title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               30.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/22

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/36/EK
   (2005. gada 7. septembris)
   par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu
   (Teksts attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 40. pantu, 47. panta 1. punktu, 47. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu un 55. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Līguma 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu viens no Kopienas uzdevumiem ir novērst dalībvalstu starpā personu brīvas pārvietošanās un pakalpojumu brīvas aprites šķēršļus. Attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem tas jo īpaši ietver tiesības nodarboties ar profesiju kā pašnodarbinātām personām vai darbiniekiem dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kurā viņi ieguvuši savu profesionālo kvalifikāciju. Turklāt Līguma 47. panta 1. punkts paredz to, ka attiecībā uz diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu pieņem direktīvas.

               (2)

               Pēc Lisabonas Eiropadomes 23. un 2000. gada 24. marta sanāksmes Komisija pieņēma paziņojumu par “Iekšējā tirgus stratēģiju attiecībā uz pakalpojumiem”, kuras mērķis jo īpaši ir pakalpojumu brīvu sniegšanu Kopienā padarīt tikpat vienkāršu kā atsevišķā dalībvalstī. Turklāt papildus Komisijas Paziņojumam “Jaunie Eiropas darba tirgi - atvērti visiem, pieejami visiem” Stokholmas Eiropadome 2001. gada 23. un 24. martā uzticēja Komisijai iesniegt 2002. gada pavasara Eiropadomei konkrētus priekšlikumus attiecībā uz vienotāku, caurredzamāku un elastīgāku kvalifikāciju atzīšanas režīmu.

               (3)

               Garantija, ko personām, kuras savu profesionālo kvalifikāciju ieguvušas kādā no dalībvalstīm, šī direktīva sniedz attiecībā uz darbības sākšanu vai veikšanu tajā pašā profesijā citā dalībvalstī ar tādām pašām tiesībām kā šīs dalībvalsts pilsoņiem, neskar prasību, ka migrējošajam profesionālim jāievēro visi nediskriminējošie nosacījumi attiecībā uz šādu darbības veikšanu, kādus pēdējā minētā dalībvalsts varētu izvirzīt, ja šādi nosacījumi ir objektīvi pamatoti un samērīgi.

               (4)

               Lai veicinātu pakalpojumu brīvu sniegšanu, vajadzētu būt īpašiem noteikumiem, kuru mērķis ir paplašināt iespēju veikt profesionālo darbību, lietojot sākotnējo profesionālo nosaukumu. Attiecībā uz informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ko sniedz attālināti, būtu jāpiemēro arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (4).

               (5)

               Ņemot vērā dažādās sistēmas, kādas iedibinātas attiecībā uz, no vienas puses, pārrobežu pakalpojumu īslaicīgu un gadījuma rakstura sniegšanu un, no otras puses, uzņēmējdarbības veikšanu, būtu jāprecizē kritēriji abu minēto koncepciju nošķiršanai, ja pakalpojumu sniedzējs pārceļas uz uzņēmējas dalībvalsts teritoriju.

               (6)

               Pakalpojumu sniegšanas atvieglināšana ir jānodrošina, paturot prātā sabiedrības veselības un drošības striktu ievērošanu un patērētāju aizsardzību. Tādēļ būtu jāparedz īpaši noteikumi attiecībā uz reglamentētām profesijām, kurām ir ietekme uz sabiedrības veselību vai drošību un kurās nodrošina pārrobežu pakalpojumu īslaicīgu vai gadījuma rakstura sniegšanu.

               (7)

               Uzņēmējas dalībvalstis var - vajadzības gadījumā un saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem - paredzēt deklarācijas prasības. Šīs prasības nedrīkstētu radīt pakalpojumu sniedzējiem nesamērīgu apgrūtinājumu un kavēt pakalpojumu sniegšanas brīvības īstenošanu vai padarīt to mazāk saistošu. Šādu prasību nepieciešamība būtu periodiski jāpārskata, ņemot vērā gūtos panākumus, izveidojot Kopienas sistēmu administratīvajai sadarbībai starp dalībvalstīm.

               (8)

               Uz pakalpojumu sniedzēju vajadzētu attiekties uzņēmējas dalībvalsts disciplinārajiem noteikumiem, kam ir tieša un specifiska saistība ar profesionālo kvalifikāciju, piemēram, noteikumiem par profesijas definīciju, par to darbību loku, ko aptver profesija vai kas uz to attiecas, par profesionālo nosaukumu lietošanu un par nopietniem profesionāliem pārkāpumiem, kas tieši un specifiski saistīti ar patērētāju aizsardzību un drošību.

               (9)

               Attiecībā uz uzņēmējdarbības veikšanas brīvību joprojām uzturot spēkā principus un aizsardzības pasākumus, kas ir dažādo atzīšanas sistēmu pamatā, šādu sistēmu noteikumi būtu jāpilnveido, ņemot vērā pieredzi. Turklāt attiecīgās direktīvas ir vairākkārt grozītas, un to noteikumus vajadzētu reorganizēt un racionalizēt, standartizējot piemērojamos principus. Tādēļ ir nepieciešams aizstāt Padomes Direktīvas 89/48/EEK (5) un 92/51/EEK (6), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/42/EK (7), kuras attiecas uz vispārējo sistēmu profesionālās kvalifikācijas atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvas 77/452/EEK (8), 77/453/EEK (9), 78/686/EEK (10), 78/687/EEK (11), 78/1026/EEK (12), 78/1027/EEK (13), 80/154/EEK (14), 80/155/EEK (15), 85/384/EEK (16), 85/432/EEK (17), 85/433/EEK (18) un 93/16/EEK (19), kuras attiecas uz vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, veterinārārsta, vecmātes, arhitekta, farmaceita un ārsta profesijām, apvienojot tās vienā tekstā.

               (10)

               Šī direktīva nerada šķērsli iespējai, ka dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem atzīst trešo valstu pilsoņu profesionālo kvalifikāciju, kas iegūta ārpus Eiropas Savienības teritorijas. Jebkādai atzīšanai būtu jāņem vērā minimālie apmācības nosacījumi attiecībā uz noteiktām profesijām.

               (11)

               To profesiju gadījumā, uz kurām attiecas kvalifikāciju atzīšanas vispārējā sistēma, turpmāk “vispārējā sistēma”, dalībvalstīm būtu jāsaglabā savas tiesības noteikt nepieciešamo minimālo kvalifikācijas līmeni, lai nodrošinātu savā teritorijā sniegto pakalpojumu kvalitāti. Tomēr saskaņā ar Līguma 10., 39. un 43. pantu dalībvalsts nedrīkstētu prasīt, lai dalībvalsts pilsonis iegūst kvalifikāciju, kādu tā parasti nosaka tikai atbilstīgi savai izglītības sistēmai izsniegtajiem diplomiem, ja attiecīgā persona šo kvalifikāciju pilnīgi vai daļēji jau ieguvusi kādā citā dalībvalstī. Attiecīgi ir būtu jānosaka, ka visām uzņēmējām dalībvalstīm, kurās kāda profesija tiek reglamentēta, jāņem vērā citā dalībvalstī iegūtā kvalifikācija un jāizvērtē, vai tā atbilst uzņēmējas dalībvalsts prasībām. Tomēr vispārējā atzīšanas sistēma neliedz dalībvalstīm piemērot personām īpašas prasības attiecībā uz nodarbošanos ar kādu profesiju, ja tas saistīts ar tādu profesionālās darbības noteikumu piemērošanu, kuru pamatā ir vispārējas sabiedrības intereses. Šādi noteikumi attiecas uz, piemēram, profesionālās darbības organizēšanu, profesionālajiem standartiem - tostarp tiem, kas attiecas uz ētiku - kā arī uzraudzību un atbilstību. Visbeidzot, šīs direktīvas mērķis nav iejaukties dalībvalstu likumīgajās interesēs novērst to, ka to pilsoņi izvairās no attiecīgās valsts tiesību aktu piemērošanas profesionālās darbības jomā.

               (12)

               Šī direktīva attiecas uz to, kā dalībvalstis atzīst kādā citā dalībvalstī iegūtas profesionālās kvalifikācijas. Tomēr tā neattiecas uz to, kā dalībvalstis atzīst atzīšanas lēmumus, ko cita dalībvalsts pieņēmusi saskaņā ar šo direktīvu. Tādējādi personas, kurām ir profesionālās kvalifikācijas, kas atzītas saskaņā ar šo direktīvu, nevar šādu atzīšanu izmantot, lai savā izcelsmes dalībvalstī iegūtu tiesības, kas ir atšķirīgas no tiesībām, ko piešķir profesionālā kvalifikācija, kas iegūta pēdējā minētajā dalībvalstī, izņemot gadījumus, kad šīs personas sniedz pierādījumus, ka viņas uzņēmējā dalībvalstī ieguvušas papildu profesionālās kvalifikācijas.

               (13)

               Lai noteiktu atzīšanas mehānismu atbilstīgi vispārējai sistēmai, dažādas valstu izglītības un apmācības shēmas ir jāgrupē dažādos līmeņos. Šie līmeņi, kas izveidoti vienīgi vispārējās sistēmas darbības nodrošināšanai, nekādi neiespaido ne valstu izglītības un apmācību struktūras, ne uz dalībvalstu kompetenci šajā jomā.

               (14)

               Ar Direktīvām 89/48/EEK un 92/51/EEK izveidotais atzīšanas mehānisms paliek nemainīgs. Tādēļ personai, kam ir diploms, kurš apliecina, ka ir sekmīgi pabeigta vismaz vienu gadu ilga pēcvidusskolas līmeņa apmācība, vajadzētu atļaut sākt darbību reglamentētā profesijā dalībvalstī, kurā uz šādas darbības sākšanu attiecas nosacījums, ka vajadzīgs diploms, kas apliecina, ka sekmīgi pabeigta četrus gadus ilga augstskolas vai universitātes līmeņa izglītība, neatkarīgi no līmeņa, kurā vajadzīgo diplomu klasificē uzņēmējā dalībvalstī. Turpretī gadījumos, kad uz darbības sākšanu reglamentētā profesijā attiecas nosacījums, ka jābūt sekmīgi pabeigtai vairāk kā četrus gadus ilgai augstākajai vai universitātes izglītībai, šādu darbības sākšanu vajadzētu atļaut vienīgi personām, kam ir diploms, kurš apliecina, ka ir sekmīgi pabeigta vismaz trīs gadus ilga augstākā vai universitātes izglītība.

               (15)

               Gadījumos, kad nav saskaņoti minimālie apmācības nosacījumi attiecībā uz piekļuvi vispārējās sistēmas reglamentētajām profesijām, uzņēmējām dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai piemērot kompensācijas pasākumus. Šiem pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem un jo īpaši ņemt vērā pretendenta profesionālo pieredzi. Pieredze rāda, ka ieceļotājiem izvirzītā prasība izvēlēties vai nu zināšanu pārbaudi, vai adaptācijas periodu, nodrošina atbilstošu aizsardzību saistībā ar ieceļotāja kvalifikācijas līmeni, un tādējādi jebkurai atkāpei no šīs izvēles katrā atsevišķajā gadījumā vajadzētu būt pamatotai ar obligātu prasību sabiedrības interesēs.

               (16)

               Lai veicinātu profesionāļu brīvu pārvietošanos, vienlaikus nodrošinot atbilstošu kvalifikācijas līmeni, dažādas profesionālās asociācijas un organizācijas vai dalībvalstis var ierosināt kopīgas platformas Eiropas līmenī. Direktīvai konkrētos apstākļos būtu jāievēro dalībvalstu kompetence lemt par kvalifikāciju, kāda nepieciešama, lai veiktu attiecīgajās profesijās šo dalībvalstu teritorijā, kā arī šo valstu izglītības sistēmu un profesionālās apmācības saturs un organizācija, kā arī atbilstība Kopienas tiesību aktiem un jo īpaši Kopienas tiesību aktiem attiecībā uz konkurenci šajās iniciatīvās, vienlaikus šajā sakarā sekmējot automātiskāku atzīšanas veidu saskaņā ar vispārējo sistēmu. Profesionālajām asociācijām, kuras var iesniegt kopīgās platformas, vajadzētu būt reprezentatīvām valsts un Eiropas līmenī. Kopīga platforma ir kritēriju komplekss, kas ļauj kompensēt pēc iespējas vairāk apmācību prasību atšķirību, kuras konstatētas vismaz divās trešdaļās dalībvalstu, tostarp visās dalībvalstīs, kas reglamentē attiecīgo profesiju. Kritērijos varētu iekļaut, piemēram, tādas prasības kā papildu apmācība, adaptācijas periods uzraudzītā praksē, zināšanu pārbaude vai noteikts profesionālās prakses minimālais līmenis, vai minēto prasību apvienojumus.

               (17)

               Lai ņemtu vērā visas situācijas, kurās joprojām nav noteikumu attiecībā uz profesionālās kvalifikācijas atzīšanu, vispārējā sistēma būtu jāpaplašina, attiecinot to uz gadījumiem, kurus neaptver kāda specifiska sistēma, ja profesija nav ietverta kādā no šīm sistēmām vai ja - lai gan profesija ir ietverta šādā specifiskā sistēmā - pretendents kāda īpaša un ārkārtēja iemesla dēļ neatbilst tās nosacījumiem.

               (18)

               Ir nepieciešams vienkāršot noteikumus, kas ļauj sākt virkni rūpniecisku, komerciālu un amatniecības darbību dalībvalstīs, kurās šīs profesijas reglamentē, ja konkrētās darbības ir pietiekami ilgu un nesenu laikposmu veiktas citā dalībvalstī, vienlaikus attiecībā uz šādu darbību saglabājot spēkā automātiskas atzīšanas sistēmu, pamatojoties uz profesionālo pieredzi.

               (19)

               Ārstu, vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, vecmāšu, farmaceitu un arhitektu pārvietošanās brīvībai un viņu kvalifikācijas apliecinājumu savstarpējai atzīšanai būtu jābalstās uz kvalifikāciju apliecinošo dokumentu automātiskas atzīšanas pamatprincipu, pamatojoties uz saskaņotiem minimālajiem apmācības nosacījumiem. Turklāt uz darbības sākšanu dalībvalstīs ārsta, vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, veterinārārsta, vecmātes un farmaceita profesijā būtu jāattiecina nosacījums, ka jābūt noteiktajai kvalifikācijai, kas nodrošina to, ka konkrētā persona ir saņēmusi apmācību, kas atbilst noteiktiem minimālajiem nosacījumiem. Šī sistēma būtu jāpapildina ar virkni iegūtu tiesību, kuras noteiktos apstākļos ir kvalificētiem profesionāļiem.

               (20)

               Lai nodrošinātu ārstu un zobārstu kvalifikācijas sistēmas raksturojumu un saistīto acquis communautaire savstarpējas atzīšanas jomā, automātiskās atzīšanas princips attiecībā uz tām ārstu un zobārstu specialitātēm, kas ir kopīgas vismaz divām dalībvalstīm, būtu jāturpina piemērot attiecībā uz visām specialitātēm, kas ir atzītas šīs direktīvas pieņemšanas dienā. Tomēr, lai vienkāršotu sistēmu, pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas automātiskā atzīšana būtu jāattiecina vienīgi uz tām jaunajām medicīnas specialitātēm, kas ir kopīgas vismaz divām piektdaļām dalībvalstu. Turklāt šī direktīva neliedz dalībvalstīm savstarpēji vienoties - atbilstīgi to noteikumiem - par tādu noteiktu ārstu un zobārstu specialitāšu automātisku atzīšanu, kuras ir kopīgas šīm valstīm, bet kuras netiek automātiski atzītas šīs direktīvas nozīmē.

               (21)

               Ārsta ar pamatapmācību oficiālās kvalifikācijas automātiska atzīšana nedrīkstētu skart dalībvalstu kompetenci noteikt, vai saistīt šo kvalifikāciju ar profesionālo darbību, vai nē.

               (22)

               Visām dalībvalstīm būtu jāatzīst zobārsta profesija kā atsevišķa profesija, kas atšķiras no ārsta profesijas neatkarīgi no tā, vai ārsts ir specializējies odontostomatoloģijā, vai nav. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka zobārstu apmācība nodrošina viņus ar prasmēm, kādas nepieciešamas profilakses, diagnosticēšanas un ārstniecības darbā attiecībā uz zobu, mutes, žokļu un ar tiem saistīto audu anomālijām un slimībām. Zobārsta profesionālā darbība būtu jāveic personām ar tādu zobārsta kvalifikāciju, kāda noteikta šajā direktīvā.

               (23)

               Netika uzskatīts par vēlamu noteikt vecmāšu standartizētu apmācību visām dalībvalstīm. Drīzāk dalībvalstīm būtu jāsaglabā vislielākā iespējamā rīcības brīvība šīs apmācības organizēšanā.

               (24)

               Šīs direktīvas vienkāršošanas nolūkā būtu jāizdara atsauce uz jēdzienu “farmaceits”, lai norobežotu to noteikumu apjomu, kuri attiecas uz automātisku kvalifikācijas atzīšanu, neskarot īpašus attiecīgo valstu noteikumus, kas attiecas uz šo darbību.

               (25)

               Personas ar farmaceita kvalifikāciju ir speciālisti zāļu jomā, un būtībā viņiem vajadzētu būt iespējai visās dalībvalstīs veikt minimālu darbības apjomu šajā nozarē. Nosakot šo minimālo apjomu, šī direktīva nedrīkstētu ne ierobežot farmaceitiem pieejamās darbības dalībvalstīs — jo īpaši attiecībā uz medicīniskās bioloģijas analīzēm — ne arī radīt monopolu šiem profesionāļiem, jo tas joprojām ir tikai un vienīgi dalībvalstu kompetencē esošs jautājums. Šī direktīva neskar dalībvalstu iespēju izvirzīt papildu apmācības nosacījumus, lai sāktu darbību, kas nav ietverta saskaņotajā minimālajā darbības apjomā. Tādējādi uzņēmējai dalībvalstij vajadzētu būt tiesīgai izvirzīt šādus nosacījumus pilsoņiem ar tādu kvalifikāciju, uz ko attiecas automātiskā atzīšana šīs direktīvas nozīmē.

               (26)

               Šī direktīva nekoordinē visus nosacījumus attiecībā uz darbības sākšanu un veikšanu farmācijas nozarē. Jo īpaši ģeogrāfiskais aptieku sadalījums un zāļu izsniegšanas monopols paliek dalībvalstu ziņā. Šī direktīva neskar dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus, ar ko uzņēmējsabiedrībām aizliedz veikt noteiktu farmaceitisku darbību vai ar ko šādas darbības veikšanai izvirza konkrētus nosacījumus.

               (27)

               Arhitektoniskā projektēšana, ēku kvalitāte, to harmoniska iekļaušana apkārtnē, cieņa pret dabas un pilsētas ainavām un pret sabiedrisko un privāto mantojumu ir sabiedrības interešu jautājums. Tāpēc kvalifikāciju savstarpējai atzīšanai būtu jābalstās uz kvalitatīviem un kvantitatīviem kritērijiem, kas nodrošina to, ka personas ar atzīto kvalifikāciju saprot un interpretē indivīdu, sociālo grupu un iestāžu vajadzības attiecībā uz telpas plānošanu, projektēšanu, struktūru organizēšanu un īstenošanu, arhitektūras mantojuma saglabāšanu un ekspluatāciju un dabiska līdzsvara aizsardzību.

               (28)

               Pastāv būtiskas atšķirības starp valstu noteikumiem, kas attiecas uz arhitektūras jomu un kas reglamentē arhitekta darbības sākšanu un veikšanu. Vairumā dalībvalstu arhitektūras jomā darbību veic, de jure vai de facto, personas, kurām ir vai nu tikai arhitekta profesionālais nosaukums, vai arī šis nosaukums apvienojumā ar kādu citu profesionālo nosaukumu, un šīm personām nav monopola šādas darbības veikšanā, ja vien tiesību aktos nav noteikts citādi. Šīs darbības vai dažās no tām var veikt arī citi profesionāļi, jo īpaši inženieri, kuri saņēmuši īpašu apmācību celtniecības nozarē vai būvniecības mākslā. Šīs direktīvas vienkāršošanas nolūkā būtu jāizdara atsauce uz jēdzienu “arhitekts”, lai norobežotu to noteikumu apjomu, kuri attiecas uz automātisku kvalifikācijas atzīšanu arhitektūras nozarē, neskarot īpašus attiecīgo valstu noteikumus, kas attiecas uz šo darbību.

               (29)

               Ja reglamentētas profesijas nacionālā vai Eiropas līmeņa profesionālā organizācija vai asociācija lūdz īpašus kvalifikāciju atzīšanas noteikumus, pamatojoties uz minimālo apmācības nosacījumu saskaņošanu, Komisija izvērtē, vai ir lietderīgi pieņemt priekšlikumu šīs direktīvas grozījumiem.

               (30)

               Lai nodrošinātu profesionālās kvalifikācijas atzīšanas sistēmas efektivitāti, tās ieviešanai būtu jānosaka vienotas formalitātes un procedūras noteikumi, kā arī noteiktas detaļas attiecībā uz darbības veikšanu konkrētajās profesijās.

               (31)

               Būtu vajadzīgs reorganizēt sadarbības līdzekļus, jo dalībvalstu savstarpējā sadarbība un to sadarbība ar Komisiju varētu sekmēt šīs direktīvas īstenošanu un no tās izrietošo saistību izpildi.

               (32)

               Tas, ka Eiropas līmenī tiktu ieviestas profesionālo asociāciju vai organizāciju profesionālās kartes, varētu sekmēt profesionāļu mobilitāti, jo īpaši paātrinot informācijas apmaiņu starp uzņēmēju dalībvalsti un izcelsmes dalībvalsti. Šādām profesionālajām kartēm vajadzētu nodrošināt, ka ir iespējams pārraudzīt tādu profesionāļu darbību, kas veic darbību dažādās dalībvalstīs. Pilnībā ievērojot datu aizsardzības noteikumus, šādās kartēs varētu būt informācija par profesionāļa profesionālajām kvalifikācijām (apmeklētā universitāte vai mācību iestāde, iegūtās kvalifikācijas, profesionālā pieredze), viņa juridisko statusu, sankcijām, kas piemērotas saistībā ar profesiju, kā arī sīkākas ziņas par attiecīgo kompetento iestādi.

               (33)

               Kontaktpunktu tīkla izveide uzdevumā sniegt dalībvalstu pilsoņiem informāciju un palīdzību, sekmēs to, ka atzīšanas sistēma ir caurredzama. Šie kontaktpunkti jebkuram pilsonim, kas šādu informāciju pieprasīs, un Komisijai sniegs visu informāciju un adreses attiecībā uz atzīšanas procedūru. Tas, ka katra dalībvalsts izveido vienu kontaktpunktu šī tīkla ietvaros, neskar kompetences sadalījumu valsts līmenī. Jo īpaši tas nekavē vairāku iestāžu izveidi valsts līmenī, un iepriekšminētā tīkla ietvaros izveidotais kontaktpunkts atbild par pārējo iestāžu darba koordināciju un, vajadzības gadījumā, pilsoņu informēšanu par attiecīgās kompetentās iestādes datiem.

               (34)

               Dažādu atzīšanas sistēmu pārvaldība, kuras izveidotas ar nozaru direktīvām un vispārējo sistēmu, ir izrādījusies apgrūtinoša un sarežģīta. Tādēļ nepieciešams vienkāršot šīs direktīvas pārvaldību un atjaunināšanu, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas progresu, jo īpaši gadījumos, kad minimālos apmācības nosacījumus saskaņo, lai nodrošinātu kvalifikācijas automātisku atzīšanu. Šajā nolūkā būtu jāizveido atsevišķa profesionālo kvalifikāciju atzīšanas komiteja un būtu jānodrošina profesionālo organizāciju pārstāvju atbilstīga iesaistīšana, tostarp Eiropas līmenī.

               (35)

               Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Padomes Lēmumā 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (20).

               (36)

               Tas, ja dalībvalstis sagatavotu periodiskus ziņojumus par šīs direktīvas īstenošanu, kuros būtu statistikas dati, nodrošinātu iespēju noteikt, kāda ietekme ir profesionālo kvalifikāciju atzīšanas sistēmai.

               (37)

               Vajadzētu būt piemērotai procedūrai, lai pieņemtu pagaidu pasākumus, ja kāda šīs direktīvas noteikuma piemērošana kādā dalībvalstī būtu būtiski apgrūtināta.

               (38)

               Šīs direktīvas noteikumi neiespaido dalībvalstu kompetenci attiecībā uz savas sociālā nodrošinājuma sistēmas organizēšanu un to darbību noteikšanu, kuras jāveic saskaņā ar šo sistēmu.

               (39)

               Ievērojot tehnoloģijas pārmaiņu un zinātnes attīstības ātrumu, mūžizglītībai ir īpaša nozīme daudzās profesijās. Šajā sakarā dalībvalstu ziņā ir pieņemt sīki izstrādātus noteikumus, atbilstoši kuriem profesionāļi, izmantojot piemērotu tālākapmācību, sekotu tehnikas un zinātnes attīstībai.

               (40)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus - proti, profesionālo kvalifikāciju atzīšanas noteikumu racionalizāciju, vienkāršošanu un uzlabošanu - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka tāpēc šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (41)

               Šī direktīva neskar Līguma 39. panta 4. punkta un 45. panta piemērošanu, jo īpaši attiecībā uz notāriem.

               (42)

               šo direktīvu piemēro attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību un sniegt pakalpojumus, neskarot citus specifiskus juridiskus noteikumus attiecībā uz profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, piemēram, noteikumus transporta, apdrošināšanas starpnieku un zvērināto auditoru jomā. Šī direktīva neskar Padomes Direktīvu 77/249/EEK (1977. gada 22. marts) par pasākumiem, kas palīdz advokātiem sekmīgi īstenot brīvību sniegt pakalpojumus (21) vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/5/EK (1998. gada 16. februāris) par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija (22). Šai direktīvai vajadzētu attiekties uz juristu profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, lai nodrošinātu iespēju nepastarpināti iegūt tiesības veikt uzņēmējdarbību, lietojot uzņēmējā dalībvalstī paredzēto profesionālo nosaukumu;

               (43)

               Tiktāl, ciktāl tās ir reglamentētas, šī direktīva attiecas arī uz brīvajām profesijām, kas saskaņā ar šo direktīvu ir profesijas, kurās, pamatojoties uz atbilstīgu profesionālo kvalifikāciju, atbildīgi un profesionāli neatkarīgi darbību veic personas, kuras sniedz intelektuālos un konceptuālos pakalpojumus klienta un sabiedrības interesēs. Saskaņā ar Līgumu uz darbības veikšanu profesijā var attiecināt īpašus juridiskos ierobežojumus, kuru pamatā ir dalībvalsts tiesību akti un tiem atbilstīgas tiesiskās normas, ko noteikušas reprezentatīvas attiecīgās profesionālās struktūras, lai aizsargātu un attīstītu savu profesionalitāti un pakalpojumu kvalitāti, un konfidencialitāti attiecībās ar klientu.

               (44)

               Šī direktīva neskar pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu augstu līmeni veselības aizsardzībā un patērētāju aizsardzībā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I SADAĻA
   VISPĀRĒJI NOTEIKUMI
   1. pants
   Mērķis
   Šī direktīva paredz noteikumus, saskaņā ar kuriem dalībvalsts, kas darbības sākšanai vai veikšanai reglamentētā profesijā savā teritorijā izvirza nosacījumu, ka vajadzīgas specifiskas profesionālās kvalifikācijas, (turpmāk “uzņēmēja dalībvalsts”) saistībā ar darbības sākšanu vai veikšanu šajā profesijā atzīst profesionālās kvalifikācijas, kuras iegūtas vienā vai vairākās citās dalībvalstīs (turpmāk “izcelsmes dalībvalsts”) un kuras ļauj šo personai ar šādu kvalifikāciju veikt darbību tajā pašā profesijā šajā dalībvalstī.
   2. pants
   Joma
   1.   Šī direktīva attiecas uz visiem dalībvalstu pilsoņiem, kas vai nu kā pašnodarbinātas personas, vai kā darbinieki vēlas veikt darbību reglamentētā profesijā, tostarp brīvajās profesijās, dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā viņi ieguvuši savu profesionālo kvalifikāciju.
   2.   Ikviena dalībvalsts savā teritorijā saskaņā ar saviem tiesību aktiem var atļaut dalībvalsts pilsoņiem, kuriem ir tādas profesionālās kvalifikācijas apliecinājums, kura nav iegūta šajā dalībvalstī, veikt darbību reglamentētā profesijā, kā tā paredzēta 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Attiecībā uz profesijām, ko aptver III sadaļas III nodaļa, šādā kvalifikācijas sākotnējā atzīšanā ievēro minimālos apmācības nosacījumus, kas noteikti minētajā nodaļā.
   3.   Ja attiecībā uz kādu noteiktu reglamentēto profesiju atsevišķā Kopienas tiesību aktā paredzēti citi specifiski pasākumi, kas tieši saistīti ar profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, tad attiecīgos šīs direktīvas noteikumus nepiemēro.
   3. pants
   Definīcijas
   1.   Šajā direktīvā lieto šādas definīcijas:

               a)

               “reglamentēta profesija”: profesionāla darbība vai profesionālu darbību kopums, uz kuras sākšanu, veikšanu vai veikšanu kādā noteiktā veidā tieši vai netieši attiecas normatīvos vai administratīvos aktos paredzēta prasība par īpašas profesionālās kvalifikācijas esamību; jo īpaši par veikšanas veidu uzskata tāda profesionālā nosaukuma lietošanu, kuru normatīvie vai administratīvie akti atļauj lietot vienīgi personām ar noteiktu profesionālo kvalifikāciju. Gadījumos, uz kuriem neattiecas definīcijas pirmais teikums, šā panta 2. punktā minētās profesijas uzskata par reglamentētām profesijām;

               b)

               “profesionālās kvalifikācijas”: kvalifikācijas, ko apstiprina kvalifikāciju apliecinošs dokuments, 11. panta a) punkta i) apakšpunktā minētais kompetences apliecinājums un/vai profesionālā pieredze;

               c)

               “kvalifikāciju apliecinošs dokuments”: diploms, sertifikāts un cita veida apliecinājums, kuru izsniegusi dalībvalsts iestāde, kas norīkota saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, un kurš apliecina tādas profesionālās apmācības sekmīgu pabeigšanu, kas apgūta galvenokārt Kopienā. Gadījumos, uz kuriem neattiecas definīcijas pirmais teikums, šā panta 3. punktā minētos apliecinošos dokumentus uzskata par kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem;

               d)

               “kompetentā iestāde”: jebkura iestāde vai struktūra, ko dalībvalsts īpaši pilnvarojusi izdot vai pieņemt apmācības diplomus un citus dokumentus vai informāciju, saņemt pieteikumus, kā arī pieņemt šajā direktīvā minētos lēmumus;

               e)

               “reglamentēta izglītība un apmācība”: jebkāda apmācība, kas īpaši paredzēta darbības veikšanai kādā konkrētā profesijā un kas aptver kursu vai kursus, kurus atbilstīgos gadījumos papildina profesionālā apmācība, pārbaudes prakse vai profesionālā prakse.
               Profesionālās apmācības, pārbaudes prakses vai profesionālās prakses struktūru un līmeni nosaka ar attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, vai arī to uzrauga vai apstiprina šim nolūkam norīkota iestāde;

               f)

               “profesionālā pieredze”: faktiska un likumīga darbības veikšana attiecīgajā profesijā kādā dalībvalstī;

               g)

               “adaptācijas periods”: darbības veikšana reglamentētā profesijā uzņēmējā dalībvalstī šīs profesijas kvalificēta pārstāvja pārraudzībā; šādu pārraudzītas prakses periodu var papildināt turpmāka apmācība. Par šādu pārraudzītās prakses periodu sagatavo vērtējumu. Sīki izstrādātus noteikumus par adaptācijas periodu un tā vērtējumu, kā arī par pārraudzībā strādājošās ieceļojušās personas statusu pieņem uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde.
               Statusu, kāds uzņēmējā dalībvalstī ir personai, kura strādā pārraudzītu praksi, jo īpaši attiecībā uz šīs personas uzturēšanās tiesībām, kā arī pienākumiem, sociālajām tiesībām un priekšrocībām, pabalstiem un atalgojumu, nosaka attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas tiesību aktiem;

               h)

               “zināšanu pārbaude”: pārbaude, kura attiecas vienīgi uz pretendenta profesionālajām zināšanām un kuru veic uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes nolūkā izvērtēt pretendenta spēju veikt darbību reglamentētā profesijā šajā dalībvalstī. Lai veiktu šo pārbaudi, kompetentās iestādes sagatavo to mācību priekšmetu sarakstu, uz kuriem - pamatojoties uz dalībvalstī prasītās izglītības un apmācības salīdzinājumu ar pretendenta iegūto izglītību un apmācību - neattiecas pretendenta diploms vai cits kvalifikāciju apliecinošais dokuments.
               Zināšanu pārbaudē jāņem vērā tas, ka pretendents ir kvalificēts profesionālis viņa izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras viņš ieradies. Zināšanu pārbaudei jāattiecas uz mācību priekšmetiem, kurus izraugās no sarakstā esošajiem mācību priekšmetiem un kuru pārzināšana ir būtiski svarīga, lai nodarbotos ar attiecīgo profesiju uzņēmējā dalībvalstī. Pārbaudē var iekļaut arī to profesionālās darbības noteikumu zināšanas, kuri uzņēmējā dalībvalstī attiecas uz konkrēto darbību.
               Sīki izstrādātus noteikumus par zināšanu pārbaudes veikšanu un par statusu, kāds uzņēmējā dalībvalstī ir pretendentam, kurš vēlas sagatavoties zināšanu pārbaudei šajā dalībvalstī, nosaka attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes;

               i)

               “uzņēmuma vadītājs”: jebkura persona, kura attiecīgās darbības jomas uzņēmumā ir veikusi darbību:

                           i)

                           kā uzņēmuma vadītājs vai uzņēmuma filiāles vadītājs; vai

                           ii)

                           kā uzņēmuma īpašnieka vai vadītāja vietnieks, ja šis amats ietver atbildību, kas ekvivalenta pārstāvētā īpašnieka vai vadītāja atbildībai; vai

                           iii)

                           vadošā amatā ar komerciāla un/vai tehniska rakstura pienākumiem un ar atbildību par vienu vai vairākām uzņēmuma nodaļām.

         2.   Profesijas, kurās darbību veic I pielikumā uzskaitīto asociāciju vai organizāciju locekļi, uzskata par reglamentētām profesijām.
   Šā punkta pirmajā daļā minēto asociāciju vai organizāciju mērķis ir jo īpaši veicināt un uzturēt augstus standartus attiecīgajā profesionālajā jomā. Šajā sakarā attiecīgā dalībvalsts tās atzīst īpašā veidā, un šīs asociācijas un organizācijas piešķir saviem locekļiem kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, nodrošina, ka locekļi ievēro to pieņemtos profesionālas darbības noteikumus, piešķir viņiem tiesības lietot profesionālo nosaukumu vai to apzīmējošus burtus vai tiesības uz statusu, kas atbilst šādai oficiālajai kvalifikācijai.
   Ikvienā gadījumā, kad dalībvalsts atzīst kādu no šā punkta pirmajā daļā minētajām asociācijām vai organizācijām, tā informē Komisiju, kas publicē attiecīgu paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3.   Kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, ko izsniedz kāda trešā valsts, uzskata par kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, ja attiecīgajai personai ir trīs gadu profesionālā pieredze attiecīgajā profesijā tās dalībvalsts teritorijā, kura šo kvalifikāciju apliecinošo dokumentu atzinusi saskaņā ar 2. panta 2. punktu, un ja attiecīgā dalībvalsts apliecinājusi šo profesionālo pieredzi.
   4. pants
   Atzīšanas ietekme
   1.   Profesionālās kvalifikācijas atzīšana no uzņēmējas dalībvalsts puses ļauj attiecīgajai personai šajā dalībvalstī sākt darbību tajā pašā profesijā, kurai viņš kvalificēts izcelsmes dalībvalstī, un veikt to uzņēmējā dalībvalstī atbilstoši tādiem pašiem nosacījumiem kā uzņēmējas dalībvalsts pilsoņiem.
   2.   Šīs direktīvas nolūkā profesija, kurā pretendents vēlas veikt darbību uzņēmējā dalībvalstī, ir tā pati profesija, kurai viņš kvalificēts izcelsmes dalībvalstī, ja tajā ietvertās darbības ir līdzvērtīgas.
   II SADAĻA
   BRĪVA PAKALPOJUMU SNIEGŠANA
   5. pants
   Brīvas pakalpojumu sniegšanas princips
   1.   Neskarot īpašus Kopienas tiesību aktu noteikumus, kā arī šīs direktīvas 6. un 7. pantu, dalībvalstis jebkāda iemesla dēļ attiecībā uz profesionālo kvalifikāciju neierobežo pakalpojumu brīvu sniegšanu citā dalībvalstī:

               a)

               ja pakalpojumu sniedzējam kādā dalībvalstī ir likumīgs statuss nolūkā veikt darbību tajā pašā profesijā attiecīgajā dalībvalstī (turpmāk “statusa dalībvalsts”); un

               b)

               gadījumos, kad pakalpojumu sniedzējs pārceļas - ja desmit gados pirms pakalpojumu sniegšanas viņš statusa dalībvalstī ir vismaz divus gadus pēc kārtas veicis darbību šajā profesijā, ar nosacījumu, ka attiecīgā profesija minētajā dalībvalstī nav reglamentēta. Nosacījumu attiecībā uz divus gadus ilgu darbību nepiemēro, ja reglamentēta ir vai nu profesija, vai arī izglītība un apmācība, kas nepieciešama attiecīgās profesijas apguvei.

         2.   Šīs sadaļas noteikumus piemēro vienīgi tajos gadījumos, kad pakalpojumu sniedzējs pārceļas uz uzņēmējas dalībvalsts teritoriju, lai veiktu īslaicīgu vai gadījuma rakstura darbību šā panta 1. punktā minētajā profesijā.
   Pakalpojumu sniegšanas īslaicīgo vai gadījuma raksturu novērtē katrā gadījumā atsevišķi, jo īpaši attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas ilgumu, biežumu, regularitāti un nepārtrauktību.
   3.   Ja pakalpojumu sniedzējs pārceļas, uz viņu attiecas profesionāli, ar likumu noteikti vai administratīvi profesionālie noteikumi, kuriem ir tieša saistība ar profesionālo kvalifikāciju, piemēram, noteikumi par profesijas definīciju, par profesionālā nosaukuma lietošanu un par nopietniem profesionāliem pārkāpumiem, kas tieši un specifiski saistīti ar patērētāju aizsardzību un drošību, kā arī disciplinārie noteikumi, kuri uzņēmējā dalībvalstī attiecas uz profesionāļiem, kas šajā dalībvalstī veic darbību tajā pašā profesijā.
   6. pants
   Izņēmumi
   Saskaņā ar 5. panta 1. punktu uzņēmēja dalībvalsts atbrīvo pakalpojumu sniedzējus, kuriem ir statuss citā dalībvalstī, no prasībām, ko tā profesionāļiem, kam ir statuss tās teritorijā, izvirza attiecībā uz:

               a)

               profesionālas organizācijas vai struktūras atļauju, reģistrāciju vai dalību tajā. Lai veicinātu to teritorijā spēkā esošo disciplināro noteikumu piemērošanu saskaņā ar 5. panta 3. punktu, dalībvalstis var paredzēt vai nu automātisku pagaidu reģistrāciju vai pro forma dalību šādā profesionālā organizācijā vai struktūrā, ja šāda reģistrācija vai dalība nekādā veidā nekavē vai nesarežģī pakalpojumu sniegšanu un nerada papildu izmaksām pakalpojumu sniedzējam. Šīs direktīvas 7. panta 1. punktā minētās deklarācijas kopiju un, attiecīgā gadījumā, tās atjaunojuma kopiju, kam - attiecībā uz 7. panta 4. punktā minētajām profesijām, kurām ir ietekme uz sabiedrības veselību un drošību vai uz kurām saskaņā ar III sadaļas III nodaļu attiecas automātiska atzīšana - pievieno 7. panta 2. punktā minēto dokumentu kopijas, kompetentā iestāde nosūta atbilstīgajai profesionālajai organizācijai vai struktūrai; to šādā nolūkā uzskata par automātisku pagaidu reģistrāciju vai pro forma dalību;

               b)

               reģistrāciju valsts sociālā nodrošinājuma iestādē, lai norēķinātos ar apdrošinātāju saistībā ar darbībām, kas veiktas apdrošināto personu labā.

         Tomēr pakalpojumu sniedzējs iepriekš vai - steidzamos gadījumos - pēc tam informē b) apakšpunktā minēto iestādi par viņa sniegtajiem pakalpojumiem.
   7. pants
   Iepriekšēja deklarācija pakalpojumu sniedzēja pārcelšanās gadījumā
   1.   Gadījumos, kad pakalpojumu sniedzējs pirmo reizi pārceļas no vienas dalībvalsts uz citu, lai sniegtu pakalpojumus, dalībvalstis var prasīt, lai viņš, iesniedzot rakstisku iepriekšēju deklarāciju, informētu uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi, deklarācijā ietverot ziņas par jebkādu apdrošināšanas segumu vai citiem personiskas vai kolektīvas aizsardzības līdzekļiem attiecībā uz profesionālo atbildību. Šādu deklarāciju atjauno reizi gadā, ja pakalpojumu sniedzējs paredz attiecīgajā gadā sniegt īslaicīgus vai gadījuma rakstura pakalpojumus šajā dalībvalstī. Pakalpojumu sniedzējs var iesniegt deklarāciju, izmantojot jebkādus līdzekļus.
   2.   Turklāt attiecībā uz pirmreizēju pakalpojumu sniegšanu vai gadījumā, kad ar dokumentiem pamatotajā stāvoklī ir nozīmīgas izmaiņas, dalībvalstis var pasīt, lai deklarācijai tiek pievienoti šādi dokumenti:

               a)

               pakalpojumu sniedzēja valstspiederības apliecinājums;

               b)

               apliecinājums, kas pierāda, ka attiecīgajai personai dalībvalstī ir likumīgs statuss, lai veiktu attiecīgās darbības, un ka atestācijas brīdī attiecīgajai personai pat uz laiku nav aizliegts darboties profesijā;

               c)

               profesionālās kvalifikācijas apliecinājums;

               d)

               attiecībā uz 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem gadījumiem — jebkāds apliecinājums tam, ka iepriekšējos desmit gados pakalpojumu sniedzējs ir vismaz divus gadus veicis attiecīgo darbību;

               e)

               attiecībā uz profesijām drošības jomā - apliecinājums par sodāmības neesamību, ja dalībvalstis saviem valstspiederīgajiem to pieprasa.

         3.   Pakalpojumus sniedz, lietojot statusa dalībvalstī paredzēto profesionālo nosaukumu tiktāl, ciktāl šāds nosaukums attiecīgajā dalībvalstī pastāv attiecībā uz konkrēto profesionālo darbību. Šo nosaukumu norāda statusa dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām tā, lai izvairītos no sajaukšanas ar uzņēmējā dalībvalstī paredzēto profesionālo nosaukumu. Ja statusa dalībvalstī šāda profesionālā nosaukuma nav, pakalpojumu sniedzējs norāda savu oficiālo kvalifikāciju šīs dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām. Gadījumos, kas minēti III sadaļas III nodaļā, pakalpojumu var izņēmuma kārtā sniegt, lietojot uzņēmējā dalībvalstī paredzēto profesionālo nosaukumu.
   4.   Attiecībā uz pirmreizēju pakalpojumu sniegšanu reglamentētās profesijās, kurām ir ietekme uz sabiedrības veselību vai drošību un uz kurām neattiecas automātiskā atzīšana saskaņā ar III sadaļas III nodaļu, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var pārbaudīt pakalpojumu sniedzēja profesionālo kvalifikāciju, pirms pakalpojumi tiek sniegti pirmo reizi. Šāda iepriekšēja pārbaude iespējama vienīgi tad, ja pārbaudes mērķis ir izvairīties no smaga kaitējuma pakalpojumu saņēmēja veselībai vai drošībai, ko radītu pakalpojumu sniedzēja profesionālās kvalifikācijas trūkums, un ja pārbaude attiecas vienīgi uz šim nolūkam nepieciešamo.
   Ilgākais, viena mēneša laikā pēc deklarācijas un tai pievienoto dokumentu saņemšanas kompetentā iestāde cenšas informēt pakalpojumu sniedzēju vai nu par savu lēmumu nepārbaudīt viņa kvalifikāciju, vai arī par šādas pārbaudes rezultātu. Ja pastāv grūtības, kas varētu radīt kavēšanos, kompetentā iestāde pirmā mēneša laikā informē pakalpojumu sniedzēju par kavēšanās iemeslu un lēmuma pieņemšanas termiņu, kas galīgi jāpieņem otrā mēneša laikā pēc pilnīgas dokumentācijas saņemšanas.
   Gadījumos, kad starp pakalpojumu sniedzēja profesionālo kvalifikāciju un uzņēmējā dalībvalstī prasīto apmācību ir būtiska atšķirība, kas varētu kaitēt sabiedrības veselībai un drošībai, uzņēmēja dalībvalsts dod pakalpojumu sniedzējam iespēju parādīt, jo īpaši izmantojot zināšanu pārbaudi, ka viņš apguvis trūkstošās zināšanas vai kompetenci. Jebkurā gadījumā jābūt iespējai sniegt pakalpojumu viena mēneša laikā pēc lēmuma pieņemšanas saskaņā ar šā punkta iepriekšējo daļu.
   Ja kompetentā iestāde nesniedz atbildi iepriekšējās šā punkta daļās paredzētajos termiņos, pakalpojumu drīkst sniegt.
   Gadījumos, kad kvalifikācija ir pārbaudīta saskaņā ar šo punktu, pakalpojumu sniedz, lietojot uzņēmējā dalībvalstī paredzēto profesionālo nosaukumu.
   8. pants
   Administratīvā sadarbība
   1.   Attiecībā uz katru pakalpojumu sniegšanu uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes var lūgt statusa dalībvalsts kompetentās iestādes sniegt jebkādu informāciju, kas attiecas uz pakalpojumu sniedzēja statusa likumību un viņa labu uzvedību, kā arī uz jebkādu profesionāla rakstura disciplināru vai soda sankciju neesamību. Statusa dalībvalsts kompetentās iestādes sniedz šo informāciju saskaņā ar 56. pantu.
   2.   Kompetentās iestādes nodrošina visas tādas informācijas apmaiņu, kura nepieciešama, lai pareizi izskatītu pakalpojumu saņēmēju sūdzības par pakalpojumu sniedzējiem. Saņēmējus informē par sūdzības izskatīšanas rezultātu.
   9. pants
   Pakalpojumu saņēmējiem sniedzamā informācija
   Ja pakalpojumu sniedz, lietojot statusa dalībvalstī paredzēto profesionālo nosaukumu vai pakalpojumu sniedzēja profesionālās kvalifikācijas nosaukumu, tad papildus citām prasībām attiecībā uz informāciju, kuras paredzētas Kopienas tiesību aktos, uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes var prasīt, lai pakalpojumu sniedzējs sniedz pakalpojumu saņēmējam visu šādu informāciju vai tās daļu:

               a)

               ja pakalpojumu sniedzējs ir reģistrēts komercreģistrā vai līdzīgā valsts reģistrā — reģistra nosaukums, kurā viņš ir reģistrēts, viņa reģistrācijas numurs vai ekvivalents šajā reģistrā esošs identifikācijas līdzeklis;

               b)

               ja statusa dalībvalstī uz konkrēto darbību attiecas atļaujas saņemšanas prasība — kompetentās uzraudzības iestādes nosaukums un adrese;

               c)

               jebkura profesionālā asociācija vai līdzīga struktūra, kurā pakalpojumu sniedzējs ir reģistrēts;

               d)

               pakalpojumu sniedzēja profesionālais nosaukums vai, ja šāds nosaukums nepastāv, oficiālā kvalifikācija un dalībvalsts, kurā tā piešķirta;

               e)

               ja pakalpojumu sniedzējs veic darbību, uz kuru attiecas PVN — PVN identifikācijas numurs, kas minēts 22. panta 1. punktā Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (23);

               f)

               ziņas par jebkādu apdrošināšanas segumu vai citiem personiskas vai kolektīvas aizsardzības līdzekļiem attiecībā uz profesionālo atbildību.

