides stāvoklim raksturīgo iezīmju kopums.

               (7)

               Direktīvas 2008/56/EK III pielikuma 1. un 2. tabula būtu jāprecizē, lai skaidrāk parādītu saistību ar stāvokļa elementiem (1. tabula) un slodžu elementiem un ietekmēm (2. tabula) un lai tabulās uzskaitītos elementus tiešā veidā sasaistītu ar minētās direktīvas I pielikumā noteiktajiem kvalitatīvajiem raksturlielumiem un līdz ar to – ar kritērijiem, kurus Komisija noteikusi, pamatojoties uz Direktīvas 2008/56/EK 9. panta 3. punktu.

               (8)

               Lai atvieglotu jūras ūdeņu izmantošanas novērtēšanu saskaņā ar Direktīvas 2008/56/EK 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu un cilvēka darbību novērtēšanu saskaņā ar 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, un ar to saistīto monitoringu, kas paredzēts minētās direktīvas 11. pantā, 2. tabula būtu jāpapildina, tajā iekļaujot indikatīvu izmantojuma veidu un cilvēka darbību sarakstu, kura mērķis ir nodrošināt novērtējuma konsekvenci visos jūras reģionos un apakšreģionos.

               (9)

               Tāpēc Direktīvas 2008/56/EK III pielikums būtu attiecīgi jāgroza.

               (10)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi regulatīvā komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2008/56/EK 25. panta 1. punktu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2008/56/EK III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2018. gada 7. decembrim. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3.   Pienākums transponēt šo direktīvu neattiecas uz dalībvalstīm, kurām nav jūras ūdeņu.
   3. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2017. gada 17. maijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp.

      (2)  Komisijas ziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam – Jūras stratēģijas pamatdirektīvas (2008/56/EK) īstenošanas pirmais posms – Eiropas Komisijas novērtējums un norādījumi (COM(2014) 97 final, 20.2.2014.).

      (3)  Komisijas 2010. gada 1. septembra Lēmums 2010/477/ES par laba jūras ūdeņu vides stāvokļa kritērijiem un metodiskajiem standartiem (OV L 232, 2.9.2010., 14. lpp.).

      (4)  Komisijas dienestu darba dokuments SEC(2011) 1255.

      PIELIKUMS
      “
            III PIELIKUMS

               Uz jūras ūdeņiem attiecināmo ekosistēmas elementu, antropogēno slodžu un cilvēka darbību indikatīvie saraksti

            (8. panta 1. punkts, 9. panta 1. punkts, 9. panta 3. punkts, 10. panta 1. punkts, 11. panta 1. punkts un 24. pants)

               1. tabula

               Jūras ekosistēmu struktūra, funkcijas un procesi,

            jo īpaši saistībā ar 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 9. un 11. pantu

                        Temats

                        Ekosistēmas elementi

                        Iespējamie parametri un raksturīgās iezīmes (1. piezīme)

                        Attiecīgie kvalitatīvie raksturlielumi, kas noteikti I pielikumā (2. un 3. piezīme)

                        Sugas

                        Jūras reģiona vai apakšreģiona jūras putnu, zīdītāju, rāpuļu, zivju un galvkāju sugu grupas (4. piezīme)

                        Sugas vai populācijas mainība telpā un laikā:

                                    —

                                    izplatība, sastopamība un/vai biomasa

                                    —

                                    izmēra klases; vecuma un dzimuma struktūra

                                    —

                                    auglības, izdzīvotības un mirstības/traumatisma rādītājs

                                    —

                                    uzvedība, tostarp pārvietošanās un migrācija

                                    —

                                    sugas dzīvotne (platība, piemērotība)

                              Grupas sugu sastāvs

                        (1); (3)

                        Biotopi

                        Galvenie dzīvotņu veidi jeb biotopi vertikālajā ūdens slānī (pelaģiskie biotopi) un uz grunts (bentiskie biotopi) (5. piezīme) vai citi biotopi, tostarp ar tiem saistītās biocenozes visā jūras reģionā vai apakšreģionā

                        Par katru biotopu:

                                    —

                                    biotopa izplatība un platība (attiecīgā gadījumā, arī tilpums)

                                    —

                                    sugu sastāvs, sastopamība un/vai biomasa (mainība telpā un laikā)

                                    —

                                    sugas izmēra klases; vecuma struktūra (attiecīgā gadījumā)

                                    —

                                    fizikālie, hidroloģiskie un ķīmiskie parametri

                              Papildus par pelaģiskajiem biotopiem:

                                    —

                                    hlorofila a koncentrācija

                                    —

                                    planktona (aļģu) ziedēšanas biežums un teritoriālā izplatība

                        (1); (6)