         III SADAĻA
   UZŅĒMĒJDARBĪBAS VEIKŠANAS BRĪVĪBA
   I NODAĻA
   Vispārējā sistēma apmācības apliecinājumu atzīšanai
   10. pants
   Joma
   Šī nodaļa attiecas uz visām profesijām, kas nav iekļautas šīs sadaļas II un III nodaļā, un uz turpmāk norādītajiem gadījumiem, kad pretendents īpašu un izņēmuma iemeslu dēļ neatbilst minētajās nodaļās paredzētajiem nosacījumiem:

               a)

               attiecībā uz IV pielikumā uzskaitītajām darbībām, ja ieceļotājs neatbilst 17., 18. un 19. pantā noteiktajām prasībām;

               b)

               attiecībā uz ārstiem ar pamatapmācību, specializētiem ārstiem, vispārējās aprūpes māsām, zobārstiem, specializētiem zobārstiem, veterinārārstiem, vecmātēm, farmaceitiem un arhitektiem, ja ieceļotājs neatbilst prasībām attiecībā uz faktisku un likumīgu profesionālo darbību, kuras minētas 23., 27., 33., 37., 39., 43. un 49. pantā;

               c)

               attiecībā uz arhitektiem, ja ieceļotājam ir kvalifikāciju apliecinošais dokuments, kas nav uzskaitīts V pielikuma 5.7. punktā;

               d)

               neskarot 21. panta 1. punktu, 23. un 27. pantu, attiecībā uz ārstiem, māsām, zobārstiem, veterinārārstiem, vecmātēm, farmaceitiem un arhitektiem, kam ir tāda speciālista kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kuram jāsaņem apmācība, pēc kuras pabeigšanas piešķir kādu no V pielikuma 5.1.1., 5.2.2., 5.3.2., 5.4.2., 5.5.2., 5.6.2. un 5.7.1. punktā uzskaitītajiem profesionālajiem nosaukumiem, un vienīgi attiecīgās specialitātes atzīšanas nolūkā;

               e)

               attiecībā uz vispārējās aprūpes māsām un specializētajām māsām, kam ir tāda speciālista kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kuram jāsaņem apmācība, pēc kuras pabeigšanas piešķir V pielikuma 5.2.2. punktā paredzēto profesionālo nosaukumu, ja ieceļotājs vēlas saņemt atzīšanu citā dalībvalstī, kurā attiecīgo profesionālo darbību veic specializētās māsas bez vispārējās aprūpes māsas apmācības;

               f)

               attiecībā uz specializētajām māsām bez vispārējās aprūpes māsas apmācības, ja ieceļotājs vēlas saņemt atzīšanu citā dalībvalstī, kurā attiecīgo profesionālo darbību veic vispārējās aprūpes māsas, specializētās māsas bez vispārējās aprūpes māsas apmācības vai specializētās māsas, kam ir tāda speciālista kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kuram jāsaņem apmācība, pēc kuras pabeigšanas piešķir V pielikuma 5.2.2. punktā paredzēto profesionālo nosaukumu;

               g)

               attiecībā uz ieceļotājiem, kas atbilst 3. panta 3. punktā izklāstītajām prasībām.

         11. pants
   Kvalifikācijas līmeņi
   Šīs direktīvas 13. panta piemērošanas nolūkā profesionālās kvalifikācijas grupē šādos turpmāk aprakstītos līmeņos:

               a)

               kompetences apliecinājums, ko izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde, kas norīkota saskaņā ar šīs dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, izsniegusi pamatojoties uz:

                           i)

                           vai nu apmācības kursu, kas nav daļa no sertifikāta vai diploma b), c), d) vai e) punkta nozīmē, vai īpašu eksāmenu bez iepriekšējas apmācības, vai pilna laika darbību šajā profesijā kādā dalībvalstī trīs gadus pēc kārtas vai atbilstīgu laikposmu darbības daļlaika veikšanu iepriekšējo 10 gadu laikā,

                           ii)

                           vai arī vispārējo pamatizglītību vai vidējo izglītību, kas apliecina, ka tās ieguvējs ir apguvis vispārējās zināšanas;

               b)

               sertifikāts, kas apliecina tāda vidējās izglītības kursa sekmīgu pabeigšanu, kurš:

                           i)

                           vai nu ir vispārējs, un to papildina studiju kurss vai profesionālā apmācība, kas nav c) punktā minētais kurss vai apmācība, un/vai pārbaudes prakse vai profesionālā prakse, kas nepieciešama papildus šim studiju kursam,

                           ii)

                           vai arī ir tehnisks vai profesionāls, un to atbilstīgos gadījumos papildina i) apakšpunktā minētais studiju kurss vai profesionālā apmācība, un/vai pārbaudes vai profesionālā prakse, kas nepieciešama papildus šim studiju kursam;

               c)

               diploms, kas apliecina to, ka sekmīgi pabeigta:

                           i)

                           vai nu apmācība pēcvidusskolas līmenī, kura nav d) un e) punktā minētā apmācība, kuras ilgums ir vismaz viens gads, vai līdzvērtīga ilguma daļlaika apmācība, kuras sākšanai viens no nosacījumiem parasti ir tāda vidējās izglītības kursa sekmīga pabeigšana, kas nepieciešams, lai stātos universitātē vai augstskolā, vai otrā vidējās izglītības līmeņa līdzvērtīgas skolas izglītības pabeigšana, kā arī profesionālā apmācība, kas var būt vajadzīga papildus šādam pēcvidusskolas kursam,

                           ii)

                           vai arī, reglamentētas profesijas gadījumā, tāda II pielikumā ietverta apmācība ar īpašu struktūru, kura ir ekvivalenta i) apakšpunktā paredzētajam apmācības līmenim, kura nodrošina līdzvērtīgu profesionālo standartu un kura sagatavo apmācāmo personu līdzvērtīgam pienākumu un funkciju līmenim. Sarakstu II pielikumā var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai ņemtu vērā apmācību, kas atbilst iepriekšējā teikumā paredzētajām prasībām;

               d)

               diploms, kas apliecina to, ka sekmīgi pabeigta apmācība pēcvidusskolas līmenī, kuras ilgums ir vismaz trīs gadi un nav ilgāks kā četri gadi, vai līdzvērtīga ilguma daļlaika apmācība, universitātē vai augstskolā, vai citā mācību iestādē, kas nodrošina tādu pašu apmācības līmeni, kā arī profesionālā apmācība, kura var būt vajadzīga papildus šādam pēcvidusskolas kursam;

               e)

               diploms, kas apliecina to, ka sekmīgi pabeigts pēcviduskolas kurss, kura ilgums ir vismaz četri gadi, vai līdzvērtīga ilguma daļlaika apmācība universitātē vai augstskolā, vai citā līdzvērtīga līmeņa iestādē, un - vajadzības gadījumā - to, ka sekmīgi pabeigta profesionālā apmācība, kas vajadzīga papildus pēcvidusskolas kursam.

         12. pants
   Kvalifikāciju vienlīdzība
   Kvalifikāciju apliecinošu dokumentu vai kvalifikāciju apliecinošu dokumentu kopumu, ko izsniegusi kādas dalībvalsts kompetenta iestāde un kas apstiprina tādas apmācības sekmīgu pabeigšanu Kopienā, kuru šī dalībvalsts atzīst par ekvivalenta līmeņa apmācību, un kas personai ar šādu dokumentu vai dokumentu kopumu dod tādas pašas tiesības sākt vai veikt darbību attiecīgajā profesijā, vai kas sagatavo darbības veikšanai šajā profesijā, uzskata par tādu kvalifikāciju apliecinošo dokumentu, uz kuru attiecas 11. pants, tostarp attiecīgais līmenis.
   Ikvienu profesionālo kvalifikāciju, kas - lai gan neatbilst izcelsmes valstī spēkā esošajos normatīvajos vai administratīvajos aktos paredzētajām prasībām attiecībā uz iespēju sākt vai veikt darbību profesijā - saskaņā ar minētajiem aktiem piešķir attiecīgajai personai iegūtās tiesības, arī uzskata par šādu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu atbilstīgi tādiem pašiem nosacījumiem, kādi izklāstīti šā panta pirmajā daļā. Jo īpaši tas attiecas uz gadījumu, ja izcelsmes dalībvalsts paaugstina apmācības līmeni, kas vajadzīgs, lai sāktu un veiktu darbību profesijā, un ja personai, kas pabeigusi iepriekšējo apmācību, kura neatbilst jaunās kvalifikācijas prasībām, saskaņā ar dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem ir iegūtās tiesības; šādā gadījumā 13. panta piemērošanas nolūkā uzņēmēja dalībvalsts šo iepriekšējo apmācību uzskata par atbilstīgu jaunās apmācības līmenim.
   13. pants
   Atzīšanas nosacījumi
   1.   Ja attiecībā uz darbības sākšanu vai veikšanu reglamentētā profesijā uzņēmējā dalībvalstī pastāv nosacījums, ka vajadzīgas specifiskas profesionālās kvalifikācijas, tad šīs dalībvalsts kompetentā iestāde atļauj sākt vai veikt darbību šajā profesijā - ievērojot tādus pašus nosacījumus, kādi attiecas uz tās pilsoņiem - pretendentiem, kuriem ir kompetences apliecinājums vai kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kāds vajadzīgs citā dalībvalstī, lai sāktu un veiktu darbību šādā profesijā pēdējās minētās dalībvalsts teritorijā.
   Kompetences apliecinājumi vai kvalifikāciju apliecinošie dokumenti atbilst šādiem nosacījumiem:

               a)

               tos ir izsniegusi dalībvalsts kompetentā iestāde, kas norīkota saskaņā ar šīs dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem;

               b)

               tie apliecina profesionālās kvalifikācijas līmeni, kas ir vismaz ekvivalents līmenim tieši pirms līmeņa, kurš ir vajadzīgs uzņēmējā dalībvalstī, kā aprakstīts 11. pantā.

         2.   Sākt un veikt darbību profesijā, kā aprakstīts 1. punktā, atļauj arī tiem pretendentiem, kas iepriekšējo 10 gadu laikā divus gadus veikuši pilna laika darbību minētajā punktā norādītajā profesijā citā dalībvalstī, kura nereglamentē šo profesiju, un ar nosacījumu, ka šiem pretendentiem ir viens vai vairāki kompetences apliecinājumi vai kvalifikāciju apliecinoši dokumenti.
   Kompetences apliecinājumi un kvalifikāciju apliecinošie dokumenti atbilst šādiem nosacījumiem:

               a)

               tos ir izsniegusi dalībvalsts kompetentā iestāde, kas norīkota saskaņā ar šīs dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem;

               b)

               tie apliecina profesionālās kvalifikācijas līmeni, kas ir vismaz ekvivalents līmenim tieši pirms līmeņa, kurš ir vajadzīgs uzņēmējā dalībvalstī, kā aprakstīts 11. pantā;

               c)

               tie apliecina, ka attiecīgā persona ir sagatavota darbības veikšanai konkrētajā profesijā.

         Tomēr šā punkta pirmajā daļā minēto divu gadu profesionālo pieredzi nevar prasīt, ja pretendenta kvalifikāciju apliecinošais dokuments apstiprina reglamentētu izglītību un apmācību 3. panta 1. punkta e) apakšpunkta nozīmē kvalifikāciju līmeņos, kas aprakstīti 11. panta b), c), d) vai e) punktā. Šīs direktīvas III pielikumā uzskaitīto reglamentēto izglītību un apmācību uzskata par šādu reglamentētu izglītību un apmācību 11. panta c) punktā aprakstītajā līmenī. Sarakstu III pielikumā var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai ņemtu vērā reglamentētu izglītību un apmācību, kas nodrošina līdzvērtīgu profesionālo standartu un kas sagatavo apmācāmo personu līdzvērtīgam pienākumu un funkciju līmenim.
   3.   Atkāpjoties no šā panta 1. punkta b) apakšpunkta un 2. punkta b) apakšpunkta, uzņēmēja dalībvalsts ļauj sākt un veikt darbību reglamentētā profesijā, ja attiecībā uz darbības sākšanu šajā profesijā tās teritorijā pastāv nosacījums, ka vajadzīga kvalifikācija, kas apliecina četrus gadus ilgas augstskolas vai universitātes izglītības sekmīgu pabeigšanu, un ja pretendentam ir 11. panta c) punktā minētā kvalifikācija.
   14. pants
   Kompensācijas pasākumi
   1.   Šīs direktīvas 13. pants neliedz uzņēmējai dalībvalstij prasīt, lai pretendents pabeidz adaptācijas periodu, kura ilgums ir līdz trim gadiem, vai veic zināšanu pārbaudi, ja:

               a)

               tās apmācības ilgums, kuras apliecinājumu viņš iesniedz saskaņā ar 13. panta 1. vai 2. punktu, ir vismaz par vienu gadu īsāks nekā uzņēmējā dalībvalstī prasītais;

               b)

               apmācība, ko viņš saņēmis, aptver mācību priekšmetus, kas būtiski atšķiras no tiem, ko aptver kvalifikāciju apliecinošais dokuments, kas nepieciešams uzņēmējā dalībvalstī;

               c)

               reglamentētā profesija uzņēmējā dalībvalstī ietver vienu vai vairākas reglamentētas profesionālās darbības, kas atbilstīgajā profesijā nepastāv pretendenta izcelsmes dalībvalstī, kā tā definēta 4. panta 2. punktā, un ja šī atšķirība ietver specifisku apmācību, kas ir nepieciešama uzņēmējā dalībvalstī un aptver mācību priekšmetus, kas būtiski atšķiras no tiem, ko aptver pretendenta kompetences apliecinājums vai kvalifikāciju apliecinošais dokuments.

         2.   Ja uzņēmēja dalībvalsts izmanto 1. punktā paredzēto iespēju, tai ir jādod pretendentam tiesības izvēlēties starp adaptācijas periodu un zināšanu pārbaudi.
   Ja attiecībā uz konkrēto profesiju dalībvalsts uzskata, ka nepieciešams atkāpties no šā punkta iepriekšējā daļā noteiktās prasības dot pretendentam tiesības izvēlēties starp adaptācijas periodu un zināšanu pārbaudi, tad šī dalībvalsts iepriekš informē pārējās dalībvalstis un Komisiju un sniedz pietiekamu pamatojumu šādai atkāpei.
   Ja pēc visas nepieciešamās informācijas saņemšanas Komisija uzskata, ka šā punkta otrajā daļā minētā atkāpe nav atbilstoša vai ka tā neatbilst Kopienas tiesību aktiem, tad tā trīs mēnešu laikā lūdz attiecīgo dalībvalsti atturēties no paredzētā pasākuma īstenošanas. Ja iepriekšminētajā termiņā no Komisijas nav saņemta atbilde, atkāpi var piemērot.
   3.   Atkāpjoties no pretendenta izvēles tiesību principa, kā noteikts 2. punktā, attiecībā uz profesijām, darbības veikšanai kurās vajadzīga attiecīgās valsts tiesību aktu precīza pārzināšana un kurās konsultācijas un/vai palīdzības sniegšana saistībā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem ir būtisks un pastāvīgs profesionālās darbības aspekts, uzņēmēja dalībvalsts var noteikt vai nu adaptācijas periodu, vai arī zināšanu pārbaudi.
   Tas attiecas arī uz gadījumiem, kas paredzēti 10. panta b) un c) punktā; 10. panta d) punktā -attiecībā uz ārstiem un zobārstiem; 10. panta f) punktā - attiecībā uz gadījumiem, kad ieceļotājs vēlas saņemt atzīšanu citā dalībvalstī, kurā attiecīgo profesionālo darbību veic vispārējās aprūpes māsas vai specializētās māsas ar tāda speciālista kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kas saņēmis apmācību, pēc kuras pabeigšanas piešķir V pielikuma 5.2.2. punktā paredzēto profesionālo nosaukumu; un 10. panta g) punktā.
   Gadījumos, uz ko attiecas 10. panta a) punkts, uzņēmēja dalībvalsts var prasīt adaptācijas periodu vai zināšanu pārbaudi, ja ieceļotājs ir paredzējis kā pašnodarbinātā persona vai kā uzņēmuma vadītājs veikt profesionālo darbību, kurai ir nepieciešama specifisku spēkā esošo attiecīgās valsts tiesību normu pārzināšana un piemērošana, un ja sakarā ar šādas darbības veikšanu uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes prasību pārzināt un piemērot šīs tiesību normas izvirza arī saviem pilsoņiem.
   4.   Šā panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošanas nolūkā “mācību priekšmeti, kas būtiski atšķiras” nozīmē mācību priekšmetus, kuru pārzināšana ir būtiska darbības veikšanai attiecīgajā profesijā un attiecībā uz kuriem ieceļotāja saņemtā apmācība tās ilguma vai satura nozīmē būtiski atšķiras no apmācības, kas vajadzīga uzņēmējā dalībvalstī.
   5.   Šā panta 1. punktu piemēro, atbilstīgi ņemot vērā proporcionalitātes principu. Jo īpaši, ja uzņēmēja dalībvalsts paredz prasīt, lai pretendents pabeidz adaptācijas periodu vai veic zināšanu pārbaudi, tad tai vispirms jāpārliecinās par to, vai zināšanas, ko pretendents apguvis savas profesionālās pieredzes gaitā dalībvalstī vai trešajā valstī, ir tādas zināšanas, kas pilnīgi vai daļēji aptver 4. punktā minēto būtisko atšķirību.
   15. pants
   Atteikšanās no kompensācijas pasākumiem kopīgu platformu gadījumā
   1.   Šā panta nolūkā “kopīgās platformas” ir definētas kā tādu profesionālās kvalifikācijas kritēriju komplekss, kuri ir piemēroti tam, lai kompensētu konstatētās būtiskās atšķirības starp apmācību prasībām, kas attiecīgās profesijas sakarā pastāv dažādās dalībvalstīs. Šīs būtiskās atšķirības nosaka, salīdzinot apmācību ilgumu un saturu vismaz divās trešdaļās dalībvalstu, tostarp visās dalībvalstīs, kas reglamentē attiecīgo profesiju. Apmācību satura atšķirību pamatā var būt būtiskas atšķirības profesionālās darbības jomā.
   2.   Šā panta 1. punktā definētās kopīgās platformas Komisijai var iesniegt vai nu dalībvalstis, vai arī profesionālās asociācijas vai organizācijas, kas ir reprezentatīvas valsts un Eiropas līmenī. Ja Komisija, iepriekš apspriedusies ar dalībvalstīm, uzskata, ka attiecīgās kopīgās platformas projekts sekmē profesionālo kvalifikāciju savstarpēju atzīšanu, tā var iesniegt pasākumu projektu, lai tos pieņemtu saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru.
   3.   Ja pretendenta profesionālā kvalifikācija atbilst kritērijiem, kas noteikti pasākumā, kurš pieņemts saskaņā ar 2. punktu, uzņēmēja dalībvalsts atsakās no kompensācijas pasākumu piemērošanas saskaņā ar 14. pantu.
   4.   Šā panta 1. līdz 3. punkts neskar dalībvalstu kompetenci lemt par profesionālajām kvalifikācijām, kādas nepieciešamas darbības veikšanai profesijās tās teritorijā, kā arī par savu izglītības un profesionālās apmācības sistēmu saturu un organizāciju.
   5.   Ja dalībvalsts uzskata, ka saskaņā ar 2. punktu pieņemtā pasākumā noteiktie kritēriji vairs nesniedz atbilstošas garantijas attiecībā uz profesionālajām kvalifikācijām, tā attiecīgi informē Komisiju, kas vajadzības gadījumā iesniedz pasākuma projektu saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru.
   6.   Komisija līdz 2010. gada 20. oktobrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā panta darbību un, vajadzības gadījumā, atbilstošus priekšlikumus šā panta grozīšanai.
   II NODAĻA
   Profesionālās pieredzes atzīšana
   16. pants
   Prasības attiecībā uz profesionālo pieredzi
   Ja kādā dalībvalstī attiecībā uz kādas IV pielikumā uzskaitītās darbības sākšanu vai veikšanu pastāv nosacījums, ka pretendentam vajadzīgas vispārējas, komerciālas vai profesionālas zināšanas un prasmes, tad šī dalībvalsts par attiecīgo zināšanu un spēju pietiekamu apliecinājumu atzīst iepriekšēju šīs darbības veikšanu citā dalībvalstī. Šādai darbībai jābūt veiktai saskaņā ar 17., 18. un 19. pantu.
   17. pants
   Darbības, kas minētas IV pielikuma I sarakstā
   1.   Attiecībā uz darbībām, kas minētas IV pielikuma I sarakstā, konkrētajai darbībai iepriekš jābūt veiktai:

               a)

               sešus gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā; vai

               b)

               trīs gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja attiecīgā persona var pierādīt, ka viņa konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmusi vismaz trīs gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu; vai

               c)

               četrus gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja attiecīgā persona var pierādīt, ka viņa konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmusi vismaz divus gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu; vai

               d)

               trīs gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas statusā, ja attiecīgā persona var pierādīt, ka viņa vismaz piecus gadus ir veikusi konkrēto darbību kā darbinieks; vai

               e)

               piecus gadus pēc kārtas vadošā amatā, no kuriem vismaz trīs gadi saistīti ar tehniskiem pienākumiem un atbildību par vismaz vienu uzņēmējsabiedrības nodaļu, ja attiecīgā persona var pierādīt, ka viņa konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmusi vismaz trīs gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu.

         2.   Šā panta 1. punkta a) un d) apakšpunktā minētajos gadījumos darbībai nedrīkst būt izbeigta vairāk kā 10 gadus pirms dienas, kad attiecīgā persona iesniegusi pilnīgu pieteikumu 56. pantā minētajai kompetentajai iestādei.
   3.   Šā panta 1. punkta e) apakšpunkts neattiecas uz darbībām, kas attiecas uz ISIC nomenklatūras ex 855. grupu “Frizētavas”.
   18. pants
   Darbības, kas minētas IV pielikuma II sarakstā
   1.   Attiecībā uz darbībām, kas minētas IV pielikuma II sarakstā, konkrētajai darbībai iepriekš jābūt veiktai:

               a)

               piecus gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā; vai

               b)

               trīs gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmis vismaz trīs gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu; vai

               c)

               četrus gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmis vismaz divus gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu; vai

               d)

               trīs gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš vismaz piecus gadus ir veicis konkrēto darbību kā darbinieks; vai

               e)

               piecus gadus pēc kārtas darbinieka statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmis vismaz trīs gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu; vai

               f)

               sešus gadus pēc kārtas darbinieka statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmis vismaz divus gadus ilgu apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu.

         2.   Šā panta 1. punkta a) un d) apakšpunktā minētajos gadījumos darbība nedrīkst būt izbeigta vairāk kā 10 gadus pirms dienas, kad attiecīgā persona iesniegusi pilnīgu pieteikumu 56. pantā minētajai kompetentajai iestādei.
   19. pants
   Darbības, kas minētas IV pielikuma III sarakstā
   1.   Attiecībā uz darbībām, kas minētas IV pielikuma III sarakstā, konkrētajai darbībai iepriekš jābūt veiktai:

               a)

               trīs gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā; vai

               b)

               divus gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmis apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu; vai

               c)

               divus gadus pēc kārtas pašnodarbinātas personas vai uzņēmuma vadītāja statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš vismaz trīs gadus ir veicis konkrēto darbību kā darbinieks; vai

               d)

               trīs gadus pēc kārtas darbinieka statusā, ja saņēmējs var pierādīt, ka viņš konkrētās darbības jomā ir iepriekš saņēmis apmācību, ko apliecina sertifikāts, kuru atzinusi dalībvalsts vai kuru kompetenta profesionālā organizācija uzskata par derīgu.

         2.   Šā panta 1. punkta a) un c) apakšpunktā minētajos gadījumos darbība nedrīkst būt izbeigta vairāk kā 10 gadus pirms dienas, kad attiecīgā persona iesniegusi pilnīgu pieteikumu 56. pantā minētajai kompetentajai iestādei.
   20. pants
   Grozījumi IV pielikumā ietvertajos darbību sarakstos
   Lai atjauninātu vai precizētu nomenklatūru, IV pielikumā ietvertos to darbību sarakstus, uz kurām attiecas profesionālās pieredzes atzīšana saskaņā ar 16. pantu, var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, un ar nosacījumu, ka šādi grozījumi nav saistīti ar izmaiņām darbībās, kuras attiecas uz vairākām kategorijām.
   III NODAĻA
   Atzīšana, pamatojoties uz minimālo apmācības nosacījumu saskaņošanu
   1. sadaļa
   Vispārējie noteikumi
   21. pants
   Automātiskās atzīšanas princips
   1.   Ikviena dalībvalsts atzīst ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta, farmaceita un arhitekta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri attiecīgi uzskaitīti V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.6.2. un 5.7.1. punktā, kuri atbilst, attiecīgi, 24., 25., 31., 34., 35., 38., 44. un 46. pantā minētajiem minimālajiem apmācības nosacījumiem, un - saistībā ar profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - tā piešķir šādiem dokumentiem savā teritorijā tādu pašu spēku, kāds ir šīs dalībvalsts izsniegtiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem.
   Šiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem jābūt dalībvalstu kompetento iestāžu izsniegtiem, un attiecīgos gadījumos tiem jāpievieno sertifikāti, kas uzskaitīti, attiecīgi, V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.6.2. vai 5.7.1. punktā.
   Šā punkta pirmā un otrā daļa neiespaido iegūtās tiesības, kas minētas 23., 27., 33., 37., 39. un 49. pantā.
   2.   Attiecībā uz vispārējās prakses ārsta darbības veikšanu attiecīgās dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros ikviena dalībvalsts atzīst V pielikuma 5.1.4. punktā uzskaitītos kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas dalībvalstu pilsoņiem izsniegti citā dalībvalstī saskaņā ar 28. pantā paredzētajiem minimālajiem apmācības nosacījumiem.
   Šā punkta iepriekšējā daļa neiespaido iegūtās tiesības, kas minētas 30. pantā.
   3.   Ikviena dalībvalsts atzīst vecmātes kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas dalībvalstu pilsoņiem izsniegti citā dalībvalstī, uzskaitīti V pielikuma 5.5.2. punktā, atbilst 40. pantā minētajiem minimālajiem apmācības nosacījumiem un atbilst 41. pantā noteiktajiem kritērijiem, un - saistībā ar profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - tā piešķir šādiem dokumentiem savā teritorijā tādu pašu spēku, kāds ir šīs dalībvalsts izsniegtiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem. Šis noteikums neiespaido iegūtās tiesības, kas minētas 23. un 43. pantā.
   4.   Attiecībā uz jaunu publiski pieejamu aptieku izveidi dalībvalstīm nav pienākuma piešķirt spēku V pielikuma 5.6.2. punktā minētajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem. Šā punkta nolūkā par jaunām aptiekām uzskata arī aptiekas, kas atvērtas mazāk nekā trīs gadus.
   5.   Arhitekta kvalifikāciju apliecinošais dokuments, kas minēts V pielikuma 5.7.1. punktā un uz ko attiecas automātiskā atzīšana saskaņā ar 1. punktu, apliecina tāda apmācības kursa pabeigšanu, kurš sākts ne agrāk kā minētajā pielikumā norādītajā akadēmiskajā atsauces gadā.
   6.   Attiecībā uz ārstu, vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu un farmaceitu profesionālās darbības veikšanu ikviena dalībvalsts paredz nosacījumu, ka ir vajadzīgi kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, kuri attiecīgi minēti V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.1.4., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.5.2. un 5.6.2. punktā un kuri apstiprina, ka attiecīgā persona savas apmācības laikā, atbilstīgos gadījumos, ir apguvusi zināšanas un prasmes, kas minētas 24. panta 3. punktā, 31. panta 6. punktā, 34. panta 3. punktā, 38. panta 3. punktā, 40. panta 3. punktā un 44. panta 3. punktā.
   Šīs direktīvas 24. panta 3. punktā, 31. panta 6. punktā, 34. panta 3. punktā, 38. panta 3. punktā, 40. panta 3. punktā un 44. panta 3. punktā minētās zināšanas un prasmes var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai tās pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   7.   Katra dalībvalsts informē Komisiju par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, ko tā pieņem attiecībā uz kvalifikāciju apliecinošo dokumentu izsniegšanu jomā, uz kuru attiecas šī nodaļa. Turklāt attiecībā uz kvalifikāciju apliecinošo dokumentu izsniegšanu 8. sadaļā minētajā jomā šo paziņojumu nosūta arī pārējām dalībvalstīm.
   Komisija publicē attiecīgu paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, norādot nosaukumus, ko dalībvalsts pieņēmusi attiecībā uz kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, un - attiecīgos gadījumos - struktūru, kas izsniedz attiecīgo kvalifikāciju apliecinošo dokumentu, kā arī to papildinošo sertifikātu un atbilstīgo profesionālo nosaukumu, kas minēts, attiecīgi, V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.1.4., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.5.2., 5.6.2. vai 5.7.1. punktā.
   22. pants
   Kopīgi noteikumi par apmācību
   Attiecībā uz 24., 25., 28., 31., 34., 35., 38., 40., 44. un 46. pantā minēto apmācību:

               a)

               dalībvalstis var atļaut daļlaika apmācību atbilstoši nosacījumiem, ko paredz kompetentās iestādes; šīs iestādes nodrošina to, ka šādas apmācības kopējais ilgums, līmenis un kvalitāte nav zemāka par nepārtrauktas pilna laika apmācības kopējo ilgumu, līmeni un kvalitāti;

               b)

               saskaņā ar katras dalībvalsts specifiskajām procedūrām tālākizglītība un tālākapmācība nodrošina to, ka studijas pabeigušās personas spēj sekot attīstībai profesionālajā jomā tādā līmenī, lai nodrošinātu drošu un efektīvu profesionālās darbības veikšanu.

         23. pants
   Iegūtās tiesības
   1.   Neskarot iegūtās tiesības, kas ir specifiskas attiecīgajām profesijām, gadījumos, kad dalībvalstu pilsoņiem izsniegti ārsta kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta, vecmātes un farmaceita kvalifikāciju apliecinošie dokumenti neatbilst visām 24., 25., 31., 33., 34., 38., 40. un 44. pantā noteiktajām apmācības prasībām, ikviena dalībvalsts atzīst par pietiekamiem apliecinājumiem šo dalībvalstu izsniegtos kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja šie dokumenti apstiprina tādas apmācības sekmīgu pabeigšanu, kas sākta pirms V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.5.2. un 5.6.2. punktā paredzētajiem atsauces datumiem, un ja tiem pievienots sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas attiecīgā persona ir vismaz trīs gadus pēc kārtas faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.
   2.   Šie paši noteikumi attiecas uz ārsta kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī uz vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta, vecmātes un farmaceita kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas izsniegti bijušās Vācijas Demokrātiskās Republikas teritorijā un kas neatbilst visām 24., 25., 31., 34., 35., 38., 40. un 44. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, ja šie dokumenti apstiprina tādas apmācības sekmīgu pabeigšanu, kas sākta pirms:

               a)

               1990. gada 3. oktobra - ārstiem ar pamatapmācību, vispārējās aprūpes māsām, zobārstiem ar pamatapmācību, specializētiem zobārstiem, veterinārārstiem, vecmātēm un farmaceitiem; un

               b)

               1992. gada 3. aprīļa - specializētiem ārstiem.

         Šā punkta pirmajā daļā minētie kvalifikāciju apliecinošie dokumenti attiecīgajām personām dod tiesības veikt profesionālo darbību visā Vācijas teritorijā atbilstoši tādiem pašiem nosacījumiem kā kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, ko izsniegušas V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.5.2. un 5.6.2. punktā minētās Vācijas kompetentās iestādes.
   3.   Neskarot 37. panta 1. punktu, ikviena dalībvalsts atzīst dalībvalstu pilsoņu ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī vispārējās aprūpes māsas, veterinārārsta, vecmātes, farmaceita un arhitekta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri izsniegti bijušajā Čehoslovākijā vai kuru apmācība attiecībā uz Čehijas Republiku un Slovākiju sākta pirms 1993. gada 1. janvāra, ja vienas vai otras minētās dalībvalsts iestādes apstiprina, ka - attiecībā uz ārsta ar pamatapmācību, specializēta ārsta, vispārējās aprūpes māsas, veterinārārsta un vecmātes profesionālās darbības, 45. panta 2. punktā minētās farmaceita profesionālās darbības un 48. pantā minētās arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - tās teritorijā šiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem ir tāds pats juridiskais spēks kā šo dalībvalstu izsniegtajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem un - attiecībā uz arhitektiem - kā kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas attiecībā uz šīm dalībvalstīm norādīti VI pielikuma 6.1. punktā.
   Šādam apstiprinājumam jāpievieno to pašu iestāžu izsniegts sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas dienas attiecīgā persona konkrētās dalībvalsts teritorijā vismaz trīs gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.
   4.   Ikviena dalībvalsts atzīst dalībvalstu pilsoņu ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta, vecmātes, farmaceita un arhitekta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri izsniegti bijušajā Padomju Savienībā vai kuru apmācība sākta:

               a)

               attiecībā uz Igauniju — pirms 1991. gada 20. augusta;

               b)

               attiecībā uz Latviju — pirms 1991. gada 21. augusta;

               c)

               attiecībā uz Lietuvu — pirms 1990. gada 11. marta,

         ja vienas, otras vai trešās minētās dalībvalsts iestādes apstiprina, ka - attiecībā uz ārsta ar pamatapmācību, specializēta ārsta, vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta un vecmātes profesionālās darbības, 45. panta 2. punktā minētās farmaceita profesionālās darbības un 48. pantā minētās arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - tās teritorijā šiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem ir tāds pats juridiskais spēks kā šo dalībvalstu izsniegtajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem un - attiecībā uz arhitektiem - kā kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas attiecībā uz šīm dalībvalstīm norādīti VI pielikuma 6.1. punktā.
   Šādam apstiprinājumam jāpievieno to pašu iestāžu izsniegts sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas dienas attiecīgā persona to teritorijā vismaz trīs gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.
   Attiecībā uz veterinārārstu kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kuri izsniegti bijušajā Padomju Savienībā vai kuru apmācība attiecībā uz Igauniju sākta pirms 1991. gada 20. augusta, šā punkta iepriekšējā daļā minētajam apstiprinājumam jāpievieno Igaunijas iestāžu izsniegts sertifikāts, kurā apstiprina, ka septiņos gados pirms sertifikāta izsniegšanas dienas attiecīgā persona šīs dalībvalsts teritorijā vismaz piecus gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.
   5.   Ikviena dalībvalsts atzīst dalībvalstu pilsoņu ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību un specializētam ārstam, kā arī vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta, vecmātes, farmaceita un arhitekta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri izsniegti bijušajā Dienvidslāvijā vai kuru apmācība attiecībā uz Slovēniju sākta pirms 1991. gada 25. jūnija, ja minētās dalībvalsts iestādes apstiprina, ka - attiecībā uz ārsta ar pamatapmācību, specializēta ārsta, vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, specializēta zobārsta, veterinārārsta un vecmātes profesionālās darbības, 45. panta 2. punktā minētās farmaceita profesionālās darbības un 48. pantā minētās arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - tās teritorijā šiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem ir tāds pats juridiskais spēks kā šīs dalībvalsts izsniegtajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem un - attiecībā uz arhitektiem - kā kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas attiecībā uz šo dalībvalsti norādīti VI pielikuma 6.1. punktā.
   Šādam apstiprinājumam jāpievieno to pašu iestāžu izsniegts sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas dienas attiecīgā persona šīs dalībvalsts teritorijā vismaz trīs gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.
   6.   Ikviena dalībvalsts - attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem izsniegtiem ārsta, vispārējās aprūpes māsas, zobārsta, veterinārārsta, vecmātes un farmaceita kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kas neatbilst profesionālajiem nosaukumiem, kuri attiecībā uz šo dalībvalsti norādīti V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.1.3., 5.1.4., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.5.2. un 5.6.2. punktā - atzīst par pietiekamiem apliecinājumiem šo dalībvalstu izsniegtos kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuriem pievienots kompetento iestāžu vai struktūru izsniegts sertifikāts.
   Šā punkta pirmajā daļā minētajā sertifikātā apstiprina, ka attiecīgais kvalifikāciju apliecinošais dokuments apliecina sekmīgu apmācības pabeigšanu saskaņā ar, attiecīgi, 24., 25., 28., 31., 34., 35., 38., 40. un 44. pantu un ka dalībvalsts, kas izsniegusi šo kvalifikāciju apliecinošo dokumentu, tam piemēro tādus pašus noteikumus kā kvalifikācijām, kuru profesionālie nosaukumi uzskaitīti V pielikuma 5.1.1., 5.1.2., 5.1.3., 5.1.4., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.5.2. un 5.6.2. punktā.
   2. sadaļa
   Ārsti
   24. pants
   Ārstu pamatapmācība
   1.   Uz ārsta pamatapmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt diplomam vai sertifikātam, kas dod tiesības attiecīgo studiju nolūkā stāties universitātē.
   2.   Ārsta pamatapmācība ir kopā vismaz sešus gadus ilgas studijas vai 5 500 stundas teorētiskās un praktiskās apmācības, ko nodrošina vai pārrauga universitāte.
   Attiecībā uz personām, kuras sākušas studijas pirms 1972. gada 1. janvāra, šā punkta pirmajā daļā minētais apmācību kurss var ietvert sešus mēnešus ilgu pilna laika praktisko apmācību universitātes līmenī kompetentu iestāžu uzraudzībā.
   3.   Ārsta pamatapmācība garantē, ka attiecīgā persona ir apguvusi šādas zināšanas un prasmes:

               a)

               atbilstīgas zināšanas tajās zinātnēs, kas ir medicīnas pamatā, un labu izpratni par zinātniskajām metodēm, tostarp bioloģisko funkciju mērīšanas principiem, zinātniski noteiktu faktu vērtēšanu un datu analīzi;

               b)

               pietiekamu izpratni par vesela un slima cilvēka ķermeni, funkcijām un uzvedību, kā arī par saistību starp cilvēka veselības stāvokli un fizisko un sociālo vidi;

               c)

               atbilstīgas zināšanas par klīniskajām disciplīnām un praksi, kas šai personai nodrošina visaptverošu priekšstatu par garīgajām un fiziskajām slimībām, par medicīnu tās profilakses, diagnosticēšanas un terapijas aspektos un par cilvēku reproduktīvo funkciju;

               d)

               piemērotu klīnisko pieredzi, kas iegūta slimnīcās atbilstīgā pārraudzībā.

         25. pants
   Specializēto ārstu apmācība
   1.   Uz specializētā ārsta apmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt pabeigtām un apstiprinātām sešus gadus ilgām studijām, kuras ir daļa no 24. pantā minētās apmācību programmas un kuru gaitā attiecīgā persona ir apguvusi atbilstīgās zināšanas medicīnas pamatdisciplīnās.
   2.   Specializētā ārsta apmācība ir teorētiskā un praktiskā apmācība universitātē vai apmācīttiesīgā slimnīcā, vai - attiecīgā gadījumā - ārstniecības iestādē, ko šādam nolūkam apstiprinājušas kompetentas iestādes vai struktūras.
   Dalībvalstis nodrošina to, ka minimālais ilgums specializēto ārstu apmācības kursiem, kas minēti V pielikuma 5.1.3. punktā, nav mazāks par minētajā punktā noteikto ilgumu. Apmācība notiek kompetentu iestāžu vai struktūru uzraudzībā. Tā ietver apmācāmā specializētā ārsta personisku dalību darbībā un pienākumos saistībā ar attiecīgajiem pakalpojumiem.
   3.   Apmācību nodrošina kā pilna laika apmācību īpašās iestādēs, ko atzinušas kompetentās iestādes. Apmācība paredz tādu dalību visās ārstniecības darbībās tajā nodaļā, kurā notiek apmācība, tostarp dežūrās, lai saskaņā ar kompetento iestāžu noteiktajām procedūrām apmācāmais speciālists visas darba nedēļas laikā un visu gadu visu profesionālo darbību veltītu savai praktiskajai un teorētiskajai apmācībai. Tāpēc uz šiem amatiem attiecas atbilstošs atalgojums.
   4.   Attiecībā uz specializētā ārsta apmācības apliecinājuma izsniegšanu dalībvalstis piemēro nosacījumu, ka ir vajadzīgs V pielikuma 5.1.1. punktā minētais ārsta pamatapmācības apliecinājums.
   5.   Šīs direktīvas V pielikuma 5.1.3. punktā minētos minimālos apmācības periodus var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai tos pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   26. pants
   Specializēto ārstu apmācības veidi
   Šīs direktīvas 21. pantā minētais specializētā ārsta kvalifikāciju apliecinošais dokuments ir tāds dokuments, kuru piešķīrušas V pielikuma 5.1.2. punktā minētās kompetentās iestādes vai struktūras un kurš attiecībā uz konkrēto specializēto apmācību atbilst profesionālajiem nosaukumiem, kas lietoti dažādās dalībvalstīs un uzskaitīti V pielikuma 5.1.3. punktā.
   Lai atjauninātu šo direktīvu, ņemot vērā izmaiņas dalībvalstu tiesību aktos, par jaunu medicīnas specialitāšu, kas kopīgas vismaz divām piektdaļām dalībvalstu, iekļaušanu V pielikuma 5.1.3. punktā var lemt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru.
   27. pants
   Specializēto ārstu specifiskās iegūtās tiesības
   1.   Attiecībā uz specializētajiem ārstiem, kuru specializētā ārsta daļlaika apmācību reglamentēja 1975. gada 20. jūnijā spēkā esošie normatīvie un administratīvie akti un kuri savu specializētā ārsta apmācību sāka ne vēlāk kā 1983. gada 31. decembrī, uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai viņu kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem tiktu pievienots sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas attiecīgā persona vismaz trīs gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto profesionālo darbību.
   2.   Ikviena dalībvalsts atzīst specializēta ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas Spānijā piešķirti ārstiem, kuri savu speciālista apmācību pabeiguši līdz 1995. gada 1. janvārim, pat ja šī apmācība neatbilst 25. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, ja šo kvalifikāciju apliecinošo dokumentu papildina sertifikāts, kuru izsniegušas Spānijas kompetentās iestādes un kurā apstiprina, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi specifiskās profesionālās kompetences pārbaudījumu, kas veikts atbilstīgi Karaliskajā Dekrētā 1497/99 noteiktajiem izņēmuma pasākumiem attiecībā uz atzīšanu, lai pārliecinātos par to, ka attiecīgajai personai ir zināšanu un prasmju līmenis, kas līdzvērtīgs to ārstu zināšanu un prasmju līmenim, kuriem ir specializēta ārsta kvalifikācija, kas attiecībā uz Spāniju noteikta V pielikuma 5.1.2. un 5.1.3. punktā.
   3.   Ikviena dalībvalsts, kura ir atcēlusi savus normatīvos vai administratīvos aktus attiecībā uz specializēta ārsta kvalifikāciju apliecinošo dokumentu piešķiršanu, kas minēti V pielikuma 5.1.2. un 5.1.3. punktā, un kura pieņēmusi pasākumus attiecībā uz iegūtajām tiesībām, kas attiecas uz tās pilsoņiem, piešķir tiesības citu dalībvalstu pilsoņiem izmantot šādus pasākumus, ja šāds kvalifikāciju apliecinošais dokuments ir izsniegts pirms datuma, kad uzņēmēja dalībvalsts pārtrauca izsniegt šādus dokumentus attiecībā uz konkrēto specialitāti.
   Datumi, kad šādi noteikumi ir atcelti, ir norādīti V pielikuma 5.1.3. punktā.
   28. pants
   Vispārējās prakses ārstu specifiskā apmācība
   1.   Uz vispārējās prakses ārstu specifisko apmācību sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt pabeigtām un apstiprinātām sešus gadus ilgām studijām, kas ir daļa no 24. pantā minētās apmācību programmas.
   2.   Vispārējās prakses ārsta specifiskā apmācība, pēc kuras pabeigšanas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu, ko izsniedz laikposmā līdz 2006. gada 1. janvārim, ir vismaz divus gadus ilga pilna laika apmācība. Attiecībā uz kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, ko izsniedz pēc minētā datuma, apmācība ir vismaz trīs gadus ilga pilna laika apmācība.
   Ja 24. pantā minētā apmācības programma ietver praktisko apmācību, ko nodrošina vai nu apstiprinātā slimnīcā, kuras rīcībā ir atbilstīgs vispārējais medicīniskais aprīkojums un kurā sniedz atbilstīgus pakalpojumus, vai apstiprinātā vispārējā medicīniskajā praksē, vai arī apstiprinātā centrā, kur ārsti sniedz primāro veselības aprūpi, tad šādas praktiskās apmācības ilgumu līdz, ilgākais, vienam gadam var iekļaut apmācības ilgumā, kas šā punkta pirmajā daļā paredzēts attiecībā uz kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus izsniedz 2006. gada 1. janvārī vai pēc tam.
   Šā punkta otrajā daļā paredzēto iespēju var izmantot vienīgi tās dalībvalstis, kurās 2001. gada 1. janvārī vispārējās prakses ārstu specifiskās apmācības ilgums ir divi gadi.
   3.   Vispārējās prakses ārsta specifisko apmācību nodrošina kā pilna laika apmācību kompetento iestāžu vai struktūru uzraudzībā. Tā ir vairāk praktiska nekā teorētiska.
   Praktisko apmācību nodrošina, no vienas puses, vismaz sešus mēnešus apstiprinātā slimnīcā, kuras rīcībā ir atbilstīgs aprīkojums un kurā sniedz atbilstīgus pakalpojumus, un, no otras puses, vismaz sešus mēnešus apstiprinātā vispārējā medicīniskajā praksē vai apstiprinātā centrā, kur ārsti sniedz primāro veselības aprūpi.
   Praktiskā apmācība notiek saistībā ar pārējām veselības aprūpes iestādēm vai struktūrām, kas saistītas ar vispārējo ārstniecību. Neskarot šā punkta otrajā daļā noteiktos minimālos periodus, ne ilgāk kā sešus mēnešus praktisko apmācību tomēr var nodrošināt citās apstiprinātās iestādēs vai veselības aprūpes struktūrās, kas saistītas ar vispārējo medicīnu.
   Apmācība prasa apmācāmās personas personisku dalību profesionālajā darbībā un to personu pienākumos, ar kurām apmācāmā persona strādā.
   4.   Attiecībā uz vispārējās prakses ārsta kvalifikāciju apliecinošo dokumentu izsniegšanu dalībvalstis paredz nosacījumu, ka ir vajadzīga ārsta ar pamatapmācību kvalifikāciju apliecinošais dokuments, kas minēts V pielikuma 5.1.1. punktā.
   5.   Dalībvalstis var V pielikuma 5.1.4. punktā minētos kvalifikāciju apliecinošos dokumentus izsniegt ārstam, kas nav pabeidzis šajā pantā paredzēto apmācību, bet kurš ir pabeidzis citu papildu apmācību, ko apstiprina kādas dalībvalsts kompetento iestāžu izsniegts kvalifikāciju apliecinošs dokuments. Tomēr dalībvalstis var piešķirt kvalifikāciju apliecinošo dokumentu vienīgi tad, ja tas apstiprina zināšanu līmeni, kas kvalitātes aspektā ir ekvivalents zināšanu līmenim, kuru iegūst šajā pantā paredzētajā apmācībā.
   Dalībvalstis nosaka, inter alia, to, ciktāl pretendenta iepriekš iegūtā papildu apmācība un profesionālā pieredze var aizstāt šajā pantā paredzēto apmācību.
   Dalībvalstis var izsniegt V pielikuma 5.1.4. pantā minēto kvalifikāciju apliecinošo dokumentu vienīgi tad, ja pretendentam ir vismaz sešus mēnešus ilga vispārējās ārstniecības pieredze vispārējā medicīniskajā praksē vai centrā, kur ārsti sniedz 3. punktā minēto veidu primāro veselības aprūpi.
   29. pants
   Vispārējās prakses ārstu profesionālās darbības veikšana
   Ievērojot noteikumus par iegūtajām tiesībām, ikviena dalībvalsts attiecībā uz vispārējās prakses ārsta darbības veikšanu attiecīgās dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros paredz nosacījumu, ka ir vajadzīgs kāds no V pielikuma 5.1.4. punktā minētajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem.
   Dalībvalstis šo nosacījumu var neattiecināt uz personām, kas attiecīgajā laikā apgūst vispārējās prakses ārsta specifisko apmācību.
   30. pants
   Vispārējās prakses ārstu specifiskās iegūtās tiesības
   1.   Ikviena dalībvalsts nosaka iegūtās tiesības. Tomēr dalībvalsts kā vienas no iegūtajām tiesībām nosaka tiesības veikt vispārējās prakses ārsta darbību šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros bez V pielikuma 5.1.4. punktā minētā kvalifikāciju apliecinošā dokumenta attiecībā uz visiem ārstiem, kuriem minētajā punktā noteiktajā atsauces datumā ir šīs tiesības saskaņā ar noteikumiem par medicīnas profesijām, kas ļauj sākt profesionālo darbību kā ārstam ar pamatapmācību, un kuriem minētajā datumā atbilstīgi 21. vai 23. pantam ir statuss attiecīgās dalībvalsts teritorijā.
   Ārstiem, kuriem ir iegūtās tiesības saskaņā ar šā punkta pirmo daļu, ikvienas dalībvalsts kompetentās iestādes pēc pieprasījuma izsniedz sertifikātu, kurā apstiprina, ka attiecīgajai personai ir tiesības veikt vispārējās prakses ārsta darbību attiecīgās dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros bez V pielikuma 5.1.4. punktā minētā kvalifikāciju apliecinošā dokumenta.
   2.   Ikviena dalībvalsts atzīst 1. punkta otrajā daļā minētos sertifikātus, ko dalībvalstu pilsoņiem izsniegušas citas dalībvalstis, un piešķir šādiem sertifikātiem savā teritorijā tādu pašu spēku, kāds ir šīs dalībvalsts izsniegtiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kuri ļauj veikt vispārējās prakses ārsta darbību šīs dalībvalsts sociālā nodrošinājuma sistēmas ietvaros.
   3. sadaļa
   Vispārējās aprūpes māsas
   31. pants
   Vispārējās aprūpes māsu apmācība
   1.   Uz vispārējās aprūpes māsas apmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt pabeigtai 10 gadus ilgai vispārējai izglītībai, ko apliecina vai nu dalībvalsts kompetentu iestāžu vai struktūru izsniegts diploms, sertifikāts vai cita veida apliecinājums, vai arī sertifikāts par eksāmena sekmīgu nokārtošanu ekvivalentā līmenī, lai iestātos māsu skolā.
   2.   Vispārējās aprūpes māsas apmācība ir pilna laika apmācība un aptver vismaz V pielikuma 5.2.1. punktā aprakstīto programmu.
   Šīs direktīvas V pielikuma 5.2.1. punktā uzskaitīto saturu var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai to pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   3.   Vispārējās aprūpes māsas apmācība ir vismaz trīs gadus ilgas studijas vai 4 600 stundu ilga teorētiskā un klīniskā apmācība, kurā teorētiskās apmācības ilgums ir vismaz viena trešdaļa un klīniskās apmācības ilgums — vismaz puse no apmācības minimālā ilguma. Dalībvalstis var attiecināt daļējus atbrīvojumus uz personām, kas daļu apmācības saņēmušas kursos, kuru līmenis ir vismaz ekvivalents šādai apmācībai.
   Dalībvalstis nodrošina to, ka iestādes, kas nodrošina māsu apmācību, ir atbildīgas par teorētiskās un klīniskās apmācības saskaņošanu visā studiju programmas gaitā.
   4.   Teorētiskā apmācība ir tā māsu apmācības daļa, kurā apmācāmās māsas apgūst profesionālās zināšanas, priekšstatus un prasmes, kas nepieciešamas vispārējās veselības aprūpes organizēšanai, īstenošanai un izvērtēšanai. Apmācību nodrošina pacientu aprūpes skolotāji un citas kompetentas personas māsu skolās un citās apmācību iestādēs, ko izraugās apmācību iestāde.
   5.   Klīniskā apmācība ir tā māsu apmācības daļa, kurā apmācāmās māsas, būdamas daļa no komandas un tiešā saskarē ar veselu vai slimu personu un/vai sabiedrības daļu, apgūst to, kā organizēt, īstenot un izvērtēt nepieciešamo pacientu aprūpi, pamatojoties uz viņu apgūtajām zināšanām un prasmēm. Apmācāmās māsas apgūst ne vien darbu komandā, bet arī to, kā vadīt komandu un organizēt pacientu aprūpi - tostarp personu un nelielu grupu veselības izglītību - veselības aprūpes iestādē vai sabiedrībā.
   Šī apmācība notiek slimnīcās un citās veselības aprūpes iestādēs, un sabiedrībā pacientu aprūpes skolotāju pārraudzībā un sadarbībā ar citām kvalificētām māsām, kuras nodrošina palīdzību. Mācību procesā var piedalīties arī citi kvalificēti darbinieki.
   Apmācāmās māsas piedalās attiecīgās nodaļas darbā tiktāl, ciktāl šī darbība atbilst viņu apmācībai, dodot viņām iespēju apgūt ar pacientu aprūpi saistītos pienākumus.
   6.   Vispārējās aprūpes māsas apmācība garantē, ka attiecīgā persona ir apguvusi šādas zināšanas un prasmes:

               a)

               atbilstīgas zināšanas tajās zinātnēs, kas ir vispārējās aprūpes māsas darbības pamatā, tostarp pietiekamu izpratni par vesela un slima cilvēka ķermeni, funkcijām un uzvedību, kā arī par saistību starp cilvēka veselības stāvokli un fizisko un sociālo vidi;

               b)

               pietiekamas zināšanas par profesijas būtību un ētiku, kā arī par vispārējiem veselības un pacientu aprūpes principiem;

               c)

               atbilstošu klīnisko pieredzi; šāda pieredze, kuru izraugās tās apmācības vērtības dēļ, būtu jāiegūst kvalificēta māsu personāla pārraudzībā un tādās vietās, kur kvalificēta personāla skaits un aprīkojums ir atbilstošs pacienta aprūpei;

               d)

               spēju piedalīties veselības aprūpes personāla praktiskajā apmācībā un pieredzi darbā ar šādu personālu;

               e)

               pieredzi darbā ar citu profesiju pārstāvjiem veselības aprūpes sektorā.

         32. pants
   Vispārējās aprūpes māsu profesionālās darbības veikšana
   Šīs direktīvas nolūkā vispārējās aprūpes māsu profesionālā darbība ir tāda darbība, ko veic kā profesionālo darbību un kas minēta V pielikuma 5.2.2. punktā.
   33. pants
   Vispārējās aprūpes māsu specifiskās iegūtās tiesības
   1.   Ja uz vispārējās aprūpes māsām attiecas vispārējie noteikumi par iegūtajām tiesībām, tad 23. pantā minētajām darbībām ir jāietver pilna atbildība par pacientam sniegtās aprūpes plānošanu, organizēšanu un īstenošanu.
   2.   Attiecībā uz Polijā piešķirtu vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju piemēro tikai turpmāk izklāstītos noteikumus par iegūtajām tiesībām. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošie dokumenti izsniegti vai kuru apmācība sākta Polijā pirms 2004. gada 1. maija, un kas neatbilst 31. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, dalībvalstis atzīst par pietiekamiem apliecinājumiem turpmāk norādītos vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja tiem pievienots sertifikāts, kurā apstiprina, ka attiecīgais dalībvalsts pilsonis norādīto laikposmu Polijā ir faktiski un likumīgi veicis vispārējās aprūpes māsas darbību:

               a)

               māsas bakalaura diploms (dyplom licencjata pielęgniarstwa) — vismaz trīs gadus pēc kārtas piecu gadu laikposmā pirms sertifikāta izsniegšanas dienas;

               b)

               māsas diploms, kas apliecina medicīnas skolā iegūtu pēcvidusskolas izglītību (dyplom pielęgniarki albo pielęgniarki dyplomowanej) — vismaz piecus gadus pēc kārtas septiņu gadu laikposmā pirms sertifikāta izsniegšanas dienas.

         Minētajā darbībā jābūt ietvertai pilnai atbildībai par pacienta aprūpes plānošanu, organizēšanu un īstenošanu.
   3.   Dalībvalstis atzīst māsas kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri Polijā piešķirti māsām, kas līdz 2004. gada 1. maijam pabeigušas apmācību, kura neatbilst 31. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām un kuru apliecina bakalaura diploms, kas iegūts, pamatojoties uz īpašu kvalifikācijas celšanas programmu, kura paredzēta 11. pantā 2004. gada 20. aprīļa Aktā par grozījumiem Aktā par māsas un vecmātes profesiju un par dažiem citiem normatīvajiem aktiem (Polijas Republikas Oficiālais Vēstnesis, 2004. gada 30. aprīlis, Nr. 92, 885. poz.), un pamatojoties uz veselības ministra 2004. gada 11. maija Noteikumiem par sīki izstrādātiem nosacījumiem studiju nodrošināšanai māsām un vecmātēm, kurām ir vidusskolas atestāts (gala eksāmens — matura) un kuras ir beigušas medicīnas liceju un medicīnas skolu, kas apmāca māsas un vecmātes profesijā (Polijas Republikas Oficiālais Vēstnesis, 2004. gada 13. maijs, Nr. 110, 1170. poz.), lai tādējādi pārliecinātos, vai attiecīgajai personai ir zināšanu un kompetences līmenis, kas līdzvērtīgs to māsu zināšanu un kompetences līmenim, kurām ir kvalifikācija, kas attiecībā uz Poliju noteikta V pielikuma 5.2.2. punktā.
   4. sadaļa
   Zobārsti
   34. pants
   Zobārstu pamatapmācība
   1.   Uz zobārsta pamatapmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt diplomam vai sertifikātam, kas dalībvalstī dod tiesības attiecīgo studiju nolūkā stāties universitātēs vai augstskolās, kuru līmenis atzīts par ekvivalentu universitātes līmenim.
   2.   Zobārsta pamatapmācība ir kopā vismaz piecus gadus ilgas pilna laika teorētiskās un praktiskās studijas, kuras aptver vismaz V pielikuma 5.3.1. punktā aprakstīto programmu un kuras nodrošina universitāte vai augstskola, kas nodrošina apmācību, kuras līmenis atzīts par ekvivalentu universitātes līmenim, vai kuras nodrošina universitātes pārraudzībā.
   Šīs direktīvas V pielikuma 5.3.1. punktā uzskaitīto saturu var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai to pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   3.   Zobārsta pamatapmācība garantē, ka attiecīgā persona ir apguvusi šādas zināšanas un prasmes:

               a)

               atbilstīgas zināšanas tajās zinātnēs, kas ir zobārstniecības pamatā, un labu izpratni par zinātniskajām metodēm, tostarp bioloģisko funkciju mērīšanas principiem, zinātniski noteiktu faktu vērtēšanu un datu analīzi;

               b)

               pietiekamu izpratni par vesela un slima cilvēka ķermeni, funkcijām un uzvedību, kā arī par saistību starp cilvēka veselības stāvokli un fizisko un sociālo vidi tiktāl, ciktāl tas ietekmē zobārstniecību;

               c)

               atbilstīgas zināšanas gan par veselu, gan slimu zobu, mutes, žokļu un ar tiem saistīto audu uzbūvi un funkcijām un par to ietekmi uz pacienta vispārējo veselības stāvokli un fizisko un sociālo labklājību;

               d)

               atbilstīgas zināšanas par klīniskajām disciplīnām un praksi, kas zobārstam nodrošina visaptverošu priekšstatu par zobu, mutes, žokļu un ar tiem saistīto audu anomālijām, bojājumiem un slimībām, kā arī zināšanas par profilaktisko, diagnostisko un terapeitisko zobārstniecību;

               e)

               piemērotu klīnisko pieredzi atbilstīgā pārraudzībā.

         Šī apmācība nodrošina, ka zobārstam ir nepieciešamās prasmes, lai veiktu visas darbības saistībā ar zobu, mutes, žokļu un ar tiem saistīto audu anomāliju un slimību profilaksi, diagnosticēšanu un ārstēšanu.
   35. pants
   Specializēto zobārstu apmācība
   1.   Uz specializētā zobārsta apmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka ir jābūt pabeigtai un apstiprinātai piecus gadus ilgai teorētiskajai un praktiskajai apmācībai, kas ir daļa no 34. pantā minētās apmācības, vai ka ir jābūt 23. un 37. pantā minētajiem dokumentiem.
   2.   Specializētā zobārsta apmācība ir teorētiskā un praktiskā apmācība universitātes centrā, ārstniecības mācību un pētījumu centrā vai, attiecīgos gadījumos, veselības aprūpes iestādē, ko šādam nolūkam apstiprinājušas kompetentās iestādes vai struktūras.
   Specializētā zobārsta pilna laika kursi ir vismaz trīs gadus ilgi kursi, ko nodrošina kompetento iestāžu vai struktūru uzraudzībā. Tie ietver apmācāmā specializētā zobārsta personisku dalību attiecīgās iestādes darbībā un pienākumos.
   Šā punkta otrajā daļā minēto apmācības minimālo ilgumu var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai to pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   3.   Attiecībā uz specializētās zobārsta apmācības apliecinājuma izsniegšanu dalībvalstis piemēro nosacījumu, ka ir vajadzīgs V pielikuma 5.3.2. punktā minētais zobārsta pamatapmācības apliecinājums.
   36. pants
   Zobārstu profesionālās darbības veikšana
   1.   Šīs direktīvas nolūkā zobārsta profesionālās darbības, kuras definētas 3. punktā un kuras veic atbilstoši V pielikuma 5.3.2. punktā uzskaitītajām profesionālajām kvalifikācijām.
   2.   Zobārsta profesija pamatojas uz 34. pantā minēto zobārsta apmācību, un tā ir atsevišķa profesija, kas ir nošķirta no citām vispārējās vai specializētās medicīnas profesijām. Zobārsta profesionālās darbības veikšanai ir nepieciešams V pielikuma 5.3.2. punktā minētais kvalifikāciju apliecinošais dokuments. Personām ar šādu kvalifikāciju apliecinošo dokumentu piemēro tādus pašus noteikumus kā personām, uz ko attiecas 23. vai 37. pants.
   3.   Dalībvalstis nodrošina to, ka zobārstiem ir vispārēji nodrošināta iespēja sākt un veikt profilakses, diagnosticēšanas un ārstēšanas darbības attiecībā uz zobu, mutes, žokļu un ar tiem saistīto audu ietekmējošām anomālijām un slimībām, atbilstīgi ievērojot reglamentējošos noteikumus un profesionālās ētikas noteikumus, kas ir spēkā V pielikuma 5.3.2. punktā minētajos atsauces datumos.
   37. pants
   Zobārstu specifiskās iegūtās tiesības
   1.   Attiecībā uz zobārsta profesionālās darbības veikšanu ikviena dalībvalsts atbilstoši V pielikuma 5.3.2. punktā minētajai kvalifikācijai atzīst ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri Itālijā, Spānijā, Austrijā, Čehijas Republikā un Slovākijā izsniegti personām, kas sākušas ārsta apmācību atsauces datumā, kurš attiecībā uz konkrēto dalībvalsti norādīts minētajā pielikumā, vai pēc minētā datuma, un kuriem pievienots attiecīgās dalībvalsts kompetento iestāžu izsniegts sertifikāts.
   Sertifikātā jāapstiprina, ka ir izpildīti šādi divi nosacījumi:

               a)

               piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas attiecīgā persona vismaz trīs gadus pēc kārtas šajā dalībvalstī ir faktiski, likumīgi un galvenokārt veikusi 36. pantā minēto darbību;

               b)

               attiecīgajai personai ir atļauts veikt minēto darbību atbilstoši tādiem pašiem nosacījumiem kā personām, kam ir kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, kas attiecībā uz šo dalībvalsti norādīti V pielikuma 5.3.2. punktā.

         Personām, kuras sekmīgi pabeigušas vismaz trīs gadus ilgas studijas, ko attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes apstiprina kā ekvivalentas 34. pantā minētajai apmācībai, neprasa trīs gadu praktiskā darba pieredzi, kas minēta šā punkta otrās daļas a) punktā.
   Attiecībā uz Čehijas Republiku un Slovākiju kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, kas piešķirti bijušajā Čehoslovākijā, piemēro tādu pašu atzīšanas līmeni kā Čehijas Republikā un Slovākijā piešķirtiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem un saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi izklāstīti šā punkta iepriekšējās daļās.
   2.   Ikviena dalībvalsts atzīst ārsta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kas Itālijā izsniegts personām, kuras savu universitātes medicīnisko apmācību sākušas pēc 1980. gada 28. janvāra un ne vēlāk kā 1984. gada 31. decembrī, ja tam pievienots Itālijas kompetento iestāžu izsniegts sertifikāts.
   Sertifikātā jāapstiprina, ka ir izpildīti šādi trīs nosacījumi:

               a)

               attiecīgā persona ir nokārtojusi atbilstošu zināšanu pārbaudi, ko veikušas Itālijas kompetentās iestādes, lai pārliecinātos par to, ka attiecīgajai personai ir zināšanu un prasmju līmenis, kas ir līdzvērtīgs to personu zināšanu un prasmju līmenim, kurām ir kurām ir kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, kas attiecībā uz Itāliju norādīti V pielikuma 5.3.2. punktā;

               b)

               piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas attiecīgā persona vismaz trīs gadus pēc kārtas Itālijā ir faktiski, likumīgi un galvenokārt veikusi 36. pantā minēto darbību;

               c)

               attiecīgajai persona ir atļauts veikt vai arī viņa arī faktiski, likumīgi un galvenokārt veic 36. pantā minēto darbību atbilstoši tādiem pašiem nosacījumiem kā personas, kam ir kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, kas attiecībā uz Itāliju norādīti V pielikuma 5.3.2. punktā.

         Personām, kuras sekmīgi pabeigušas vismaz trīs gadus ilgas studijas, ko kompetentas iestādes apstiprina kā ekvivalentas 34. pantā minētajai apmācībai, neprasa zināšanu pārbaudi, kas minēta šā punkta otrās daļas a) punktā.
   Personām, kuras sākušas savu universitātes medicīnisko apmācību pēc 1984. gada 31. decembra, piemēro tādus pašus noteikumus kā iepriekšminētajām personām, ja iepriekšminētās trīs gadus ilgās studijas sāktas pirms 1994. gada 31. decembra.
   5. sadaļa
   Veterinārārsti
   38. pants
   Veterinārārstu apmācība
   1.   Veterinārārsta apmācība ir kopā vismaz piecus gadus ilgas pilna laika teorētiskās un praktiskās studijas, kuras aptver vismaz V pielikuma 5.4.1. punktā minēto studiju programmu un kuras nodrošina universitāte vai augstskola, kas nodrošina apmācību, kuras līmenis atzīts par ekvivalentu universitātes līmenim, vai kuras nodrošina universitātes pārraudzībā.
   Šīs direktīvas V pielikuma 5.4.1. punktā uzskaitīto saturu var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai to pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   2.   Uz veterinārārsta apmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt diplomam vai sertifikātam, kas attiecīgajai personai dod tiesības attiecīgo studiju nolūkā stāties universitātēs vai augstskolās, kuru līmeni attiecīgo studiju sakarā dalībvalsts ir atzinusi par ekvivalentu universitātes līmenim.
   3.   Veterinārārsta apmācība garantē, ka attiecīgā persona ir apguvusi šādas zināšanas un prasmes:

               a)

               atbilstīgas zināšanas tajās zinātnēs, kas ir veterinārārsta darbības pamatā;

               b)

               atbilstīgas zināšanas par veselu dzīvnieku ķermeni un funkcijām, par to kopšanu, reproduktīvo funkciju un higiēnu vispār, kā arī par dzīvnieku ēdināšanu, tostarp par barības ražošanā un konservēšanā izmantoto tehnoloģiju, kas saistīta ar dzīvnieku vajadzībām;

               c)

               atbilstīgas zināšanas par dzīvnieku uzvedību un aizsardzību;

               d)

               atbilstīgas zināšanas par dzīvnieku - atsevišķi vai grupās - slimību cēloņiem, raksturu, norisi, sekām, diagnosticēšanu un ārstēšanu, tostarp speciālas zināšanas par slimībām, ko iespējams pārnest uz cilvēkiem;

               e)

               atbilstīgas zināšanas profilaktiskajā medicīnā;

               f)

               atbilstīgas zināšanas par higiēnu un tehnoloģiju, kas saistīta ar dzīvnieku barības vai cilvēku patēriņam paredzētu dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu ražošanu, izgatavošanu un laišanu apgrozībā;

               g)

               atbilstīgas zināšanas par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem attiecībā uz iepriekš uzskaitītajiem jautājumiem;

               h)

               atbilstīgu klīnisko vai citu praktiskā pieredze attiecīgā pārraudzībā.

         39. pants
   Veterinārārstu specifiskās iegūtās tiesības
   Neskarot 23. panta 4. punktu, attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru veterinārārsta kvalifikāciju apliecinošie dokumenti izsniegt vai kuru apmācība sākta Igaunijā pirms 2004. gada 1. maija, dalībvalstis atzīst šādu veterinārārsta kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, ja tam pievienots sertifikāts, kurā apstiprina, ka septiņos gados pirms sertifikāta izsniegšanas attiecīgā persona vismaz piecus gadus pēc kārtas Igaunijā ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto darbību.
   6. sadaļa
   Vecmātes
   40. pants
   Vecmāšu apmācība
   1.   Vecmāšu apmācība ir kopā vismaz:

               a)

               specifiska vecmātes pilna laika apmācība, kas ir vismaz trīs gadus ilgas teorētiskās un praktiskās studijas (I virziens), kuras aptver vismaz V pielikuma 5.5.1. punktā minēto programmu; vai

               b)

               18 mēnešus ilga specifiska vecmātes pilna laika apmācība (II virziens), kura aptver vismaz V pielikuma 5.5.1. punktā minēto studiju programmu, kas nav bijusi daļa no vispārējās aprūpes māsu ekvivalentas apmācības.

         Dalībvalstis nodrošina to, ka iestādes, kas nodrošina vecmāšu apmācību, ir atbildīgas par teorētiskās un klīniskās apmācības saskaņošanu visā studiju programmas gaitā.
   Šīs direktīvas V pielikuma 5.5.1. punktā uzskaitīto saturu var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai to pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   2.   Attiecībā uz vecmāšu apmācības sākšanu piemēro vienu no šādiem nosacījumiem:

               a)

               I virzienam - jābūt pabeigtiem vismaz pirmajiem desmit gadiem vispārējās izglītības, vai

               b)

               II virzienam - jābūt vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošam dokumentam, kā minēts V pielikuma 5.2.2. punktā.

         3.   Vecmātes apmācība garantē, ka attiecīgā persona ir apguvusi šādas zināšanas un prasmes:

               a)

               atbilstīgas zināšanas tajās zinātnēs, kas ir vecmāšu darbības pamatā, jo īpaši dzemdniecībā un ginekoloģijā;

               b)

               atbilstīgas zināšanas par profesijas ētiku un tiesību aktiem profesionālajā jomā;

               c)

               detalizētas zināšanas par bioloģiskajām funkcijām, anatomiju un fizioloģiju dzemdniecības jomā un attiecībā uz jaundzimušajiem, kā arī zināšanas par saistību starp cilvēka veselības stāvokli un fizisko un sociālo vidi un par cilvēka uzvedību;

               d)

               atbilstīgu klīnisko pieredzi, kas iegūta apstiprinātās iestādēs vecmātes darbā un dzemdniecībā kvalificēta personāla pārraudzībā;

               e)

               atbilstīgu izpratni par veselības aprūpes personāla apmācību un pieredzi darbā ar šādu personālu.

         41. pants
   Vecmātes kvalifikāciju apliecinošo dokumentu atzīšanas procedūras
   1.   Uz V pielikuma 5.5.2. punktā minētajiem vecmātes kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem attiecas automātiska atzīšana saskaņā ar 21. pantu tiktāl, ciktāl šie dokumenti atbilst vienam no šādiem kritērijiem:

               a)

               vecmātes pilna laika apmācība, kuras ilgums ir vismaz trīs gadi un:

                           i)

                           uz kuru attiecas nosacījums, ka jābūt diplomam, sertifikātam vai citam kvalifikāciju apliecinošam dokumentam, kas dod tiesības stāties universitātēs vai augstskolās vai kā citādi garantē ekvivalentu zināšanu līmeni; vai

                           ii)

                           kuru papildina divus gadus ilga profesionālā prakse, par ko ir izsniegts sertifikāts saskaņā ar 2. punktu;

               b)

               vismaz divus gadus vai 3 600 stundas ilga vecmātes pilna laika apmācība, uz kuras sākšanu attiecas nosacījums, ka vajadzīgi V pielikuma 5.2.2. punktā minētie vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošie dokumenti;

               c)

               vismaz astoņpadsmit mēnešus vai 3 000 stundas ilga vecmātes pilna laika apmācība, uz kuras sākšanu attiecas nosacījums, ka vajadzīgi V pielikuma 5.2.2. punktā minētie vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, un pēc kuras ir pabeigta vienu gadu ilga profesionālā prakse, par ko izsniegts sertifikāts saskaņā ar 2. punktu.

         2.   Šā panta 1. punktā minēto sertifikātu izsniedz izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes. Tas apstiprina, ka attiecīgā persona pēc vecmātes kvalifikāciju apliecinošā dokumenta iegūšanas ir apmierinoši veicis visas vecmātes darbības atbilstošu laika periodu slimnīcā vai šim nolūkam apstiprinātā veselības aprūpes iestādē.
   42. pants
   Vecmātes profesionālās darbības veikšana
   1.   Šīs sadaļas noteikumi attiecas uz vecmāšu darbību, kuras - neskarot 2. punktu - nosaka katra dalībvalsts un kuras veic, lietojot V pielikuma 5.5.2. punktā noteiktos profesionālos nosaukumus.
   2.   Dalībvalstis nodrošina to, ka vecmātēm ir iespēja sākt un veikt vismaz šādas darbības:

               a)

               informācijas un konsultāciju sniegšana attiecībā uz pareizu ģimenes plānošanu;

               b)

               grūtniecības diagnosticēšana un normālas grūtniecības novērošana; normālas grūtniecības attīstības novērošanā nepieciešamo izmeklējumu veikšana;

               c)

               tādu izmeklējumu nozīmēšana vai ieteikšana, kuri nepieciešami, lai pēc iespējas ātrāk diagnosticētu riska grūtniecības;

               d)

               programmu nodrošināšana, lai sagatavotu vecāku pienākumiem un bērna piedzimšanai, tostarp konsultācijas par higiēnu un barošanu;

               e)

               aprūpes un palīdzības sniegšana mātei dzemdību laikā, kā arī augļa stāvokļa novērošana dzemdē, izmantojot atbilstošu klīniskos un tehniskos līdzekļus;

               f)

               spontānu dzemdību pieņemšana, tostarp tādu dzemdību, kurās nepieciešama epiziotomija, un neatliekamos gadījumos dzemdību pieņemšana ar ķeizargrieziena palīdzību;

               g)

               tādu anomālijas draudu pazīmju atpazīšana mātei vai bērnam, kuru gadījumā nepieciešams vērsties pie ārsta, un nepieciešamības gadījumā palīdzība ārstam; nepieciešamo neatliekamās medicīniskās palīdzības pasākumu veikšana ārsta prombūtnē, jo īpaši placentas manuāla izdalīšana, kam iespējami seko dzemdes dobuma manuāla izmeklēšana;

               h)

               jaundzimušā bērna izmeklēšana un aprūpe; jebkāda iniciatīva, kāda varētu būt nepieciešama, un, nepieciešamības gadījumā, tūlītēja mākslīgās elpināšanas veikšana;

               i)

               mātes aprūpe un atlabšanas novērošana pēcdzemdību periodā un visas nepieciešamās konsultācijas mātei par bērna aprūpi, lai ļautu viņai nodrošināt jaundzimušā bērna optimālu attīstību;

               j)

               ārstu nozīmētās ārstēšanas veikšana;

               k)

               nepieciešamo rakstisko ziņojumu sagatavošana.

         43. pants
   Vecmāšu specifiskās iegūtās tiesības
   1.   Attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru vecmātes kvalifikāciju apliecinošais dokuments atbilst visām 40. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, taču saskaņā ar 41. pantu netiek atzīts, ja tam nav pievienots sertifikāts par praktiskā darba pieredzi, kā minēts 41. panta 2. punktā, ikviena dalībvalsts atzīst par pietiekamu apliecinājumu tādu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, ko šīs dalībvalstis izsniegušas pirms V pielikuma 5.5.2. punktā minētā atsauces datuma, ja šim dokumentam pievienots sertifikāts, kurā apstiprina, ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas attiecīgā persona vismaz divus gadus pēc kārtas ir faktiski un likumīgi veikusi konkrēto darbību.
   2.   Šā panta 1. punktā paredzētie nosacījumi attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru vecmātes kvalifikāciju apliecinošie dokumenti apstiprina apmācības pabeigšanu, kas saņemta bijušās Vācijas Demokrātiskās Republikas teritorijā, un kuri atbilst visām 40. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, taču saskaņā ar 41. pantu netiek atzīts, ja tam nav pievienots praktiskā darba pieredzi, kā minēts 41. panta 2. punktā, ja šie kvalifikāciju apliecinošie dokumenti apstiprina apmācību kursu, kas sākts pirms 1990. gada 3. oktobra.
   3.   Attiecībā uz Polijā piešķirtiem vecmātes kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem piemēro tikai turpmāk izklāstītos noteikumus par iegūtajām tiesībām.
   Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru vecmātes kvalifikāciju apliecinošie dokumenti izsniegti vai kuru apmācība sākta Polijā pirms 2004. gada 1. maija, un kas neatbilst 40. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām, dalībvalstis atzīst par pietiekamiem apliecinājumiem turpmāk norādītos vecmātes kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja tiem pievienots sertifikāts, kurā apstiprina, ka attiecīgais dalībvalsts pilsonis norādīto laikposmu Polijā ir faktiski un likumīgi veicis vecmātes darbību:

               a)

               vecmātes bakalaura diploms (dyplom licencjata położnictwa) - vismaz trīs gadus pēc kārtas piecu gadu laikposmā pirms sertifikāta izsniegšanas dienas;

               b)

               vecmātes diploms, kas apliecina medicīnas skolā iegūtu pēcvidusskolas izglītību (dyplom położnej) - vismaz piecus gadus pēc kārtas septiņu gadu laikposmā pirms sertifikāta izsniegšanas dienas.

         4.   Dalībvalstis atzīst vecmāšu kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kuri Polijā piešķirti vecmātēm, kas līdz 2004. gada 1. maijam pabeigušas apmācību, kura neatbilst 40. pantā noteiktajām minimālajām apmācības prasībām un kuru apliecina bakalaura diploms, kas iegūts, pamatojoties uz īpašu kvalifikācijas celšanas programmu, kura paredzēta 11. pantā 2004. gada 20. aprīļa Aktā par grozījumiem Aktā par māsas un vecmātes profesiju un par dažiem citiem normatīvajiem aktiem (Polijas Republikas Oficiālais Vēstnesis, 2004. gada 30. aprīlis, Nr. 92, 885. poz.), un pamatojoties uz veselības ministra 2004. gada 11. maija Noteikumiem par sīki izstrādātiem nosacījumiem studiju nodrošināšanai māsām un vecmātēm, kurām ir vidusskolas atestāts (gala eksāmens — matura) un kuras ir beigušas medicīnas liceju un medicīnas skolu, kas apmāca māsas un vecmātes profesijā (Polijas Republikas Oficiālais Vēstnesis, 2004. gada 13. maijs, Nr. 110, 1170. poz.), lai tādējādi pārliecinātos, vai attiecīgajai personai ir zināšanu un kompetences līmenis, kas līdzvērtīgs to vecmāšu zināšanu un kompetences līmenim, kurām ir kvalifikācija, kas attiecībā uz Poliju noteikta V pielikuma 5.5.2. punktā.
   7. sadaļa
   Farmaceiti
   44. pants
   Farmaceitu apmācība
   1.   Uz farmaceita apmācības sākšanu attiecas nosacījums, ka jābūt diplomam vai sertifikātam, kas dalībvalstī dod tiesības attiecīgo studiju nolūkā stāties universitātēs vai augstskolās, kuru līmenis atzīts par ekvivalentu universitātes līmenim.
   2.   Farmaceita kvalifikāciju apliecinošais dokuments apstiprina apmācību, kuras ilgums ir vismaz pieci gadi, tostarp vismaz:

               a)

               četrus gadus ilga pilna laika teorētiskā un praktiskā apmācība universitātē vai augstskolā, kuras līmenis atzīts par ekvivalentu universitātes līmenim, vai kuru nodrošina universitātes pārraudzībā;

               b)

               sešus mēnešus ilgs mācekļa darbs publiski pieejamā aptiekā vai slimnīcā šīs slimnīcas farmaceitiskās nodaļas pārraudzībā.

         Šis apmācību cikls aptver vismaz V pielikuma 5.6.1. punktā aprakstīto programmu. Šīs direktīvas V pielikuma 5.6.1. punktā uzskaitīto saturu var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai to pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   3.   Farmaceita apmācība garantē, ka attiecīgā persona ir apguvusi šādas zināšanas un prasmes:

               a)

               atbilstīgas zināšanas par medikamentiem un vielām, ko izmanto zāļu ražošanā;

               b)

               atbilstīgas zināšanas par farmaceitisko tehnoloģiju un zāļu fizikālo, ķīmisko, bioloģisko un mikrobioloģisko testēšanu;

               c)

               atbilstīgas zināšanas par vielmaiņu, zāļu iedarbību, toksisko vielu iedarbību un zāļu lietojumu;

               d)

               atbilstīgas zināšanas, lai novērtētu zinātniskos datus par zālēm, kas ļauj, balstoties uz šīm zināšanām, sniegt atbilstīgu informāciju;

               e)

               atbilstīgas zināšanas par juridiskajām un citām prasībām, kas saistītas ar farmaceitisko darbību.

         45. pants
   Farmaceita profesionālās darbības veikšana
   1.   Šīs direktīvas nolūkā farmaceita darbība ir tāda darbība, uz kuras sākšanu un veikšanu vienā vai vairākās dalībvalstīs attiecas nosacījums, ka jābūt profesionālajai kvalifikācijai, un kuru var veikt personas, kurām ir V pielikuma 5.6.2. punktā uzskaitītie kvalifikāciju apliecinošie dokumenti.
   2.   Dalībvalstis nodrošina to, ka personas, kurām ir farmaceita kvalifikāciju apliecinošie dokumenti universitātes līmenī vai universitātes līmenim ekvivalentā līmenī, kas atbilst 44. panta noteikumiem, var sākt vai veikt vismaz turpmāk norādītās darbības, attiecīgos gadījumos ņemot vērā prasību attiecībā uz papildu profesionālo pieredzi:

               a)

               zāļu farmaceitiskās formas sagatavošana;

               b)

               zāļu ražošana un testēšana;

               c)

               zāļu testēšana laboratorijā zāļu testēšanas nolūkā;

               d)

               zāļu uzglabāšana, saglabāšana un sadalīšana vairumtirdzniecības stadijā;

               e)

               zāļu sagatavošana, testēšana, uzglabāšana un krājumi publiski pieejamās aptiekās;

               f)

               zāļu sagatavošana, testēšana, uzglabāšana un izsniegšana slimnīcās;

               g)

               informācijas un konsultāciju sniegšana par zālēm.

         3.   Ja kādā dalībvalstī attiecībā uz kādas farmaceita darbības sākšanu vai veikšanu pastāv nosacījums, ka papildus V pielikuma 5.6.2. punktā minētajiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem ir vajadzīga papildu profesionālā pieredze, tad šī dalībvalsts par pietiekamu apliecinājumu šajā sakarā atzīst sertifikātu, ko izsniegušas izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes un kas apliecina, ka attiecīgā persona ir veikusi šādu darbību izcelsmes dalībvalstī līdzīgā laikposmā.
   4.   Šā panta 3. punktā minētā atzīšana neattiecas uz divus gadus ilgu profesionālo pieredzi, kas prasīts Luksemburgas Lielhercogistē, lai saņemtu valsts publiskās aptiekas licenci.
   5.   Ja 1985. gada 16. septembrī kādā dalībvalstī pastāv konkursa veida pārbaude, lai no 2. punktā minētajām personām izraudzītos personas, kam tiek atļauts kļūt par tādu jauno aptieku īpašniekiem, kuras nolemts izveidot valsts ģeogrāfiskā iedalījuma sistēmas ietvaros, tad šī dalībvalsts var, atkāpjoties no 1. punkta noteikumiem, turpināt veikt šo pārbaudi un prasīt, lai tajā piedalās dalībvalstu pilsoņi, kuriem ir V pielikuma 5.6.2. punktā minētie farmaceita kvalifikāciju apliecinošie dokumenti vai uz kuriem attiecas 23. pants.
   8. sadaļa
   Arhitekts
   46. pants
   Arhitektu apmācība
   1.   Arhitekta apmācība ir kopā vismaz četrus gadus ilgas pilna laika studijas vai sešus gadus ilgas studijas - no kuriem vismaz trīs gadi ir pilna laika studijas - universitātē vai līdzvērtīgā mācību iestādē. Apmācības beigās sekmīgi jānokārto universitātes līmeņa eksāmens.
   Apmācībai, kurai jābūt universitātes līmenī un kurā arhitektūra ir galvenā sastāvdaļa, ir jānodrošina līdzsvars starp arhitektūras apmācības teorētiskajiem un praktiskajiem aspektiem, un tai jāgarantē šādu zināšanu un prasmju apguve:

               a)

               spēja radīt arhitektoniskos projektus, kas atbilst gan estētiskajām, gan tehniskajām prasībām;

               b)

               atbilstīgas zināšanas arhitektūras vēsturē un teorijā un ar to saistītajās mākslās, tehnoloģijās un humanitārajās zinātnēs;

               c)

               zināšanas tēlotājmākslā kā aspektā, kas ietekmē arhitektonisko projektu kvalitāti;

               d)

               atbilstīgas zināšanas par pilsētprojektēšanu un pilsētplānošanu, kā arī plānošanas procesā vajadzīgās prasmes;

               e)

               izpratne par cilvēku un ēku savstarpējo saistību, kā arī par ēku un to apkārtējās vides saistību un par nepieciešamību saskaņot ēkas un telpu starp tām ar cilvēku vajadzībām un mērogiem;

               f)

               izpratne par arhitekta profesiju un arhitekta nozīmi sabiedrībā, jo īpaši sagatavojot kopsavilkumus, kuros tiek ņemti vērā sociālie faktori;

               g)

               izpratne par izpētes metodēm un kopsavilkuma sagatavošanu attiecībā uz arhitektonisko projektu;

               h)

               izpratne par strukturālu projektēšanu, būvniecības un inženierijas problēmām, kas saistītas ar ēkas projektu;

               i)

               atbilstošas zināšanas par fizikālajām problēmām un tehnoloģijām un par ēku funkciju tā, lai varētu tās nodrošināt ar iekšējiem komforta apstākļiem un aizsardzību pret klimata ietekmi;

               j)

               nepieciešamās projektēšana prasmes, lai ievērotu ēkas lietotāju prasības to ierobežojumu ietvaros, kādus nosaka izmaksu faktori un būvniecības noteikumi;

               k)

               atbilstošas zināšanas par rūpniecības iestādēm, organizācijām, noteikumiem un procedūrām, kas saistītas ar projekta koncepciju īstenošanu ēkās un plānu integrēšanu vispārējā plānošanā.

         2.   Šā panta 1. punktā uzskaitītās zināšanas un prasmes var grozīt saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru, lai tās pielāgotu zinātnes un tehnikas progresam.
   Šādi atjauninājumi nevienai dalībvalstij nerada vajadzību izdarīt grozījumus savos pastāvošajos tiesiskajos principos, kas paredz profesiju struktūru, attiecībā uz fizisku personu apmācību un nosacījumiem profesionālās darbības sākšanai.
   47. pants
   Atkāpes no arhitektu apmācības nosacījumiem
   1.   Atkāpjoties no 46. panta, par atbilstošu 21. pantam atzīst arī: apmācību, kura pastāvēja 1985. gada 5. augustā un kuru Vācijas Federatīvajā Republikā nodrošina “Fachhochschulen”, kuras ilgums ir trīs gadi, kura atbilst 46. pantā minētajām prasībām un kura šajā dalībvalstī ļauj sākt 48. pantā minēto darbību ar profesionālo nosaukumu “arhitekts”, ja pēc tās ir iegūta četrus gadus ilga profesionālā pieredze Vācijas Federatīvajā Republikā, ko apliecina sertifikāts, kuru izsniegusi profesionālā asociācija, kur reģistrēts arhitekts, kas vēlas, lai uz viņu tiktu attiecināti šīs direktīvas noteikumi.
   Profesionālajai asociācijai vispirms jāpārliecinās par to, vai attiecīgā arhitekta veiktais darbs arhitektūras jomā pārliecinoši atspoguļo 46. panta 1. punktā uzskaitīto zināšanu un prasmju pilnu spektru. Šo sertifikātu piešķir saskaņā ar to pašu procedūru, ko piemēro attiecībā uz reģistrēšanu profesionālās asociācijas biedru sarakstā.
   2.   Atkāpjoties no 46. panta, par atbilstošu 21. pantam atzīst arī: apmācību, kas ir daļa no sociālās promocijas programmas, vai daļlaika studijas universitātē, ja minētā apmācība vai studijas atbilst 46. pantā minētajām prasībām, ko apliecina eksāmens arhitektūrā, kuru nokārtojusi persona, kas septiņus gadus vai ilgāk strādājusi arhitektūras jomā arhitekta vai arhitektu biroja pārraudzībā. Eksāmenam jābūt universitātes līmeņa eksāmenam un ekvivalentam 46. panta 1. punkta pirmajā daļā minētajam gala pārbaidījumam.
   48. pants
   Arhitekta profesionālās darbības veikšana
   1.   Šīs direktīvas nolūkā arhitekta profesionālā darbība ir tāda darbība, ko veic regulāri, lietojot profesionālo nosaukumu “arhitekts”.
   2.   Dalībvalstu pilsoņus, kuriem tiesības lietot šo nosaukumu ir saskaņā ar kādu tiesību aktu, kas dalībvalsts kompetentajai iestādei ļauj piešķirt šo nosaukumu dalībvalstu pilsoņiem, kuri īpaši izcēlušies ar sava darba kvalitāti arhitektūras jomā, uzskata par atbilstošiem nosacījumiem, kādi izvirzīti attiecībā uz arhitekta profesionālās darbības veikšanu ar profesionālo nosaukumu “arhitekts”. Attiecīgo personu darbības ar arhitektūru saistīto raksturu apliecina viņu izcelsmes dalībvalsts piešķirts sertifikāts.
   49. pants
   Arhitektu specifiskās iegūtās tiesības
   1.   Ikviena dalībvalsts akceptē VI pielikuma 6.1. punktā uzskaitītos arhitekta kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, kurus piešķīrušas citas dalībvalstis un kuri apliecina apmācību kursu, kas sākts ne vēlāk kā minētajā pielikumā noteiktajā akadēmiskajā atsauces gadā, pat ja šie dokumenti neatbilst 46. pantā noteiktajām minimālajām prasībām, un - saistībā ar arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - tā piešķir šādiem dokumentiem savā teritorijā tādu pašu spēku, kāds ir šīs dalībvalsts izsniegtiem arhitekta kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem.
   Šādos gadījumos atzīst sertifikātus, kurus izsniegušas Vācijas Federatīvās Republikas kompetentās iestādes un kuri apliecina, ka kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, ko Vācijas Demokrātiskās Republikas kompetentās iestādes izsniegušas 1945. gada 8. maijā vai pēc minētā datuma, ir ekvivalenti minētajā pielikumā uzskaitītajiem apliecinājumiem.
   2.   Neskarot 1. punktu, ikviena dalībvalsts atzīst turpmāk norādītos kvalifikāciju apliecinošos dokumentus un - saistībā ar arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu - piešķir šādiem dokumentiem savā teritorijā tādu pašu spēku, kāds ir šīs dalībvalsts izsniegtiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem: sertifikātus, ko, sākot ar turpmāk norādītajiem datumiem, dalībvalstu pilsoņiem izsniegušas dalībvalstis, kuras ieviesušas noteikumus par arhitekta profesionālās darbības sākšanu un veikšanu:

               a)

               1995. gada 1. janvāris attiecībā uz Austriju, Somiju un Zviedriju;

               b)

               2004. gada 1. maijs attiecībā uz Čehijas Republiku, Igauniju, Kipru, Latviju, Lietuvu, Ungāriju, Maltu, Poliju, Slovēniju un Slovākiju;

               c)

               1987. gada 5. augusts attiecībā uz pārējām dalībvalstīm.

         Šā punkta pirmajā daļā minētie sertifikāti apliecina, ka attiecīgajām personām ir ticis atļauts, ne vēlāk kā attiecīgajā datumā, lietot arhitekta profesionālo nosaukumu un ka piecos gados pirms sertifikāta izsniegšanas dienas viņš vismaz trīs gadus ir faktiski veicis - atbilstīgo noteikumu izpratnē - konkrēto darbību.
   IV NODAĻA
   Vispārīgi noteikumi par statusu
   50. pants
   Dokumentācija un formalitātes
   1.   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lemj par pieteikumu nodarboties ar attiecīgo reglamentēto profesiju saskaņā ar šo daļu, minētās iestādes var prasīt VII pielikumā uzskaitītos dokumentus un sertifikātus.
   Dokumenti, kas minēti VII pielikuma 1. punkta d), e) un f) apakšpunktā, iesniegšanas dienā nedrīkst būt vecāki par trim mēnešiem.
   Dalībvalstis, struktūras un citas juridiskās personas garantē saņemtās informācijas konfidencialitāti.
   2.   Pamatotu šaubu gadījumā uzņēmēja dalībvalsts var prasīt no attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm šajā citā dalībvalstī izsniegto apliecinājumu un kvalifikāciju apliecinošo dokumentu autentiskuma apstiprinājumu, kā arī - attiecīgos gadījumos - tā fakta apstiprinājumu, ka saņēmējs attiecībā uz šīs sadaļas III nodaļā minētajām profesijām ir atbilst minimālajiem apmācības nosacījumiem, kas noteikti, attiecīgi, 24., 25., 28., 31., 34., 35., 38., 40., 44. un 46. pantā.
   3.   Ja kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kā tas definēts 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā, izsniegusi dalībvalsts kompetenta iestāde un ja tas attiecas uz apmācību, kas pilnīgi vai daļēji saņemta iestādē, kas likumīgi darbojas citas dalībvalsts teritorijā, uzņēmējai dalībvalstij pamatotu šaubu gadījumā ir tiesības piešķirtā dokumenta izcelsmes dalībvalsts kompetentajā iestādē pārbaudīt:

               a)

               vai apmācību kursu iestādē, kas nodrošinājusi apmācību, oficiāli apstiprinājusi izglītības iestāde, kuras pamatdarbība notiek piešķirtā dokumenta izcelsmes dalībvalstī;

               b)

               vai izsniegtais kvalifikāciju apliecinošais dokuments ir tāds pats kā dokuments, kas būtu piešķirts, ja kurss būtu pilnībā apgūts piešķirtā dokumenta izcelsmes dalībvalstī; un

               c)

               vai kvalifikāciju apliecinošais dokuments piešķirtā dokumenta izcelsmes dalībvalstī nodrošina tādas pašas tiesības.