                        Ekosistēmas, tostarp barošanās tīkli

                        Ekosistēmu struktūra, funkcijas un procesi, tostarp:

                                    —

                                    fizikālie un hidroloģiskie parametri

                                    —

                                    ķīmiskie parametri

                                    —

                                    bioloģiskie parametri

                                    —

                                    funkcijas un procesi

                        Šādu parametru mainība telpā un laikā:

                                    —

                                    temperatūra un ledus

                                    —

                                    hidroloģija (viļņu un straumju režīms; apvelings, sajaukšanās, uzturēšanās laiks, saldūdens ieplūšana; jūras līmenis)

                                    —

                                    batimetrija

                                    —

                                    duļķainība (sanesu/nogulumu slodze), caurredzamība, skaņa

                                    —

                                    jūras gultnes substrāts un morfoloģija

                                    —

                                    sāļums, barības vielas (N, P), organiskais ogleklis, izšķīdušās gāzes (pCO2, O2) un pH

                                    —

                                    jūras putnu, zīdītāju, rāpuļu, zivju un galvkāju sugu saistība ar to dzīvotnēm

                                    —

                                    pelaģisko–bentisko kopienu struktūra

                                    —

                                    produktivitāte

                        (1); (4)

               Piezīmes par 1. tabulu

                        1. piezīme.

                        Šis attiecīgo parametru un raksturīgo iezīmju saraksts sugām, biotopiem/dzīvotnēm un ekosistēmām ir indikatīvs un atspoguļo parametrus, kurus ietekmē šā pielikuma 2. tabulā uzskaitītās slodzes un uz kuriem attiecas saskaņā ar 9. panta 3. punktu noteiktie kritēriji. Konkrētie parametri un raksturīgās iezīmes, kas izmantojamas monitoringā un novērtējumā, jānosaka saskaņā ar šīs direktīvas prasībām, tostarp saskaņā ar tās 8.–11. pantu.

                        2. piezīme.

                        Cipari šajā ailē norāda uz attiecīgajiem I pielikuma punktiem.

                        3. piezīme.

                        1. tabulā minēti tikai stāvokļa kvalitatīvie raksturlielumi (1), (3), (4) un (6), kuru kritēriji ir noteikti saskaņā ar 9. panta 3. punktu. Visi pārējie, t. i., slodžu kvalitatīvie raksturlielumi, kas minēti I pielikumā, var attiekties uz jebkuru no tematiem.

                        4. piezīme.

                        Šīs sugu grupas sīkāk norādītas pielikuma II daļā Komisijas 2017. gada 17. maija Lēmumā (ES) 2017/848, ar ko nosaka laba jūras ūdeņu vides stāvokļa kritērijus un metodiskos standartus un monitoringa un novērtēšanas specifikācijas un standartizētas metodes un atceļ Lēmumu 2010/477/ES (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 43. lpp.).

                        5. piezīme.

                        Šie biotopi sīkāk norādīti Lēmuma (ES) 2017/848 pielikuma II daļā.

               2. tabula

               Jūras vidē notiekošas vai to ietekmējošas antropogēnās slodzes, izmantošanas veidi un cilvēka darbības

                                    2.a

                                    Antropogēnās slodzes jūras vidē,
                                    jo īpaši saistībā ar 8. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un un 9., 10. un 11. pantu

                        Temats

                        Slodze (1. piezīme)

                        Iespējamie parametri

                        Attiecīgie kvalitatīvie raksturlielumi, kas noteikti I pielikumā (2. un 3. piezīme)

                        Bioloģiskās slodzes

                        Svešzemju sugu ievadīšana vai izplatīšanās

                        Slodzes intensitāte un mainība laikā un telpā jūras vidē un, attiecīgā gadījumā, slodzes avotā
                        Lai novērtētu slodzes ietekmi uz vidi, izvēlas attiecīgos ekosistēmas elementus un parametrus no 1. tabulas

                        (2)

                        Mikrobiālo patogēnu ievadīšana

                        Ģenētiski modificētu sugu ievadīšana un vietējo sugu pārvietošana

                        Dzīvnieku vai augu sugu kultivēšanas iespaidā notikusi dabīgo bioloģisko sabiedrību izzušana vai pārmaiņas

                        Cilvēka klātbūtnes radīts sugas traucējums (piemēram, vairošanās, atpūtas vai barošanās laikā)

                        Savvaļas sugu ieguve vai mirstība/traumatisms (komerciālajā un atpūtas zvejā un citās darbībās)

                        (3)

                        Fiziskās slodzes

                        Fiziska jūras gultnes izmainīšana (pagaidu vai atgriezeniska)

                        (6); (7)