         4.   Ja darbības sākšanai reglamentētā profesijā uzņēmēja dalībvalsts prasa, lai tās pilsoņi nodod zvērestu vai sniedz ar zvērestu apstiprinātu paziņojumu, un ja citu dalībvalstu pilsoņi nevar lietot attiecīgā zvēresta vai paziņojuma tekstu, uzņēmēja dalībvalsts nodrošina, ka attiecīgās personas var lietot atbilstīgu līdzvērtīgu tekstu.
   51. pants
   Profesionālo kvalifikāciju savstarpējas atzīšanas procedūra
   1.   Uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde viena mēneša laikā apstiprina pieteikuma saņemšanu un informē pretendentu par jebkādiem trūkstošiem dokumentiem.
   2.   Procedūra, atbilstīgi kurai izskata pieteikumu, lai saņemtu atļauju darbības veikšanai reglamentētā profesijā, ir jāpabeidz pēc iespējas ātrāk un jebkurā gadījumā trīs mēnešos no dienas, kad iesniegta pretendenta pilnīga dokumentācija, un tās rezultātā uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei jāpieņem atbilstīgi pamatots lēmums. Tomēr gadījumos, uz ko attiecas šīs sadaļas I un II nodaļa, šo termiņu var pagarināt par vienu mēnesi.
   3.   Lēmumu vai šāda lēmuma nepieņemšanu attiecīgajā termiņā var pārsūdzēt saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.
   52. pants
   Profesionālo nosaukumu lietojums
   1.   Ja uzņēmējā dalībvalstī profesionālā nosaukuma lietojums attiecībā uz konkrētās profesijas kādu darbību ir reglamentēts, tad citu dalībvalstu pilsoņi, kuriem - pamatojoties uz III sadaļu - ir tiesības veikt darbību reglamentētā profesijā, lieto uzņēmējas valsts noteikto profesionālo nosaukumu, kas atbilst attiecīgajai profesijai šajā dalībvalstī, kā arī lieto jebkurus ar nosaukumu saistītos saīsinājumus.
   2.   Ja uzņēmējā dalībvalstī kādu profesiju reglamentē asociācija vai organizācija, kā tā definēta 3. panta 2. punktā, tad dalībvalstu pilsoņiem nav tiesību lietot nosaukumu, ko piešķir šāda organizācija vai asociācija, vai tā saīsināto formu, ja vien viņi nepierāda, ka ir šīs asociācijas vai organizācijas biedri.
   Ja asociācija vai organizācija attiecībā uz dalību paredz nosacījumu, ka ir vajadzīga noteikta kvalifikācija, tā ir tiesīga, vienīgi atbilstīgi šajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem, piemērot šo nosacījumu citu dalībvalstu pilsoņiem, kuriem ir profesionālās kvalifikācijas.
   IV SADAĻA
   Sīki izstrādāti noteikumi darbības veikšanu profesijā
   53. pants
   Valodu zināšanas
   Personām, uz kurām attiecas profesionālo kvalifikāciju atzīšana, ir to valodu zināšanas, kuras nepieciešamas darbības veikšanai attiecīgajā profesijā uzņēmējā dalībvalstī.
   54. pants
   Akadēmisko nosaukumu lietojums
   Neskarot 7. un 52. pantu, uzņēmēja dalībvalsts nodrošina to, ka attiecīgajām personām ir tiesības uzņēmējas dalībvalsts valodā lietot akadēmiskos nosaukumus, kas tām piešķirti izcelsmes dalībvalstī, un, iespējams, arī šo nosaukumu saīsinātās formas. Uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai pēc nosaukuma norāda tās iestādes vai eksaminācijas padomes nosaukumu un adresi, kura šo nosaukumu piešķīrusi. Ja izcelsmes dalībvalsts akadēmisko nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī iespējams sajaukt ar nosaukumu, kura iegūšanai uzņēmējā dalībvalstī nepieciešama papildu apmācība, kādu attiecīgā persona nav ieguvusi, tad uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai attiecīgā persona lieto izcelsmes dalībvalsts akadēmisko nosaukumu atbilstošā formā, kādu nosaka uzņēmēja dalībvalsts.
   55. pants
   Veselības apdrošināšanas fondu apstiprinājums
   Neskarot 5. panta 1. punktu un 6. panta pirmās daļas b) apakšpunktu, dalībvalstis, kas to teritorijā profesionālo kvalifikāciju saņēmušām personām izvirza prasību pabeigt sagatavošanās periodu darba vietā un/vai profesionālās pieredzes periodu, lai šīs personas varētu apstiprināt veselības apdrošināšanas fonds, atsakās no šīs prasības attiecībā uz personām, kam ir citā dalībvalstī iegūti ārsta un zobārsta kvalifikāciju apliecinošie dokumenti.
   V SADAĻA
   Administratīvā sadarbība un atbildība par īstenošanu
   56. pants
   Kompetentās iestādes
   1.   Uzņēmējas dalībvalsts un izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes strādā ciešā sadarbībā un sniedz savstarpēju palīdzību, lai sekmētu šīs direktīvas piemērošanu. Tās nodrošina konfidencialitāti attiecībā uz informāciju, ar ko tās apmainās.
   2.   Uzņēmējas dalībvalsts un izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes apmainās ar informāciju attiecībā uz īstenotajiem disciplinārajiem pasākumiem vai krimināltiesiskām sankcijām, vai jebkādiem citiem nopietniem, specifiskiem apstākļiem, kam varētu būt ietekme uz darbības veikšanu saskaņā ar šo direktīvu, šajā apmaiņā ievērojot personas datu aizsardzības noteikumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (24) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (Direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (25).
   Izcelsmes dalībvalsts pārbauda apstākļu ticamību, un tās iestādes lemj par izmeklēšanas raksturu un apjomu, kādu nepieciešams veikt, un informē uzņēmēju dalībvalsti par secinājumiem, kādus tās izdarījušas, izvērtējot pieejamo informāciju.
   3.   Katra dalībvalsts ne vēlāk kā 2007. gada 20 oktobrī norīko iestādes un struktūras, kas ir kompetentas piešķirt vai saņemt kvalifikāciju apliecinošos dokumentus un citus dokumentus vai informāciju, kā arī tās iestādes un struktūras, kas ir kompetentas saņemt pieteikumus un pieņemt šajā direktīvā minētos lēmumus, un tūlīt informē par to pārējas dalībvalstis un Komisiju.
   4.   Katra dalībvalsts norīko 1. punktā minēto iestāžu darbības koordinatoru un informē par to pārējās dalībvalstis un Komisiju.
   Koordinatoru uzdevumi ir:

               a)

               veicināt šīs direktīvas vienotu piemērošanu;

               b)

               apkopot visu informāciju, kas attiecas uz šīs direktīva piemērošanu, piemēram, par nosacījumiem darbības sākšanai reglamentētās profesijās dalībvalstīs.

         Iepriekš b) apakšpunktā aprakstīto uzdevumu veikšanai koordinatori var lūgt 57. pantā minēto kontaktpunktu palīdzību.
   57. pants
   Kontaktpunkti
   Katra dalībvalsts ne vēlāk kā 2007. gada 20 oktobrī norīko kontaktpunktu, kura uzdevumi ir:

               a)

               sniegt pilsoņiem un pārējo dalībvalstu kontaktpunktiem vajadzīgo informāciju attiecībā uz šajā direktīvā paredzēto profesionālo kvalifikāciju atzīšanu, piemēram, informāciju par attiecīgo valstu tiesību aktiem par profesijām un darbības veikšanu šajās profesijās, tostarp tiesību aktiem sociālajā jomā un, nepieciešamības gadījumā, ētikas noteikumiem;

               b)

               palīdzēt pilsoņiem īstenot ar šo direktīvu piešķirtās tiesības, nepieciešamības gadījumā sadarbojoties ar citiem kontaktpunktiem un kompetentajām iestādēm uzņēmējā dalībvalstī.

         Pēc Komisijas pieprasījuma kontaktpunkti informē Komisiju par to, kādi ir rezultāti pieprasījumiem, ar ko kontaktpunkti nodarbojas saskaņā ar šā panta pirmās daļas b) apakšpunktu, divu mēnešu laikā pēc šādu rezultātu saņemšanas.
   58. pants
   Profesionālo kvalifikāciju atzīšanas komiteja
   1.   Komisijai palīdz Profesionālo kvalifikāciju atzīšanas komiteja, turpmāk “Komiteja”, ko veido dalībvalstu pārstāvji un vada Komisijas pārstāvis.
   2.   Gadījumos, kad ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir divi mēneši.
   3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.
   59. pants
   Apspriešanās
   Komisija nodrošina, ka attiecīgo profesionālo grupu eksperti atbilstīgi apspriežas, jo īpaši saistībā ar 58. pantā minētās komitejas darbu, un sniedz minētajai komitejai pamatotu ziņojumu par šīm apspriedēm.
   VI SADAĻA
   Citi noteikumi
   60. pants
   Ziņojumi
   1.   No 2007. gada 20. oktobra dalībvalstis reizi divos gados nosūta Komisijai ziņojumu par sistēmas piemērošanu. Papildus vispārējiem novērojumiem ziņojumā ietver statistikas kopsavilkumu par pieņemtiem lēmumiem un aprakstu par galvenajām problēmām, kādas radušās saistībā ar šīs direktīvas piemērošanu.
   2.   No 2007. gada 20. oktobra Komisija reizi piecos gados sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu.
   61. pants
   Atkāpes klauzula
   Ja saistībā ar kāda šīs direktīvas noteikuma piemērošanu dalībvalsts saskaras ar ievērojamām grūtībām kādā noteiktā jomā, Komisija sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti izskata šīs grūtības.
   Vajadzības gadījumā Komisija saskaņā ar 58. panta 2. punktā minēto procedūru lemj par atļauju attiecīgajai dalībvalstij ierobežotā laikposmā atkāpies no konkrētā noteikuma ievērošanas.
   62. pants
   Atcelšana
   No … ir atceltas Direktīvas 77/452/EEK, 77/453/EEK, 78/686/EEK, 78/687/EEK, 78/1026/EEK, 78/1027/EEK, 80/154/EEK, 80/155/EEK, 85/384/EEK, 85/432/EEK, 85/433/EEK, 89/48/EEK, 92/51/EEK, 93/16/EEK un 99/42/EEK. Atsauces uz atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un šī atcelšana neiespaido aktus, kas pieņemti, pamatojoties uz minētajām direktīvām.
   63. pants
   Transponēšana
   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2007. gada 20. oktobrim nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis par to nekavējoties informē Komisiju.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   64. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   65. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2005. gada 7. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. CLARKE

      (1)  OV C 181 E, 30.07.2002., 183. lpp.

      (2)  OV C 61, 14.03.2003., 67. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2004. gada 11. februāra Atzinums (OV C 97 E, 22.4.2004., 230. lpp.), Padomes 2004. gada 21. decembra Kopējā nostāja (OV C 58 E, 8.3.2005., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2005. gada 11. maija Nostāja (“Oficiālajā Vēstnesī” vēl nav publicēta). Padomes 2005. gada 6. jūnija Lēmums.

      (4)  OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.

      (5)  OV L 19, 24.1.1989., 16. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/19/EK (OV L 206, 31.7.2001., 1. lpp.).

      (6)  OV L 209, 24.7.1992., 25. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2004/108/EK (OV L 32, 5.2.2004., 15. lpp.).

      (7)  OV L 201, 31.7.1999., 77. lpp.

      (8)  OV L 176, 15.7.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (9)  OV L 176, 15.7.1977., 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK.

      (10)  OV L 233, 24.8.1978., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (11)  OV L 233, 24.8.1978., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (12)  OV L 362, 23.12.1978., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK.

      (13)  OV L 362, 23.12.1978., 7. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK.

      (14)  OV L 33, 11.2.1980., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (15)  OV L 33, 11.2.1980., 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK.

      (16)  OV L 223, 21.8.1985., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (17)  OV L 253, 21.8.1985., 34. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK.

      (18)  OV L 253, 21.8.1985., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (19)  OV L 165, 7.7.1993., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (20)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (21)  OV L 78, 26.3.1977., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (22)  OV L 77, 14.3.1998., 36. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (23)  OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp.).

      (24)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

      (25)  OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.

      I PIELIKUMS
      Direktīvas 3. panta 2. punkta nosacījumiem atbilstošo profesionālo asociāciju un organizāciju saraksts
      ĪRIJA (1)

                  1.

                  The Institute of Chartered Accountants in Ireland (2)

                  2.

                  The Institute of Certified Public Accountants in Ireland (2)

                  3.

                  The Association of Certified Accountants (2)

                  4.

                  Institution of Engineers of Ireland

                  5.

                  Irish Planning Institute

            APVIENOTĀ KARALISTE

                  1.

                  Institute of Chartered Accountants in England and Wales

                  2.

                  Institute of Chartered Accountants of Scotland

                  3.

                  Institute of Chartered Accountants in Ireland

                  4.

                  Chartered Association of Certified Accountants

                  5.

                  Chartered Institute of Loss Adjusters

                  6.

                  Chartered Institute of Management Accountants

                  7.

                  Institute of Chartered Secretaries and Administrators

                  8.

                  Chartered Insurance Institute

                  9.

                  Institute of Actuaries

                  10.

                  Faculty of Actuaries

                  11.

                  Chartered Institute of Bankers

                  12.

                  Institute of Bankers in Scotland

                  13.

                  Royal Institution of Chartered Surveyors

                  14.

                  Royal Town Planning Institute

                  15.

                  Chartered Society of Physiotherapy

                  16.

                  Royal Society of Chemistry

                  17.

                  British Psychological Society

                  18.

                  Library Association

                  19.

                  Institute of Chartered Foresters

                  20.

                  Chartered Institute of Building

                  21.

                  Engineering Council

                  22.

                  Institute of Energy

                  23.

                  Institution of Structural Engineers

                  24.

                  Institution of Civil Engineers

                  25.

                  Institution of Mining Engineers

                  26.

                  Institution of Mining and Metallurgy

                  27.

                  Institution of Electrical Engineers

                  28.

                  Institution of Gas Engineers

                  29.

                  Institution of Mechanical Engineers

                  30.

                  Institution of Chemical Engineers

                  31.

                  Institution of Production Engineers

                  32.

                  Institution of Marine Engineers

                  33.

                  Royal Institution of Naval Architects

                  34.

                  Royal Aeronautical Society

                  35.

                  Institute of Metals

                  36.

                  Chartered Institution of Building Services Engineers

                  37.

                  Institute of Measurement and Control

                  38.

                  British Computer Society

         (1)  Īrijas pilsoņi ir arī šādu Apvienotās Karalistes asociāciju vai organizāciju locekļi:

                  Institute of Chartered Accountants in England and Wales

                  Institute of Chartered Accountants of Scotland

                  Institute of Actuaries

                  Faculty of Actuaries

                  The Chartered

                  Institute of Management Accountants

                  Institute of Chartered Secretaries and Administrators

                  Royal Town Planning Institute

                  Royal Institution of Chartered SurveyorsChartered Institute of Building.

         (2)  Tikai pārskatu auditēšanas nolūkā

      II PIELIKUMS
      Direktīvas 11. panta c) punkta ii) apakšpunktā minētais to kursu saraksts, kuriem ir īpaša struktūra
      1.   Vidējā medicīniskā personāla un bērnu aprūpes mācību kursi
      Apmācības šādās jomās:
      Vācijā:

                  —

                  pediatrijas māsa (“Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenpfleger”),

                  —

                  fizioterapeits (“Krankengymnast(in)/Physiotherapeut(in)”) (1),

                  —

                  darba terapeits/ergoterapeits (“Beschäftigungs — und Arbeitstherapeut/Ergotherapeut”),

                  —

                  logopēds (“Logopaede/Logopaedin”),

                  —

                  ortoptikas speciālists (“Orthoptist(in)”),

                  —

                  valsts atzīts bērnu aprūpes darbinieks (“Staatlich anerkannte(r) Erzieher(in)”),

                  —

                  valsts atzīts pedagogs darbam ar bērniem ar īpašām vajadzībām (“Staatlich anerkannte(r) Heilpaedagoge(—in)”),

                  —

                  medicīnas laboratorijas tehniķis (“medizinisch — technische(r) Laboratoriums — Assistent(in)”),

                  —

                  medicīnas tehniķis — radiologs (“medizinisch — technische(r) Radiologie — Assistent(in)”),

                  —

                  medicīnas funkcionālās diagnostikas tehniķis (“medizinisch — technische(r) Assistent(in) fuer Funktionsdiagnostik”),

                  —

                  veterinārās medicīnas tehniķis (“veterinärmedizinisch — technische(r) Assistent(in)”),

                  —

                  diētas māsa (“Diaetassistent(in)”),

                  —

                  farmācijas tehniķis (“Pharmazieingenieur”), kas saņemts pirms 1994. gada 31. marta bijušajā Vācijas Demokrātiskajā Republikā vai jauno valstu teritorijā,

                  —

                  psihiatrijas māsa (“Psychiatrische(r) Krankenschwester/Krankenpfleger”),

                  —

                  runas terapeits (“Sprachtherapeut(in)”).

            Čehijas Republikā:

                  —

                  veselības aprūpes asistents (“zdravotnický asistent”),

            izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 13 gadi, tostarp vismaz 8 gadus ilga vispārējā pamatizglītība un 4 gadus ilga vidējā arodizglītība medicīnas skolā, ko beidz ar “maturitní zkouška” eksāmenu;

                  —

                  diētas speciālists (“nutriční asistent”),

            izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 13 gadi, tostarp vismaz 8 gadus ilga vispārējā pamatizglītība un 4 gadus ilga vidējās arodizglītība medicīnas skolā, ko beidz ar “maturitní zkouška” eksāmenu.
      Itālijā:

                  —

                  zobu tehniķis (“odontotecnico”),

                  —

                  optiķis (“ottico”).

            Kiprā:

                  —

                  zobu tehniķis (“οδοντοτεχνίτης”),

            izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 14 gadi, tostarp vismaz 6 gadus ilga vispārējā pamatizglītība, 6 gadus ilga vidējā izglītība un 2 gadus ilga pēcvidusskolas arodizglītība, ko papildina 1 gadu ilga profesionālā pieredze.

                  —

                  optiķis (“τεχνικός oπτικός”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais apmācību ilgums ir vismaz 14 gadi, no kuriem vismaz 6 gadi ir pamatizglītības ieguve, 6 gadi — vidējās izglītības ieguve un 2 gadi — profesionālās pēcvidusskolas izglītības ieguve, kam seko 1 gads profesionālās prakses.
      Latvijā:

                  —

                  zobārstniecības māsa (“zobārstniecības māsa”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais apmācību ilgums ir vismaz 13 gadi, ko veido vismaz 10 gadus ilga vispārējās skolas izglītība un 2 gadus ilga profesionālā izglītība medicīnas skolā, kam seko 3 gadi profesionālās prakses, kuru beidzot jānoliek sertificēšanas eksāmens, lai iegūtu sertifikātu specialitātē.

                  —

                  biomedicīnas laborants (“biomedicīnas laborants”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais apmācību ilgums ir vismaz 12 gadi, ko veido vismaz 10 gadus ilga vispārējās skolas izglītība un 2 gadus ilga profesionālā izglītība medicīnas skolā, kam seko 2 gadi profesionālās prakses, kuru beidzot jānoliek sertificēšanas eksāmens, lai iegūtu sertifikātu specialitātē.

                  —

                  zobu tehniķis (“zobu tehniķis”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais apmācību ilgums ir vismaz 12 gadi, ko veido vismaz 10 gadus ilga vispārējās skolas izglītība un 2 gadus ilga profesionālā izglītība medicīnas skolā, kam seko 2 gadi profesionālās prakses, kuru beidzot jānoliek sertificēšanas eksāmens, lai iegūtu sertifikātu specialitātē.

                  —

                  fizioterapeita asistents (“fizioterapeita asistents”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais apmācību ilgums ir vismaz 13 gadi, ko veido vismaz 10 gadus ilga vispārējās skolas izglītība un 3 gadus ilga profesionālā izglītība medicīnas skolā, kam seko 2 gadi profesionālās prakses, kuru beidzot jānoliek sertificēšanas eksāmens, lai iegūtu sertifikātu specialitātē.
      Luksemburgā:

                  —

                  medicīnas tehniķis — radiologs (“assistant(e) technique médical(e) en radiologie”),

                  —

                  medicīnas laboratorijas tehniķis (“assistant(e) technique médical(e) de laboratoire”),

                  —

                  psihiatrijas māsa (“infirmier/ière psychiatrique”),

                  —

                  medicīnas tehniķis ķirurģijā (“assistant(e) technique médical(e) en chirurgie”),

                  —

                  pediatrijas māsa (“infirmier/ière puériculteur/trice”),

                  —

                  anestēzijas māsa (“infirmier/ière anesthésiste”),

                  —

                  diplomēts masieris/masiere (“masseur/euse diplômé(e)”),

                  —

                  bērnu aprūpes darbinieks (“éducateur/trice”).

            Nīderlandē:

                  —

                  veterinārārsta palīgs (“dierenartsassistent”),

            ko apliecina izglītība un apmācību kursi ar kopējo apmācību ilgumu vismaz trīspadsmit gadi, ko veido:

                  i)

                  vai nu vismaz trīs gadus ilga apmācība specializētā skolā, kas beidzas ar eksāmenu un ko dažos gadījumos papildina viena vai divu gadu specializācijas kurss, kas beidzas ar eksāmenu,

                  ii)

                  vai vismaz divarpus gadus ilga profesionālā apmācība specializētā skolā, kas beidzas ar eksāmenu un ko papildina vismaz sešu mēnešu darba pieredze vai vismaz sešu mēnešu mācekļa darbs apstiprinātā iestādē,

                  iii)

                  vai vismaz divu gadus ilga profesionālā apmācība specializētā skolā, kas beidzas ar eksāmenu un ko papildina vismaz viena gada darba pieredze vai vismaz viena gada mācekļa darbs apstiprinātā iestādē,

                  iv)

                  vai arī veterinārārsta palīga (“dierenartassisten”) trīs gadus ilga profesionālā apmācība specializētā skolā (“MBO” programma) vai alternatīvi trīs gadus ilga profesionālā apmācība divkāršā mācekļa gadu sistēmā (“LLW”), kas abos gadījumos beidzas ar eksāmenu.

            Austrijā:

                  —

                  speciāla pamatapmācība māsām, kas specializējas bērnu un jauniešu aprūpē (“spezielle Grundausbildung in der Kinder — und Jugendlichenpflege”),

                  —

                  speciāla pamatapmācība psihiatrijas māsām (“spezielle Grundausbildung in der psychiatrischen Gesundheits — und Krankenpflege”),

                  —

                  kontaktlēcu optiķis (“Kontaktlinsenoptiker”),

                  —

                  pedikīra speciālists (“Fusspfleger”)

                  —

                  dzirdes aparātu tehniķis (“Hoergeraeteakustiker”),

                  —

                  drogists (“Drogist”),

            ko apliecina izglītība un apmācību kursi ar kopējo ilgumu vismaz četrpadsmit gadi, ieskaitot vismaz piecu gadu apmācību strukturētas apmācības sistēmā, ko iedala mācekļa gados vismaz trīs gadu ilgumā, kas sevī ietver apmācību, kas daļēji saņemta darba vietā un daļēji sniegta profesionālās apmācības iestādē, un profesionālajā praksē un apmācībā, kas beidzas ar eksāmenu profesijā un piešķir tiesības strādāt profesijā un apmācīt mācekļus.

                  —

                  masieris (“Masseur”),

            ko apliecina izglītība un apmācību kursi ar kopējo ilgumu vismaz četrpadsmit gadi, ieskaitot vismaz piecu gadu apmācību strukturētas apmācības sistēmā, ko iedala mācekļa gados vismaz divu gadu ilgumā un viena gada profesionālajā kursā, kas beidzas ar eksāmenu profesijā un piešķir tiesības strādāt profesijā un apmācīt mācekļus.

                  —

                  bērnudārza darbinieks (“Kindergaertner/in”),

                  —

                  bērnu aprūpes darbinieks (“Erzieher”),

            ko apliecina izglītība un apmācību kursi ar kopējo ilgumu trīspadsmit gadi, tostarp piecus gadus ilga profesionālā apmācība specializētā skolā, kas beidzas ar eksāmenu.
      Slovākijā:

                  —

                  dejošanas skolotājs mākslas pamatskolās (“učiteľ v tanečnom odbore na základných umeleckých školách”),

            ko apliecina izglītība ar kopējo ilgumu vismaz 14,5 gadi, ko veido 8 gadus ilga pamatizglītība, 4 gadus ilga izglītība vidējā specializētā skolā un 5 semestru kurss dejas pedagoģijā.

                  —

                  pedagogs speciālajās izglītības iestādēs un sociālo dienestu iestādēs (“vychovávatel' v špeciálnych výchovných zariadeniach a v zariadeniach sociálnych služieb”),

            ko apliecina izglītība ar kopējo ilgumu vismaz 14 gadi, ko veido 8/9 gadus ilga pamatizglītība, 4 gadus ilgas mācības vidējās izglītības pedagoģiskajā skolā vai citā vidējās izglītības skolā un 2 gadus ilgas papildinošas daļlaika studijas pedagoģijā.
      2.   Amata meistaru joma (“Mester/Meister/Maître”), ko apliecina izglītība un apmācību kursi attiecībā uz prasmēm, kas nav ietvertas šīs direktīvas III sadaļas II nodaļā
      Apmācības šādās jomās:
      Dānijā:

                  —

                  optiķis (“optometrist”),

            Šā kursa kopējais ilgums ir 14 gadi, tostarp piecus gadus ilgas arodmācības, ko veido divarpus gadus ilgas teorētiskās mācības arodmācību iestādē un divarpus gadus ilgas praktiskās mācības darba vietā un kura beigās ir atzīts amata prasmes eksāmens, kurš dod tiesības lietot nosaukumu “Mester”.

                  —

                  ortopēdijas tehniķis (“ortopaedimekaniker”),

            Šā kursa kopējais ilgums ir 12,5 gadi, tostarp trīsarpus gadus ilgas arodmācības, ko veido sešus mēnešus ilgas teorētiskās mācības arodmācību iestādē un trīs gadus ilgas praktiskās mācības darba vietā un kura beigās ir atzīts amata prasmes eksāmens, kurš dod tiesības lietot nosaukumu “Mester”.

                  —

                  ortopēdisko apavu izgatavotājs (“orthopaediskomager”),

            Šā kursa kopējais ilgums ir 13,5 gadi, tostarp četrarpus gadus ilgas arodmācības, ko veido divus gadus ilgas teorētiskās mācības arodmācību iestādē un divarpus gadus ilgas praktiskās mācības darba vietā un kura beigās ir atzīts amata prasmes eksāmens, kurš dod tiesības lietot nosaukumu “Mester”.
      Vācijā:

                  —

                  optiķis (“Augenoptiker”),

                  —

                  zobu tehniķis (“Zahntechniker”),

                  —

                  bandāžists (“Bandagist”),

                  —

                  dzirdes aparātu izgatavotājs (“Hörgeräte — Akustiker”),

                  —

                  ortopēdijas tehniķis (“Orthopaediemechaniker”),

                  —

                  ortopēdisko apavu izgatavotājs (“Orthopaedieschuhmacher”).

            Luksemburgā:

                  —

                  praktizējošs optiķis (“opticien”),

                  —

                  zobu tehniķis (“mécanicien dentaire”),

                  —

                  dzirdes aparātu izgatavotājs (“audioprothésiste”),

                  —

                  ortopēdijas tehniķis/bandāžists (“mécanicien orthopédiste/bandagiste”),

                  —

                  ortopēdisko apavu izgatavotājs (“orthopédiste — cordonnier”),

            Šo kursu kopējais ilgums ir 14 gadi, tostarp vismaz pieci gadi mācību, pēc kurām ir strukturēta prakse, kas daļēji notiek darba vietā, bet daļēji arodmācību iestādē un kuru beigās ir eksāmens, kurš ir jānokārto, lai varētu vai nu neatkarīgi, vai kā darbinieks ar līdzvērtīgu atbildības līmeni praktizēt jebkuru darbību, kam vajadzīgs salīdzināms profesionālās prasmes līmenis.
      Austrijā:

                  —

                  bandāžists (“Bandagist”),

                  —

                  korsešu izgatavotājs (“Miederwarenerzeuger”),

                  —

                  optiķis (“Optiker”),

                  —

                  ortopēdisko apavu izgatavotājs (“Orthopaedieschuhmacher”),

                  —

                  ortopēdijas tehniķis (“Orthopaedietechniker”),

                  —

                  zobu tehniķis (“Zahntechniker”),

                  —

                  dārznieks (“Gaertner”),

            ko apliecina izglītība un apmācība ar kopējo ilgumu vismaz četrpadsmit gadi, ieskaitot vismaz piecus gadus ilgu apmācību strukturētas apmācības sistēmā, kas iedalās mācekļa gados vismaz trīs gadu ilgumā un ko veido apmācība, ko daļēji saņem darba vietā un daļēji sniedz arodmācību iestādē, un vismaz divus gadus ilgs profesionālās prakses un apmācību periods, kas beidzas ar meistarības eksāmenu un piešķir tiesības strādāt profesijā un lietot nosaukumu “Meister”.
      Aroda meistaru apmācība lauksaimniecības un mežniecības jomā, proti:

                  —

                  lauksaimniecības meistars (“Meister in der Landwirtschaft”),

                  —

                  lauku mājsaimniecības meistars (“Meister in der laendlichen Hauswirtschaft”),

                  —

                  dārzkopības meistars (“Meister im Gartenbau”),

                  —

                  dārzeņkopības meistars (“Meister im Feldgemüsebau”),

                  —

                  augļkopības un augļu pārstrādes meistars (“Meister im Obstbau und in der Obstverwertung”),

                  —

                  vīnkopības un vīnu ražošanas meistars (“Meister im Weinbau und in der Kellerwirtschaft”),

                  —

                  piensaimniecības meistars (“Meister in der Molkerei — und Kaesereiwirtschaft”),

                  —

                  zirgkopības meistars (“Meister in der Pferdewirtschaft”),

                  —

                  zivsaimniecības meistars (“Meister in der Fischereiwirtschaft”),

                  —

                  putnkopības meistars (“Meister in der Geflügelwirtschaft”),

                  —

                  biškopības meistars (“Meister in der Bienenwirtschaft”),

                  —

                  mežkopības meistars (“Meister in der Forstwirtschaft”),

                  —

                  mežu stādīšanas un mežu pārvaldības meistars (“Meister in der Forstgarten — und Forstpflegewirtschaft”),

                  —

                  lauksaimniecības noliktavu meistars (“Meister in der landwirtschaftlichen Lagerhaltung”),

            ko apliecina izglītība un apmācības, kuru kopīgais ilgums ir vismaz piecpadsmit gadi, ieskaitot vismaz sešus gadus ilgu apmācību strukturētas apmācības sistēmā, kas iedalās mācekļa gados vismaz trīs gadu ilgumā un ko veido apmācība, ko daļēji saņem darba vietā un daļēji sniedz arodmācību iestādē, un trīs gadus ilgs profesionālās prakses periods, kas beidzas ar meistarības eksāmenu attiecībā uz profesiju un piešķir tiesības apmācīt mācekļus un lietot nosaukumu “Meister”.
      Polijā:

                  —

                  praktiskās arodmācības skolotājs (“Nauczyciel praktycznej nauki zawodu”),

            ko apliecina izglītība, kuras ilgums ir vai nu:

                  i)

                  8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga profesionālā vidējā izglītība vai ekvivalenta vidējā izglītība attiecīgajā nozarē, kam seko kurss pedagoģijā, kura ilgums ir vismaz 150 stundas, kurss darba drošībā un darba higiēnā un 2 gadi profesionālās pieredzes profesijā, ko persona gatavojas mācīt, vai

                  ii)

                  8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga profesionālā vidējā izglītība un diploms par pēcvidusskolas pedagoģiski tehniskas skolas pabeigšanu, vai

                  iii)

                  8 gadus ilga pamatizglītība un 2 — 3 gadus ilga pamata aroda vidējā izglītība un vismaz trīs gadi profesionālās pieredzes, ko apstiprina meistara kategorija konkrētajā profesijā, kam seko kurss pedagoģijā, kura kopējais ilgums ir vismaz 150 stundas.

            Slovākijā:

                  —

                  arodizglītības meistars (“majster odbornej výchovy”),

            ko apliecina izglītības apguve, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi, ko veido 8 gadi pamatizglītības, 4 gadi arodizglītības (pabeigta aroda vidējā izglītība un/vai mācekļa gadi attiecīgajā (līdzīgā) arodmācībā vai mācekļa kursā), vismaz 3 gadu profesionālā pieredze personas pabeigtās izglītības vai mācekļa gadu jomā un papildu studijas pedagoģijā pedagoģijas fakultātē vai tehniskajās universitātēs, vai pabeigta vidējā izglītība un mācekļa gadi attiecīgajā (līdzīgā) arodmācībā vai mācekļa kursā, vismaz 3 gadu profesionālā pieredze personas pabeigtās izglītības vai mācekļa gadu jomā un papildu studijas pedagoģijā pedagoģijas fakultātē, vai arī līdz 2005. gada 1. septembrim specializēta izglītība speciālās pedagoģijas jomā, kas sniegta metodoloģijas centros arodizglītības meistariem speciālās skolās bez papildu studijām pedagoģijā.
      3.   Jūrniecības nozare

                  a)

                  jūras transports

            Apmācības šādās jomās:
      Čehijas Republikā:

                  —

                  junga (“Palubní asistent”),

                  —

                  dežūrstūrmanis (“Námořní poručík”),

                  —

                  kapteiņa palīgs (“První palubní důstojník”),

                  —

                  kapteinis (“Kapitán”),

                  —

                  mehāniķa palīgs (“Strojní asistent”),

                  —

                  dežūrmehāniķis (“Strojní důstojník”),

                  —

                  otrais mehāniķa palīgs (“Druhý strojní důstojník”),

                  —

                  galvenais mehāniķis (“První strojní důstojník”),

                  —

                  elektriķis (“Elektrotechnik”),

                  —

                  galvenais elektriķis (“Elektrodůstojník”).

            Dānijā:

                  —

                  kuģa kapteinis (“skibsfoerer”),

                  —

                  kapteiņa pirmais palīgs (“overstyrmand”),

                  —

                  vecākais stūrmanis, stūrmanis (“enestyrmand, vagthavende styrmand”),

                  —

                  stūrmanis (“vagthavende styrmand”),

                  —

                  mehāniķis (“maskinchef”),

                  —

                  mehāniķa pirmais palīgs (“l. maskinmester”),

                  —

                  mehāniķa pirmais palīgs/dežūrmehāniķis (“l. maskinmester/vagthavende maskinmester”).

            Vācijā:

                  —

                  lielu piekrastes kuģu kapteinis (“Kapitaen AM”),

                  —

                  piekrastes kuģu kapteinis (“Kapitaen AK”),

                  —

                  lielu piekrastes kuģu stūrmanis (“Nautischer Schiffsoffizier AMW”),

                  —

                  piekrastes kuģu stūrmanis (“Nautischer Schiffsoffizier AKW”),

                  —

                  C klases galvenais mehāniķis (“Schiffsbetriebstechniker CT — Leiter von Maschinenanlagen”),

                  —

                  C klases kuģa mašīnists (“Schiffsmaschinist CMa — Leiter von Maschinenanlagen”),

                  —

                  C klases kuģa mehāniķis (“Schiffsbetriebstechniker CTW”),

                  —

                  C klases kuģa mehāniķis — atbildīgais vecākais mehāniķis (“Schiffsmaschinist CMaW — Technischer Alleinoffizier”).

            Itālijā:

                  —

                  stūrmanis (“ufficiale di coperta”),

                  —

                  mehāniķis (“ufficiale di macchina”).

            Latvijā:

                  —

                  kuģu elektromehāniķis (“Kuģu elektromehāniķis”),

                  —

                  kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists (“Kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists”).

            Nīderlandē:

                  —

                  pirmais palīgs (piekrastes kuģi) (ar papildu mācībām) (“stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling)”,

                  —

                  diplomēts piekrastes kuģa mehāniķis (“diploma motordrijver”),

                  —

                  VTS — darbinieks (“VTS — functionaris”),

            ko apliecina apmācība:

                  —

                  Čehijas Republikā:

                              i)

                              attiecībā uz jungu (“Palubní asistent”),

                                          1.

                                          Persona, ne jaunāka par 20 gadiem.

                                          2.

                                                      a)

                                                      Jūras akadēmija vai jūras koledža — navigācijas nodaļa, abiem kursiem jābūt pabeigtiem ar “maturitní zkouška” eksāmenu, un apstiprināts dienests jūrā, ne īsāks par sešiem mēnešiem, studiju laikā, vai

                                                      b)

                                                      Apstiprināts dienests jūrā, ne mazāks par diviem gadiem, kā ierindas jūrniekam, kas veido daļu no navigācijas uzraudzības palīglīmenī uz kuģiem, un apstiprināta kursa pabeigšana, kas atbilst kompetences standartam, kāds norādīts JSDS starptautiskās konvencijas (Starptautiskā konvencija par jūrnieku sagatavošanu un diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu) kodeksa A — II/1 sadaļā, ko nodrošina JSDS konvencijas puses jūras akadēmija vai koledža, un eksāmena nokārtošana, ko pieņem JTM (Čehijas Republikas Jūras transporta komiteja) atzīta eksaminācijas padome.

                              ii)

                              attiecībā uz dežūrstūrmani (“námořní poručík”),

                                          1.

                                          Apstiprināts dienests jūrā kā jungam uz 500 kopējās tonnāžas kuģiem vai lielākiem, ne mazāk kā 6 mēnešus jūras koledžas vai akadēmijas absolventa gadījumā vai vienu gadu — apstiprināta kursa beidzēja gadījumā, ieskaitot ne mazāk kā sešus mēnešus ierindas jūrnieka dienestā, kas veido daļu no navigācijas uzraudzības.

                                          2.

                                          Pienācīgi aizpildīta un apstiprināta klāja kadetu klāja apmācības sekmju vērtējuma grāmatiņa.

                              iii)

                              attiecībā uz kapteiņa palīgu (“první palubní důstojník”),
                              Dežūrstūrmaņa kompetences sertifikāts darbam uz kuģiem ar 500 kopējo tonnāžu vai lielākiem un ne mazākā divpadsmit mēnešu apstiprināta dienesta jūrā šajā amatā.

                              iv)

                              attiecībā uz kapteini (“kapitán”),

                                          =

                                          Sertifikāts par kapteiņa dienestu uz kuģiem, kuru kopējā tonnāža ir starp 500 un 3 000.

                                          =

                                          Kapteiņa palīga kompetences sertifikāts par darbu uz kuģiem ar 3 000 kopējo tonnāžu vai lielākiem un ne mazāk kā 6 mēneši apstiprināta dienesta jūrā kapteiņa palīga pakāpē uz kuģiem ar 500 kopējo tonnāžu vai lielākiem, un ne mazāk kā 6 mēneši apstiprināta dienesta jūrā kapteiņa palīga pakāpē uz kuģiem ar 3 000 kopējo tonnāžu vai lielākiem.

                              v)

                              attiecībā uz mehāniķa palīgu (“strojní asistent”),

                                          1.

                                          Persona, ne jaunāka par 20 gadiem.

                                          2.

                                          Jūras akadēmija vai jūras koledža — jūras mehāniķu nodaļa, un apstiprināts dienests jūrā ne mazāk kā sešus mēnešus uz kuģiem studiju laikā.

                              vi)

                              attiecībā uz dežūrmehāniķi (“strojní důstojník”),
                              Apstiprināts dienests jūrā mehāniķa palīga pakāpē ne mazāk par 6 mēnešiem kā jūras akadēmijas vai koledžas absolventam.

                              vii)

                              attiecībā uz otro mehāniķa palīgu (“druhý strojní důstojník”),
                              Apstiprināts dienests jūrā ne mazāk kā 12 mēnešus 3. mehāniķa palīga pakāpē uz kuģiem, kas tiek darbināti ar 750 kW un lielāku dzinēju jaudas galveno dzinējspēku iekārtu.

                              viii)

                              attiecībā uz galveno mehāniķi (“první strojní důstojník”),
                              Atbilstošs sertifikāts par otrā mehāniķa palīga dienestu uz kuģiem, kas tiek darbināti ar 3 000 kW un lielāku dzinēju jaudas galveno dzinējspēku iekārtu, un ne mazāk par 6 mēnešiem apstiprināta dienesta jūrā šajā pakāpē.

                              ix)

                              attiecībā uz elektriķi (“elektrotechnik”),

                                          1.

                                          Persona, ne jaunāka par 18 gadiem.

                                          2.

                                          Jūras vai cita akadēmija, elektroinženierijas fakultāte vai elektrotehnikas skola vai koledža, visiem kursiem jābūt pabeigtiem ar “maturitní zkouška” eksāmenu, un ne mazāk kā 12 mēnešu apstiprinātas prakses elektrotehnikas nozarē.

                              x)

                              attiecībā uz galveno elektriķi (“elektrodůstojník”),

                                          1.

                                          Jūras akadēmija vai koledža, jūras elektrotehnikas fakultāte, vai cita akadēmija vai vidusskola elektrotehnikas nozarē, visiem kursiem jābūt pabeigtiem ar “maturitní zkouška” vai valsts eksāmenu.

                                          2.

                                          Apstiprināts dienests jūrā elektriķa amatā uz laika periodu, kas nav mazāks par 12 mēnešiem, akadēmijas vai koledžas absolventa gadījumā, vai uz laika periodu, kas nav mazāks par 24 mēnešiem, vidusskolas absolventa gadījumā.

                  —

                  Dānijā — deviņu gadu pamatskola, kam seko pamatapmācības kurss un/vai dienests jūrā uz laika periodu starp 17 un 36 mēnešiem, ko papildina:

                              i)

                              attiecībā uz jungu — viens gads specializētas arodmācības,

                              ii)

                              attiecībā uz pārējiem — trīs gadi specializētas arodmācības.

                  —

                  Vācijā kopējais mācību ilgums starp 14 un 18 gadiem, ieskaitot trīs gadus ilgu arodmācības kursu un vienu gadu ilgu dienestu jūrā, kam seko vienu vai divus gadus ilgas specializētas arodmācības, ko nepieciešamības gadījumā papildina divu gadu darba pieredze navigācijā.

                  —

                  Latvijā:

                              i)

                              attiecībā uz kuģu elektromehāniķi (“kuģu elektromehāniķis”),

                                          1.

                                          Persona, ne jaunāka par 18 gadiem.

                                          2.

                                          Apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un 6 mēneši, ko veido vismaz 9 gadi pamatizglītības un vismaz 3 gadi arodizglītības. Papildus tiek prasīts dienests jūrā, ne mazāks par 6 mēnešiem, kā kuģa elektriķim vai elektrotehniķa palīgam uz kuģiem ar dzinēju jaudu, kas lielāka par 750 kW. Arodmācība tiek pabeigta ar speciālu eksāmenu, ko pieņem kompetenta iestāde saskaņā ar Satiksmes ministrijas apstiprinātu apmācību programmu.

                              ii)

                              attiecībā uz kuģa saldēšanas iekārtu mašīnistu (“kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists”),

                                          1.

                                          Persona, ne jaunāka par 18 gadiem.

                                          2.

                                          Apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 13 gadi, ko veido vismaz 9 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 3 gadus ilgas arodmācības. Papildus tiek prasīts dienests jūrā, ne mazāks par 12 mēnešiem, kā saldēšanas iekārtu mašīnista palīgam. Arodmācība tiek pabeigta ar speciālu eksāmenu, ko pieņem kompetentā iestāde saskaņā ar Satiksmes ministrijas apstiprinātu apmācību programmu.

                  —

                  Itālijā mācību kopējais ilgums ir 13 gadi, no kuriem vismaz pieci gadi ir profesionālā apmācība, kuras beigās ir eksāmens un kuras vajadzības gadījumā papildina prakse.

                  —

                  Nīderlandē:

                              i)

                              attiecībā uz pirmo palīgu (piekrastes kuģi) (ar papildu apmācību) (“stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling)”) un piekrastes kuģa mehāniķi (ar diplomu) (“diploma motordrijver”) mācību kursa kopējais ilgums ir 14 gadi, no kuriem vismaz divi gadi ir specializētā arodmācību iestādē, kurus papildina divpadsmit mēnešus ilga prakse,

                              ii)

                              attiecībā uz VTS darbinieku (“VTS — functionaris”) mācību kopējais ilgums ir vismaz 15 gadi, ko veido vismaz trīs gadus ilga augstākā arodizglītība (“AAI”) vai vidējā līmeņa arodizglītība (“VAI”), kam seko valsts un reģionālie specializācijas kursi, ko katru veido vismaz 12 nedēļu teorētiskā apmācība, kas beidzas ar eksāmenu,

                        un kuri ir atzīti saskaņā ar JSDS starptautisko konvenciju (Starptautiskā konvencija par jūrnieku sagatavošanu un diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu, 1978. gads).

                  b)

                  Jūras zveja:

            Apmācības šādās jomās:
      Vācijā:

                  —

                  dziļjūras zvejas kapteinis (“Kapitaen BG/Fischerei”),

                  —

                  piekrastes zvejas kapteinis (“Kapitaen BLK/Fischerei”),

                  —

                  dziļjūras kuģu stūrmanis (“Nautischer Schiffsoffizier BGW/Fischerei”),

                  —

                  piekrastes kuģu stūrmanis (“Nautischer Schiffsoffizier BK/Fischerei”).

            Nīderlandē:

                  —

                  pirmais palīgs/mehāniķis V (“stuurman werktuigkundige V”),

                  —

                  mehāniķis IV (zvejas kuģi) (“werktuigkundige IV visvaart”),

                  —

                  pirmais palīgs IV (zvejas kuģi) (“stuurman IV visvaart”),

                  —

                  pirmais palīgs/mehāniķis VI (“stuurman werktuigkundige VI”),

            ko apliecina apmācības:

                  —

                  Vācijā — ar kopējo ilgumu no 14 līdz 18 gadiem, tostarp trīs gadus ilgs arodmācību pamatkurss un vienu gadu ilgs dienests jūrā, kam seko vienu vai divus gadus ilgas specializētas arodmācības, ko vajadzības gadījumā papildina divu gadu darba pieredze navigācijā.

                  —

                  Nīderlandē — dažāda ilguma kurss, kura ilgums ir no 13 līdz 15 gadiem, no kuriem vismaz divi gadi ir specializētā arodmācību iestādē, un kuru vajadzības gadījumā papildina 12 mēnešus ilga darba pieredze,

            un kurš ir atzīts saskaņā ar Torremolinas Konvenciju (1977. gada Starptautiskā Konvencija par zvejas kuģu drošību).
      4.   Tehnikas nozare
      Apmācības šādās jomās:
      Čehijas Republikā:

                  —

                  licencēts tehniķis, licencēts celtnieks (“autorizovaný technik, autorizovaný stavitel”),

            ko apliecina arodmācība, kuras ilgums ir vismaz 9 gadi, ko veido 4 gadi tehniskās vidējās izglītības, kas tiek pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu (tehniskā vidusskola) un 5 gadi profesionālās pieredzes, ko noslēdz profesionālās kvalifikācijas pārbaude attiecībā uz iespēju veikt izvēlēto profesionālo darbību celtniecībā (saskaņā ar Likumu Nr. 50/1976 Sb. (Celtniecības likums) un Likumu Nr. 360/1992 Sb.).

                  —

                  kravas mašīnas šoferis (“fyzická osoba řídící drážní vozidlo”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un ko veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītība, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu un noslēdzas ar valsts eksāmenu par mašīnu dzinēju jaudu.

                  —

                  kravas mašīnu tehniķis (“drážní revizní technik”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un ko veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītība sekundārajā mašīnu tehnikā vai elektronikas skolā, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu.

                  —

                  braukšanas instruktors (“učitel autoškoly”),

            persona, ne jaunāka par 24 gadiem; profesiju apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un kuru veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītības ar specializāciju satiksmē vai mašīnu tehnikā, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu.

                  —

                  valsts tehniķis darbam transporta līdzekļu tehniskajā apskatē (“kontrolní technik STK”),

            persona, ne jaunāka par 21 gadu; profesiju apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadu un ko veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītība, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu, kam seko vismaz 2 gadi tehniskās prakses; attiecīgajai personai jābūt automašīnas vadītāja apliecībai un šī persona nedrīkst būt krimināli sodīta, kā arī šai personai jāpabeidz īpaša valsts tehniķu apmācība, kuras ilgums ir vismaz 120 stundas, un sekmīgi jānokārto eksāmens.

                  —

                  automašīnu izplūdes gāzu kontroles mehāniķis (“Mechanik měření emisí”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un ko veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītība, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu; turklāt pretendentam jāpabeidz vismaz 3 gadi tehniskās prakses un īpaša apmācība “automašīnu izplūdes gāzu kontroles mehāniķiem”, kuras ilgums ir 8 stundas, un sekmīgi jānokārto eksāmens.

                  —

                  I klases laivu kapteinis (“Kapitán I. třídy”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 15 gadi un ko veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 3 gadus ilga vidējā arodizglītība, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu, kā arī ar eksāmenu, ko apstiprina zināšanu sertifikāts. Pēc šīs arodizglītības jāseko 4 gadu aroda praksei, kas tiek noslēgta ar eksāmenu.

                  —

                  pieminekļu restaurators, kura darbs saistīts ar mākslas amatniecību (“restaurátor památek, které jsou díly uměleckých řemesel”),

            ko apliecina izglītība ar kopējo ilgumu 12 gadi, ja apgūta pilna vidējā tehniskā izglītība, vai 10 — 12 studiju gadi attiecīgā kursā, plus 5 gadi profesionālās pieredzes pilnas vidējās tehniskās izglītības gadījumā, kas noslēdzas ar “maturitní zkouška” eksāmenu, vai 8 gadi profesionālās pieredzes vidējās tehniskās izglītības gadījumā, kas noslēdzas ar galīgo mācekļa eksāmenu.

                  —

                  tādu mākslas darbu restaurators, kas nav pieminekļi un tiek glabāti muzeju un galeriju kolekcijās, kā arī citu objektu ar kultūras vērtību restaurators (“restaurátor děl výtvarných umění, která nejsou památkami a jsou uložena ve sbírkách muzeí a galerií, a ostatních předmětů kulturní hodnoty”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir 12 gadi, plus 5 gadi profesionālās pieredzes pilnas vidējās tehniskās izglītības gadījumā restaurācijas kursā, kas pabeigts ar “maturitní zkouška” eksāmenu.

                  —

                  atkritumu apsaimniekotājs (“odpadový hospodář”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un kuru veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītība, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu, un, minimums, 5 gadu pieredze atkritumu apsaimniekošanas nozarē pēdējo 10 gadu laikā.

                  —

                  spridzināšanas tehniskais vadītājs (“technický vedoucí odstřelů”),

            ko apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi un kuru veido vismaz 8 gadus ilga pamatizglītība un vismaz 4 gadus ilga vidējā arodizglītība, kas pabeigta ar “maturitní zkouška” eksāmenu,
      kam seko:
      2 gadi kā spridzinātājam pazemē (attiecībā uz darbību pazemē) vai 1 gads uz zemes (attiecībā uz virszemes darbību), ieskaitot 6 mēnešus kā spridzinātāja palīgam;
      100 stundu teorētiskās un praktiskās apmācības kurss, kam seko eksāmens, ko pieņem attiecīga rajona kalnrūpniecības institūcija;
      6 mēnešu vai ilgāka profesionālā pieredze lielāku spridzināšanas darbu plānošanā un veikšanā;
      32 stundu teorētiskās un praktiskās apmācības kurss, kam seko eksāmens, ko pieņem Čehijas Republikas kalnrūpniecības institūcija.
      Itālijā:

                  —

                  būvinspektors (“geometra”),

                  —

                  mērnieks (“perito agrario”),

            ko apliecina tehniskās vidusskolas kurss ar kopējo ilgumu vismaz 13 gadi, tostarp astoņus gadus ilga obligātā izglītība, kam seko piecus gadus ilga vidējā izglītība, ietverot trīs gadus ilgas arodmācības, un kuras beidzas ar tehnisko zinātņu bakalaura eksāmenu, un kuras papildina:

                  i)

                  būvinspektoriem: vai nu vismaz divus gadus ilga prakse profesionālā birojā, vai arī piecus gadus ilga darba pieredze;

                  ii)

                  mērniekiem: vismaz divus gadus ilga prakse,

            kuras beigās ir valsts eksāmens.
      Latvijā:

                  —

                  vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs (“vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs”),

            persona, ne jaunāka par 18 gadiem; profesiju apliecina izglītība, kuras kopējais ilgums ir vismaz 12 gadi, ko veido vismaz 8 gadi pamatizglītības un vismaz 4 gadi arodizglītības; arodizglītība pabeigta ar darba devēja īpašu eksāmenu; kompetences sertifikātu uz 5 gadiem izsniedz kompetenta iestāde.
      Nīderlandē:

                  —

                  tiesu izpildītājs (“gerechtsdeurwaarder”),

                  —

                  zobu protēzists (“tandprotheticus”),

            ko apliecina mācību kurss un arodmācība:

                  i)

                  tiesu izpildītāja (“gerechtsdeurwaarder”) gadījumā kopumā 19 gadus ilga izglītība, ko veido astoņus gadus ilgs obligātās izglītības kurss, kam seko astoņus gadus ilga vidējā izglītība, ieskaitot četrus gadus ilgu tehnisko izglītību, kuras beigās ir valsts eksāmens un ko papildina trīs gadus ilga teorētiskā un praktiskā arodmācība;

                  ii)

                  zobu protēzista (“tandprotheticus”) gadījumā vismaz 15 gadu ilgas pilna laika apmācības un trīs gadus ilgas daļlaika apmācības, ko veido astoņus gadus ilga pamatizglītība, četrus gadus ilga vispārējā vidējā izglītība, trīs gadus ilgas arodmācības pabeigšana, kas sevī ietver teorētisko un praktisko apmācību kā zobu tehniķim un ko papildina trīs gadus ilga daļlaika apmācība kā zobu protēzistam, kas beidzas ar eksāmenu.

            Austrijā:

                  —

                  mežzinis (“Foerster”),

                  —

                  tehniskās konsultācijas (“Technisches Buero”),

                  —

                  darba īrēšana (“UEberlassung von Arbeitskraeften — Arbeitsleihe”),

                  —

                  darbā iekārtošanas aģents (“Arbeitsvermittlung”),

                  —

                  investīciju konsultants (“Vermoegensberater”),

                  —

                  privātdetektīvs (“Berufsdetektiv”),

                  —

                  apsargs (“Bewachungsgewerbe”),

                  —

                  nekustamā īpašuma aģents (“Immobilienmakler”),

                  —

                  nekustamā īpašuma pārvaldnieks (“Immobilienverwalter”),

                  —

                  celtniecības projektu organizators (“Bautraeger, Bauorganisator, Baubetreuer”),

                  —

                  parādu piedziņas iestāde (“Inkassobüro/Inkassoinstitut”),

            ko apliecina izglītība un apmācības, kuru kopējais ilgums ir vismaz 15 gadi, ko veido astoņus gadus ilga obligātā izglītība, kam seko, minimums, piecus gadus ilga vidējā tehniskā vai komerciālā izglītība, kas tiek pabeigta ar tehniskās vai komerciālās gatavības līmeņa kvalifikācijas eksāmenu, ko papildina vismaz divus gadus ilga izglītība un apmācība darba vietā, kas beidzas ar eksāmenu profesijā.

                  —

                  apdrošināšanas konsultants (“Berater in Versicherungsangelegenheiten”),

            ko apliecina izglītība un apmācības, kuru kopējais ilgums ir vismaz 15 gadi, ieskaitot sešus gadus ilgu apmācību strukturētas apmācības ietvaros, kas iedalās trīs mācekļa gados un trīs gadu ilgā profesionālās prakses un apmācības periodā, kura beigās jānokārto eksāmens.

                  —

                  celtniecības meistars/projektēšana un tehniskās kalkulācijas (“Planender Baumeister”),

                  —

                  koka darbu meistars/projektēšana un tehniskās kalkulācijas (“Planender Zimmermeister”),

            ko apliecina izglītība un apmācības, kuru kopējais ilgums ir vismaz 18 gadi, ieskaitot vismaz deviņus gadus ilgu arodmācību, kas iedalās četrus gadus ilgā vidējā tehniskajā izglītībā un piecus gadus ilgā profesionālajā praksē un apmācībā, beidzoties ar eksāmenu profesijā, kas piešķir tiesības strādāt profesijā un apmācīt mācekļus tik lielā mērā, cik šī apmācība attiecas uz tiesībām projektēt ēkas, veikt tehniskos aprēķinus un uzraudzīt celtniecības darbu (“Marijas Terēzijas privilēģija”).

                  —

                  komercgrāmatvedis (“Gewerblicher Buchhalter”) saskaņā ar 1994. gada Gewerbeordnung (1994. gada likums par tirdzniecību, arodiem un rūpniecību);

                  —

                  pašnodarbināts grāmatvedis (“Selbständiger Buchhalter”) saskaņā ar 1999. gada Bundesgesetz über die Wirtschaftstreuhandberufe (1999. gada likums par valsts grāmatvedības profesijām).

            Polijā:

                  —

                  diagnostiķis, kas veic transporta līdzekļu tehniskās apskates transporta līdzekļu pārbaudes stacijās pamata līmenī (“diagnosta przeprowadzający badania techniczne w stacji kontroli pojazdów o podstawowym zakresie badań”),

            ko apliecina 8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga vidējā tehniskā izglītība transporta līdzekļu jomā, un 3 gadus ilga prakse transporta līdzekļu servisā vai darbnīcā, kas aptver 51 stundu ilgu pamatapmācību transporta līdzekļu tehniskajā apskatē un kvalifikācijas eksāmena nokārtošanu,

                  —

                  diagnostiķis, kas veic transporta līdzekļu tehniskās apskates rajona transporta līdzekļu pārbaudes stacijās (“diagnosta przeprowadzający badania techniczne pojazdu w okręgowej stacji kontroli pojazdów”),

            ko apliecina 8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga vidējā tehniskā izglītība transporta līdzekļu jomā, un 4 gadus ilga prakse transporta līdzekļu servisā vai darbnīcā, kas aptver 51 stundu ilgu pamatapmācību transporta līdzekļu tehniskajā apskatē un kvalifikācijas eksāmena nokārtošanu.

                  —

                  diagnostiķis, kas veic transporta līdzekļu tehniskās apskates transporta līdzekļu pārbaudes stacijā (“diagnosta wykonujący badania techniczne pojazdów w stacji kontroli pojazdów”),

            ko apliecina:

                  i)

                  8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga vidējā tehniskā izglītība transporta līdzekļu jomā, un 4 gadus ilga apstiprināta prakse transporta līdzekļu servisā vai darbnīcā, vai

                  ii)

                  8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga vidējā tehniskā izglītība kādā citā nozarē, nevis transporta līdzekļu specializācijā, un 8 gadus ilga apstiprināta prakse transporta līdzekļu servisā vai garāžā, kopumā aptverot 113 stundu ilgu pabeigtu apmācību, ieskaitot pamata un speciālo apmācību, ar eksāmeniem katrā mācību pakāpē.

            Konkrēto kursu stundu ilgums un vispārējā darbības sfēra diagnostiķu pilnīgas apmācības ietvaros ir atsevišķi noteikta Infrastruktūras ministrijas 2002. gada 28. novembra regulā par detalizētām prasībām attiecībā uz diagnostiķiem (OV 2002, Nr. 208, 1769. punkts).

                  —

                  vilcienu dispečers (“dyżurny ruchu”),

            ko apliecina 8 gadus ilga pamatizglītība un 4 gadus ilga vidējā arodizglītība dzelzceļa transporta specialitātē, kā arī 45 dienu ilgs kurss, kas sagatavo vilcienu dispečera darbam, un kvalifikācijas eksāmena nokārtošana, vai arī ko apliecina 8 gadus ilga pamatizglītība un 5 gadus ilga vidējā arodizglītība dzelzceļa transporta specialitātē, kā arī 63 dienu ilgs kurss, kas sagatavo vilcienu dispečera darbam, un kvalifikācijas eksāmena nokārtošana.
      5.   Apvienotās Karalistes kursi, kas akreditēti kā National Vocational Qualifications vai Scottish Vocational Qualifications:
      Apmācība šādās specialitātēs:

                  —

                  apstiprināta veterinārijas māsa (listed veterinary nurse),

                  —

                  kalnrūpniecības elektroinženieris (mine electrical engineer),

                  —

                  kalnrūpniecības inženieris — mehāniķis (mine mechanical engineer),

                  —

                  zobārsts (dental therapist),

                  —

                  zobu higiēnists (dental hygienist),

                  —

                  praktizējošs optiķis (dispensing optician),

                  —

                  šahtas pārzinis (mine deputy),

                  —

                  maksātnespējas procesa administrators (insolvency practitioner),

                  —

                  licencēts nekustamā īpašuma mākleris (licensed conveyancer),

                  —

                  kapteiņa pirmais palīgs — kravas/pasažieru kuģi — neierobežoti (first mate — freight/passenger ships — unrestricted),

                  —

                  kapteiņa otrais palīgs — kravas/pasažieru kuģi — neierobežoti (second mate — freight/passenger ships — unrestricted),

                  —

                  kapteiņa trešais palīgs — kravas/pasažieru kuģi — neierobežoti (third mate — freight passenger ships unrestricted),

                  —

                  stūrmanis — kravas/pasažieru kuģi — neierobežoti (deck officer — freight/passenger ships — unrestricted),

                  —

                  vecākais mehāniķis — kravas/pasažieru kuģi — neierobežota tirdzniecības zona (engineer officer — freight/passenger ships — unlimited trading area),

                  —

                  sertificēta tehniski kompetenta persona atkritumu apsaimniekošanā (certified technically competent person in waste management),

            kuru iznākumā tiek iegūta kvalifikācija, kas akreditēta kā National Vocational Qualifications (NVQ) vai kuru National Council for Vocational Qualifications apstiprinājusi vai atzinusi par līdzvērtīgu, vai arī — Skotijā — kas akreditētas kā Scottish Vocational Qualifications atbilstīgi National Framework of Vocational Qualifications 3. un 4. līmenim.
      Minētos līmeņus definē šādi:

                  —

                  3. līmenis: kompetence dažādu darbību plašā diapazonā, veicot tās dažādos aspektos, no kurām lielākā daļa ir kompleksas un radošas. Tajos ir nozīmīga atbildība un autonomija, turklāt bieži ir prasība kontrolēt vai vadīt citus darbiniekus.

                  —

                  4. līmenis: kompetence kompleksas, tehniskas vai profesionālas darbības plašā diapazonā, veicot to dažādos aspektos, un kura saistīta ar nozīmīgu personiskās atbildības līmeni un autonomiju. Bieži darbs saistīts ar atbildību par citu personu darbu un līdzekļu sadali.

         (1)  No 1994. gada 1. jūnija profesionālais nosaukums “Krankengymnast(in)” aizstāts ar nosaukumu “Physiotherapeut(in)”. Tomēr tie profesijas pārstāvji, kuri saņēmuši savus diplomus pirms minētā datuma, var, ja vēlas, turpināt lietot iepriekšējo “Krankengymnast(in)” nosaukumu.

      III PIELIKUMS
      13. panta 2. punkta trešajā rindkopā minētais reglamentēto apmācību saraksts
      Apvienotajā Karalistē:
      Reglamentētie kursi, kuru beigās tiek iegūta kvalifikācija, ko Profesionālās kvalifikācijas Nacionālā padome akreditējusi kā National Vocational Qualifications (NVQ) vai arī — Skotijā — kas akreditētas kā Scottish Vocational Qualifications atbilstīgi National Framework of Vocational Qualifications 3. un 4. līmenim.
      Minētos līmeņus definē šādi:

                  —

                  3. līmenis: kompetence darbībai plašā diapazonā, veicot tās dažādos aspektos, un lielākā daļa no kurām ir kompleksas un radošas. Tajos ir nozīmīga atbildība un autonomija, turklāt bieži ir prasība kontrolēt vai vadīt citus darbiniekus.

                  —

                  4. līmenis: kompetence kompleksas, tehniskas vai profesionālas darbības plašā diapazonā, veicot to dažādos aspektos, un kura saistīta ar nozīmīgu personiskās atbildības līmeni un autonomiju. Bieži darbs saistīts ar atbildību par citu personu darbu un līdzekļu sadali.

            Vācijā:
      Šādi reglamentētie kursi:

                  —

                  Reglamentēti kursi, kas sagatavo tehniskā asistenta (“technische(r) Assistent(in)”), tirdzniecības asistenta (“kaufmännische(r) Assistent(in)”), sociālo profesiju (“soziale Berufe”) un valsts sertificēta elpošanas un runas mākslas instruktora (“staatlich geprüfte(r) Atem—, Sprech — und Stimmlehrer(in)”) profesijas veikšanai, ar kopējo ilgumu vismaz 13 gadi, kas prasa sekmīgu vidējās izglītības kursa pabeigšanu (“mittlerer Bildungsabschluss”) un kas sevī ietver:

                              i)

                              vismaz trīs gadus (1) ilgu arodmācību specializētā skolā (“Fachschule”), kas beidzas ar eksāmenu un ko nepieciešamības gadījumā papildina vienu gadu vai divus gadus ilgs specializācijas kurss, kas arī beidzas ar eksāmenu,

                              ii)

                              vai vismaz divarpus gadus ilgas mācības specializētajā skolā (“Fachschule”), kas beidzas ar eksāmenu un ko papildina darba pieredze, kuras ilgums nav mazāks par sešiem mēnešiem, vai mācekļa periods, kura ilgums nav mazāks par sešiem mēnešiem, apstiprinātā iestādē,

                              iii)

                              vai vismaz divus gadus ilgas mācības specializētajā skolā (“Fachschule”), kas beidzas ar eksāmenu un ko papildina darba pieredze, kuras ilgums nav mazāks par vienu gadu, vai mācekļa periods, kura ilgums nav mazāks par vienu gadu, apstiprinātā iestādē.

                  —

                  Reglamentētie kursi valsts sertificēta (“staatlich geprüfte(r)”) tehniķa (“Techniker(in)”), uzņēmējdarbības ekonomista (“Betriebswirt(in)”), dizainera (“Gestalter(in)”) un ģimenes konsultanta (“Familienpfleger(in)”) profesijā, ar kopējo ilgumu, kas nav mazāks par 16 gadiem, kuru priekšnoteikums ir sekmīga obligātās izglītības vai ekvivalentas izglītības un apmācības pabeigšana (kuras ilgums nav mazāks par deviņiem gadiem) un sekmīga arodskolas (“Berufsschule”) kursa pabeigšana, kura ilgums nav mazāks par trijiem gadiem, un kas sevī ietver — pēc vismaz divus gadus ilgas darba prakses pabeigšanas — pilna laika izglītību un apmācību, kuru ilgums nav mazāks par diviem gadiem, vai atbilstīga ilguma daļlaika izglītību un apmācību.

                  —

                  Reglamentēti kursi un reglamentēta apmācība stažējoties ar kopējo ilgumu ne mazāku par 15 gadiem, kuru priekšnoteikums ir, vispārēji runājot, sekmīga obligātās izglītības (kuras ilgums nav mazāks par deviņiem gadiem) un arodmācības (parasti — trīs gadi) pabeigšana un ko parasti veido vismaz divus gadus ilga darba pieredze (vairumā gadījumu — trīs gadi) un eksāmens stažēšanās apmācību sagatavošanās darba kontekstā, kas parasti aptver apmācību kursu, kas notiek vai nu vienlaicīgi ar darba pieredzes apgūšanu (vismaz 1 000 stundas) vai tiek apmeklēts kā pilna laika kurss (vismaz vienu gadu).

            Vācijas iestādes nosūta Komisijai un citām dalībvalstīm to apmācību kursu sarakstu, uz kuriem attiecas šis pielikums.
      Nīderlandē:

                  —

                  Reglamentēti apmācību kursi, kuru kopējais ilgums nav mazāks par 15 gadiem un kuru priekšnoteikums ir sekmīga astoņus gadus ilgas pamatizglītības plus četrus gadus ilgas vai nu vidējā līmeņa vispārējās vidējās izglītības (“VVVI”), vai sagatavošanas aroda izglītības (“SAI”), vai vispārējās vidējās izglītības pabeigšana augstākā līmenī, kas prasa trīs gadu vai četru gadu kursa pabeigšanu koledžā vidējā līmeņa aroda izglītībai (“VAI”), kas beidzas ar eksāmenu.

                  —

                  Reglamentēti apmācību kursi, kuru kopējais ilgums nav mazāks par 16 gadiem un kuru priekšnoteikums ir sekmīga astoņus gadus ilgas pamatizglītības plus četrus gadus ilgas vismaz sagatavošanas aroda izglītības (“SAI”), vai vispārējās vidējās izglītības pabeigšana augstākā līmenī, kas prasa vismaz četrus gadus ilgu arodmācību mācekļu sistēmā, ko veido vismaz vienu dienu ilga teorētiskā instruktāža koledžā ik nedēļu un pārējās dienās — praktiskā apmācība praktiskās apmācības centrā vai firmā, un kas beidzas ar sekundārā vai terciārā līmeņa eksāmenu.

            Nīderlandes iestādes nosūta Komisijai un citām dalībvalstīm to apmācību kursu sarakstu, uz kuriem attiecas šis pielikums.
      Austrijā:

                  —

                  Kursi augstākās izglītības arodskolās (“Berufsbildende Höhere Schulen”) un lauksaimniecības un mežsaimniecības augstskolās (“Höhere Land — und Forstwirtschaftliche Lehranstalten”), ieskaitot speciālus kursu veidus (“einschließlich der Sonderformen”), kuru struktūru un līmeni nosaka normatīvie akti, regulas un administratīvie noteikumi.
                  Šo kursu kopējais garums nav mazāks par 13 gadiem, un tos veido piecus gadus ilga arodmācība, kas beidzas ar gala eksāmenu, kura nokārtošana ir profesionālās kompetences apliecinājums.

                  —

                  Kursi meistarskolās (“Meisterschulen”), meistarklasēs (“Meisterklassen”), rūpniecības meistarskolās (“Werkmeisterschulen”) vai celtniecības amatnieku skolās (“Bauhandwerkerschulen”), kuru struktūru un līmeni nosaka normatīvie akti, regulas un administratīvie noteikumi.
                  Šo kursu kopējais garums nav mazāks par 13 gadiem, un tos veido deviņus gadus ilga obligātā izglītība, kam seko vai nu trīs gadus ilga arodmācība specializētā skolā, vai vismaz trīs gadus ilga apmācība firmā un paralēli — arodmācības skolā (“Berufsschule”), abas beidzas ar eksāmenu un ko papildina vismaz vienu gadu ilgs apmācības kurss meistarskolā (“Meisterschule”), meistarklasēs (“Meisterklassen”), rūpniecības meistarskolās (“Werkmeisterschulen”) vai celtniecības amatnieku skolās (“Bauhandwerkerschulen”). Vairumā gadījumu kopējais ilgums ir vismaz 15 gadi, ietverot darba prakses periodus, kas vai nu ievada apmācību kursu šajās iestādēs vai arī ko papildina daļlaika kursi (vismaz 960 stundas).

            Austrijas iestādes nosūta Komisijai un citām dalībvalstīm to apmācību kursu saraksts, uz kuriem attiecas šis pielikums.

         (1)  Minimālo ilgumu iespējams samazināt no trīs gadiem uz diviem gadiem, ja attiecīgajai personai ir kvalifikācija, kāda nepieciešama, lai stātos universitātē (“Abitur”), t. i., trīspadsmit gadus ilga iepriekšēja izglītība un apmācība kvalifikācijā, kas vajadzīga, lai stātos “Fachhochschule” (“Fachhochschulreife”), t. i., 12 gadus ilga iepriekšēja izglītība un apmācība.

      IV PIELIKUMS
      Darbības, kas saistītas ar profesionālās pieredzes kategorijām, kuras minētas 17., 18. un 19. pantā
      I saraksts
      Pamatgrupas, ko aptver Direktīva 64/427/EEK, kuru groza Direktīva 69/77/EEK un Direktīvas 68/366/EEK un 82/489/EEK
      1   Direktīva 64/427/EEK

                  pamatgrupa

                  23

                  Tekstilizstrādājumu ražošana

                  232

                  Tekstilmateriālu ražošana un apstrāde ar vilnas apstrādes iekārtām

                  233

                  Tekstilmateriālu ražošana un apstrāde ar kokvilnas apstrādes iekārtām

                  234

                  Tekstilmateriālu ražošana un apstrāde ar zīda apstrādes iekārtām

                  235

                  Tekstilmateriālu ražošana un apstrāde ar linu un kaņepāju apstrādes iekārtām

                  236

                  Citu tekstilšķiedru rūpniecības nozares (džutas, cietās šķiedras nozares utt.), tauvu ražošana

                  237

                  Adītu un tamborētu izstrādājumu ražošana

                  238

                  Tekstila apdare

                  239

                  Citas tekstilrūpniecības nozares

                  pamatgrupa

                  24

                  Apavu, citu apģērbu un gultasveļas ražošana

                  241

                  Mehanizēta apavu ražošana (izņemot apavus no gumijas vai koka),

                  242

                  Apavu ražošana un labošana, izmantojot roku darbu

                  243

                  Gatavu apģērbu ražošana (izņemot kažokādas)

                  244

                  Matraču un gultasveļas ražošana

                  245

                  Ādas un kažokādas nozares

                  pamatgrupa

                  25

                  Kokumateriālu un korķa izstrādājumu ražošana, izņemot mēbeļu ražošanu

                  251

                  Meža materiālu zāģēšana un mehanizēta sagatavošana

                  252

                  Daļēji apstrādātu koka ražojumu ražošana

                  253

                  Koka celtņu komponentu sērijveida ražošana, ieskaitot grīdas,

                  254

                  Koka konteineru ražošana

                  255

                  Citu koka izstrādājumu ražošana (izņemot mēbeles)

                  259

                  Salmu, korķa, klūgu, pinumu, daktu un rotangpalmas izstrādājumu ražošana, suku izgatavošana

                  pamatgrupa

                  26

                  260 Koka mēbeļu ražošana

                  pamatgrupa

                  27

                  Papīra un papīra izstrādājumu ražošana

                  271

                  Papīra masas, papīra un kartona ražošana

                  272

                  Papīra un kartona apstrāde, kā arī papīra masas izstrādājumu ražošana

                  pamatgrupa

                  28

                  280 Iespiešanas, izdevēju darbs un radniecīgās nozares

                  pamatgrupa

                  29

                  Ādas nozare

                  291

                  Miecētavas un ādas apdarināšanas uzņēmumi

                  292

                  Ādas izstrādājumu ražošana

                  ex pamatgrupa

                  30

                  Gumijas un plastmasas izstrādājumu ražošana, mākslīgu šķiedru un cietes izstrādājumu ražošana

                  301

                  Gumijas un azbesta apstrāde

                  302

                  Plastmasas materiālu apstrāde

                  303

                  Mākslīgu šķiedru ražošana

                  ex pamatgrupa

                  31

                  Ķīmiskā rūpniecība

                  311

                  Ķīmisko pamatmateriālu ražošana un šādu materiālu tālāka pārstrāde

                  312

                  Specializēta ķimikāliju ražošana vienīgi rūpnieciskiem un lauksaimniecības mērķiem (ieskaitot dzīvnieku vai augu tauku un eļļas ražošanu rūpnieciskiem mērķiem, kas atbilst ISIC grupai 312)

                  313

                  Vienīgi lietošanai mājās vai ofisā paredzētu ķimikāliju specializēta ražošana (izņemot medikamentu un farmaceitisku izstrādājumu ražošanu (ISIC ex grupa 319))

                  pamatgrupa

                  32

                  320 Naftas rūpniecība

                  pamatgrupa

                  33

                  Nemetāla minerālproduktu ražošana

                  331

                  Konstrukcijās paredzētu māla izstrādājumu ražošana

                  332

                  Stikla un stikla izstrādājumu ražošana

                  333

                  Keramikas izstrādājumu, tai skaitā ugunsizturīgu izstrādājumu ražošana

                  334

                  Cementa, kaļķu un ģipša izstrādājumu ražošana

                  335

                  Konstrukcijās materiālu ražošana no betona, cementa un ģipša

                  339

                  Akmens apstrāde un nemetāla minerālproduktu ražošana

                  pamatgrupa

                  34

                  Melno un krāsaino metālu ražošana un primārā pārveide

                  341

                  Dzelzs un tērauda rūpniecība (atbilstīgi EOTK Līgumam, tai skaitā integrētie koksa uzņēmumi, kas pieder tēraudlietuvēm)

                  342

                  Tērauda cauruļu ražošana

                  343

                  Stiepļu vilkšana, aukstā izstiepšana, slokšņu aukstā velmēšana, aukstā veidošana

                  345

                  Melno un krāsaino metālu liešanas veidņi

                  pamatgrupa

                  35

                  Metāla izstrādājumu ražošana (izņemot mehānismus un transporta iekārtas)

                  351

                  Kalšana, smagā štancēšana un smagā presēšana

                  352

                  Sekundārā pārveide un virsmas apstrāde

                  353

                  Metāliski karkasi

                  354

                  Katlu ražošana, saimniecības preču ražošana

                  355

                  Instrumentu un darbarīku, kā arī pabeigtu metāla izstrādājumu ražošana (izņemot elektropiederumus)

                  356

                  Mašīnbūves papildu darbības

                  pamatgrupa

                  36

                  Mašīnu ražošana, izņemot elektriskās mašīnas

                  361

                  Lauksaimniecības mašīnu un traktoru ražošana

                  362

                  Biroja tehnikas ražošana

                  363

                  Metālapstrādes un citu darbagaldu ražošana, kā arī un armatūras un pierīču ražošana minētajām un citām spēka mašīnām

                  364

                  Tekstilmašīnu un piederumu ražošana, šujmašīnu ražošana,

                  365

                  Pārtikas un dzērienu rūpniecībai, kā arī ķīmiskajai rūpniecībai un radniecīgajām rūpniecības nozarēm paredzētu mašīnu un iekārtu ražošana

                  366

                  Izmantošanai raktuvēs, dzelzs un tērauda lietuvēs kā celtniecībā paredzētu mašīnu un iekārtu ražošana; mehānisko krāvēju ražošana

                  367

                  Transmisijas iekārtu ražošana

                  368

                  Citu īpašiem rūpnieciskiem mērķiem paredzētu mašīnu ražošana

                  369

                  Citu tādu mašīnu un iekārtu ražošana, ko nedarbina elektrība

                  pamatgrupa

                  37

                  Elektrotehnika

                  371

                  Elektrisko vadu un kabeļu ražošana

                  372

                  Motoru, ģeneratoru, transformatoru, slēdžu un citu līdzīgu elektroierīču ražošana elektriskās strāvas nodrošināšanai

                  373

                  Tiešam rūpnieciskam izmantojumam paredzētu elektroiekārtu ražošana

                  374

                  Sakaru tehnikas, skaitītāju un citu mērierīču, kā arī medicīnisko elektroiekārtu ražošana

                  375

                  Elektronisko iekārtu, radio un televīzijas uztvērēju, audioiekārtu ražošana

                  376

                  Sadzīves elektroiekārtu ražošana

                  377

                  Lampu un apgaismes iekārtu ražošana

                  378

                  Bateriju un akumulatoru ražošana

                  379

                  Elektroiekārtu labošana, komplektēšana un uzstādīšana, ko veic speciālists

                  ex pamatgrupa

                  38

                  Transporta iekārtu ražošana

                  383

                  Motorizētu transporta līdzekļu un to daļu ražošana

                  384

                  Motorizēto transporta līdzekļu, motociklu un velosipēdu labošana

                  385

                  Motociklu, velosipēdu un to daļu ražošana

                  386

                  Citur neklasificētu transporta iekārtu ražošana

                  pamatgrupa

                  39

                  Dažādas rūpniecības nozares

                  391

                  Mērinstrumentu, kontroles instrumentu, precīzijas instrumentu ražošana

                  392

                  Medicīnisko un ķirurģisko instrumentu un iekārtu, kā arī ortopēdisko ierīču ražošana (izņemot ortopēdiskos apavus)

                  393

                  Fotoaparātu un optisko instrumentu ražošana

                  394

                  Pulksteņu ražošana un remonts

                  395

                  Dārgakmeņu un dārgmetālu ražošana

                  396

                  Mūzikas instrumentu ražošana un remonts

                  397

                  Spēļu, rotaļlietu, sporta un atlētikas piederumu ražošana

                  399

                  Citas rūpniecības nozares

                  pamatgrupa

                  40

                  Celtniecība

                  400

                  Nespecifiska celtniecība, nojaukšanas darbi

                  401

                  Ēku celtniecība (dzīvojamo un cita veida ēku celtniecība)

                  402

                  Inženierbūvniecība: ceļu, tiltu, dzelzceļu u. tml. būvniecība

                  403

                  Montāžas darbi

                  404

                  Dekorēšanas un apdares darbi

            2   Direktīva 68/366/EEK

                  Pamatgrupa

                  20 A

                  200 Rūpniecības nozares, kas ražo augu un dzīvnieku taukus un eļļas

                  20 B

                  Pārtikas rūpniecības nozares (izņemot dzērienu ražošanu)

                  201

                  Kaušana, gaļas gatavošana un konservēšana

                  202

                  Piena un piena produktu ražošana

                  203

                  Augļu un dārzeņu konservēšana

                  204

                  Zivju un citu jūras produktu konservēšana

                  205

                  Graudu miltrūpniecības produktu ražošana

                  206

                  Maizes izstrādājumu, tai skaitā sausiņu un cepumu ražošana

                  207

                  Cukura rūpniecība

                  208

                  Kakao, šokolādes un cukura konditorejas izstrādājumu ražošana

                  209

                  Dažādu pārtikas produktu ražošana

                  Pamatgrupa

                  21

                  Dzērienu ražošana

                  211

                  Etilspirta ražošana raudzējot, rauga un spirta ražošana

                  212

                  Vīna un citu beziesala alkoholisko dzērienu ražošana

                  213

                  Brūvēšana un iesala gatavošana

                  214

                  Bezalkoholisko dzērienu un gāzēto dzērienu rūpniecība

                  ex 30

                  Gumijas izstrādājumu un plastmasas materiālu, mākslīgu un sintētisku šķiedru un cietes izstrādājumu ražošana

                  304

                  Cietes izstrādājumu ražošana

            3   Direktīva 82/489/EEK

                  Ex 855

                  frizētavas (izņemot pedikīra darbību un skaistumkopšanas apmācību skolas

            II saraksts
      Pamatgrupas Direktīvās 75/368/EEK, 75/369/EEK un 82/470/EEK
      1   Direktīva 75/368/EEK (darbības, kas uzskaitītas 5. panta 1. punktā)

                  ex 04

                  Zvejniecība

                  043

                  Zvejniecība iekšējos ūdeņos

                  ex 38

                  Transporta iekārtu ražošana

                  381

                  Kuģu būve un remonts

                  382

                  Dzelzceļu iekārtu ražošana

                  386

                  Lidaparātu ražošana (ieskaitot kosmisko kuģu ražošanu)

                  ex 71

                  Ar transportu saistītās un citas darbības, kas attiecas uz šādām grupām:

                  ex 711

                  Pakalpojumi, ko sniedz guļamvagonos un restorānvagonos, dzelzceļa sastāva tehniskā apkope, ko veic depo, vagonu tīrīšana

                  ex 712

                  Pasažieru transporta parka fonda uzturēšana pārvadājumiem pilsētās, priekšpilsētās un starp pilsētām

                  ex 713

                  Cita veida cietzemes pasažieru transporta parku fonda uzturēšana (piem., automobiļu, tālsatiksmes autobusu un taksometru transporta parku fonda uzturēšana)

                  ex 714

                  Ceļu transporta atbalstam paredzētu pakalpojumu nodrošināšana un uzturēšana (piem., ceļu, tuneļu un maksas tiltu, preču noliktavu, automobiļu parku, autobusu un tramvaju depo vadība un uzturēšana)

                  ex 716

                  Darbības, kas saistītas ar iekšzemes ūdens transportu (piem., ūdensceļu, ostu un citu ar iekšzemes ūdens transportu saistītu darbību vadība un uzturēšana, velkoņu un loču pakalpojumi ostās, boju izlikšana, kuģu iekraušanas un izkraušanas darbi un citas līdzīgas darbības, tādas kā kuģu glābšana, vilkšana tauvā un laivu staciju vadība)

                  73

                  Sakari: pasta pakalpojumi un tālsakari

                  ex 85

                  Personiskie pakalpojumi

                  854

                  Veļas mazgāšana un veļas mazgāšanas pakalpojumi, ķīmiskā tīrīšana un krāsošana

                  ex 856

                  Fotostudijas: portreti un komercfotogrāfijas, izņemot fotožurnālistus

                  ex 859

                  Citviet neklasificēti personiski pakalpojumi (tikai ēku uzturēšana un tīrīšana, vai to aprīkošana)

            2   Direktīva 75/369/EEK (6. pants: kur darbība tiek uzskatīta par rūpniecisku vai sīkamatniecisku darbību)
      Šādu darbību veikšana ceļojot:

                  a)

                  preču pirkšana un pārdošana:

                              —

                              ko veic ceļojoši tirgotāji, iznēsātāji vai apkārtceļojoši sīktirgotāji (ex ISIC grupa 612),

                              —

                              ko veic tirgos ar nojumi, kas nav pastāvīgas tirdzniecības vietas, un brīvdabas tirgos;

                  b)

                  darbības, uz kurām attiecas pieņemti pārejas pasākumi, kuri skaidri izslēdz vai nemin šādu darbību piekopšanu ceļojot.

            3   Direktīva 82/470/EEK (6. panta 1. un 3. punkts)
      Paredzētās darbības jo īpaši ir:

                  —

                  atsevišķu vai koordinētu elementu (transporta, dzīvošanas, pansijas, ekskursiju, un tml.) organizēšana, piedāvāšana pārdošanai vai pārdošana tieši vai, saņemot par to komisijas maksu, ceļojumam vai uzturēšanās nolūkam, lai arī kādi būtu ceļošanas motīvi (2. panta B punkta a) apakšpunkts);

                  —

                  starpnieka darbība starp uzņēmējiem attiecībā uz dažādiem transporta veidiem un personām, kuras nosūta vai saņem preces un veic ar tām saistīto darbību:

                              aa)

                              noslēdzot līgumus ar transporta uzņēmējiem vadītāju vārdā;

                              bb)

                              izvēloties transportēšanas metodi, firmu un maršrutu, ko vadītājs uzskata par visrentablāko;

                              cc)

                              organizējot transporta darbības tehniskos aspektus (piemēram, transportēšanai nepieciešamā iepakošana); veicot dažādas darbības, kas saistītas ar transportēšanu (piemēram, ledus krājumu nodrošināšana vagoniem — saldētavām);

                              dd)

                              kārtojot formalitātes, kas saistītas ar transportēšanu, tādas kā ceļa zīmju sastādīšana, sūtījumu savākšana un izsniegšana;

                              ee)

                              koordinējot dažādās transportēšanas stadijas, nodrošinot tranzīta, pārsūtīšanas, starpsūtīšanas un citas no tās izrietošas darbības;

                              ff)

                              organizējot gan kravu, gan pārvadātājus, gan transportēšanas līdzekļus personām, kuras vai nu nosūta, vai arī saņem preces:

                                          —

                                          novērtējot transportēšanas izmaksas un pārbaudot detalizētos rēķinus,

                                          —

                                          veicot noteiktus pagaidu vai pastāvīgus pasākumus kuģa īpašnieka vai jūras transporta pārvadātāja vārdā un uzdevumā (ostu institūcijās, ar kuģu sīktirgotājiem u. tml.)

                                    (Darbības, kas uzskaitītas 2. panta A punkta a), b) un d) apakšpunktā).

            III saraksts
      Direktīvas 64/222/EEK, 68/364/EEK, 68/368/EEK, 75/368/EEK, 75/369/EEK, 70/523/EEK un 82/470/EEK
      1   Direktīva 64/222/EEK

                  1.

                  Pašnodarbināto personu darbība vairumtirdzniecībā, izņemot medicīnisko un farmaceitisko produktu, toksisko produktu un patogēnu un ogļu vairumtirdzniecību (ex grupa 611).

                  2.

                  Tāda starpnieka profesionālas darbības, ko viena vai vairākas personas ir pilnvarojušas un uzlikušas tam par pienākumu iesaistīties komercdarījumos šo personu vārdā un uzdevumā.

                  3.

                  Tāda starpnieka profesionālas darbības, kurš, kaut arī tas nav viņa pastāvīgs pienākums, dibina kontaktus starp cilvēkiem, kuri vēlas tieši slēgt savstarpēju līgumu, vai arī kārto viņu komercdarījumus vai palīdz tos īstenot.

                  4.

                  Tāda starpnieka profesionālas darbības, kurš savā vārdā slēdz komercdarījumus citu uzdevumā.

                  5.

                  Tāda starpnieka profesionālas darbības, kas citu uzdevumā veic vairumtirdzniecību izsolē.

                  6.

                  Tāda starpnieka profesionālas darbības, kas apmeklē potenciālos klientus, lai saņemtu pasūtījumus.

                  7.

                  Profesionāli starpniecības pakalpojumi, ko sniedz starpnieks, kas ir pieņemts darbā vienā vai vairākos tirdzniecības, rūpniecības vai sīkamatniecības uzņēmumos.

            2   Direktīva 68/364/EEK

         ISIC ex grupa 612 Mazumtirdzniecība
      Izslēgtās darbības:

                  012

                  Lauku saimniecībā esošo mašīnu izīrēšana

                  640

                  Nekustamais īpašums, īpašuma izīrēšana

                  713

                  Automobiļu, ratu un zirgu izīrēšana

                  718

                  Dzelzceļa vagonu izīrēšana

                  839

                  Mašīnu izīrēšana komercuzņēmumiem

                  841

                  Vietu rezervēšana kinoteātros un kinofilmu iznomāšana

                  842

                  Vietu rezervēšana teātros un teātra iekārtu iznomāšana

                  843

                  Laivu, velosipēdu vai ar naudu darbināmu spēļu automātu izīrēšana

                  853

                  Mēbelētu istabu izīrēšana

                  854

                  Tīras veļas izīrēšana

                  859

                  Apģērba izīrēšana

            3   Direktīva 68/368/EEK
      Viesnīcas un līdzīgi uzņēmumi, nometnes (ISIC grupa 853)

                  1.

                  Restorāni, kafejnīcas, krodziņi un citi dzērienu un ēdienu tirdzniecības uzņēmumi (ISIC grupa 852)

                  2.

                  Viesnīcas un līdzīgi uzņēmumi, nometnes (ISIC grupa 853)

            4   Direktīva 75/368/EEK (7. pants)

                  ex 62

                  Bankas un citas finanšu iestādes

                  ex 620

                  Sabiedrības, kas pērk patentus un licencē

                  ex 71

                  Transports

                  ex 713

                  Ceļu pasažieru transports, izņemot pārvadājumus ar automobiļiem

                  ex 719

                  Šķidro ogļūdeņražu un citu šķidro ķimikāliju transportēšana pa cauruļvadiem

                  ex 82

                  Publiskie pakalpojumi

                  827

                  Bibliotēkas, muzeji, botāniskie un zooloģiskie dārzi

                  ex 84

                  Rekreācijas pakalpojumi

                  843

                  Citviet neklasificēti rekreācijas pakalpojumi:

                              —

                              ar sportu saistītas darbības ( sporta laukumi, sporta pasākumu organizēšana un tml.), izņemot sporta instruktoru darbības,

                              —

                              sacīkstes ( sacīkšu zirgu staļļi, sacīkšu laukumi, sacīkšu trases, utt.)

                              —

                              citas rekreācijas darbības (cirki, atrakciju parki un citas izklaides)

                  ex 85

                  Personiski pakalpojumi

                  ex 851

                  Mājkalpotāja pakalpojumi

                  ex 855

                  Skaistumkopšanas saloni un manikīru pakalpojumi, izņemot pedikīra pakalpojumus un profesionālu kosmetologu un frizieru skolu pakalpojumus

                  ex 859

                  Personiski pakalpojumi, kas citviet nav klasificēti, izņemot sporta un medicīniskos masierus un kalnu gidus, kas iedalīti šādās grupās:

                              —

                              dezinfekcija un insektu kontrole

                              —

                              tērpu izīrēšana un glabātavas

                              —

                              laulību biroji un līdzīgi dienesti

                              —

                              astroloģija, zīlēšana un tml.

                              —

                              sanitārie dienesti un saistītas darbības

                              —

                              apbedīšanas pakalpojumi un kapsētu uzturēšana

                              —

                              kurjeri un tulki–gidi

            5   Direktīva 75/369/EEK (5. pants)
      Šādu darbību veikšana ceļojot:

                  a)

                  preču pirkšana un pārdošana:

                              —

                              ko veic ceļojoši tirgotāji, iznēsātāji vai apkārtceļojoši sīktirgotāji (ex ISIC grupa 612)

                              —

                              ko veic tirgos ar nojumi, kuri nav pastāvīgas tirdzniecības vietas, un brīvdabas tirgos

                  b)

                  darbības, uz kurām attiecas pieņemti pārejas pasākumi, kas skaidri izslēdz vai nemin šādu darbību piekopšanu ceļojot.

            6   Direktīva 70/523/EEK
      Pašnodarbinātu personu darbības ogļu vairumtirdzniecībā un starpnieku darbības ogļu tirdzniecībā (ex grupa 6112, ISIC nomenklatūra)
      7   Direktīva 82/470/EEK (6. panta 2. punkts)
      (Darbības, kas uzskaitītas 2. panta A punkta c) un e) apakšpunktā, B punkta b) apakšpunktā, C un D punktā)
      Šīs darbības jo īpaši ietver:

                  —

                  dzelzceļa vagonu izīrēšanu kravu vai pasažieru pārvadājumiem

                  —

                  starpniecības darbības kuģu pārdošanā, iegādē un izīrēšanā

                  —

                  emigrantu pārvadāšanas līgumu sastādīšana, apspriešana un slēgšana

                  —

                  visu glabāšanai noliktavās, nespecializētos veikalos, mēbeļu noliktavās, saldētavās, skābbarības torņos u.tml. nodoto priekšmetu un preču saņemšana deponētāja uzdevumā muitas uzraudzībā vai ne

                  —

                  noliktavā saņemto priekšmetu un preču kvīšu piegāde deponētājam

                  —

                  tādu dzīvnieku pagaidu izmitināšana kūtīs, nodrošināšana ar barību un tirdzniecības vietām, kuri tiks pārdoti vai atrodas tranzītā uz tirgu vai no tā

                  —

                  automobiļu tehniskā apskate un novērtēšana

                  —

                  preču mērīšana, svēršana un kalibrēšana.

      V PIELIKUMS
      Atzīšana, pamatojoties uz minimālo apmācības nosacījumu saskaņošanu
      V.1.   Ārsts
      5.1.1.   Ārsta ar pamatapmācību kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Kvalifikāciju apliecinošajam dokumentam pievienotais sertifikāts

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/ Belgien

                  Diploma van arts/Diplôme de docteur en médecine

                              —

                              Les universités/De universiteiten

                              —

                              Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française/De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap

                  1976. gada 20. decembris

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu všeobecné lékařství (doktor medicíny, MUDr.)

                  Lékářská fakulta univerzity v České republice

                              —

                              Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

                  2004. gada 1. maijs

                  Danmark

                  Bevis for bestået lægevidenskabelig embedseksamen

                  Medicinsk universitetsfakultet

                              —

                              Autorisation som læge, udstedt af Sundhedsstyrelsen og

                              —

                              Tilladelse til selvstændigt virke som læge (dokumentation for gennemført praktisk uddannelse), udstedt af Sundhedsstyrelsen

                  1976. gada 20. decembris

                  Deutschland

                              —

                              Zeugnis über die Ärztliche Prüfung

                              —

                              Zeugnis über die Ärztliche Staatsprüfung und Zeugnis über die Vorbereitungszeit als Medizinalassistent, soweit diese nach den deutschen Rechtsvorschriften noch für den Abschluss der ärztlichen Ausbildung vorgesehen war

                  Zuständige Behörden

                  1976. gada 20. decembris

                  Eesti

                  Diplom arstiteaduse õppekava läbimise kohta

                  Tartu Ülikool

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Iατρικής

                              —

                              Iατρική Σχoλή Παvεπιστημίoυ,

                              —

                              Σχoλή Επιστημώv Υγείας, Τμήμα Iατρικής Παvεπιστημίoυ

                  1981. gada 1. janvāris

                  España

                  Título de Licenciado en Medicina y Cirugía

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una Universidad

                  1986. gada 1. janvāris

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine

                  Universités

                  1976. gada 20. decembris

                  Ireland

                  Primary qualification

                  Competent examining body

                  Certificate of experience

                  1976. gada 20. decembris

                  Italia

                  Diploma di laurea in medicina e chirurgia

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina e chirurgia

                  1976. gada 20. decembris

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Ιατρού

                  Ιατρικό Συμβούλιο

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  ārsta diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo kvalifikaciją

                  Universitetas

                  Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo profesinę kvalifikaciją

                  2004. gada 1. maijs

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine, chirurgie et accouchements,

                  Jury d'examen d'Etat

                  Certificat de stage

                  1976. gada 20. decembris

                  Magyarország

                  Általános orvos oklevél (doctor medicinae univer- sae, röv.: dr. med. univ.)