                        Fiziski zaudējumi (neatgriezeniski izmainījies jūras gultnes substrāts vai morfoloģija; jūras gultnes substrāta ieguve)

                        Hidroloģisko apstākļu izmaiņas

                        Vielas, atkritumi, enerģija

                        Biogēnu ievade — difūzi avoti, punktveida avoti, atmosfēras pārnese

                        (5)

                        Organisko vielu ievade — difūzi avoti un punktveida avoti

                        Citu vielu (piem., sintētisko vielu, nesintētisko vielu, radionuklīdu) ievade — difūzi avoti, punktveida avoti, atmosfēras pārnese, akūti gadījumi

                        (8); (9)

                        Atkritumu ievade (cietie atkritumi, tostarp mikroizmēra atkritumi)

                        (10)

                        Antropogēnās skaņas ievade (impulsveida skaņa, nepārtraukta skaņa)

                        (11)

                        Cita veida enerģijas (tostarp elektromagnētisko lauku, gaismas un siltuma) ievade

                        Ūdens ievade — punktveida avoti (piemēram, sāļš ūdens)

                                    2.b

                                    Jūras vidē notiekošas vai to ietekmējošas izmantošanas veidi un cilvēka darbības,
                                    jo īpaši saistībā ar saistībā ar 8. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu (uz 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu attiecas tikai tās darbības, kas atzīmētas ar zvaigznīti (*)) un 10. un 13. pantu

                        Temats

                        Darbība

                        Fiziska upju, piekrastes vai jūras gultnes pārstrukturēšana (ūdens resursu apsaimniekošana)

                        Zemes atgūšana no jūras

                        Kanālu ierīkošana un citāda ūdensteču izmainīšana

                        Piekrastes nostiprināšana un pretplūdu aizsardzība*

                        Būves atkrastē (izņemot naftas/gāzes/atjaunojamās enerģijas jomā)*

                        Jūras gultnes morfoloģijas pārstrukturēšana, arī bagarēšana un izņemtās grunts izvietošana*

                        Nedzīvo resursu ieguve

                        Derīgo izrakteņu ieguve (ieži, metāla rūdas, grants, smilts, slāneklis)*

                        Naftas un gāzes ieguve, arī ar to saistītā infrastruktūra*

                        Sāls ieguve*

                        Ūdens ieguve*

                        Enerģijas ražošana

                        Atjaunojamās enerģijas ieguve (vēja, viļņu un straumju enerģija), arī ar to saistītā infrastruktūra*

                        Neatjaunojamās enerģijas ieguve

                        Elektropārvade un komunikācijas (kabeļi)*

                        Dzīvo resursu ieguve

                        Zivju, gliemju un vēžveidīgo ieguve (komerciālā vai atpūtas nolūkā)*

                        Zivju, gliemju un vēžveidīgo apstrāde*

                        Jūras augu ieguve*

                        Medīšana un ievākšana citām vajadzībām*

                        Dzīvo resursu audzēšana

                        Akvakultūra – jūras, arī ar to saistītā infrastruktūra*

                        Akvakultūra — saldūdens

                        Lauksaimniecība

                        Mežsaimniecība

                        Transports

                        Transporta infrastruktūra*

                        Transports — jūras*

                        Transports — gaisa

                        Transports — sauszemes

                        Pilsētu un rūpnieciskie izmantojumi

                        Izmantošana pilsētu vajadzībām

                        Izmantošana rūpnieciskiem mērķiem

                        Atkritumu apstrāde un apglabāšana*

                        Tūrisms un atpūta

                        Tūrisma un atpūtas infrastruktūra*

                        Tūrisma un atpūtas darbības*

                        Drošība/aizsardzība

                        Militārās operācijas (saskaņā ar 2. panta 2. punktu)

                        Izglītība un pētniecība

                        Pētniecības, izpētes un mācību darbības*

               Piezīmes par 2. tabulu

                        1. piezīme.

                        Slodzes novērtējumā jāskata slodzes intensitāte jūras vidē un, attiecīgā gadījumā, jūras vidē notiekošās ievades apjomi (no sauszemes vai no gaisa avotiem).

                        2. piezīme.

                        Cipari šajā ailē norāda uz attiecīgajiem I pielikuma punktiem.

                        3. piezīme.

                        2.a tabulā minēti tikai slodžu kvalitatīvie raksturlielumi (2), (3), (5), (6), (7), (8), (9), (10) un (11), kuru kritēriji ir noteikti saskaņā ar 9. panta 3. punktu. Visi pārējie, t. i., stāvokļa kvalitatīvie raksturlielumi, kas minēti I pielikumā, var attiekties uz jebkuru no tematiem.”