                  Egyetem

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Lawrja ta' Tabib tal-Medi- ċina u l-Kirurġija

                  Universita’ ta' Malta

                  Ċertifikat ta' reġistrazzjoni maħruġ mill-Kunsill Mediku

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd artsexamen

                  Faculteit Geneeskunde

                  1976. gada 20. decembris

                  Österreich

                              1.

                              Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.)

                              1.

                              Medizinische Fakultät einer Universität

                  1994. gada 1. janvāris

                              2.

                              Diplom über die spezifische Ausbildung zum Arzt für Allgemeinmedizin bzw. Facharztdiplom

                              2.

                              Österreichische Ärztekammer

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku lekarskim z tytułem “lekarza”

                              1.

                              Akademia Medyczna

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  Lekarski Egzamin Państwowy

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                  Carta de Curso de licenciatura em medicina

                  Universidades

                  Diploma comprovativo da conclusão do internato geral emitido pelo Ministério da Saúde

                  1986. gada 1. janvāris

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov “doktor medicine/doktorica medicine”

                  Univerza

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “doktor medicíny” (“MUDr.”)

                  Vysoká škola

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Lääketieteen lisensiaatin tutkinto/Medicine licentiatexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Kuopion yliopisto

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Tampereen yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Examenbevis om tilläggsutbildning för läkare inom primärvården

                  1994. gada 1. janvāris

                  Sverige

                  Läkarexamen

                  Universitet

                  Bevis om praktisk utbildning som utfärdas av Socialstyrelsen

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                  Primary qualification

                  Competent examining body

                  Certificate of experience

                  1976. gada 20. decembris

            5.1.2.   Specializēto ārstu kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/ Belgien

                  Bijzondere beroepstitel van geneesheer-specialist/Titre professionnel particulier de médecin spécialiste

                  Minister bevoegd voor Volksgezondheid/Ministre de la Santé publique

                  1976. gada 20. decembris

                  Česká republika

                  Diplom o specializaci

                  Ministerstvo zdravotnictví

                  2004. gada 1. maijs

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge

                  Sundhedsstyrelsen

                  1976. gada 20. decembris

                  Deutschland

                  Fachärztliche Anerkennung

                  Landesärztekammer

                  1976. gada 20. decembris

                  Eesti

                  Residentuuri lõputunnistus eriarstiabi erialal

                  Tartu Ülikool

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Iατρικής Ειδικότητας

                              1.

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                  1981. gada 1. janvāris

                              2.

                              Νoμαρχία

                  España

                  Título de Especialista

                  Ministerio de Educación y Cultura

                  1981. gada 1. janvāris

                  France

                              1.

                              Certificat d'études spéciales de médecine

                              1.

                              Universités

                  1976. gada 20. decembris

                              2.

                              Attestation de médecin spécialiste qualifié

                              2.

                              Conseil de l'Ordre des médecins

                              3.

                              Certificat d'études spéciales de médecine

                              3.

                              Universités

                              4.

                              Diplôme d'études spécialisées ou spécialisation complémentaire qualifiante de médecine

                              4.

                              Universités

                  Ireland

                  Certificate of Specialist doctor

                  Competent authority

                  1976. gada 20. decembris

                  Italia

                  Diploma di medico specialista

                  Università

                  1976. gada 20. decembris

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης Ειδικότητας

                  Ιατρικό Συμβούλιο

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  “Sertifikāts”—kompetentu iestāžu izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu specialitātē

                  Latvijas Ārstu biedrība
                  Latvijas Ārstniecības personu profesionālo organizāciju savienība

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  2004. gada 1. maijs

                  Luxembourg

                  Certificat de médecin spécialiste

                  Ministre de la Santé publique

                  1976. gada 20. decembris

                  Magyarország

                  Szakorvosi bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Ċertifikat ta' Speċjalista Mediku

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving in een Specialistenregister

                              —

                              Medisch Specialisten Registratie Commissie (MSRC) van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                              —

                              Sociaal-Geneeskundigen Registratie Commissie van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                  1976. gada 20. decembris

                  Österreich

                  Facharztdiplom

                  Österreichische Ärztekammer

                  1994. gada 31. decembris

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                              1.

                              Grau de assistente

                              1.

                              Ministério da Saúde

                  1986. gada 1. janvāris

                              2.

                              Titulo de especialista

                              2.

                              Ordem dos Médicos

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  Slovensko

                  Diplom o špecializácii

                  Slovenská zdravotnícka univerzita

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Erikoislääkärin tutkinto/Specialläkarexamen

                              1.

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                  1994. gada 31. decembris

                              2.

                              Kuopion yliopisto

                              3.

                              Oulun yliopisto

                              4.

                              Tampereen yliopisto

                              5.

                              Turun yliopisto

                  Sverige

                  Bevis om specialkompetens som läkare, utfärdat av Socialstyrelsen

                  Socialstyrelsen

                  1994. gada 31. decembris

                  United Kingdom

                  Certificate of Completion of specialist training

                  Competent authority

                  1976. gada 20. decembris

            5.1.3.   Apmācību kursu nosaukumi specializētajā medicīnā

                  Valsts

                  Anestezioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Vispārējā ķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Anesthésie-réanimation/Anesthesie reanimatie

                  Chirurgie/Heelkunde

                  Česká republika

                  Anesteziologie a resuscitace

                  Chirurgie

                  Danmark

                  Anæstesiologi

                  Kirurgi elsler kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Anästhesiologie

                  (Allgemeine) Chirurgie

                  Eesti

                  Anestesioloogia

                  Üldkirurgia

                  Ελλάς

                  Αvαισθησιoλoγία

                  Χειρoυργική

                  España

                  Anestesiología y Reanimación

                  Cirugía general y del aparato digestivo

                  France

                  Anesthésiologie-Réanimation chirurgicale

                  Chirurgie générale

                  Ireland

                  Anaesthesia

                  General surgery

                  Italia

                  Anestesia e rianimazione

                  Chirurgia generale

                  Κύπρος

                  Αναισθησιολογία

                  Γενική Χειρουργική

                  Latvija

                  Anestezioloģija un reanimatoloģija

                  Ķirurģija

                  Lietuva

                  Anesteziologija reanimatologija

                  Chirurgija

                  Luxembourg

                  Anesthésie-réanimation

                  Chirurgie générale

                  Magyarország

                  Aneszteziológia és intenzív terápia

                  Sebészet

                  Malta

                  Anesteżija u Kura Intensiva

                  Kirurġija Ġenerali

                  Nederland

                  Anesthesiologie

                  Heelkunde

                  Österreich

                  Anästhesiologie und Intensivmedizin

                  Chirurgie

                  Polska

                  Anestezjologia i intensywna terapia

                  Chirurgia ogólna

                  Portugal

                  Anestesiologia

                  Cirurgia geral

                  Slovenija

                  Anesteziologija, reanimatologija in perioperativna intenzivna medicina

                  Splošna kirurgija

                  Slovensko

                  Anestéziológia a intenzívna medicína

                  Chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Anestesiologia ja tehohoito/Anestesiologi och intensivvård

                  Yleiskirurgia/Allmän kirurgi

                  Sverige

                  Anestesi och intensivvård

                  Kirurgi

                  United Kingdom

                  Anaesthetics

                  General surgery

                  Valsts

                  Neiroķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Dzemdniecība un ginekoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique/Gynaecologie en verloskunde

                  Česká republika

                  Neurochirurgie

                  Gynekologie a porodnictví

                  Danmark

                  Neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme

                  Gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme og fødselshjælp

                  Deutschland

                  Neurochirurgie

                  Frauenheilkunde und Geburtshilfe

                  Eesti

                  Neurokirurgia

                  Sünnitusabi ja günekoloogia

                  Ελλάς

                  Νευρoχειρoυργική

                  Μαιευτική-Γυvαικoλoγία

                  España

                  Neurocirugía

                  Obstetricia y ginecología

                  France

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique

                  Ireland

                  Neurosurgery

                  Obstetrics and gynaecology

                  Italia

                  Neurochirurgia

                  Ginecologia e ostetricia

                  Κύπρος

                  Νευροχειρουργική

                  Μαιευτική — Γυναικολογία

                  Latvija

                  Neiroķirurģija

                  Ginekoloģija un dzemdniecība

                  Lietuva

                  Neurochirurgija

                  Akušerija ginekologija

                  Luxembourg

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique

                  Magyarország

                  Idegsebészet

                  Szülészet-nőgyógyászat

                  Malta

                  Newrokirurġija

                  Ostetriċja u Ġinekoloġija

                  Nederland

                  Neurochirurgie

                  Verloskunde en gynaecologie

                  Österreich

                  Neurochirurgie

                  Frauenheilkunde und Geburtshilfe

                  Polska

                  Neurochirurgia

                  Położnictwo i ginekologia

                  Portugal

                  Neurocirurgia

                  Ginecologia e obstetricia

                  Slovenija

                  Nevrokirurgija

                  Ginekologija in porodništvo

                  Slovensko

                  Neurochirurgia

                  Gynekológia a pôrodníctvo

                  Suomi/Finland

                  Neurokirurgia/Neurokirurgi

                  Naistentaudit ja synnytykset/Kvinnosjukdomar och förlossningar

                  Sverige

                  Neurokirurgi

                  Obstetrik och gynekologi

                  United Kingdom

                  Neurosurgery

                  Obstetrics and gynaecology

                  Valsts

                  Vispārējā (internā) medicīna
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Oftalmoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine interne/Inwendige geneeskunde

                  Ophtalmologie/Oftalmologie

                  Česká republika

                  Vnitřní lékařství

                  Oftalmologie

                  Danmark

                  Intern medicin

                  Oftalmologi eller øjensygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin

                  Augenheilkunde

                  Eesti

                  Sisehaigused

                  Oftalmoloogia

                  Ελλάς

                  Παθoλoγία

                  Οφθαλμoλoγία

                  España

                  Medicina interna

                  Oftalmología

                  France

                  Médecine interne

                  Ophtalmologie

                  Ireland

                  General medicine

                  Ophthalmic surgery

                  Italia

                  Medicina interna

                  Oftalmologia

                  Κύπρος

                  Παθoλoγία

                  Οφθαλμολογία

                  Latvija

                  Internā medicīna

                  Oftalmoloģija

                  Lietuva

                  Vidaus ligos

                  Oftalmologija

                  Luxembourg

                  Médecine interne

                  Ophtalmologie

                  Magyarország

                  Belgyógyászat

                  Szemészet

                  Malta

                  Mediċina Interna

                  Oftalmoloġija

                  Nederland

                  Interne geneeskunde

                  Oogheelkunde

                  Österreich

                  Innere Medizin

                  Augenheilkunde und Optometrie

                  Polska

                  Choroby wewnętrzne

                  Okulistyka

                  Portugal

                  Medicina interna

                  Oftalmologia

                  Slovenija

                  Interna medicina

                  Oftalmologija

                  Slovensko

                  Vnútorné lekárstvo

                  Oftalmológia

                  Suomi/Finland

                  Sisätaudit/Inre medicin

                  Silmätaudit/Ögonsjukdomar

                  Sverige

                  Internmedicin

                  Ögonsjukdomar (oftalmologi)

                  United Kingdom

                  General (internal) medicine

                  Ophthalmology

                  Valsts

                  Otorinolaringoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Pediatrija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Oto-rhino-laryngologie/Otorhinolaryngologie

                  Pédiatrie/Pediatrie

                  Česká republika

                  Otorinolaryngologie

                  Dětské lékařství

                  Danmark

                  Oto-rhino-laryngologi eller øre-næse-halssygdomme

                  Pædiatri eller sygdomme hos børn

                  Deutschland

                  Hals-Nasen-Ohrenheilkunde

                  Kinder- und Jugendmedizin

                  Eesti

                  Otorinolarüngoloogia

                  Pediaatria

                  Ελλάς

                  Ωτoριvoλαρυγγoλoγία

                  Παιδιατρική

                  España

                  Otorrinolaringología

                  Pediatría y sus áreas específicas

                  France

                  Oto-rhino-laryngologie

                  Pédiatrie

                  Ireland

                  Otolaryngology

                  Paediatrics

                  Italia

                  Otorinolaringoiatria

                  Pédiatria

                  Κύπρος

                  Ωτορινολαρυγγολογία

                  Παιδιατρική

                  Latvija

                  Otolaringoloģija

                  Pediatrija

                  Lietuva

                  Otorinolaringologija

                  Vaikų ligos

                  Luxembourg

                  Oto-rhino-laryngologie

                  Pédiatrie

                  Magyarország

                  Fül-orr-gégegyógyászat

                  Csecsemő- és gyermekgyógyászat

                  Malta

                  Otorinolaringoloġija

                  Pedjatrija

                  Nederland

                  Keel-, neus- en oorheelkunde

                  Kindergeneeskunde

                  Österreich

                  Hals-, Nasen- und Ohrenkrankheiten

                  Kinder- und Jugendheilkunde

                  Polska

                  Otorynolaryngologia

                  Pediatria

                  Portugal

                  Otorrinolaringologia

                  Pediatria

                  Slovenija

                  Otorinolaringológija

                  Pediatrija

                  Slovensko

                  Otorinolaryngológia

                  Pediatria

                  Suomi/Finland

                  Korva-, nenä- ja kurkkutaudit/Öron-, näs- och halssjukdomar

                  Lastentaudit/Barnsjukdomar

                  Sverige

                  Öron-, näs- och halssjukdomar (oto-rhino-laryngologi)

                  Barn- och ungdomsmedicin

                  United Kingdom

                  Otolaryngology

                  Paediatrics

                  Valsts

                  Ftiziopneimonoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Uroloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Česká republika

                  Tuberkulóza a respirační nemoci

                  Urologie

                  Danmark

                  Medicinske lungesygdomme

                  Urologi eller urinvejenes kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Eesti

                  Pulmonoloogia

                  Uroloogia

                  Ελλάς

                  Φυματιoλoγία- Πvευμovoλoγία

                  Ουρoλoγία

                  España

                  Neumología

                  Urología

                  France

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Ireland

                  Respiratory medicine

                  Urology

                  Italia

                  Malattie dell'apparato respiratorio

                  Urologia

                  Κύπρος

                  Πνευμονολογία — Φυματιολογία

                  Ουρολογία

                  Latvija

                  Ftiziopneimonoloģija

                  Uroloģija

                  Lietuva

                  Pulmonologija

                  Urologija

                  Luxembourg

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Magyarország

                  Tüdőgyógyászat

                  Urológia

                  Malta

                  Mediċina Respiratorja

                  Uroloġija

                  Nederland

                  Longziekten en tuberculose

                  Urologie

                  Österreich

                  Lungenkrankheiten

                  Urologie

                  Polska

                  Choroby płuc

                  Urologia

                  Portugal

                  Pneumologia

                  Urologia

                  Slovenija

                  Pnevmologija

                  Urologija

                  Slovensko

                  Pneumológia a ftizeológia

                  Urológia

                  Suomi/Finland

                  Keuhkosairaudet ja allergologia/Lungsjukdomar och allergologi

                  Urologia/Urologi

                  Sverige

                  Lungsjukdomar (pneumologi)

                  Urologi

                  United Kingdom

                  Respiratory medicine

                  Urology

                  Valsts

                  Traumatoloģija un ortopēdija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Patoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie orthopédique/Orthopedische heelkunde

                  Anatomie pathologique/Pathologische anatomie

                  Česká republika

                  Ortopedie

                  Patologická anatomie

                  Danmark

                  Ortopædisk kirurgi

                  Patologisk anatomi eller vævs- og celleundersøgelser

                  Deutschland

                  Orthopädie (und Unfallchirurgie)

                  Pathologie

                  Eesti

                  Ortopeedia

                  Patoloogia

                  Ελλάς

                  Ορθoπεδική

                  Παθoλoγική Αvατoμική

                  España

                  Cirugía ortopédica y traumatología

                  Anatomía patológica

                  France

                  Chirurgie orthopédique et traumatologie

                  Anatomie et cytologie pathologiques

                  Ireland

                  Trauma and orthopaedic surgery

                  Morbid anatomy and histopathology

                  Italia

                  Ortopedia e traumatologia

                  Anatomia patologica

                  Κύπρος

                  Ορθοπεδική

                  Παθολογοανατομία — Ιστολογία

                  Latvija

                  Traumatoloģija un ortopēdija

                  Patoloģija

                  Lietuva

                  Ortopedija traumatologija

                  Patologija

                  Luxembourg

                  Orthopédie

                  Anatomie pathologique

                  Magyarország

                  Ortopédia

                  Patológia

                  Malta

                  Kirurġija Ortopedika

                  Istopatoloġija

                  Nederland

                  Orthopedie

                  Pathologie

                  Österreich

                  Orthopädie und Orthopädische Chirurgie

                  Pathologie

                  Polska

                  Ortopedia i traumatologia narządu ruchu

                  Patomorfologia

                  Portugal

                  Ortopedia

                  Anatomia patologica

                  Slovenija

                  Ortopedska kirurgija

                  Anatomska patologija in citopatologija

                  Slovensko

                  Ortopédia

                  Patologická anatómia

                  Suomi/Finland

                  Ortopedia ja traumatologia/Ortopedi och traumatologi

                  Patologia/Patologi

                  Sverige

                  Ortopedi

                  Klinisk patologi

                  United Kingdom

                  Trauma and orthopaedic surgery

                  Histopathology

                  Valsts

                  Neiroloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Psihiatrija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Neurologie

                  Psychiatrie de l'adulte/Volwassen psychiatrie

                  Česká republika

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Danmark

                  Neurologi eller medicinske nervesygdomme

                  Psykiatri

                  Deutschland

                  Neurologie

                  Psychiatrie und Psychotherapie

                  Eesti

                  Neuroloogia

                  Psühhiaatria

                  Ελλάς

                  Νευρoλoγία

                  Ψυχιατρική

                  España

                  Neurología

                  Psiquiatría

                  France

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Ireland

                  Neurology

                  Psychiatry

                  Italia

                  Neurologia

                  Psichiatria

                  Κύπρος

                  Νευρολογία

                  Ψυχιατρική

                  Latvija

                  Neiroloģija

                  Psihiatrija

                  Lietuva

                  Neurologija

                  Psichiatrija

                  Luxembourg

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Magyarország

                  Neurológia

                  Pszichiátria

                  Malta

                  Newroloġija

                  Psikjatrija

                  Nederland

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Österreich

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Polska

                  Neurologia

                  Psychiatria

                  Portugal

                  Neurologia

                  Psiquiatria

                  Slovenija

                  Nevrologija

                  Psihiatrija

                  Slovensko

                  Neurológia

                  Psychiatria

                  Suomi/Finland

                  Neurologia/Neurologi

                  Psykiatria/Psykiatri

                  Sverige

                  Neurologi

                  Psykiatri

                  United Kingdom

                  Neurology

                  General psychiatry

                  Valsts

                  Diagnostiskā radioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Terapeitiskā radioterapija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Radiodiagnostic/Röntgendiagnose

                  Radiothérapie-oncologie/Radiotherapie-oncologie

                  Česká republika

                  Radiologie a zobrazovací metody

                  Radiační onkologie

                  Danmark

                  Diagnostik radiologi eller røntgenundersøgelse

                  Onkologi

                  Deutschland

                  (Diagnostische) Radiologie

                  Strahlentherapie

                  Eesti

                  Radioloogia

                  Onkoloogia

                  Ελλάς

                  Ακτιvoδιαγvωστική

                  Ακτιvoθεραπευτική — Ογκολογία

                  España

                  Radiodiagnóstico

                  Oncología radioterápica

                  France

                  Radiodiagnostic et imagerie médicale

                  Oncologie radiothérapique

                  Ireland

                  Diagnostic radiology

                  Radiation oncology

                  Italia

                  Radiodiagnostica

                  Radioterapia

                  Κύπρος

                  Ακτινολογία

                  Ακτινοθεραπευτική Ογκολογία

                  Latvija

                  Diagnostiskā radioloģija

                  Terapeitiskā radioloģija

                  Lietuva

                  Radiologija

                  Onkologija radioterapija

                  Luxembourg

                  Radiodiagnostic

                  Radiothérapie

                  Magyarország

                  Radiológia

                  Sugárterápia

                  Malta

                  Radjoloġija

                  Onkoloġija u Radjoterapija

                  Nederland

                  Radiologie

                  Radiotherapie

                  Österreich

                  Medizinische Radiologie-Diagnostik

                  Strahlentherapie - Radioonkologie

                  Polska

                  Radiologia i diagnostyka obrazowa

                  Radioterapia onkologiczna

                  Portugal

                  Radiodiagnóstico

                  Radioterapia

                  Slovenija

                  Radiologija

                  Radioterapija in onkologija

                  Slovensko

                  Rádiológia

                  Radiačná onkológia

                  Suomi/Finland

                  Radiologia/Radiologi

                  Syöpätaudit/Cancersjukdomar

                  Sverige

                  Medicinsk radiologi

                  Tumörsjukdomar (allmän onkologi)

                  United Kingdom

                  Clinical radiology

                  Clinical oncology

                  Valsts

                  Plastiskā ķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Klīniskā bioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique/Plastische, reconstructieve en esthetische heelkunde

                  Biologie clinique/Klinische biologie

                  Česká republika

                  Plastická chirurgie

                  Danmark

                  Plastikkirurgi

                  Deutschland

                  Plastische (und Ästhetische) Chirurgie

                  Eesti

                  Plastika- ja rekonstruktiivkirurgia

                  Laborimeditsiin

                  Ελλάς

                  Πλαστική Χειρoυργική

                  Χειρουργική Θώρακος

                  España

                  Cirugía plástica, estética y reparadora

                  Análisis clínicos

                  France

                  Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique

                  Biologie médicale

                  Ireland

                  Plastic surgery

                  Italia

                  Chirurgia plastica e ricostruttiva

                  Patologia clinica

                  Κύπρος

                  Πλαστική Χειρουργική

                  Latvija

                  Plastiskā ķirurģija

                  Lietuva

                  Plastinė ir rekonstrukcinė chirurgija

                  Laboratorinė medicina

                  Luxembourg

                  Chirurgie plastique

                  Biologie clinique

                  Magyarország

                  Plasztikai (égési) sebészet

                  Orvosi laboratóriumi diagnosztika

                  Malta

                  Kirurġija Plastika

                  Nederland

                  Plastische Chirurgie

                  Österreich

                  Plastische Chirurgie

                  Medizinische Biologie

                  Polska

                  Chirurgia plastyczna

                  Diagnostyka laboratoryjna

                  Portugal

                  Cirurgia plástica e reconstrutiva

                  Patologia clínica

                  Slovenija

                  Plastična, rekonstrukcijska in estetska kirurgija

                  Slovensko

                  Plastická chirurgia

                  Laboratórna medicína

                  Suomi/Finland

                  Plastiikkakirurgia/Plastikkirurgi

                  Sverige

                  Plastikkirurgi

                  United Kingdom

                  Plastic surgery

                  Valsts

                  Mikrobioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Klīniskā bioķīmija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Lékařská mikrobiologie

                  Klinická biochemie

                  Danmark

                  Klinisk mikrobiologi

                  Klinisk biokemi

                  Deutschland

                  Mikrobiologie (Virologie) und Infektionsepidemiologie

                  Laboratoriumsmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                              1.

                              Iατρική Βιoπαθoλoγία

                              2.

                              Μικρoβιoλoγία

                  España

                  Microbiología y parasitología

                  Bioquímica clínica

                  France

                  Ireland

                  Microbiology

                  Chemical pathology

                  Italia

                  Microbiologia e virologia

                  Biochimica clinica

                  Κύπρος

                  Μικροβιολογία

                  Latvija

                  Mikrobioloģija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Microbiologie

                  Chimie biologique

                  Magyarország

                  Orvosi mikrobiológia

                  Malta

                  Mikrobijoloġija

                  Patoloġija Kimika

                  Nederland

                  Medische microbiologie

                  Klinische chemie

                  Österreich

                  Hygiene und Mikrobiologie

                  Medizinische und Chemische Labordiagnostik

                  Polska

                  Mikrobiologia lekarska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Klinična mikrobiologija

                  Medicinska biokemija

                  Slovensko

                  Klinická mikrobiológia

                  Klinická biochémia

                  Suomi/Finland

                  Kliininen mikrobiologia/Klinisk mikrobiologi

                  Kliininen kemia/Klinisk kemi

                  Sverige

                  Klinisk bakteriologi

                  Klinisk kemi

                  United Kingdom

                  Medical microbiology and virology

                  Chemical pathology

                  Valsts

                  Imunoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Torakālā ķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Chirurgie thoracique/Heelkunde op de thorax (1)

                  Česká republika

                  Alergologie a klinická imunologie

                  Kardiochirurgie

                  Danmark

                  Klinisk immunologi

                  Thoraxkirurgi eller brysthulens kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Thoraxchirurgie

                  Eesti

                  Torakaalkirurgia

                  Ελλάς

                  Χειρουργική Θώρακος

                  España

                  Immunología

                  Cirugía torácica

                  France

                  Chirurgie thoracique et cardiovasculaire

                  Ireland

                  Immunology (clinical and laboratory)

                  Thoracic surgery

                  Italia

                  Chirurgia toracica; Cardiochirurgia

                  Κύπρος

                  Ανοσολογία

                  Χειρουργική Θώρακος

                  Latvija

                  Imunoloģija

                  Torakālā ķirurģija

                  Lietuva

                  Krūtinės chirurgija

                  Luxembourg

                  Immunologie

                  Chirurgie thoracique

                  Magyarország

                  Allergológia és klinikai immunológia

                  Mellkassebészet

                  Malta

                  Immunoloġija

                  Kirurġija Kardjo-Toraċika

                  Nederland

                  Cardio-thoracale chirurgie

                  Österreich

                  Immunologie

                  Polska

                  Immunologia kliniczna

                  Chirurgia klatki piersiowej

                  Portugal

                  Cirurgia cardiotorácica

                  Slovenija

                  Torakalna kirurgija

                  Slovensko

                  Klinická imunológia a alergológia

                  Hrudníková chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Sydän-ja rintaelinkirurgia/Hjärt- och thoraxkirurgi

                  Sverige

                  Klinisk immunologi

                  Thoraxkirurgi

                  United Kingdom

                  Immunology

                  Cardo-thoracic surgery

                  Valsts

                  Bērnu ķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Asinsvadu ķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Chirurgie des vaisseaux/Bloedvatenheelkunde (2)

                  Česká republika

                  Dětská chirurgie

                  Cévní chirurgie

                  Danmark

                  Karkirurgi eller kirurgiske blodkarsygdomme

                  Deutschland

                  Kinderchirurgie

                  Gefäßchirurgie

                  Eesti

                  Lastekirurgia

                  Kardiovaskulaarkirurgia

                  Ελλάς

                  Χειρoυργική Παίδωv

                  Αγγειoχειρoυργική

                  España

                  Cirugía pediátrica

                  Angiología y cirugía vascular

                  France

                  Chirurgie infantile

                  Chirurgie vasculaire

                  Ireland

                  Paediatric surgery

                  Italia

                  Chirurgia pediatrica

                  Chirurgia vascolare

                  Κύπρος

                  Χειρουργική Παίδων

                  Χειρουργική Αγγείων

                  Latvija

                  Bērnu ķirurģija

                  Asinsvadu ķirurģija

                  Lietuva

                  Vaikų chirurgija

                  Kraujagyslių chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie pédiatrique

                  Chirurgie vasculaire

                  Magyarország

                  Gyermeksebészet

                  Érsebészet

                  Malta

                  Kirurgija Pedjatrika

                  Kirurġija Vaskolari

                  Nederland

                  Österreich

                  Kinderchirurgie

                  Polska

                  Chirurgia dziecięca

                  Chirurgia naczyniowa

                  Portugal

                  Cirurgia pediátrica

                  Cirurgia vascular

                  Slovenija

                  Kardiovaskularna kirurgija

                  Slovensko

                  Detská chirurgia

                  Cievna chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Lastenkirurgia/Barnkirurgi

                  Verisuonikirurgia/Kärlkirurgi

                  Sverige

                  Barn- och ungdomskirurgi

                  United Kingdom

                  Paediatric surgery

                  Valsts

                  Kardioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Gastroenteroloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Cardiologie

                  Gastro-entérologie/Gastroenterologie

                  Česká republika

                  Kardiologie

                  Gastroenterologie

                  Danmark

                  Kardiologi

                  Medicinsk gastroenterologi eller medicinske mavetarmsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Kardiologie

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Gastroenterologie

                  Eesti

                  Kardioloogia

                  Gastroenteroloogia

                  Ελλάς

                  Καρδιoλoγία

                  Γαστρεvτερoλoγία

                  España

                  Cardiología

                  Aparato digestivo

                  France

                  Pathologie cardio-vasculaire

                  Gastro-entérologie et hépatologie

                  Ireland

                  Cardiology

                  Gastro-enterology

                  Italia

                  Cardiologia

                  Gastroenterologia

                  Κύπρος

                  Καρδιολογία

                  Γαστρεντερολογία

                  Latvija

                  Kardioloģija

                  Gastroenteroloģija

                  Lietuva

                  Kardiologija

                  Gastroenterologija

                  Luxembourg

                  Cardiologie et angiologie

                  Gastro-enterologie

                  Magyarország

                  Kardiológia

                  Gasztroenterológia

                  Malta

                  Kardjoloġija

                  Gastroenteroloġija

                  Nederland

                  Cardiologie

                  Leer van maag-darm-leverziekten

                  Österreich

                  Polska

                  Kardiologia

                  Gastrenterologia

                  Portugal

                  Cardiologia

                  Gastrenterologia

                  Slovenija

                  Gastroenterologija

                  Slovensko

                  Kardiológia

                  Gastroenterológia

                  Suomi/Finland

                  Kardiologia/Kardiologi

                  Gastroenterologia/Gastroenterologi

                  Sverige

                  Kardiologi

                  Medicinsk gastroenterologi och hepatologi

                  United Kingdom

                  Cardiology

                  Gastro-enterology

                  Valsts

                  Reimatoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Hematoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Rhumathologie/reumatologie

                  Česká republika

                  Revmatologie

                  Hematologie a transfúzní lékařství

                  Danmark

                  Reumatologi

                  Hæmatologi eller blodsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Rheumatologie

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Hämatologie und Onkologie

                  Eesti

                  Reumatoloogia

                  Hematoloogia

                  Ελλάς

                  Ρευματoλoγία

                  Αιματoλoγία

                  España

                  Reumatología

                  Hematología y hemoterapia

                  France

                  Rhumatologie

                  Ireland

                  Rheumatology

                  Haematology (clinical and laboratory)

                  Italia

                  Reumatologia

                  Ematologia

                  Κύπρος

                  Ρευματολογία

                  Αιματολογία

                  Latvija

                  Reimatoloģija

                  Hematoloģija

                  Lietuva

                  Reumatologija

                  Hematologija

                  Luxembourg

                  Rhumatologie

                  Hématologie

                  Magyarország

                  Reumatológia

                  Haematológia

                  Malta

                  Rewmatoloġija

                  Ematoloġija

                  Nederland

                  Reumatologie

                  Österreich

                  Polska

                  Reumatologia

                  Hematologia

                  Portugal

                  Reumatologia

                  Imuno-hemoterapia

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Reumatológia

                  Hematológia a transfúziológia

                  Suomi/Finland

                  Reumatologia/Reumatologi

                  Kliininen hematologia/Klinisk hematologi

                  Sverige

                  Reumatologi

                  Hematologi

                  United Kingdom

                  Rheumatology

                  Haematology

                  Valsts

                  Endokrinoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Fizioterapija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine physique et réadaptation/Fysische geneeskunde en revalidatie

                  Česká republika

                  Endokrinologie

                  Rehabilitační a fyzikální medicína

                  Danmark

                  Medicinsk endokrinologi eller medicinske hormonsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Endokrinologie und Diabetologie

                  Physikalische und Rehabilitative Medizin

                  Eesti

                  Endokrinoloogia

                  Taastusravi ja füsiaatria

                  Ελλάς

                  Εvδoκριvoλoγία

                  Φυσική Iατρική και Απoκατάσταση

                  España

                  Endocrinología y nutrición

                  Medicina física y rehabilitación

                  France

                  Endocrinologie, maladies métaboliques

                  Rééducation et réadaptation fonctionnelles

                  Ireland

                  Endocrinology and diabetes mellitus

                  Italia

                  Endocrinologia e malattie del ricambio

                  Medicina fisica e riabilitazione

                  Κύπρος

                  Ενδοκρινολογία

                  Φυσική Ιατρική και Αποκατάσταση

                  Latvija

                  Endokrinoloģija

                  Rehabilitoloģija Fiziskā rehabilitācija
                  Fizikālā medicīna

                  Lietuva

                  Endokrinologija

                  Fizinė medicina ir reabilitacija

                  Luxembourg

                  Endocrinologie, maladies du métabolisme et de la nutrition

                  Rééducation et réadaptation fonctionnelles

                  Magyarország

                  Endokrinológia

                  Fizioterápia

                  Malta

                  Endokrinoloġija u Dijabete

                  Nederland

                  Revalidatiegeneeskunde

                  Österreich

                  Physikalische Medizin

                  Polska

                  Endokrynologia

                  Rehabilitacja medyczna

                  Portugal

                  Endocrinologia

                  Fisiatria ou Medicina física e de reabilitação

                  Slovenija

                  Fizikalna in rehabilitacijska medicina

                  Slovensko

                  Endokrinológia

                  Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia

                  Suomi/Finland

                  Endokrinologia/Endokrinologi

                  Fysiatria/Fysiatri

                  Sverige

                  Endokrina sjukdomar

                  Rehabiliteringsmedicin

                  United Kingdom

                  Endocrinology and diabetes mellitus

                  Valsts

                  Neiropsihiatrija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Dermatoloģija un veneroloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Neuropsychiatrie (3)

                  Dermato-vénéréologie/Dermato-venerologie

                  Česká republika

                  Dermatovenerologie

                  Danmark

                  Dermato-venerologi eller hud- og kønssygdomme

                  Deutschland

                  Nervenheilkunde (Neurologie und Psychiatrie)

                  Haut- und Geschlechtskrankheiten

                  Eesti

                  Dermatoveneroloogia

                  Ελλάς

                  Νευρoλoγία — Ψυχιατρική

                  Δερματoλoγία — Αφρoδισιoλoγία

                  España

                  Dermatología médico-quirúrgica y venereología

                  France

                  Neuropsychiatrie (4)

                  Dermatologie et vénéréologie

                  Ireland

                  Italia

                  Neuropsichiatria (5)

                  Dermatologia e venerologia

                  Κύπρος

                  Νευρολογία — Ψυχιατρική

                  Δερματολογία — Αφροδισιολογία

                  Latvija

                  Dermatoloģija un veneroloģija

                  Lietuva

                  Dermatovenerologija

                  Luxembourg

                  Neuropsychiatrie (6)

                  Dermato-vénéréologie

                  Magyarország

                  Bőrgyógyászat

                  Malta

                  Dermato-venerejoloġija

                  Nederland

                  Zenuw- en zielsziekten (7)

                  Dermatologie en venerologie

                  Österreich

                  Neurologie und Psychiatrie

                  Haut- und Geschlechtskrankheiten

                  Polska

                  Dermatologia i wenerologia

                  Portugal

                  Dermatovenereologia

                  Slovenija

                  Dermatovenerologija

                  Slovensko

                  Neuropsychiatria

                  Dermatovenerológia

                  Suomi/Finland

                  Ihotaudit ja allergologia/Hudsjukdomar och allergologi

                  Sverige

                  Hud- och könssjukdomar

                  United Kingdom

                  Valsts

                  Radioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Bērnu psihiatrija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Psychiatrie infanto-juvénile/Kinder- en jeugdpsychiatrie

                  Česká republika

                  Dětská a dorostová psychiatrie

                  Danmark

                  Børne- og ungdomspsykiatri

                  Deutschland

                  Radiologie

                  Kinder- und Jugendpsychiatrie und -psychotherapie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Ακτιvoλoγία — Ραδιoλoγία

                  Παιδoψυχιατρική

                  España

                  Electrorradiología

                  France

                  Electro-radiologie (8)

                  Pédo-psychiatrie

                  Ireland

                  Radiology (9)

                  Child and adolescent psychiatry

                  Italia

                  Radiologia

                  Neuropsichiatria infantile

                  Κύπρος

                  Παιδοψυχιατρική

                  Latvija

                  Bērnu psihiatrija

                  Lietuva

                  Vaikų ir paauglių psichiatrija

                  Luxembourg

                  Électroradiologie (10)

                  Psychiatrie infantile

                  Magyarország

                  Radiológia

                  Gyermek-és ifjúságpszichiátria

                  Malta

                  Nederland

                  Radiologie (11)

                  Österreich

                  Radiologie

                  Polska

                  Psychiatria dzieci i młodzieży

                  Portugal

                  Radiologia

                  Pedopsiquiatria

                  Slovenija

                  Otroška in mladostniška psihiatrija

                  Slovensko

                  Detská psychiatria

                  Suomi/Finland

                  Lastenpsykiatria/Barnpsykiatri

                  Sverige

                  Barn- och ungdomspsykiatri

                  United Kingdom

                  Child and adolescent psychiatry

                  Valsts

                  Geriatrija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nefroloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Geriatrie

                  Nefrologie

                  Danmark

                  Geriatri eller alderdommens sygdomme

                  Nefrologi eller medicinske nyresygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Nephrologie

                  Eesti

                  Nefroloogia

                  Ελλάς

                  Νεφρoλoγία

                  España

                  Geriatría

                  Nefrología

                  France

                  Néphrologie

                  Ireland

                  Geriatric medicine

                  Nephrology

                  Italia

                  Geriatria

                  Nefrologia

                  Κύπρος

                  Γηριατρική

                  Νεφρολογία

                  Latvija

                  Nefroloģija

                  Lietuva

                  Geriatrija

                  Nefrologija

                  Luxembourg

                  Gériatrie

                  Néphrologie

                  Magyarország

                  Geriátria

                  Nefrológia

                  Malta

                  Ġerjatrija

                  Nefroloġija

                  Nederland

                  Klinische geriatrie

                  Österreich

                  Polska

                  Geriatria

                  Nefrologia

                  Portugal

                  Nefrologia

                  Slovenija

                  Nefrologija

                  Slovensko

                  Geriatria

                  Nefrológia

                  Suomi/Finland

                  Geriatria/Geriatri

                  Nefrologia/Nefrologi

                  Sverige

                  Geriatrik

                  Medicinska njursjukdomar (nefrologi)

                  United Kingdom

                  Geriatrics

                  Renal medicine

                  Valsts

                  Infekcijas slimības
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Sabiedrības medicīna
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Infekční lékařství

                  Hygiena a epidemiologie

                  Danmark

                  Infektionsmedicin

                  Samfundsmedicin

                  Deutschland

                  Öffentliches Gesundheitswesen

                  Eesti

                  Infektsioonhaigused

                  Ελλάς

                  Κοινωνική Iατρική

                  España

                  Medicina preventiva y salud pública

                  France

                  Santé publique et médecine sociale

                  Ireland

                  Infectious diseases

                  Public health medicine

                  Italia

                  Malattie infettive

                  Igiene e medicina preventiva

                  Κύπρος

                  Λοιμώδη Νοσήματα

                  Υγειονολογία/Κοινοτική Ιατρική

                  Latvija

                  Infektoloģija

                  Lietuva

                  Infektologija

                  Luxembourg

                  Maladies contagieuses

                  Santé publique

                  Magyarország

                  Infektológia

                  Megelőző orvostan és népegészségtan

                  Malta

                  Mard Infettiv

                  Saħħa Pubblika

                  Nederland

                  Maatschappij en gezondheid

                  Österreich

                  Sozialmedizin

                  Polska

                  Choroby zakaźne

                  Zdrowie publiczne, epidemiologia

                  Portugal

                  Infecciologia

                  Saúde pública

                  Slovenija

                  Infektologija

                  Javno zdravje

                  Slovensko

                  Infektológia

                  Verejné zdravotníctvo

                  Suomi/Finland

                  Infektiosairaudet/Infektionssjukdomar

                  Terveydenhuolto/Hälsovård

                  Sverige

                  Infektionssjukdomar

                  Socialmedicin

                  United Kingdom

                  Infectious diseases

                  Public health medicine

                  Valsts

                  Farmakoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Arodslimības
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine du travail/Arbeidsgeneeskunde

                  Česká republika

                  Klinická farmakologie

                  Pracovní lékařství

                  Danmark

                  Klinisk farmakologi

                  Arbejdsmedicin

                  Deutschland

                  Pharmakologie und Toxikologie

                  Arbeitsmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Iατρική της Εργασίας

                  España

                  Farmacología clínica

                  Medicina del trabajo

                  France

                  Médecine du travail

                  Ireland

                  Clinical pharmacology and therapeutics

                  Occupational medicine

                  Italia

                  Farmacologia

                  Medicina del lavoro

                  Κύπρος

                  Ιατρική της Εργασίας

                  Latvija

                  Arodslimības

                  Lietuva

                  Darbo medicina

                  Luxembourg

                  Médecine du travail

                  Magyarország

                  Klinikai farmakológia

                  Foglalkozás-orvostan (üzemorvostan)

                  Malta

                  Farmakoloġija Klinika u t-Terapewtika

                  Mediċina Okkupazzjonali

                  Nederland

                              —

                              Arbeid en gezondheid, bedrijfsgeneeskunde

                              —

                              Arbeid en gezondheid, verzekeringsgeneeskunde

                  Österreich

                  Pharmakologie und Toxikologie

                  Arbeits- und Betriebsmedizin

                  Polska

                  Farmakologia kliniczna

                  Medycyna pracy

                  Portugal

                  Medicina do trabalho

                  Slovenija

                  Medicina dela, prometa in športa

                  Slovensko

                  Klinická farmakológia

                  Pracovné lekárstvo

                  Suomi/Finland

                  Kliininen farmakologia ja lääkehoito/Klinisk farmakologi och läkemedelsbehandling

                  Työterveyshuolto/Företagshälsovård

                  Sverige

                  Klinisk farmakologi

                  Yrkes- och miljömedicin

                  United Kingdom

                  Clinical pharmacology and therapeutics

                  Occupational medicine

                  Valsts

                  Alergoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Kodolmedicīna
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine nucléaire/Nucleaire geneeskunde

                  Česká republika

                  Alergologie a klinická imunologie

                  Nukleární medicína

                  Danmark

                  Medicinsk allergologi eller medicinske overfølsomhedssygdomme

                  Klinisk fysiologi og nuklearmedicin

                  Deutschland

                  Nuklearmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Αλλεργιoλoγία

                  Πυρηvική Iατρική

                  España

                  Alergología

                  Medicina nuclear

                  France

                  Médecine nucléaire

                  Ireland

                  Italia

                  Allergologia ed immunologia clinica

                  Medicina nucleare

                  Κύπρος

                  Αλλεργιολογία

                  Πυρηνική Ιατρική

                  Latvija

                  Alergoloģija

                  Lietuva

                  Alergologija ir klinikinė imunologija

                  Luxembourg

                  Médecine nucléaire

                  Magyarország

                  Allergológia és klinikai immunológia

                  Nukleáris medicina (izotóp diagnosztika)

                  Malta

                  Mediċina Nukleari

                  Nederland

                  Allergologie en inwendige geneeskunde

                  Nucleaire geneeskunde

                  Österreich

                  Nuklearmedizin

                  Polska

                  Alergologia

                  Medycyna nuklearna

                  Portugal

                  Imuno-alergologia

                  Medicina nuclear

                  Slovenija

                  Nuklearna medicina

                  Slovensko

                  Klinická imunológia a alergológia

                  Nukleárna medicína

                  Suomi/Finland

                  Kliininen fysiologia ja isotooppilääketiede/Klinisk fysiologi och nukleärmedicin

                  Sverige

                  Allergisjukdomar

                  Nukleärmedicin

                  United Kingdom

                  Nuclear medicine

                  Valsts

                  Mutes, sejas un žokļu ķirurģija (medicīnas pamatapmācība)
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Nosaukums

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Maxilofaciální chirurgie

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Cirugía oral y maxilofacial

                  France

                  Chirurgie maxillo-faciale et stomatologie

                  Ireland

                  Italia

                  Chirurgia maxillo-facciale

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Mutes, sejas un žokļu ķirurģija

                  Lietuva

                  Veido ir žandikaulių chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie maxillo-faciale

                  Magyarország

                  Szájsebészet

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Mund- Kiefer- und Gesichtschirurgie

                  Polska

                  Chirurgia szczekowo-twarzowa

                  Portugal

                  Cirurgia maxilo-facial

                  Slovenija

                  Maxilofaciálna kirurgija

                  Slovensko

                  Maxilofaciálna chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Valsts

                  Bioloģiskā hematoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Klinisk blodtypeserologi (12)

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  France

                  Hématologie

                  Ireland

                  Italia

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Hématologie biologique

                  Magyarország

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Hematologia clinica

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Valsts

                  Stomatoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 3 gadi

                  Dermatoloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Estomatología

                  France

                  Stomatologie

                  Ireland

                  Dermatology

                  Italia

                  Odontostomatologia (13)

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Stomatologie

                  Magyarország

                  Malta

                  Dermatoloġija

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Estomatologia

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Dermatology

                  Valsts

                  Veneroloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Tropu medicīna
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  France

                  Ireland

                  Genito-urinary medicine

                  Tropical medicine

                  Italia

                  Medicina tropicale

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Magyarország

                  Trópusi betegségek

                  Malta

                  Mediċina Uro-ġenetali

                  Nederland

                  Österreich

                  Spezifische Prophylaxe und Tropenhygiene

                  Polska

                  Medycyna transportu

                  Portugal

                  Medicina tropical

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Tropická medicína

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Genito-urinary medicine

                  Tropical medicine

                  Valsts

                  Gastroenteroloģiskā ķirurģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Neatliekamā medicīniskā palīdzība
                  Minimālais apmācību ilgums: 5 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie abdominale/Heelkunde op het abdomen (14)

                  Česká republika

                  Traumatologie
                  Urgentní medicína

                  Danmark

                  Kirurgisk gastroenterologi eller kirurgiske mave-tarmsygdomme

                  Deutschland

                  Visceralchirurgie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Cirugía del aparato digestivo

                  France

                  Chirurgie viscérale et digestive

                  Ireland

                  Emergency medicine

                  Italia

                  Chirurgia dell'apparato digerente

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Abdominalinė chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie gastro-entérologique

                  Magyarország

                  Traumatológia

                  Malta

                  Mediċina tal-Aċċidenti u l-Emerġenza

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Medycyna ratunkowa

                  Portugal

                  Slovenija

                  Abdominalna kirurgija

                  Slovensko

                  Gastroenterologická chirurgia

                  Úrazová chirurgia
                  Urgentná medicína

                  Suomi/Finland

                  Gastroenterologinen kirurgia/Gastroenterologisk kirurgi

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Accident and emergency medicine

                  Valsts

                  Klīniskā neirofizioloģija
                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Zobu, mutes dobuma, sejas un žokļu ķirurģija (ārsta un zobārsta pamatapmācība) (15)

                  Minimālais apmācību ilgums: 4 gadi

                  Nosaukums

                  Nosaukums

                  Belgique/België/Belgien

                  Stomatologie et chirurgie orale et maxillo-faciale/Stomatologie en mond-, kaak- en aangezichtschirurgie

                  Česká republika

                  Danmark

                  Klinisk neurofysiologi

                  Deutschland

                  Mund-, Kiefer- und Gesichtschirurgie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Neurofisiología clínica

                  France

                  Ireland

                  Clinical neurophysiology

                  Oral and maxillo-facial surgery

                  Italia

                  Κύπρος

                  Στοματο-Γναθο-Προσωποχειρουργική

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Chirurgie dentaire, orale et maxillo-faciale

                  Magyarország

                  Arc-állcsont-szájsebészet

                  Malta

                  Newrofiżjoloġija Klinika

                  Kirurġija tal-għadam tal-wiċċ

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Kliininen neurofysiologia/Klinisk neurofysiologi

                  Suu- ja leukakirurgia/Oral och maxillofacial kirurgi

                  Sverige

                  Klinisk neurofysiologi

                  United Kingdom

                  Clinical neurophysiology

                  Oral and maxillo-facial surgery

            5.1.4.   Vispārējās prakses ārstu kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Profesionālais nosaukums

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                  Ministerieel erkenningsbesluit van huisarts/Arrêté ministériel d'agrément de médecin généraliste

                  Huisarts/Médecin généraliste

                  1994. gada 31. decembris

                  Česká republika

                  Diplom o specializaci “všeobecné lékařství”

                  Všeobecný lékař

                  2004. gada 1. maijs

                  Danmark

                  Tilladelse til at anvende betegnelsen alment praktiserende læge/Speciallægel i almen medicin

                  Almen praktiserende læge/Speciallæge i almen medicin

                  1994. gada 31. decembris

                  Deutschland

                  Zeugnis über die spezifische Ausbildung in der Allgemeinmedizin

                  Facharzt/Fachärztin für Allgemeinmedizin

                  1994. gada 31. decembris

                  Eesti

                  Diplom peremeditsiini erialal

                  Perearst

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Tίτλος ιατρικής ειδικότητας γενικής ιατρικής

                  Iατρός με ειδικότητα γενικής ιατρικής

                  1994. gada 31. decembris

                  España

                  Título de especialista en medicina familiar y comunitaria

                  Especialista en medicina familiar y comunitaria

                  1994. gada 31. decembris

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine (avec document annexé attestant la formation spécifique en médecine générale)

                  Médecin qualifié en médecine générale

                  1994. gada 31. decembris

                  Ireland

                  Certificate of specific qualifications in general medical practice

                  General medical practitioner

                  1994. gada 31. decembris

                  Italia

                  Attestato di formazione specifica in medicina generale

                  Medico di medicina generale

                  1994. gada 31. decembris

                  Κύπρος

                  Τίτλος Ειδικότητας Γενικής Ιατρικής

                  Ιατρός Γενικής Ιατρικής

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  Ģimenes ārsta sertifikāts

                  Ģimenes (vispārējās prakses) ārsts

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Šeimos gydytojo rezidentūros pažymėjimas

                  Šeimos medicinos gydytojas

                  2004. gada 1. maijs

                  Luxembourg

                  Diplôme de formation spécifique en medicine générale

                  Médecin généraliste

                  1994. gada 31. decembris

                  Magyarország

                  Háziorvostan szakorvosa bizonyítvány

                  Háziorvostan szakorvosa

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Tabib tal-familja

                  Mediċina tal-familja

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Certificaat van inschrijving in het register van erkende huisartsen van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot bevordering der geneeskunst

                  Huisarts

                  1994. gada 31. decembris

                  Österreich

                  Arzt für Allgemeinmedizin

                  Arzt für Allgemeinmedizin

                  1994. gada 31. decembris

                  Polska

                  Diplôme: Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie medycyny rodzinnej

                  Specjalista w dziedzinie medycyny rodzinnej

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                  Diploma do internato complementar de clínica geral

                  Assistente de clínica geral

                  1994. gada 31. decembris

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljeni specializaciji iz družinske medicine

                  Specialist družinske medicine/Specialistka družinske medicine

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovensko

                  Diplom o špecializácii v odbore “všeobecné lekárstvo”

                  Všeobecný lekár

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Bevis om tilläggsutbildning av läkare i primärvård

                  Yleislääkäri/Allmänläkare

                  1994. gada 31. decembris

                  Sverige

                  Bevis om kompetens som allmänpraktiserande läkare (Europaläkare) utfärdat av Socialstyrelsen

                  Allmänpraktiserande läkare (Europaläkare)

                  1994. gada 31. decembris

                  United Kingdom

                  Certificate of prescribed/equivalent experience

                  General medical practitioner

                  1994. gada 31. decembris

            V.2.   Vispārējās aprūpes māsa
      5.2.1.   Vispārējās aprūpes māsu apmācību programma
      Apmācības, kuru rezultātā tiek iegūta vispārējās māsas kvalifikāciju, sastāv no divām daļām.

                  A.

                  Teorētiskās mācības

                              a.

                              Aprūpe:

                                          —

                                          profesijas raksturs un profesionālā ētika

                                          —

                                          vispārējie veselības un aprūpes principi

                                          —

                                          aprūpes principi saistībā ar:

                                                      —

                                                      vispārējo un speciālo medicīnu

                                                      —

                                                      vispārējo un specializēto ķirurģiju

                                                      —

                                                      bērnu aprūpi un pediatriju

                                                      —

                                                      mātes un jaundzimušā kopšanu

                                                      —

                                                      garīgo veselību un psihiatriju

                                                      —

                                                      veco ļaužu aprūpi un geriatriju

                              b.

                              Fundamentālās zinātnes:

                                          —

                                          anatomija un fizioloģija

                                          —

                                          patoloģija

                                          —

                                          bakterioloģija, virusoloģija un parazitoloģija

                                          —

                                          biofizika, bioķīmija un radioloģija

                                          —

                                          dietoloģija

                                          —

                                          higiēna:

                                                      —

                                                      medicīniskā profilakse

                                                      —

                                                      veselības mācība

                                          —

                                          farmakoloģija

                              c.

                              Sociālās zinātnes:

                                          —

                                          socioloģija

                                          —

                                          psiholoģija

                                          —

                                          vadības pamati

                                          —

                                          pedagoģijas pamati

                                          —

                                          tiesību akti sociālajā un veselības aizsardzības jomā

                                          —

                                          aprūpes tiesiskie aspekti

                  B.

                  Klīniskās nodarbības

                              —

                              Aprūpe saistībā ar:

                                          —

                                          vispārējo un specializēto medicīnu

                                          —

                                          vispārējo un specializēto ķirurģiju

                                          —

                                          bērnu aprūpi un pediatriju

                                          —

                                          mātes un jaundzimušā kopšanu

                                          —

                                          garīgo veselību un psihiatriju

                                          —

                                          veco ļaužu aprūpi un geriatriju

                                          —

                                          mājas aprūpi

            Vienu vai vairākus no šiem mācību priekšmetiem var mācīt citu priekšmetu kontekstā vai arī savstarpēji apvienojot.
      Teorētiskā apmācība jāapsver un jāsaskaņo ar klīnisko apmācību tādā veidā, lai šajā pielikumā minētās zināšanas un prasmes būtu iespējams apgūt pienācīgā veidā.
      5.2.2.   Vispārējās aprūpes māsas kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Profesionālais nosaukums

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                              —

                              Diploma gegradueerde verpleger/verpleegster/Diplôme d'infirmier(ère) gradué(e)/Diplom eines (einer) graduierten Krankenpflegers (-pflegerin)

                              —

                              Diploma in de ziekenhuisverpleegkunde/Brevet d'infirmier(ère) hospitalier(ère)/Brevet eines (einer) Krankenpflegers (-pflegerin)

                              —

                              Brevet van verpleegassistent(e)/Brevet d'hospitalier(ère)/Brevet einer Pflegeassistentin

                              —

                              De erkende opleidingsinstituten/Les établissements d'enseignement reconnus/Die anerkannten Ausbildungsanstalten

                              —

                              De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française/Der zuständige Prüfungsausschüß der Deutschsprachigen Gemeinschaft

                              —

                              Hospitalier(ère)/Verpleegassistent(e)

                              —

                              Infirmier(ère) hospitalier(ère)/Ziekenhuisverpleger(-verpleegster)

                  1979. gada 29. jūnijs

                  Česká republika

                              1.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru všeobecná sestra (bakalář, Bc.), accompanied by the following certificate: Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                              1.

                              Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                              1.

                              Všeobecná sestra

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná všeobecná sestra (diplomovaný specialista, DiS.), accompanied by the following certificate: Vysvědčení o absolutoriu

                              2.

                              Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                              2.

                              Všeobecný ošetřovatel

                  Danmark

                  Eksamensbevis efter gennemført sygeplejerskeuddannelse

                  Sygeplejeskole godkendt af Undervisningsministeriet

                  Sygeplejerske

                  1979. gada 29. jūnijs

                  Deutschland

                  Zeugnis über die staatliche Prüfung in der Krankenpflege

                  Staatlicher Prüfungsausschuss

                  Gesundheits- und Krankenpflegerin/Gesundheits- und Krankenpfleger

                  2004. gada 1. maijs

                  Eesti

                  Diplom õe erialal

                              1.

                              Tallinna Meditsiinikool

                              2.

                              Tartu Meditsiinikool

                              3.

                              Kohtla-Järve Meditsiinikool

                  õde

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                              1.

                              Πτυχίο Νοσηλευτικής Παν/μίου Αθηνών

                              1.

                              Πανεπιστήμιο Αθηνών

                  Διπλωματούχος ή πτυχιούχος νοσοκόμος, νοσηλευτής ή νοσηλεύτρια

                  1981. gada 1. janvāris

                              2.

                              Πτυχίο Νοσηλευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                              2.

                              Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα Υπουργείο Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                              3.

                              Πτυχίο Αξιωματικών Νοσηλευτικής

                              3.

                              Υπουργείο Εθνικής 'Αμυνας

                              4.

                              Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                              4.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                              5.

                              Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων και Επισκεπτριών πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                              5.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                              6.

                              Πτυχίο Τμήματος Νοσηλευτικής

                              6.

                              ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                  España

                  Título de Diplomado universitario en Enfermería

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  Enfermero/a diplomado/a

                  1981. gada 1. janvāris

                  France

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier(ère)

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier(ère) délivré en vertu du décret no 99-1147 du 29 décembre 1999

                  Le ministère de la santé

                  Infirmer(ère)

                  1979. gada 29. jūnijs

                  Ireland

                  Certificate of Registered General Nurse

                  An Bord Altranais (The Nursing Board)

                  Registered General Nurse

                  1979. gada 29. jūnijs

                  Italia

                  Diploma di infermiere professionale

                  Scuole riconosciute dallo Stato

                  Infermiere professionale

                  1979. gada 29. jūnijs

                  Κύπρος

                  Δίπλωμα Γενικής Νοσηλευτικής

                  Νοσηλευτική Σχολή

                  Εγγεγραμμένος Νοσηλευτής

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                              1.

                              Diploms par māsas kvalifikācijas iegūšanu

                              1.

                              Māsu skolas

                  Māsa

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Māsas diploms

                              2.

                              Universitātes tipa augstskola pamatojoties uz Valsts eksāmenu komisijas lēmumu

                  Lietuva

                              1.

                              Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją

                              1.

                              Universitetas

                  Bendrosios praktikos slaugytojas

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesine kvalifikaciją

                              2.

                              Kolegija

                  Luxembourg

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier hospitalier gradué

                  Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

                  Infirmier

                  1979. gada 29. jūnijs

                  Magyarország

                              1.

                              Ápoló bizonyítvány

                              1.

                              Iskola

                  Ápoló

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Diplomás ápoló oklevél

                              2.

                              Egyetem/főiskola

                              3.

                              Egyetemi okleveles ápoló oklevél

                              3.

                              Egyetem

                  Malta

                  Lawrja jew diploma fl-istudji tal-infermerija

                  Universita’ ta' Malta

                  Infermier Registrat tal-Ewwel Livell

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                              1.

                              Diploma's verpleger A, verpleegster A, verpleegkundige A

                              1.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                  Verpleegkundige

                  1979. gada 29. jūnijs

                              2.

                              Diploma verpleegkundige MBOV (Middelbare Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                              2.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                              3.

                              Diploma verpleegkundige HBOV (Hogere Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                              3.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                              4.

                              Diploma beroepsonderwijs verpleegkundige — Kwalificatieniveau 4

                              4.

                              Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                              5.

                              Diploma hogere beroepsopleiding verpleegkundige — Kwalificatieniveau 5

                              5.

                              Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                  Österreich

                              1.

                              Diplom als “Diplomierte Gesundheits- und Krankenschwester, Diplomierter Gesundheits- und Krankenpfleger”

                              1.

                              Schule für allgemeine Gesundheits- und Krankenpflege

                              —

                              Diplomierte Krankenschwester

                              —

                              Diplomierter Krankenpfleger

                  1994. gada . janvāris

                              2.

                              Diplom als “Diplomierte Krankenschwester, Diplomierter Krankenpfleger”

                              2.

                              Allgemeine Krankenpflegeschule

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku pielęgniarstwo z tytułem “magister pielęgniarstwa”

                  Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
                  (Kompetentu iestāžu atzīta augstākās izglītības iestāde)

                  Pielegniarka

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                              1.

                              Diploma do curso de enfermagem geral

                              1.

                              Escolas de Enfermagem

                  Enfermeiro

                  1986. gada 1. janvāris

                              2.

                              Diploma/carta de curso de bacharelato em enfermagem

                              2.

                              Escolas Superiores de Enfermagem

                              3.

                              Carta de curso de licenciatura em enfermagem

                              3.

                              Escolas Superiores de Enfermagem; Escolas Superiores de Saúde

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov “diplomirana medicinska sestra/diplomirani zdravstvenik”

                              1.

                              Univerza

                              2.

                              Visoka strokovna šola

                  Diplomirana medicinska sestra/Diplomirani zdravstvenik

                  2004. gada 1.maijs

                  Slovensko

                              1.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “magister z ošetrovateľstva” (“Mgr.”)

                              1.

                              Vysoká škola

                  Sestra

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “bakalár z ošetrovateľstva” (“Bc.”)

                              2.

                              Vysoká škola

                              3.

                              Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná všeobecná sestra

                              3.

                              Stredná zdravotnícka škola

                  Suomi/ Finland

                              1.

                              Sairaanhoitajan tutkinto/Sjukskötarexamen

                              1.

                              Terveydenhuolto-oppilaitokset/ Hälsovårdsläroanstalter

                  Sairaanhoitaja/Sjukskötare

                  1994. gada 1. janvāris

                              2.

                              Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, sairaanhoitaja (AMK)/Yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, sjukskötare (YH)

                              2.

                              Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

                  Sverige

                  Sjuksköterskeexamen

                  Universitet eller högskola

                  Sjuksköterska

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                  Statement of Registration as a Registered General Nurse in part 1 or part 12 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health Visiting

                  Various

                              —

                              State Registered Nurse

                              —

                              Registered General Nurse

                  1979. gada 29. jūnijs

            V.3.   Zobārsts
      5.3.1.   Zobārstu apmācību programma
      Studiju programma, pēc kuras beigšanas iegūst zobārsta kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, ietver vismaz turpmāk minētos mācību priekšmetus. Vienu vai vairākus no šiem mācību priekšmetiem var mācīt saistībā ar pārējiem priekšmetiem vai kopā ar tiem.

                  A.

                  Pamatpriekšmeti

                              —

                              ķīmija

                              —

                              fizika

                              —

                              bioloģija

                  B.

                  Medicīniski bioloģiski priekšmeti un vispārīgi medicīnas priekšmeti

                              —

                              anatomija

                              —

                              embrioloģija

                              —

                              histoloģija, tostarp citoloģija

                              —

                              fizioloģija

                              —

                              bioķīmija (vai fizioloģiskā ķīmija)

                              —

                              patoloģiskā anatomija

                              —

                              vispārējā patoloģija

                              —

                              farmakoloģija

                              —

                              mikrobioloģija

                              —

                              higiēna

                              —

                              profilaktiskā medicīna un epidemioloģija

                              —

                              radioloģija

                              —

                              fizioterapija

                              —

                              vispārējā ķirurģija

                              —

                              vispārējā medicīna, tostarp - pediatrija

                              —

                              otorinolaringoloģija

                              —

                              dermatoveneroloģija

                              —

                              vispārējā psiholoģija — psihopatoloģija — neiropatoloģija

                              —

                              anestezioloģija

                  C.

                  Priekšmeti, kas tieši saistīti ar zobārstniecību

                              —

                              prostodontija

                              —

                              zobārstniecības materiāli un piederumi

                              —

                              konservatīvā zobārstniecība

                              —

                              profilaktiskā zobārstniecība

                              —

                              anestēzija un nomierināšana

                              —

                              speciālā ķirurģija

                              —

                              speciālā patoloģija

                              —

                              klīniskā prakse

                              —

                              pedodontija

                              —

                              ortodontija

                              —

                              periodontija

                              —

                              zobu radioloģija

                              —

                              sakodiens un žokļa darbība

                              —

                              profesionālā organizācija, ētika un tiesību akti

                              —

                              zobārstniecības sociālie aspekti

            5.3.2.   Zobārsta ar pamatapmācību kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Kvalifikāciju apliecinošajam dokumentam pievienotais sertifikāts

                  Profesionālais nosaukums

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van tandarts/Diplôme licencié en science dentaire

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  Licentiaat in de tandheelkunde/Licencié en science dentaire

                  1980. gada 28. janvāris

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu zubní lékařství (doktor)

                  Lékařská fakulta univerzity v České republice

                  Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

                  Zubní lékař

                  2004. gada 1. maijs

                  Danmark

                  Bevis for tandlægeeksamen (odontologisk kandidateksamen)

                  Tandlægehøjskolerne, Sundhedsvidenskabeligt universitetsfakultet

                  Autorisation som tandlæge, udstedt af Sundhedsstyrelsen

                  Tandlæge

                  1980. gada 28. janvāris

                  Deutschland

                  Zeugnis über die Zahnärztliche Prüfung

                  Zuständige Behörden

                  Zahnarzt

                  1980. gada 28. janvāris

                  Eesti

                  Diplom hambaarstiteaduse õppekava läbimise kohta

                  Tartu Ülikool

                  Hambaarst

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Οδovτιατρικής

                  Παvεπιστήμιo

                  Οδοντίατρος ή χειρούργος οδοντίατρος

                  1981. gada 1. janvāris

                  España

                  Título de Licenciado en Odontología

                  El rector de una universidad

                  Licenciado en odontología

                  1981. gada 1. janvāris

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en chirurgie dentaire

                  Universités

                  Chirurgien-dentiste

                  1980. gada 28. janvāris

                  Ireland

                              —

                              Bachelor in Dental Science (B.Dent.Sc.)

                              —

                              Bachelor of Dental Surgery (BDS)

                              —

                              Licentiate in Dental Surgery (LDS)

                              —

                              Universities

                              —

                              Royal College of Surgeons in Ireland

                              —

                              Dentist

                              —

                              Dental practitioner

                              —

                              Dental surgeon

                  1980. gada 28. janvāris

                  Italia

                  Diploma di laurea in Odontoiatria e Protesi Dentaria

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della professione di odontoiatra

                  Odontoiatra

                  1980. gada 28. janvāris

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Οδοντιάτρου

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  Οδοντίατρος

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  Zobārsta diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  Rezidenta diploms par zobārsta pēcdiploma izglītības programmas pabeigšanu, ko izsniedz universitātes tipa augstskola un “Sertifikāts” — kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu zobārstniecībā

                  Zobārsts

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo kvalifikaciją

                  Universitetas

                  Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo profesinę kvalifikaciją

                  Gydytojas odontologas

                  2004. gada 1. maijs

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine dentaire

                  Jury d'examen d'Etat

                  Médecin-dentiste

                  1980. gada 28. janvāris

                  Magyarország

                  Fogorvos oklevél (doctor medicinae dentariae, röv.: dr. med. dent.)

                  Egyetem

                  Fogorvos

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Lawrja fil- Kirurġija Dentali

                  Universita’ ta Malta

                  Kirurgu Dentali

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Universitair getuigschrift van een met goed gevolg afgelegd tandartsexamen

                  Faculteit Tandheelkunde

                  Tandarts

                  1980. gada 28. janvāris

                  Österreich

                  Bescheid über die Verleihung des akademischen Grades “Doktor der Zahnheilkunde”

                  Medizinische Fakultät der Universität

                  Zahnarzt

                  1994. gada 1. janvāris

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych z tytułem “lekarz dentysta”

                              1.

                              Akademia Medyczna,

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny,

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  Lekarsko — Dentystyczny Egzamin Państwowy

                  Lekarz dentysta

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em medicina dentária

                              —

                              Faculdades

                              —

                              Institutos Superiores

                  Médico dentista

                  1986. gada 1. janvāris

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov “doktor dentalne medicine/doktorica dentalne medicine”

                              —

                              Univerza

                  Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic zobozdravnik/zobozdravnica

                  Doktor dentalne medicine/Doktorica dentalne medicine

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “doktor zubného lekárstva” (“MDDr.”)

                              —

                              Vysoká škola

                  Zubný lekár

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Hammaslääketieteen lisensiaatin tutkinto/Odontologie licentiatexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen päätös käytännön palvelun hyväksymisestä/Beslut av Rättskyddscentralen för hälsovården om godkännande av praktisk tjänstgöring

                  Hammaslääkäri/Tandläkare

                  1994. gada 1. janvāris

                  Sverige

                  Tandläkarexamen

                              —

                              Universitetet i Umeå

                              —

                              Universitetet i Göteborg

                              —

                              Karolinska Institutet

                              —

                              Malmö Högskola

                  Endast för examensbevis som erhållits före den 1 juli 1995, ett utbildningsbevis som utfärdats av Socialstyrelsen

                  Tandläkare

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                              —

                              Bachelor of Dental Surgery (BDS or B.Ch.D.)

                              —

                              Licentiate in Dental Surgery

                              —

                              Universities

                              —

                              Royal Colleges

                              —

                              Dentist

                              —

                              Dental practitioner

                              —

                              Dental surgeon

                  1980. gada 28. janvāris

            5.3.3.   Specializēto zobārstu kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Ortodontija

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                  Titre professionnel particulier de dentiste spécialiste en orthodontie/Bijzondere beroepstitel van tandarts specialist in de orthodontie

                  Ministre de la Santé publique/Minister bevoegd voor Volksgezondheid

                  2005. gada 27. janvāris

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i ortodonti

                  Sundhedsstyrelsen

                  1980. gada 28. janvāris

                  Deutschland

                  Fachzahnärztliche Anerkennung für Kieferorthopädie;

                  Landeszahnärztekammer

                  1980. gada 28. janvāris

                  Eesti

                  Residentuuri lõputunnistus ortodontia erialal

                  Tartu Ülikool

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Ορθoδovτικής

                              —

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                              —

                              Νoμαρχία

                  1981. gada 1. janvāris

                  France

                  Titre de spécialiste en orthodontie

                  Conseil National de l'Ordre des chirurgiens dentistes

                  1980. gada 28. janvāris

                  Ireland

                  Certificate of specialist dentist in orthodontics

                  Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

                  1980. gada 28. janvāris

                  Italia

                  Diploma di specialista in Ortognatodonzia

                  Università

                  2005. gada 1. maijs

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Ορθοδοντική

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  “Sertifikāts”— kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu ortodontijā

                  Latvijas Ārstu biedrība

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo ortodonto profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  2004. gada 1. maijs

                  Magyarország

                  Fogszabályozás szakorvosa bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Ċertifikat ta' speċjalista dentali fl-Ortodonzja

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving als orthodontist in het Specialistenregister

                  Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

                  1980. gada 28. janvāris

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie ortodoncji

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz čeljustne in zobne ortopedije

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/Finland

                  Erikoishammaslääkärin tutkinto, hampaiston oikomishoito/Specialtand-läkarexamen, tandreglering

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  1994. gada 1. janvāris

                  Sverige

                  Bevis om specialistkompetens i tandreglering

                  Socialstyrelsen

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                  Certificate of Completion of specialist training in orthodontics

                  Competent authority recognised for this purpose

                  1980. gada 28. janvāris

                  Orālā ķirurģija

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Atsauces datums

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i hospitalsodontologi

                  Sundhedsstyrelsen

                  1980. gada 28. janvāris

                  Deutschland

                  Fachzahnärztliche
                  Anerkennung für Oralchirurgie/Mundchirurgie

                  Landeszahnärztekammer

                  1980. gada 28. janvāris

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Γvαθoχειρoυργικής (up to 31 December 2002)

                              —

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                              —

                              Νoμαρχία

                  2003. gada 1. janvāris

                  Ireland

                  Certificate of specialist dentist in oral surgery

                  Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

                  1980. gada 28. janvāris

                  Italia

                  Diploma di specialista in Chirurgia Orale

                  Università

                  2005. gada 21. maijs

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Στοματική Χειρουργική

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą burnos chirurgo profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  2004. gada 1. maijs

                  Magyarország

                  Dento-alveoláris sebészet szakorvosa bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Ċertifikat ta' speċjalista dentali fil-Kirurġija tal-ħalq

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving als kaakchirurg in het Specialistenregister

                  Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

                  1980. gada 28. janvāris

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie chirurgii stomatologicznej

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz oralne kirurgije

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Erikoishammaslääkärin tutkinto, suu- ja leuka-kirurgia/Specialtandläkar-examen, oral och maxillofacial kirurgi

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  1994. gada 1. janvāris

                  Sverige

                  Bevis om specialist-kompetens i tandsystemets kirurgiska sjukdomar

                  Socialstyrelsen

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                  Certificate of completion of specialist training in oral surgery

                  Competent authority recognised for this purpose

                  1980. gada 28. janvāris

            V.4.   Veterinārārsts
      5.4.1.   Veterinārārstu apmācību programma
      Studiju programma, kuras rezultātā tiek saņemts veterinārārsta kvalifikāciju apliecinošais dokuments, ietver vismaz turpmāk uzskaitītos mācību priekšmetus.
      Vienu vai vairākus no šiem mācību priekšmetiem var pasniegt citos lekciju kursos vai saistībā ar tiem.

                  A.

                  Pamata priekšmeti

                              —

                              Fizika

                              —

                              Ķīmija

                              —

                              Zooloģija

                              —

                              Botānika

                              —

                              Biometrija

                  B.

                  Specializētie priekšmeti

                              a.

                              Fundamentālās zinātnes:

                                          —

                                          Anatomija (ietverot histoloģiju un embrioloģiju)

                                          —

                                          Fizioloģija

                                          —

                                          Bioķīmija

                                          —

                                          Ģenētika

                                          —

                                          Farmakoloģija

                                          —

                                          Farmācija

                                          —

                                          Toksikoloģija

                                          —

                                          Mikrobioloģija

                                          —

                                          Imunoloģija

                                          —

                                          Epidemioloģija

                                          —

                                          Profesionālā ētika

                              b.

                              Klīniskās zinātnes:

                                          —

                                          Dzemdniecība

                                          —

                                          Patoloģija (ietverot patologanatomiju)

                                          —

                                          Parazitoloģija

                                          —

                                          Klīniskā medicīna un ķirurģija (ietverot anestezioloģiju)

                                          —

                                          Klīniskas lekcijas par dažādiem mājdzīvniekiem, mājputniem un citām dzīvnieku sugām

                                          —

                                          Profilaktiskā medicīna

                                          —

                                          Radioloģija

                                          —

                                          Reproduktīvā veselība un reproduktīvie traucējumi

                                          —

                                          Valsts veterinārmedicīna un sabiedrības veselība

                                          —

                                          Veterinārie tiesību akti un tiesu medicīna

                                          —

                                          Terapija

                                          —

                                          Propedeitika

                              c.

                              Dzīvnieku audzēšana

                                          —

                                          Dzīvnieku audzēšana

                                          —

                                          Dzīvnieku barība

                                          —

                                          Agronomija

                                          —

                                          Lauku ekonomika

                                          —

                                          Lopkopība

                                          —

                                          Veterinārhigiēna

                                          —

                                          Etoloģija un dzīvnieku aizsardzība

                              d.

                              Pārtikas higiēna

                                          —

                                          Dzīvnieku barības un dzīvnieku izcelsmes produktu inspekcija un kontrole

                                          —

                                          Pārtikas higiēna un tehnoloģija

                                          —

                                          Prakse (ietverot praksi kautuvēs un pārtikas pārstrādes uzņēmumos)

            Prakse var izpausties mācību laikposma veidā ar noteikumu, ka šādas mācības notiek klātienē un ir tiešā kompetentās iestādes kontrolē, kā arī to ilgums nepārsniedz sešus mēnešus no kopējā piecu gadu studiju laika.
      Teorētisko un praktisko nodarbību sadalījums starp dažādām mācību priekšmetu grupām ir līdzsvarots un koordinēts tā, lai zināšanas un pieredzi varētu gūt veidā, kas ļauj veterinārārstiem pienācīgi veikt visus savus dažādos pienākumus.
      5.4.2.   Veterinārārstu kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Kvalifikāciju apliecinošajam dokumentam pievienotais sertifikāts

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van dierenarts/Diplôme de docteur en médecine vétérinaire

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examen-commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  1980. gada 21. decembris

                  Česká republika

                              —

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární lékařství (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                              —

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární hygiena a ekologie (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                  Veterinární fakulta univerzity v České republice

                  2004. gada 1. maijs

                  Danmark

                  Bevis for bestået kandidateksamen i veterinærvidenskab

                  Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole

                  1980. gada 21. decembris

                  Deutschland

                  Zeugnis über das Ergebnis des Dritten Abscnitts der Tierärztlichen Prüfung und das Gesamtergebnis der Tierärztlichen Prüfung

                  Der Vorsitzende des Prüfungsausschusses für die Tierärztliche Prüfung einer Universität oder Hochschule

                  1980. gada 21. decembris

                  Eesti

                  Diplom: täitnud veterinaarmeditsiini õppekava

                  Eesti Põllumajandusülikool

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Κτηvιατρικής

                  Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης και Θεσσαλίας

                  1981. gada 1. janvāris

                  España

                  Título de Licenciado en Veterinaria

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  1986. gada 1. janvāris

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur vétérinaire

                  1980. gada 21. decembris

                  Ireland

                              —

                              Diploma of Bachelor in/of Veterinary Medicine (MVB)

                              —

                              Diploma of Membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS)

                  1980. gada 21. decembris

                  Italia

                  Diploma di laurea in medicina veterinaria

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina veterinaria

                  1985. gada 1. janvāris

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Kτηνιάτρου

                  Κτηνιατρικό Συμβούλιο

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  Veterinārārsta diploms

                  Latvijas Lauksaimniecības Universitāte

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas (veterinarijos gydytojo (DVM))

                  Lietuvos Veterinarijos Akademija

                  2004. gada 1. maijs

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine vétérinaire

                  Jury d'examen d'Etat

                  1980. gada 21. decembris

                  Magyarország

                  Állatorvos doktor oklevél —
                  dr. med. vet.

                  Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Kar

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Liċenzja ta' Kirurgu Veterinarju

                  Kunsill tal-Kirurġi Veterinarji

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd diergeneeskundig/veeartse-nijkundig examen

                  1980. gada 21. decembris

                  Österreich

                              —

                              Diplom-Tierarzt

                              —

                              Magister medicinae veterinariae

                  Universität

                              —

                              Doktor der Veterinärmedizin

                              —

                              Doctor medicinae veterinariae

                              —

                              Fachtierarzt

                  1994. gada 1. janvāris

                  Polska

                  Dyplom lekarza weterynarii

                              1.

                              Szkoła Główna Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie

                              2.

                              Akademia Rolnicza we Wrocławiu

                              3.

                              Akademia Rolnicza w Lublinie

                              4.

                              Uniwersytet Warmińsko-Mazurski w Olsztynie

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em medicina veterinária

                  Universidade

                  1986. gada 1. janvāris

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov “doktor veterinarske medicine/doktorica veterinarske medicine”

                  Univerza

                  Spričevalo o opravljenem državnem izpitu s področja veterinarstva

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “doktor veterinárskej medicíny” (“MVDr.”)

                  Univerzita veterinárskeho lekárstva

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Eläinlääketieteen lisensiaatin tutkinto/Veterinärmedicine licentiatexamen

                  Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                  1994. gada 1. janvāris

                  Sverige

                  Veterinärexamen

                  Sveriges Lantbruksuniversitet

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                              1.

                              Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                              1.

                              University of Bristol

                  1980. gada 21. decembris

                              2.

                              Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                              2.

                              University of Liverpool

                              3.

                              Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMB)

                              3.

                              University of Cambridge

                              4.

                              Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                              4.

                              University of Edinburgh

                              5.

                              Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                              5.

                              University of Glasgow

                              6.

                              Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMed)

                              6.

                              University of London

            V.5.   Vecmāte
      5.5.1.   Vecmāšu apmācību programma (apmācību I un II virziens)
      Apmācību programma, lai iegūtu vecmātes kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, sastāv no divām daļām:

                  A.

                  Teorētiskā un tehniskā apmācība

                              a.

                              Vispārīgie priekšmeti

                                          —

                                          Vispārīgā anatomija un fizioloģija

                                          —

                                          Vispārīgā patoloģija

                                          —

                                          Vispārīgā bakterioloģija, virusoloģija, parazitoloģija

                                          —

                                          Vispārīgā biofizika, bioķīmija un radioloģija

                                          —

                                          Pediatrija, īpaši saistībā ar jaundzimušajiem

                                          —

                                          Higiēna, veselības mācība, profilaktiskā medicīna, agrīna slimību diagnosticēšana

                                          —

                                          Barošana un dietoloģija, īpaši saistot to ar sievietēm, jaundzimušajiem un maziem bērniem

                                          —

                                          Vispārīgā socioloģija un sociālās medicīniskās problēmas

                                          —

                                          Vispārīgā farmakoloģija

                                          —

                                          Psiholoģija

                                          —

                                          Mācīšanas principi un metodes

                                          —

                                          Tiesību akti izglītības un sociālajā jomā un veselības aizsardzības organizācija

                                          —

                                          Aroda ētika un tiesību akti, kas attiecas uz arodu

                                          —

                                          Dzimumaudzināšana un ģimenes plānošana

                                          —

                                          Mātes un bērna tiesiskā aizsardzība

                              b.

                              Vecmāšu aroda profilējošie priekšmeti

                                          —

                                          Anatomija un fizioloģija

                                          —

                                          Embrioloģija un augļa attīstība

                                          —

                                          Grūtniecība, dzemdības un pēcdzemdību laikposms

                                          —

                                          Ginekoloģiskā un dzemdību patoloģija

                                          —

                                          Sagatavošana dzemdībām un vecāka statusam, ietverot psiholoģiskos aspektus

                                          —

                                          Sagatavošanās bērna saņemšanai (ietverot zināšanas par dzemdniecībā izmantojamo tehnisko aprīkojumu un tā lietošanu)

                                          —

                                          Atsāpināšana, anestezioloģija un atdzīvināšana

                                          —

                                          Jaundzimušā fizioloģija un patoloģijas

                                          —

                                          Jaundzimušā aprūpe un uzraudzība

                                          —

                                          Psiholoģiskie un sociālie faktori

                  B.

                  Praktiskā apmācība un klīniskā prakse
                  Šī sagatavošana ir jāveic attiecīgā pārraudzībā:

                              —

                              Grūtnieču konsultēšana, ietverot vismaz 100 pirmsdzemdību izmeklēšanas.

                              —

                              Vismaz 40 grūtnieču uzraudzība un aprūpe.

                              —

                              Praktikantam būtu personīgi jāveic vismaz 40 bērna saņemšanas; ja šo skaitu nevar sasniegt tādēļ, ka trūkst dzemdētāju, to var samazināt, mazākais, līdz 30, ar noteikumu, ka praktikants piedalās vēl 20 bērna saņemšanās.

                              —

                              Aktīva dalība dzemdībās, kad bērnam ir tūpļa guļa. Ja tas nav iespējams šādu dzemdību trūkuma dēļ, prakse var notikt simulētā situācijā.

                              —

                              Epiziotomijas apguve un ievads brūču sašūšanā. Ievadīšanu praksē veido teorētiskā apmācība un klīniskā prakse. Brūču sašūšanas prakse sevī ietver brūces sašūšanu, kam seko epiziotomija un vienkārša starpenes ruptūra. Galējas nepieciešamības gadījumā tā var būt simulēta situācija.

                              —

                              40 tādu sieviešu uzraudzība, kurām ir riska grūtniecība, dzemdības vai pēcdzemdību periods.

                              —

                              Vismaz 100 sieviešu un veselu jaundzimušo uzraudzība un aprūpe (ieskaitot izmeklēšanu) pēcdzemdību periodā.

                              —

                              Māšu un jaundzimušo uzraudzība un aprūpe, ietverot pirms laika, pēc laika dzimušus jaundzimušos, jaundzimušos ar zemu ķermeņa svaru vai slimus jaundzimušos.

                              —

                              Aprūpe ginekoloģijas un dzemdniecības patoloģiju gadījumos, kā arī jaundzimušo un mazu bērnu slimību gadījumos.

                              —

                              Ievads aprūpē vispārēju patoloģiju gadījumos medicīnas un ķirurģijas jomā. Ievads sevī ietver teorētisko apmācību un klīnisko praksi.

                        Teorētiskajai un tehniskajai apmācībai (apmācību programmas A daļa) jābūt līdzsvarotai un saskaņotai ar klīnisko apmācību (tās pašas programmas B daļa) tādā veidā, lai šajā pielikumā uzskaitītās zināšanas un prasmes varētu iegūt atbilstošā veidā.
                  Klīniskā apmācībā notiek uzraudzītas stažēšanās veidā slimnīcu nodaļās vai citos veselības aprūpes dienestos, ko apstiprinājušas kompetentas institūcijas vai iestādes. Kā daļa no šīs apmācības ir studenšu–vecmāšu līdzdalība attiecīgo slimnīcu nodaļu darbā tik lielā mērā, cik tas ir noderīgi viņu apmācībā. Viņām jāmāca pienākumi, kas saistīti ar vecmātes darbību.

            5.5.2.   Vecmātes kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Profesionālais nosaukums

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van vroedvrouw/Diplôme d'accoucheuse

                              —

                              De erkende opleidingsinstituten/Les établissements d'enseignement

                              —

                              De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  Vroedvrouw/Accoucheuse

                  1983. gada 23. janvāris

                  Česká republika

                              1.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru porodní asistentka (bakalář, Bc.)

                                          —

                                          Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                              1.

                              Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                  Porodní asistentka/porodní asistent

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná porodní asistentka (diplomovaný specialista, DiS.)

                                          —

                                          Vysvědčení o absolutoriu

                              2.

                              Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                  Danmark

                  Bevis for bestået jordemodereksamen

                  Danmarks jordemoderskole

                  Jordemoder

                  1983. gada 23. janvāris

                  Deutschland

                  Zeugnis über die staatliche Prüfung für Hebammen und Entbindungspfleger

                  Staatlicher Prüfungsausschuss

                              —

                              Hebamme

                              —

                              Entbindungspfleger

                  1983. gada 23. janvāris

                  Eesti

                  Diplom ämmaemanda erialal

                              1.

                              Tallinna Meditsiinikool

                              2.

                              Tartu Meditsiinikool

                              —

                              Ämmaemand

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                              1.

                              Πτυχίο Τμήματος Μαιευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                              1.

                              Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα (Τ.Ε.Ι.)

                              —

                              Μαία

                              —

                              Μαιευτής

                  1983. gada 23. janvāris

                              2.

                              Πτυχίο του Τμήματος Μαιών της Ανωτέρας Σχολής Στελεχών Υγείας και Κοινων. Πρόνοιας (ΚΑΤΕΕ)

                              2.

                              ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                              3.

                              Πτυχίο Μαίας Ανωτέρας Σχολής Μαιών

                              3.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                  España

                              —

                              Título de Matrona

                              —

                              Título de Asistente obstétrico (matrona)

                              —

                              Título de Enfermería obstétrica-ginecológica

                  Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              Matrona

                              —

                              Asistente obstétrico

                  1986. gada 1. janvāris

                  France

                  Diplôme de sage-femme

                  L'Etat

                  Sage-femme

                  1983. gada 23. janvāris

                  Ireland

                  Certificate in Midwifery

                  An Board Altranais

                  Midwife

                  1983. gada 23. janvāris

                  Italia

                  Diploma d'ostetrica

                  Scuole riconosciute dallo Stato

                  Ostetrica

                  1983. gada 23. janvāris

                  Κύπρος

                  Δίπλωμα στο μεταβασικό πρόγραμμα Μαιευτικής

                  Νοσηλευτική Σχολή

                  Εγγεγραμμένη Μαία

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  Diploms par vecmātes kvalifikācijas iegūšanu

                  Māsu skolas

                  Vecmāte

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                              1.

                              Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                          —

                                          Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                              1.

                              Universitetas

                  Akušeris

                  2004. gada 1. maijs

                              2.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                          —

                                          Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                              2.

                              Kolegija

                              3.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                              3.

                              Kolegija

                  Luxembourg

                  Diplôme de sage-femme

                  Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

                  Sage-femme

                  1983. gada 23. janvāris

                  Magyarország

                  Szülésznő bizonyítvány

                  Iskola/főiskola

                  Szülésznő

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Lawrja jew diploma fl- Istudji tal-Qwiebel

                  Universita’ ta' Malta

                  Qabla

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Diploma van verloskundige

                  Door het Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport erkende opleidings-instellingen

                  Verloskundige

                  1983. gada 23. janvāris

                  Österreich

                  Hebammen-Diplom

                              —

                              Hebammenakademie

                              —

                              Bundeshebammenlehranstalt

                  Hebamme

                  1994. gada 1. janvāris

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku położnictwo z tytułem “magister położnictwa”

                  Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
                  (Établissement d'enseignement supérieur reconnu par les autorités compétentes)

                  Położna

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                              1.

                              Diploma de enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              1.

                              Ecolas de Enfermagem

                  Enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                  1986. gada 1. janvāris

                              2.

                              Diploma/carta de curso de estudos superiores especializados em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              2.

                              Escolas Superiores de Enfermagem

                              3.

                              Diploma (do curso de pós-licenciatura) de especialização em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              3.

                                          —

                                          Escolas Superiores de Enfermagem

                                          —

                                          Escolas Superiores de Saúde

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov “diplomirana babica/diplomirani babičar”

                              1.

                              Univerza

                              2.

                              Visoka strokovna šola

                  diplomirana babica/diplomirani babičar

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovensko

                              1.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “bakalár z pôrodnej asistencie” (“Bc.”)

                              2.

                              Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná pôrodná asistentka

                              1.

                              Vysoká škola

                              2.

                              Stredná zdravotnícka škola

                  Pôrodná asistentka

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                              1.

                              Kätilön tutkinto/barnmorskeexamen

                              1.

                              Terveydenhuoltooppi-laitokset/hälsovårdsläroanstalter

                  Kätilö/Barnmorska

                  1994. gada 1. janvāris

                              2.

                              Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, kätilö (AMK)/yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, barnmorska (YH)

                              2.

                              Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

                  Sverige

                  Barnmorskeexamen

                  Universitet eller högskola

                  Barnmorska

                  1994. gada 1. janvāris

                  United Kingdom

                  Statement of registration as a Midwife on part 10 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health visiting

                  Various

                  Midwife

                  1983. gada 23. janvāris

            V.6.   Farmaceits
      5.6.1.   Farmaceitu apmācību kurss

                  —

                  Augu un dzīvnieku bioloģija

                  —

                  Fizika

                  —

                  Vispārējā un neorganiskā ķīmija

                  —

                  Organiskā ķīmija

                  —

                  Analītiskā ķīmija

                  —

                  Farmaceitiskā ķīmija, ieskaitot medicīnisko produktu analīzi

                  —

                  Vispārējā un lietišķā bioķīmija (medicīniskā)

                  —

                  Anatomija un fizioloģija; medicīnas terminoloģija

                  —

                  Mikrobioloģija

                  —

                  Farmakoloģija un farmakoterapija

                  —

                  Farmaceitiskā tehnoloģija

                  —

                  Toksikoloģija

                  —

                  Farmakognozija

                  —

                  Likumdošana un nepieciešamības gadījumā profesionālā ētika

            Līdzsvarā starp teorētisko un praktisko apmācību attiecībā uz katru mācību priekšmetu būtiska nozīme jāpiešķir teorijai, lai uzturētu apmācības universitātes raksturu.
      5.6.2.   Farmaceitu kvalifikāciju apliecinošie dokumenti

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Diplomam pievienotais sertifikāts

                  Atsauces datums

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van apotheker/Diplôme de pharmacien

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  1987. gada 1. oktobris

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu farmacie (magistr, Mgr.)

                  Farmaceutická fakulta univerzity v České republice

                  Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                  2004. gada 1. maijs

                  Danmark

                  Bevis for bestået farmaceutisk kandidateksamen

                  Danmarks Farmaceutiske Højskole

                  1987. gada 1. oktobris

                  Deutschland

                  Zeugnis über die Staatliche Pharmazeutische Prüfung

                  Zuständige Behörden

                  1987. gada 1. oktobris

                  Eesti

                  Diplom proviisori õppekava läbimisest

                  Tartu Ülikool

                  2004. gada 1. maijs

                  Ελλάς

                  Άδεια άσκησης φαρμακευτικού επαγγέλματος

                  Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση

                  1987. gada 1. oktobris

                  España

                  Título de Licenciado en Farmacia

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  1987. gada 1. oktobris

                  France

                              —

                              Diplôme d'Etat de pharmacien

                              —

                              Diplôme d'Etat de docteur en pharmacie

                  Universités

                  1987. gada 1. oktobris

                  Ireland

                  Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

                  1987. gada 1. oktobris

                  Italia

                  Diploma o certificato di abilitazione all'esercizio della professione di farmacista ottenuto in seguito ad un esame di Stato

                  Università

                  1993. gada 1. novembris

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Φαρμακοποιού

                  Συμβούλιο Φαρμακευτικής

                  2004. gada 1. maijs

                  Latvija

                  Farmaceita diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  2004. gada 1. maijs

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą vaistininko profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  2004. gada 1. maijs

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de pharmacien

                  Jury d'examen d'Etat + visa du ministre de l'éducation nationale

                  1987. gada 1. oktobris

                  Magyarország

                  Okleveles gyógyszerész oklevél (magister pharmaciae, röv: mag. Pharm)

                  EG Egyetem

                  2004. gada 1. maijs

                  Malta

                  Lawrja fil-farmaċija

                  Universita’ ta' Malta

                  2004. gada 1. maijs

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd apothekersexamen

                  Faculteit Farmacie

                  1987. gada 1. oktobris

                  Österreich

                  Staatliches Apothekerdiplom

                  Bundesministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales

                  1994. gada 1. oktobris

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku farmacja z tytułem magistra

                              1.

                              Akademia Medyczna

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  2004. gada 1. maijs

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em Ciências Farmacêuticas

                  Universidades

                  1987. gada 1. oktobris

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naziv “magister farmacije/magistra farmacije”

                  Univerza

                  Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic magister farmacije/magistra farmacije

                  2004. gada 1. maijs

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu “magister farmácie” (“Mgr.”)

                  Vysoká škola

                  2004. gada 1. maijs

                  Suomi/ Finland

                  Proviisorin tutkinto/Provisorexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Kuopion yliopisto

                  1994. gada 1. oktobris

                  Sverige

                  Apotekarexamen

                  Uppsala universitet

                  1994. gada 1. oktobris

                  United Kingdom

                  Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

                  1987. gada 1. oktobris

            V.7.   Arhitekts
      5.7.1.   Arhitektu kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, ko atzīst saskaņā ar 46. pantu

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Iestāde, kas piešķir kvalifikāciju apliecinošo dokumentu

                  Kvalifikāciju apliecinošajam dokumentam pievienotais sertifikāts

                  Atsauces akadēmiskais gads

                  België/ Belgique/ Belgien

                              1.

                              Architect/Architecte

                              2.

                              Architect/Architecte

                              3.

                              Architect

                              4.

                              Architect/Architecte

                              5.

                              Architect/Architecte

                              6.

                              Burgelijke ingenieur-architect

                              1.

                              Nationale hogescholen voor architectuur

                              2.

                              Hogere-architectuur-instituten

                              3.

                              Provinciaal Hoger Instituut voor Architectuur te Hasselt

                              4.

                              Koninklijke Academies voor Schone Kunsten

                              5.

                              Sint-Lucasscholen

                              6.

                              Faculteiten Toegepaste Wetenschappen van de Universiteiten

                              6.

                              “Faculté Polytechnique” van Mons

                  1988./1989.

                              1.

                              Architecte/Architect

                              2.

                              Architecte/Architect

                              3.

                              Architect

                              4.

                              Architecte/Architect

                              5.

                              Architecte/Architect

                              6.

                              Ingénieur-civil — architecte

                              1.

                              Ecoles nationales supérieures d'architecture

                              2.

                              Instituts supérieurs d'architecture

                              3.

                              Ecole provinciale supérieure d'architecture de Hasselt

                              4.

                              Académies royales des Beaux-Arts

                              5.

                              Ecoles Saint-Luc

                              6.

                              Facultés des sciences appliquées des universités

                              6.

                              Faculté polytechnique de Mons

                  Danmark

                  Arkitekt cand. arch.

                              —

                              Kunstakademiets Arkitektskole i København

                              —

                              Arkitektskolen i Århus

                  1988./1989.

                  Deutschland

                  Diplom-Ingenieur,
                  Diplom-Ingenieur Univ.

                              —

                              Universitäten (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Technische Hochschulen (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Technische Universitäten (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Hochschulen für bildende Künste

                              —

                              Hochschulen für Künste

                  1988./1989.

                  Diplom-Ingenieur,
                  Diplom-Ingenieur FH

                              —

                              Fachhochschulen (Architektur/Hochbau) (16)

                              —

                              Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau) bei entsprechenden Fachhochschulstudiengängen

                  Eλλάς

                  Δίπλωμα αρχιτέκτονα — μηχανικού

                              —

                              Εθνικό Μετσόβιο Πολυτεχνείο (ΕΜΠ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών

                              —

                              Αριστοτέλειο Πανεπιστήμο Θεσσαλονίκης (ΑΠΘ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών της Πολυτεχνικής σχολής

                  Βεβαίωση που χορηγεί το Τεχνικό Επιμελητήριο Ελλάδας (ΤΕΕ) και η οποία επιτρέπει την άσκηση δραστηριοτήτων στον τομέα της αρχιτεκτονικής

                  1988./1989.

                  España

                  Título oficial de arquitecto

                  Rectores de las universidades enumeradas a continuación:

                              —

                              Universidad Politécnica de Cataluña, Escuelas Técnicas Superiores de Arquitectura de Barcelona o del Vallès;

                              —

                              Universidad Politécnica de Madrid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid;

                              —

                              Universidad Politécnica de Las Palmas, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Las Palmas;

                              —

                              Universidad Politécnica de Valencia, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valencia;

                              —

                              Universidad de Sevilla, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Sevilla;

                              —

                              Universidad de Valladolid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valladolid;

                              —

                              Universidad de Santiago de Compostela, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Coruña;

                              —

                              Universidad del País Vasco, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de San Sebastián;

                              —

                              Universidad de Navarra, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Pamplona;

                              —

                              Universidad de Alcalá de Henares, Escuela Politécnica de Alcalá de Henares;

                              —

                              Universidad Alfonso X El Sabio, Centro Politécnico Superior de Villanueva de la Cañada;

                              —

                              Universidad de Alicante, Escuela Politécnica Superior de Alicante;

                              —

                              Universidad Europea de Madrid;

                              —

                              Universidad de Cataluña, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Barcelona;

                              —

                              Universidad Ramón Llull, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Salle;

                              —

                              Universidad S.E.K. de Segovia, Centro de Estudios Integrados de Arquitectura de Segovia;

                              —

                              Universidad de Granada, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Granada.

                  1988./1989.
                  1999./2000.
                  1999./2000.
                  1997./1998.
                  1998./1999.
                  1999./2000.
                  1998./1999.
                  1999./2000.
                  1994./1995.

                  France

                              1.

                              Diplôme d'architecte DPLG, y compris dans le cadre de la formation professionnelle continue et de la promotion sociale.

                              1.

                              Le ministre chargé de l'architecture

                  1988./1989.

                              2.

                              Diplôme d'architecte ESA

                              2.

                              Ecole spéciale d'architecture de Paris

                              3.

                              Diplôme d'architecte ENSAIS

                              3.

                              Ecole nationale supérieure des arts et industries de Strasbourg, section architecture

                  Ireland

                              1.

                              Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch. NUI)

                              1.

                              National University of Ireland to architecture graduates of University College Dublin

                  1988./1989.

                              2.

                              Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch.)
                              (Previously, until 2002 — Degree standard diploma in architecture (Dip. Arch)

                              2.

                              Dublin Institute of Technology, Bolton Street, Dublin
                              (College of Technology, Bolton Street, Dublin)

                              3.

                              Certificate of associateship (ARIAI)

                              3.

                              Royal Institute of Architects of Ireland

                              4.

                              Certificate of membership (MRIAI)

                              4.

                              Royal Institute of Architects of Ireland

                  Italia

                              —

                              Laurea in architettura

                              —

                              Università di Camerino

                              —

                              Università di Catania — Sede di Siracusa

                              —

                              Università di Chieti

                              —

                              Università di Ferrara

                              —

                              Università di Firenze

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Napoli Federico II

                              —

                              Università di Napoli II

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Università di Parma

                              —

                              Università di Reggio Calabria

                              —

                              Università di Roma “La Sapienza”

                              —

                              Universtià di Roma III

                              —

                              Università di Trieste

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Politecnico di Milano

                              —

                              Politecnico di Torino

                              —

                              Istituto universitario di architettura di Venezia

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1988./1989.

                              —

                              Laurea in ingegneria edile — architettura

                              —

                              Università dell'Aquilla

                              —

                              Università di Pavia

                              —

                              Università di Roma“La Sapienza”

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1998./1999.

                              —

                              Laurea specialistica in ingegneria edile — architettura

                              —

                              Università dell'Aquilla

                              —

                              Università di Pavia

                              —

                              Università di Roma “La Sapienza”

                              —

                              Università di Ancona

                              —

                              Università di Basilicata — Potenza

                              —

                              Università di Pisa

                              —

                              Università di Bologna

                              —

                              Università di Catania

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Università di Napoli Federico II

                              —

                              Università di Roma — Tor Vergata

                              —

                              Università di Trento

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Politecnico di Milano

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  2003./2004.

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica in Architettura

                              —

                              Prima Facoltà di Architettura dell'Università di Roma “La Sapienza”

                              —

                              Università di Ferrara

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Politecnico di Milano

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Università di Roma III

                              —

                              Università di Firenze

                              —

                              Università di Napoli II

                              —

                              Politecnico di Milano II

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1998./1999.
                  1999./2000.
                  2003./2004.
                  2004./2005.

                  Nederland

                              1.

                              Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, afstudeerrichting architectuur

                              1.

                              Technische Universiteit te Delft

                  Verklaring van de Stichting Bureau Architectenregister die bevestigt dat de opleiding voldoet aan de normen van artikel 46.

                  1988./1989.

                              2.

                              Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, differentiatie architectuur en urbanistiek

                              2.

                              Technische Universiteit te Eindhoven

                              3.

                              Het getuigschrift hoger beroepsonderwijs, op grond van het met goed gevolg afgelegde examen verbonden aan de opleiding van de tweede fase voor beroepen op het terrein van de architectuur, afgegeven door de betrokken examencommissies van respectievelijk:

                                          —

                                          de Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten te Amsterdam

                                          —

                                          de Hogeschool Rotterdam en omstreken te Rotterdam

                                          —

                                          de Hogeschool Katholieke Leergangen te Tilburg

                                          —

                                          de Hogeschool voor de Kunsten te Arnhem

                                          —

                                          de Rijkshogeschool Groningen te Groningen

                                          —

                                          de Hogeschool Maastricht te Maastricht

                  Österreich

                              1.

                              Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              1.

                              Technische Universität Graz (Erzherzog-Johann-Universität Graz)

                  1998./1999.

                              2.

                              Dilplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              2.

                              Technische Universität Wien

                              3.

                              Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              3.

                              Universität Innsbruck (Leopold-Franzens-Universität Innsbruck)

                              4.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              4.

                              Hochschule für Angewandte Kunst in Wien

                              5.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              5.

                              Akademie der Bildenden Künste in Wien

                              6.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              6.

                              Hochschule für künstlerishe und industrielle Gestaltung in Linz

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em Arquitectura
                  Para os cursos iniciados a partir do ano académico de 1991/92

                              —

                              Faculdade de arquitectura da Universidade técnica de Lisboa

                              —

                              Faculdade de arquitectura da Universidade do Porto

                              —

                              Escola Superior Artística do Porto

                              —

                              Faculdade de Arquitectura e Artes da Universidade Lusíada do Porto

                  1988./1989.
                  1991./1992.

                  Suomi/Finland

                  Arkkitehdin tutkinto/Arkitektexamen

                              —

                              Teknillinen korkeakoulu /Tekniska högskolan (Helsinki)

                              —

                              Tampereen teknillinen korkeakoulu/Tammerfors
                              tekniska högskola

                              —

                              Oulun yliopisto/Uleåborgs universitet

                  1998./1999.

                  Sverige

                  Arkitektexamen

                  Chalmers Tekniska Högskola AB
                  Kungliga Tekniska Högskolan
                  Lunds Universitet

                  1998./1999.

                  United Kingdom

                              1.

                              Diplomas in architecture

                              1.

                                          —

                                          Universities

                                          —

                                          Colleges of Art

                                          —

                                          Schools of Art

                  Certificate of architectural education, issued by the Architects Registration Board.
                  The diploma and degree courses in architecture of the universities, schools and colleges of art should have met the requisite threshold standards as laid down in Article 46 of this Directive and in Criteria for validation published by the Validation Panel of the Royal Institute of British Architects and the Architects Registration Board.
                  EU nationals who possess the Royal Institute of British Architects Part I and Part II certificates, which are recognised by ARB as the competent authority, are eligible. Also EU nationals who do not possess the ARB-recognised Part I and Part II certificates will be eligible for the Certificate of Architectural Education if they can satisfy the Board that their standard and length of education has met the requisite threshold standards of Article 46 of this Directive and of the Criteria for validation.

                  1988./1989.

                              2.

                              Degrees in architecture

                              2.

                              Universities

                              3.

                              Final examination

                              3.

                              Architectural Association

                              4.

                              Examination in architecture

                              4.

                              Royal College of Art

                              5.

                              Examination Part II

                              5.

                              Royal Institute of British Architects

         (1)  1983. gada 1. janvāris

         (2)  1983. gada 1. janvāris

         (3)  1987. gada 1. augusts, izņemot attiecībā uz personām, kuras uzsākušas apmācību pirms šā datuma

         (4)  1971. gada 31. decembris

         (5)  1999. gada 31. oktobris

         (6)  Kvalifikāciju apliecinošos dokumentus vairs nepiešķir attiecībā uz apmācību, kas sākta pēc 1982. gada 5. marta

         (7)  1984. gada 9. jūlijs

         (8)  1971. gada 3. decembris

         (9)  1999. gada 31. oktobris

         (10)  Kvalifikāciju apliecinošos dokumentus vairs nepiešķir attiecībā uz apmācību, kas sākta pēc 1982. gada 5. marta

         (11)  1984. gada 8. jūlijs

         (12)  1983. gada 1. janvāris, izņemot personas, kuras apmācību uzsākušas pirms šā datuma un pabeigušas pirms 1988. gada beigām

         (13)  1994. gada 31. decembris

         (14)  1983. gada 1. janvāris

         (15)  Apmācība, pabeidzot kuru tiek piešķirts zobu, mutes dobuma, sejas un žokļu ķirurģijas (ārsta un zobārsta pamatapmācība) speciālista kvalifikāciju apliecinošs dokuments, nozīmē, ka ir pabeigta un apstiprināta medicīnas pamatizglītība (24. pants) un papildus pabeigta un apstiprināta zobārstniecības pamatizglītība (34. pants).

         (16)  Diese Diplome sind je nach Dauer der durch sie abgeschlossenen Ausbildung gemäß Artikel 47 Absatz 1 anzuerkennen

      VI PIELIKUMS
      Iegūtās tiesības attiecībā uz profesijām, ko atzīst, pamatojoties uz minimālo apmācības nosacījumu saskaņošanu
      6.   Kvalifikāciju apliecinošie dokumenti arhitektiem, kuriem ir iegūtās tiesības saskaņā ar 49. panta 1. punktu

                  Valsts

                  Kvalifikāciju apliecinošais dokuments

                  Atsauces akadēmiskais gads

                  België/Belgique/Belgien

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas valsts arhitektūras augstskolas vai valsts arhitektūras institūti (architecte — architect)

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi higher provincial school of architecture of Hasselt (architect)

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas Royal Academies of Fine Arts (architecte — architect)

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas “écoles Saint — Luc” (architecte — architect)

                              —

                              universitātes diplomi civilajā celtniecībā, kam pievienots mācekļa sertifikāts, ko izsniegusi arhitektu apvienība un kas attiecīgajām personām dod tiesības lietot profesionālo nosaukumu “arhitekts” (architecte — architect)

                              —

                              diplomi arhitektūrā, ko izsniegusi centrālā vai valsts eksaminācijas padome arhitektūrā (architecte — architect)

                              —

                              civilās celtniecības/arhitektūras diplomi un arhitektūras/inženierzinātnes diplomi, ko izsniegušas universitāšu lietišķo zinātņu fakultātes un Polytechnical Faculty of Mons (ingénieur — architecte, ingénieur — architect)

                  1987./1988.

                  Česká republika

                              —

                              Diplomi, ko izsniegušas fakultātes “České vysoké učení technické” (Čehijas Republikas Tehniskā universitāte Prāgā):

                                          —

                                          “Vysoká škola architektury a pozemního stavitelství” (Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte) (līdz 1951. gadam),

                                          —

                                          “Fakulta architektury a pozemního stavitelství” (Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte) (no 1951. gada līdz 1960. gadam),

                                          —

                                          “Fakulta stavební” (Civilās būvniecības fakultāte) (no 1960. gada) šādās studiju nozarēs: ēku būvniecība un konstrukcijas, ēku būvniecība, būvniecība un arhitektūra, arhitektūra (ieskaitot pilsētplānošanu un zemes ierīcības plānošanu), civilā celtniecība un būves rūpnieciskās un lauksaimnieciskās ražošanas vajadzībām vai civilās celtniecības studiju programmā ēku būvniecības un arhitektūras nozarē,

                                          —

                                          “Fakulta architektury” (Arhitektūras fakultāte) (no 1976. gada) šādās studiju nozarēs: arhitektūra, pilsētplānošana un zemes ierīcības plānošana vai studiju programmā: arhitektūra un pilsētplānošana šādās studiju nozarēs: arhitektūra, arhitektoniskās projektēšanas teorija, pilsētplānošana un zemes ierīcības plānošana, arhitektūras vēsture un vēsturisko pieminekļu restaurācija, vai arhitektūra un ēku būvniecība,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Vysoká škola technická Dr. Edvarda Beneše” (līdz 1951. gadam) arhitektūras un celtniecības nozarē,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Vysoká škola stavitelství v Brně” (from 1951 until 1956) arhitektūras un celtniecības nozarē,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Vysoké učení technické v Brně”, “Fakulta architektury” (Arhitektūras fakultāte) (no 1956. gada) arhitektūras un pilsētplānošanas studiju nozarē vai “Fakulta stavební” (Civilās būvniecības fakultāte) (no 1956. gada) celtniecības studiju nozarē,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Vysoká škola báňská — Technická univerzita Ostrava”, “Fakulta stavební” (Civilās būvniecības fakultāte) (no 1997. gada) konstrukciju un arhitektūras studiju nozarē vai civilās celtniecības studiju nozarē,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Technická univerzita v Liberci”, “Fakulta architektury” (Arhitektūras fakultāte) (no 1994. gada) arhitektūras un pilsētplānošanas studiju programmā arhitektūras studiju nozarē,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Akademie výtvarných umění v Praze” tēlotājmākslas programmā arhitektoniskās projektēšanas studiju nozarē,

                              —

                              Diplomi, ko izsniegusi “Vysoká škola umělecko — průmyslová v Praze” tēlotājmākslas programmā arhitektūras studiju nozarē,

                              —

                              Licences sertifikāts, ko izsniegusi “Česká komora architektů”, nenorādot nekādu nozari vai arī ēku būvniecības nozarē;

                  2006./2007.

                  Danmark

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas National Schools of Architecture in Copenhagen and Aarhus (architekt)

                              —

                              reģistrācijas sertifikāts, ko izsniegusi Board of Architects saskaņā ar 1975. gada 28. maija Likumu Nr. 202 (registreret arkitekt)

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas Higher Schools of Civil Engineering (bygningskonstruktoer), kam pievienots kompetentu iestāžu sertifikāts, apliecinot, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi pārbaudi attiecībā uz savu oficiālo kvalifikāciju, ko veido pretendenta sastādīto un īstenoto plānu novērtēšana; plāni izstrādāti vismaz sešu gadu efektīvas prakses laikā, veicot tādu profesionālo darbību, kas minēta šīs direktīvas 44. pantā

                  1987./1988.

                  Deutschland

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas tēlotājmākslas augstskolas (Dipl.—Ing., Architekt (HfbK)

                              —

                              diplomi (Architektur/Hochbau), ko izsniegušas “Technische Hochschulen”, tehnisko universitāšu, universitāšu arhitektūras nodaļas, un tik lielā mērā, cik šīs iestādes apvienotas “Gesamthochschulen”, “Gesamthochschulen” (Dipl.—Ing. un jebkurš cits nosaukums, ko personām ar šādu diplomu iespējams piešķirt vēlāk)

                              —

                              diplomi (Architektur/Hochbau), ko izsniegušas “Fachhochschulen'” arhitektūras nodaļas un, tik lielā mērā, cik šīs iestādes apvienotas “Gesamthochschulen”, (Architektur/Hochbau) “Gesamthochschulen” arhitektūras nodaļas, kam gadījumā, ja studiju periods ir mazāks par četriem gadiem, taču vismaz trīs gadus ilgs, pievienots sertifikāts, apliecinot, četru gadu profesionālās pieredzes periodu Vācijas Federatīvajā Republikā, ko izsniegusi profesionāla iestāde saskaņā ar 43. panta 1. punktu (Ingenieur grad. un jebkurš cits nosaukums, ko personām ar šādu diplomu iespējams piešķirt vēlāk)

                              —

                              diplomi (Prüfungszeugnisse), ko līdz 1973. gada 1. janvārim izsniegušas “Ingenieurschulen” un “Werkkunstschulen” arhitektūras nodaļas, kam pievienots kompetentu iestāžu izsniegts sertifikāts, apliecinot, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi pārbaudi attiecībā uz savu oficiālo kvalifikāciju ko veido pretendenta sastādīto un īstenoto plānu novērtēšana; plāni izstrādāti vismaz sešu gadu efektīvas prakses laikā, veicot tādu profesionālo darbību, kas minēta šīs direktīvas 44. pantā

                  1987./1988.

                  Eesti

                              —

                                 diplom arhitektuuri erialal, väljastatud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonna poolt alates 1996. aastast (diploma in architectural studies awarded by the Faculty of Architecture at the Estonian Academy of Arts since 1996), väljastatud Tallinna Kunstiülikooli poolt 1989-1995 (awarded by Tallinn Art University in 1989-1995), väljastatud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi poolt 1951-1988 (awarded by the State Art Institute of the Estonian SSR in 1951-1988)

                  2006./2007.

                  Eλλάς

                              —

                              inženierzinātņu/arhitektūras diplomi, ko izsniedzis Metsovion Polytechnion of Athens, kopā ar sertifikātu, ko izsniegusi Grieķijas Tehniskā palāta, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras jomā

                              —

                              inženierzinātņu/arhitektūras diplomi, ko izsniedzis Aristotelion Panepistimion of Thessaloniki, kopā ar sertifikātu, ko izsniegusi Grieķijas Tehniskā palāta, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras jomā

                              —

                              inženierzinātņu/civilās celtniecības diplomi, ko izsniedzis Metsovion Polytechnion of Athens, kopā ar sertifikātu, ko izsniegusi Grieķijas Tehniskā palāta, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras jomā

                              —

                              inženierzinātņu/civilās celtniecības diplomi, ko izsniedzis Aristotelion Panepistimion of Thessaloniki, kopā ar sertifikātu, ko izsniegusi Grieķijas Tehniskā palāta, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras jomā

                              —

                              inženierzinātņu/civilās celtniecības diplomi, ko izsniedzis Panepistimion Thrakis, kopā ar sertifikātu, ko izsniegusi Grieķijas Tehniskā palāta, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras jomā

                              —

                              inženierzinātņu/civilās celtniecības diplomi, ko izsniedzis Panepistimion Patron, kopā ar sertifikātu, ko izsniegusi Grieķijas Tehniskā palāta, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras jomā

                  1987./1988.

                  España

                  oficiālā arhitekta profesionālā kvalifikācija (título oficial de arquitecto), ko piešķīrusi Izglītības un zinātnes ministrija vai universitātes

                  1987./1988.

                  France

                              —

                              valsts arhitekta diploms, ko izsniegusi Izglītības ministrija līdz 1959. gadam un pēc tam — Kultūras lietu ministrija (architecte DPLG)

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi “Ecole spéciale d'architecture” (architecte DESA)

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi “cole nationale supérieure des arts et industries de Strasbourg” (bijusī “cole nationale d'ingénieurs de
                                 Strasbourg”), arhitektūras nodaļa (architecte ENSAIS)

                  1987./1988.

                  Ireland

                              —

                              bakalaura grāds arhitektūrā, ko piešķīrusi Īrijas Valsts universitāte (B Arch. (NUI)) Universitātes koledžas arhitektūras absolventiem, Dublinā

                              —

                              standarta grāda diploms arhitektūrā, ko piešķīrusi Tehnoloģijas koledža Boltona ielā, Dublina (Dipl. Arch.)

                              —

                              asociētā biedra sertifikāts Royal Institute of Architects of Ireland/Karaliskais Īrijas Arhitektu institūts/(ARIAI)

                              —

                              biedra sertifikāts Royal Institute of Architects of Ireland/Karaliskais Īrijas Arhitektu institūts/(MRIAI)

                  1987./1988.

                  Italia

                              —

                              “laurea in architettura” diplomi, ko izsniegušas universitātes, politehniskie institūti un arhitektūras institūti Venice un Reggio Calabria, kam pievienots diploms, kas attiecīgajai personai dod tiesības patstāvīgi nodarboties ar arhitekta profesiju, ko izsniegusi Izglītības ministrija pēc tam, kad pretendents nokārtojis valsts eksāmenu, ko pieņem kompetenta padome un kas personai ar šādu diplomu dod tiesības patstāvīgi nodarboties ar arhitekta profesiju (dott. Architetto)

                              —

                                 “laurea in ingegneria” diplomi ēku būvniecībā, ko izsniegušas universitātes, politehniskie institūti un arhitektūras institūti Venice un Reggio Calabria, kam pievienots diploms, kas attiecīgajai personai dod tiesības patstāvīgi nodarboties ar arhitekta profesiju, ko izsniegusi Izglītības ministrija pēc tam, kad pretendents nokārtojis valsts eksāmenu, ko pieņem kompetenta padome un kas personai ar šādu diplomu dod tiesības patstāvīgi nodarboties ar arhitekta profesiju (dott. Ing. Architetto or dott. Ing. In ingegneria civile)

                  1987./1988.

                  Κύπρος

                              —

                                 Βεβαίωση Εγγραφής στο Μητρώο Αρχιτεκτόνων που εκδίδεται από το Επιστημονικό και Τεχνικό Επιμελητήριο Κύπρου (Reģistrācijas sertifikāts Arhitektu reģistrā, ko izsniedz Kipras Zinātnes un tehnikas palāta (ETEK))

                  2006./2007.

                  Latvija

                              —

                              “Arhitekta diploms”, ko izsniegusi Latvijas Valsts Universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa līdz 1958.gadam, Rīgas Politehniskā institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa no 1958. gada līdz 1991.gadam, Rīgas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte kopš 1991. gada, un “Arhitekta prakses sertifikāts”, ko izsniedz Latvijas Arhitektu savienība (“diploma of architect” awarded by the Department of Architecture of the Faculty of Civil Engineering of Latvia State University until 1958, the Department of Architecture of the faculty of Civil Engineering of Riga Polytechnical Institute 1958 — 1991, the Faculty of Architecture of Riga Technical University since 1991 and 1992, and the certificate of registration by the Architects Association of Latvia)

                  2006./2007.

                  Lietuva

                              —

                              inženiera/arhitekta diplomi, ko izsniedzis Kauno politechnikos institutas līdz 1969. gadam (inžinierius architektas/architektas),

                              —

                              arhitekta/arhitektūras bakalaura/arhitektūras maģistra diplomi, ko izsniedzis Vilnius inžinerinis statybos institutas līdz 1990. gadam, Vilniaus — technikos universitetas līdz 1996. gadam, Vilnius Gedimino technikos universitetas kopš 1996. gada (architektas/architektûros bakalauras/architektûros magistras),

                              —

                              speciālista diplomi, kas apliecina, ka pabeigts kurss arhitektūrā, iegūts arhitektūras bakalaura, arhitektūras maģistra grāds, ko piešķīris LTSR Valstybinis dailës institutas līdz 1990. gadam; Vilniaus dailës akademija kopš 1990. gada (architektûros kursas/architektûros
                                 bakalauras/architektûros magistras),

                              —

                              arhitektūras bakalaura/arhitektūras maģistra diplomi, ko izsniegusi Kauno technologijos universitetas kopš 1997. gada (architektûros bakalauras/architektûros magistras),

                        Visiem šiem diplomiem jābūt pievienotam atestācijas komisijas izsniegtam sertifikātam, kas piešķir tiesības veikt darbību arhitektūras nozarē (Licencēts arhitekts/Atestuotas architektas)

                  2006./2007.

                  Magyarország

                              —

                              “okleveles építészmérnök” diploma (diploms arhitektūrā, maģistrs arhitektūras zinātnē), ko izsniedz universitātes,

                              —

                              “okleveles építész tervező művész” diploma (arhitektūras un būvniecības tehnoloģijas zinātņu maģistra diploms), ko izsniedz universitātes

                  2006./2007.

                  Malta

                              —

                                 Perit: Lawrja ta' Perit awarded by the Universita’ ta' Malta, kas dod tiesības reģistrēties kā Perit

                  2006./2007.

                  Nederland

                              —

                              sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi grāda iegūšanas eksāmenu arhitektūrā, ko piešķir Delftu vai Eindhovenas tehnisko koledžu arhitektūras nodaļas (bouwkundig ingenieur)

                              —

                              diplomi, ko izsniedz valsts atzītas arhitektūras akadēmijas (architect)

                              —

                              diplomi, ko līdz 1971. gadam izsniegušas bijušās arhitektūras koledžas (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO)

                              —

                              diplomi, ko līdz 1970. gadam izsniegušas bijušās arhitektūras koledžas (vorrtgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO)

                              —

                              sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi “ond van Nederlandse Architecten” Arhitektu padomes organizētu eksāmenu (Order of Dutch Architects, BNA) (architect)

                              —

                                 “Stichting Instituut voor Architectuur” (Arhitektūras institūta fonds) (IVA) diploms, kas izsniegts, pabeidzot šī fonda organizētu kursu un kura minimālais ilgums ir četri gadi (architect), kam pievienots kompetentu iestāžu izsniegts sertifikāts, apliecinot, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi pārbaudi attiecībā uz savu oficiālo kvalifikāciju, ko veido pretendenta sastādīto un īstenoto plānu novērtēšana; plāni izstrādāti vismaz sešu gadu efektīvas prakses laikā, veicot tādu profesionālo darbību, kas minēta šīs direktīvas 44. pantā

                              —

                              kompetentu iestāžu izsniegts sertifikāts, kas apliecina, ka līdz 1985. gada 5. augustam attiecīgā persona ir nokārtojusi grāda iegūšanas eksāmenu “Kandidaat in de bouwkunde”, ko organizējušas Delftu vai Eindhovenas tehniskās koledžas, un ka vismaz piecu gadu periodā pirms šī datuma persona veikusi arhitekta darbību, kuras raksturs un nozīme atbilstoši Nīderlandes prasībām garantē, ka attiecīgā persona ir kompetenta šo darbību veikšanā (architect)

                              —

                              sertifikāts, ko kompetentas iestādes izsniedz tikai tām personām, kas līdz 1985. gada 5. augustam sasniegušas 40 gadu vecumu, apliecinot, ka vismaz piecu gadu periodā pirms šī datuma persona veikusi arhitekta darbību, kuras raksturs un nozīme atbilstoši Nīderlandes prasībām garantē, ka attiecīgā persona ir kompetenta šo darbību veikšanā (architect)

                              —

                              septītajā un astotajā rindkopā minētie sertifikāti vairs nav jāatzīst, sākot no dienas, kad Nīderlandē stājušies spēkā normatīvie akti un regulas, kas nosaka arhitekta darbību uzņemšanos un veikšanu, lietojot profesionālo nosaukumu “arhitekts”, tik lielā mērā, cik lielā mērā sakaņā ar šādiem noteikumiem šie sertifikāti nedod tiesības uzsākt šādu darbību, lietojot šo profesionālo nosaukumu

                  1987./1988.

                  Österreich

                              —

                              diplomi, ko izsniegušas Vīnes un Grācas Tehnoloģijas universitātes un Insbrukas universitāte, Būvinženierijas (“Bauingenieurwesen”) un Arhitektūras (“Architektur”) fakultātes arhitektūras, būvinženierijas (“Bauingenieurwesen”), būvniecības (“Hochbau”) un “Wirtschaftsingenieurwesen — Bauwesen”) studiju nozarēs

                              —

                              Universitātes izsniegti diplomi par “Bodenkultur”
                                 “Kulturtechnik und Wasserwirtschaft” studiju nozarē

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi Lietišķās mākslas universitātes koledža Vīnē attiecībā uz studijām arhitektūrā

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi Tēlotājmākslas akadēmija Vīnē attiecībā uz studijām arhitektūrā

                              —

                              sertificētu inženieru (Ing.) diplomi, ko izsniegušas augstākās izglītības tehniskās koledžas vai celtniecības tehniskās koledžas plus “Baumeister” licence, kas apliecina, minimums, sešu gadu profesionālo pieredzi Austrijā, ko apstiprina nokārtots eksāmens

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi Universitātes koledža Lincā par māksliniecisko un rūpniecisko apmācību studijās arhitektūrā

                              —

                              būvinženieru vai tehnoloģiju konsultantu kvalifikācijas sertifikāti būvniecības nozarē (“Hochbau”, “Bauwesen”, “Wirtschaftsingenieurwesen — Bauwesen”, “Kulturtechnik und Wasserwirtschaft”) saskaņā ar Būvinženierijas likumu (Ziviltechnikergesetz, BGBl. No 156/1994)

                  1997./1998.

                  Polska

                  Diplomi, ko izsniegušas Arhitektūras fakultātes:

                              —

                              Varšavas Tehnoloģijas universitātes Arhitektūras fakultāte Varšavā (Politechnika Warszawska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālie nosaukumi: inżynier architekt, magister nauk technicznych; inżynier architekt; inżyniera magistra architektury; magistra inżyniera architektury; magistra inżyniera architekta; magister inżynier architekt (no 1945. gada līdz 1948. gadam nosaukumi: inżynier architekt, magister nauk technicznych; no 1951. gada līdz 1956. gadam nosaukums: inżynier architekt; no 1954. gada līdz 1957. gadam, 2. pakāpe, nosaukums: inżyniera magistra architektury; no 1957. gada līdz 1959. gadam nosaukums: inżyniera magistra architektury; no 1959. gada līdz 1964. gadam nosaukums: magistra inżyniera architektury; no 1964. gada līdz 1982. gadam nosaukums: magistra inżyniera architekta; no 1983. gada līdz 1990. gadam nosaukums: magister inżynier architekt; kopš 1991. gada nosaukums: magistra inżyniera architekta),

                              —

                              Krakovas Tehnoloģijas universitātes Arhitektūras fakultāte Krakovā (Politechnika Krakowska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: magister inżynier architekt (no 1945. gada līdz 1953. gadam Kalnrūpniecības un metalurģijas universitāte, Politehniskā arhitektūras fakultāte — Akademia Górniczo — Hutnicza, Politechniczny Wydział Architektury),

                              —

                              Vroclavas Tehnoloģijas universitātes Arhitektūras fakultāte Vroclavā (Politechnika Wrocławska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālie nosaukumi: inżynier architekt, magister nauk technicznych; magister inżynier architektury; magister inżynier architekt (no 1949. gada līdz 1964. gadam nosaukumi: inżynier architekt, magister nauk technicznych; no 1956. gada līdz 1964. gadam nosaukums: magister inżynier architektury; kopš 1964. gada nosaukums: magister inżynier architekt),

                              —

                              Silēzijas Tehnoloģijas universitāte, Arhitektūras fakultāte Glivicē (Politechnika Śląska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architekt; magister inżynier architekt (no 1945. gada līdz 1955. gadam Inženierijas un būvniecības fakultāte — Wydział Inżynieryjno — Budowlany, nosaukums: inżynier architekt; no 1961. gada līdz 1969. gadam Industriālās celtniecības un vispārējās inženierijas fakultāte — Wydział Budownictwa Przemysłowego i Ogólnego, nosaukums: magister inżynier architekt; no 1969. gada līdz 1976. gadam Būvinženierijas un arhitektūras fakultāte — Wydział Budownictwa i Architektury, nosaukums: magister inżynier architekt; kopš 1977. gada Arhitektūras fakultāte — Wydział Architektury, nosaukums: magister inżynier architekt, un kopš 1995. gada nosaukums: inżynier architekt),

                              —

                              Poznaņas Tehnoloģijas universitāte, Arhitektūras fakultāte Poznaņā (Politechnika Poznańska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architektury; inżynier architekt; magister inżynier architekt (no 1945. gada līdz 1955. gadam Inženierijas skola, Arhitektūras fakultāte — Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury, nosaukums: inżynier architektury; kopš 1978. gada nosaukums: magister inżynier architekt, un kopš 1999. gada nosaukums: inżynier architekt),

                              —

                              Gdaņskas Tehniskā universitāte, Arhitektūras fakultāte Gdaņskā (Politechnika Gdańska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: magister inżynier architekt (no 1945. gada līdz 1969. gadam Arhitektūras fakultāte — Wydział Architektury, no 1969. gada līdz 1971. gadam Būvinženierijas un arhitektūras fakultāte — Wydział Budownictwa i Architektury, no 1971. gada līdz 1981. gadam Arhitektūras un pilsētplānošanas institūts — Instytut Architektury i Urbanistyki, kopš 1981. gada Arhitektūras fakultāte — Wydział Architektury),

                              —

                              Bjalostokas Tehniskā universitāte, Arhitektūras fakultāte Bjalostokā (Politechnika Białostocka, Wydział Architektury); arhitekta profesionālie nosaukumi: magister inżynier architekt (no 1975. gada līdz 1989. gadam Arhitektūras institūts — Instytut Architektury),

                              —

                              Tehniskā universitāte Lodzā, Būvinženierijas, arhitektūras un vides inženierijas fakultāte Lodzā (Politechnika Łódzka, Wydział
                                 Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska); arhitekta profesionālie nosaukumi: inżynier architekt; magister inżynier architekt (no 1973. gada līdz 1993. gadam Būvinženierijas un arhitektūras fakultāte — Wydział Budownictwa i Architektury, un kopš 1992. gada Būvinženierijas, arhitektūras un vides inženierijas fakultāte — Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska; nosaukums: no 1973. gada līdz 1978. gadam nosaukums: inżynier architekt, kopš 1978. gada nosaukums: magister inżynier architekt),

                              —

                              Ščecinas Tehniskā universitāte, Būvinženierijas un arhitektūras fakultāte Ščecinā (Politechnika Szczecińska, Wydział Budownictwa i
                                 Architektury); arhitekta profesionālie nosaukumi: inżynier architekt; magister inżynier architekt (no 1948. gada līdz 1954. gadam Augstākā inženierijas skola, Arhitektūras fakultāte — Wyższa Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury, nosaukums: inżynier architekt, kopš 1970. gada nosaukums: magister inżynier architekt, un kopš 1998. gada nosaukums: inżynier architekt),

                        Visiem šiem diplomiem jābūt pievienotam sertifikātam par piederību pie organizācijas, ko izsniegusi attiecīgā reģionālā arhitektu palāta Polijā un kas piešķir tiesības veikt darbību arhitektūras jomā Polijā.

                  2006./2007.

                  Portugal

                              —

                              diploms “diploma do curso especial de arquitectura”, ko piešķīrušas Tēlotājmākslas skolas Lisabonā un Porto

                              —

                              arhitekta diploms “diploma de arquitecto”, ko piešķīrušas Tēlotājmākslas skolas Lisabonā un Porto

                              —

                              diploms “diploma do curso de arquitectura”, ko piešķīrušas Tēlotājmākslas augstskolas Lisabonā un Porto

                              —

                              diploms “diploma de licenciatura em arquitectura”, ko piešķīrusi Tēlotājmākslas augstskola Lisabonā

                              —

                              diploms “carta de curso de licenciatura em arquitectura”, ko piešķīrusi Lisabonas Tehniskā universitāte un Porto universitāte

                              —

                              universitātes diploms būvinženierijā (licenciatura em engenharia civil), ko piešķīris Lisabonas Tehniskās universitātes Tehniskais institūts

                              —

                              universitātes diploms būvinženierijā (licenciatura em engenharia civil), ko piešķīrusi Porto universitātes Inženierijas (de Engenharia) fakultāte

                              —

                              universitātes diploms būvinženierijā (licenciatura em engenharia civil), ko piešķīrusi Koimbras universitātes Zinātnes un tehnoloģijas fakultāte

                              —

                              universitātes diploms būvinženierijā, ražošanā (licenciatura em engenharia civil, produção), ko piešķīrusi Minho universitāte

                  1987./1988.

                  Slovenija

                              —

                              “Univerzitetni diplomirani inženir arhitekture/univerzitetna diplomirana inženirka arhitekture” (universitātes diploms arhitektūrā), ko izsniegusi Arhitektūras fakultāte un kam pievienots likumīgi atzītas kompetentas iestādes arhitektūras nozarē izsniegts sertifikāts, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras nozarē,

                              —

                              universitātes diploms, ko izsniegušas tehniskās fakultātes, piešķirot nosaukumu “univerzitetni diplomirani inženir (univ.dipl.inž.)/univerzitetna diplomirana inženirka”, kam pievienots likumīgi atzītas kompetentas iestādes arhitektūras nozarē izsniegts sertifikāts, piešķirot tiesības veikt darbību arhitektūras nozarē

                  2006./2007.

                  Slovensko

                              —

                              diploms “arhitektūras un ēku būvniecības” (“architektúra a pozemné staviteľstvo”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskā universitāte (Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā 1950. — 1952. gadā (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “arhitektūras” (“architektúra”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā 1952. — 1960. gadā (nosaukums: Ing. arch.),

                              —

                              diploms “ēku būvniecības” (“pozemné staviteľstvo”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā 1952. — 1960. gadā (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “arhitektūras” (“architektúra”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā 1961. — 1976. gadā (nosaukums: Ing. arch.),

                              —

                              diploms “ēku būvniecības” (“pozemné stavby”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā 1961. — 1976. gadā (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “arhitektūras” (“architektúra”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte (Fakulta
                                 architektúry, Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā kopš 1977. gada (nosaukums: Ing. arch.),

                              —

                              diploms “pilsētprojektēšanas” (“urbanizmus”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) Bratislavā kopš 1977. gada (nosaukums: Ing. arch.),

                              —

                              diploms “ēku būvniecības” (“pozemné stavby”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskās universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) Bratislavā 1977. — 1997. gadā (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “arhitektūras un ēku būvniecības” (“architektúra a pozemné staviteľstvo”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskā universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) Bratislavā kopš 1998. gada (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “ēku būvniecība — specializācija: arhitektūra” (“pozemné stavby — špecializácia: architektúra”), ko izsniegusi Slovākijas Tehniskā universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) Bratislavā 2000. — 2001. gadā (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “ēku būvniecības un arhitektūras” (“pozemné stavby a architektúra”) studiju nozarē, ko izsniegusi Slovākijas Tehniskā universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) Bratislavā kopš 2001. gada (nosaukums: Ing.),

                              —

                              diploms “arhitektūras” (“architektúra”) studiju nozarē, ko izsniegusi Tēlotājmākslas un dizaina akadēmija (Vysoká škola výtvarných
                                 umení) Bratislavā kopš 1969. gada (nosaukums: Akad. arch. līdz 1990. gadam; Mgr. 1990. — 1992. gadā; Mgr. arch. 1992. — 1996. gadā; Mgr. art. kopš 1997. gada),

                              —

                              diploms “ēku būvniecības” (“pozemné staviteľstvo”) studiju nozarē, ko izsniegusi Tehniskās universitātes Būvinženierijas fakultāte (Stavebná fakulta, Technická univerzita) Košicē 1981. — 1991. gadā (nosaukums: Ing.),

                        Visiem šiem diplomiem jābūt pievienotam:

                              —

                              licences sertifikātam, ko izsniegusi Slovākijas Arhitektu palāta (Slovenská komora architektov) Bratislavā, bez nozares precizējuma vai arī “ēku būvniecības” (“pozemné stavby”), vai “zemes ierīcības” (“územné plánovanie”) nozarē,

                              —

                              licences sertifikātam, ko izsniegusi Slovākijas Būvinženieru palāta (Slovenská komora stavebných inžinierov) Bratislavā ēku būvniecības nozarē (“pozemné stavby”)

                  2006./2007.

                  Suomi/Finland

                              —

                              diplomi, ko piešķīrušas Tehnoloģijas universitāšu un Oulu universitātes arhitektūras nodaļas (arkkitehti/arkitekt)

                              —

                              diplomi, ko piešķīruši Tehnoloģijas institūti (rakennusarkkitehti/byggnadsarkitekt)

                  1997./1998.

                  Sverige

                              —

                              diplomi, ko izsniegusi Arhitektūras skola pie Karaliskā Tehnoloģijas institūta, Chalmers Tehnoloģijas institūts un Tehnoloģijas institūts pie Lundas universitātes (arkitekt, universitātes diploms arhitektūrā)

                              —

                              biedra sertifikāti “Svenska Arkitekters Riksförbund” (SAR), ja attiecīgās personas savu apmācību ir saņēmušas valstī, uz kuru attiecas šī direktīva

                  1997./1998.

                  United Kingdom

                              —

                              kvalifikācija, kas piešķirta pēc sekojošu eksāmenu nokārtošanas:

                                          —

                                             Royal Institute of British Architects

                                          —

                                          arhitektūras skolas pie universitātēm, politehnikumiem, koledžām, akadēmijām, tehnoloģijas un mākslas skolām ko uz 1985. gada 10. jūniju atzina Architects Registration Council of the United Kingdom/Apvienotās Karalistes Arhitektu reģistrācijas padome/, nolūkā veikt reģistrāciju (Architect)

                              —

                              sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgajai personai ir iegūtās tiesības lietot profesionālo nosaukumu “arhitekts” saskaņā ar 1931. gada Arhitektu reģistrācijas likuma 6. sadaļas 1. panta a) punktu, 6. sadaļas 1. panta b) punktu vai 6. sadaļas 1. pantu (Architect)

                              —

                              sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgajai personai ir iegūtās tiesības lietot profesionālo nosaukumu “arhitekts” saskaņā ar 1938. gada Arhitektu reģistrācijas likuma 2. sadaļu (Architect)

                  1987./1988.

      VII PIELIKUMS
      Dokumenti un sertifikāti, ko iespējams prasīt saskaņā ar 50. panta 1. punktu
      1.   Dokumenti

                  a)

                  Attiecīgās personas pilsonību apliecinošs dokuments.

                  b)

                  Attiecīgās personas profesionālās kompetences atestācijas vai kvalifikāciju apliecinošie dokumenti, kas dod iespēju pretendēt uz konkrēto profesiju, kā arī profesionālās pieredzes atestācijas kopijas, kur tas nepieciešams.
                  Uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes var uzaicināt pretendentu sniegt informāciju attiecībā uz viņa apmācību tādā apmērā, kādā tas ir nepieciešams, lai noteiktu iespējamās būtiskās atšķirības no nepieciešamās profesionālās izglītības, kā noteikts 14. pantā. Ja pretendentam nav iespējams sniegt šādu informāciju, uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes vēršas izcelsmes dalībvalsts kontaktpunktā, kompetentajā iestādē vai kādā citā atbilstošā iestādē.

                  c)

                  Gadījumos, kas minēti 16. pantā - sertifikāts attiecībā uz profesionālās darbības raksturu un ilgumu, ko izsniegusi kompetentā iestāde vai struktūra izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras ārvalstnieks ieradies.

                  d)

                  Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde prasa no personām, kas vēlas veikt darbību reglamentētā profesijā, apliecinājumu, ka viņu raksturojums vai reputācija ir laba vai viņi nav pasludināti par bankrotējušiem, vai arī atliek vai noliedz darbu šajā profesijā smaga amatpārkāpuma vai krimināla pārkāpuma dēļ, tad dalībvalsts akceptē kā pietiekamu apliecinājumu attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem, kas vēlas nodarboties ar šo profesiju uzņēmējas valsts teritorijā, uzrādīt dokumentus, ko izsniegušas kompetentas iestādes izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras ārvalstnieks ieradies, tādējādi apliecinot, ka šīs prasības ir ievērotas. Šīm iestādēm ir pienākums sniedz nepieciešamos dokumentus divu mēnešu laikā.
                  Ja kompetentās iestādes izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras ārvalstnieks ieradies, neizsniedz šā punkta pirmajā daļā minētos dokumentus, tādus dšādus okumentus var aizstāt ar zvērestu apliecināts paziņojums vai — dalībvalstīs, kurās nav paredzēts ar zvērestu apliecināts paziņojums — oficiāls paziņojums, ko attiecīgā persona sniedz tiesu vai administratīvajai iestādei vai - atbilstošos gadījumos - notāram vai kvalificētai profesionālajai organizācijai izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras ārvalstnieks ieradies; šāda iestāde vai notārs izsniedz rakstisku apliecinājumu ar zvērestu apliecinātā paziņojuma vai oficiālā paziņojuma autentiskumam.

                  e)

                  Ja uzņēmēja dalībvalsts no saviem pilsoņiem, kas vēlas uzņemties reglamentētu profesiju, prasa dokumentu attiecībā uz pretendenta fizisko vai garīgo veselību, tad dalībvalsts akceptē kā minētā pietiekamu apliecinājumu tāda dokumenta iesniegšanu, kāds tiek prasīts izcelsmes dalībvalstī. Ja izcelsmes dalībvalsts šādu dokumentu neizsniedz, uzņēmēja dalībvalsts akceptē apliecību, ko izsniegusi šīs valsts kompetenta iestāde. Šajā gadījumā izcelsmes dalībvalsts kompetentajām iestādēm jāiesniedz prasītais dokuments divu mēnešu laikā.

                  f)

                  Ja uzņēmēja dalībvalsts no saviem pilsoņiem, kas vēlas uzņemties reglamentētu profesiju, sniegt:

                              —

                              pretendenta finansiālā stāvokļa apliecinājumu,

                              —

                              apliecinājumu, ka pretendents ir apdrošinājies pret finansiāla rakstura risku, kādu rada viņa profesionālā atbildība saskaņā ar uzņēmējā dalībvalstī spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem un regulām, ņemot vērā apdrošināšanas segumu termiņu un apjomu,

                        šī dalībvalsts akceptē kā pietiekamu apliecinājumu atzinumu, ko izsniegušas citas dalībvalsts bankas un apdrošināšanas uzņēmumi.

            2.   Sertifikāti
      Lai sekmētu šīs direktīvas III sadaļas III nodaļas piemērošanu, dalībvalstis var noteikt, ka personai, kura atbilst minimālajām apmācības prasībām, papildus kvalifikāciju apliecinošajam dokumentam jāiesniedz savas izcelsmes valsts kompetento iestāžu izsniegts sertifikāts, kas apliecina, ka šis kvalifikāciju apliecinošais dokuments atbilst šīs direktīvas prasībām.