Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0001

Komisijas Direktīva 93/1/EEK (1993. gada 21. janvāris), ar ko groza Direktīvu 77/535/EEK par to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, kuri attiecas uz mēslošanas līdzekļu paraugu ņemšanu un analīzi (mikroelementu analīzes metodes)

Oficiālais Vēstnesis L 113 , 07/05/1993 Lpp. 0017 - 0036 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 24 Lpp. 0039  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 24 Lpp. 0039  CS.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 ET.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 HU.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 LT.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 LV.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 MT.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 PL.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 SK.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197 SL.ES Nodaļa 3 Sējums 14 Lpp. 178  - 197

		Komisijas Direktīva 93/1/EEK(1993. gada 21. janvāris),ar ko groza Direktīvu 77/535/EEK par to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, kuri attiecas uz mēslošanas līdzekļu paraugu ņemšanu un analīzi(mikroelementu analīzes metodes)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvu 76/116/EEK par to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, kas attiecas uz mēslošanas līdzekļiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/530/EEK [2], un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,tā kā ar Līguma 8.a pantu izveido telpu bez iekšējām robežām, kurā nodrošina preču, pakalpojumu un kapitāla brīvu apriti, kā arī personu brīvu pārvietošanos;tā kā ar Direktīvu 89/530/EEK papildina un groza Direktīvu 76/116/EEK attiecībā uz mikroelementiem: boru, kobaltu, varu, dzelzi, mangānu, molibdēnu un cinku, kas ir mēslošanas līdzekļos;tā kā ar Komisijas Direktīvu 77/535/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/519/EEK [4], paredz Kopienas mēslošanas līdzekļu oficiālu kontroli, lai pārbaudītu atbilstību to Kopienas noteikumu prasībām, kas attiecas uz mēslošanas līdzekļu sastāvu un kvalitāti; tā kā Direktīva 77/535/EEK jāpapildina, lai varētu pārbaudīt arī tos mēslošanas līdzekļus, uz kuriem attiecas Direktīva 89/530/EEK;tā kā, ņemot vērā ierosinātās rīcības jomu un ietekmi, šajā direktīvā paredzētie Kopienas pasākumi ir ne tikai nepieciešami, bet arī obligāti noteikto mērķu sasniegšanai, tā kā šos mērķus dalībvalstis nevar sasniegt, rīkojoties atsevišķi, un tā kā to sasniegšana Kopienas līmenī jau ir paredzēta Direktīvā 76/116/EEK;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Mēslošanas līdzekļu tirdzniecības tehnisko šķēršļu novēršanas un tehniskās modernizēšanas direktīvu komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠīs direktīvas pielikuma tekstu pievieno Direktīvas 77/535/EEK II pielikumam.Šīs metodes izmanto, lai Kopienas mēslošanas līdzekļos kvantitatīvi noteiktu visus mikroelementus, kuru deklarētais saturs ir 10 % vai mazāks.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai līdz 1993. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kas jāievēro, izdarot šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 21. janvārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 24, 30.1.1976., 21. lpp.[2] OV L 281, 30.9.1989., 116. lpp.[3] OV L 213, 22.8.1977., 1. lpp.[4] OV L 265, 12.9.1989., 30. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"9. metodesMIKROELEMENTI9.1. metodeKOPĒJO MIKROELEMENTU EKSTRAKCIJA1. JOMAAr šo metodi nosaka procedūru šādu mikroelementu – kopējā bora, kopējā kobalta, kopējā vara, kopējās dzelzs, kopējā mangāna, kopējā molibdēna un kopējā cinka – ekstrakcijai. Tās mērķis ir izdarīt pēc iespējas mazāk ekstrakciju un izmantot to pašu ekstraktu, lai noteiktu katra minētā mikroelementa kopējo saturu.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra attiecas uz EEK mēslošanas līdzekļiem, uz kuriem attiecas Padomes Direktīva 89/530/EEK [1] un kuri satur vienu vai vairākus no šiem mikroelementiem: boru, kobaltu, varu, dzelzi, mangānu, molibdēnu un cinku. Tā attiecas uz visiem mikroelementiem, kuru deklarētais saturs ir 10 % vai mazāks.3. PRINCIPSŠķīdināšana verdošā atšķaidītā sālsskābē.PiezīmeEkstrakcija ir empīriska un atkarībā no produkta vai mēslošanas līdzekļa pārējām sastāvdaļām var nebūt kvantitatīva. Īpaši tad, ja ekstrahē dažus mangāna oksīdus, ekstrahētais daudzums var būt ievērojami mazāks par kopējo mangāna daudzumu produktā. Mēslošanas līdzekļa izgatavotāji atbild par to, lai deklarētais saturs atbilst tam daudzumam, kas ekstrahēts saskaņā ar nosacījumiem, kuri attiecas uz šo metodi.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M atšķaidīta sālsskābes (HCl) šķīduma:sajauc 1 tilpuma vienību sālsskābes (ρ = 1,18 g/ml) ar 1 tilpuma vienību ūdens.4.2 Koncentrēts amonjaka šķīdums (NH4OH, ρ = 0,9 g/ml).5. IEKĀRTAElektriskā plītiņa ar maināmu temperatūru.PiezīmeJa jānosaka bora saturs ekstraktā, tad nelietot borsilikātstikla traukus. Tā kā metode ietver vārīšanu, ieteicami teflona vai kvarca stikla trauki. Stikla traukus labi izskalo, ja tie ir mazgāti ar tādiem mazgāšanas līdzekļiem, kas satur borātus.6. PARAUGA SAGATAVOŠANASkatīt 1. metodi (Direktīvā 77/535/EEK (OV L 213, 22.8.1977., 1. lpp.)).7. PROCEDŪRA7.1 Analizējamais paraugs.Atkarībā no deklarētā elementa satura produktā ņem tādu daudzumu mēslošanas līdzekļa, kura masa ir no 2 līdz 10 g. Saskaņā ar šo tabulu iegūst galīgo šķīdumu, kas pēc attiecīgas atšķaidīšanas atbilst katras metodes mērīšanas diapazonam. Paraugi jānosver ar precizitāti līdz 1 mg.Deklarētais mikroelementa saturs mēslošanas līdzeklī (%) | < 0,01 | 0,01 - < 5 | ≥ 5 - 10 |Analizējamā parauga masa (g) | 10 | 5 | 2 |Elementa masa paraugā (mg) | 1 | 0,5-250 | 100-200 |Ekstrakta tilpums V (ml) | 250 | 500 | 500 |Analizējamā parauga masa (g)Elementa koncentrācija ekstraktā (mg/1) | 4 | 1-500 | 200-400 |Paraugu ieliek 250 ml vārglāzē.7.2 Šķīduma sagatavošana.Pēc vajadzības paraugu samitrina ar nelielu daudzumu ūdens, uzmanīgi, mazos daudzumos pievieno 10 ml atšķaidītas sālsskābes (4.1.) uz vienu gramu mēslošanas līdzekļa un pievieno aptuveni 50 ml ūdens. Pārsedz vārglāzi ar pulksteņstiklu un sajauc. Uz plītiņas uzkarsē līdz viršanai un vāra 30 minūtes. Palaikam apmaisot, ļauj atdzist. Kvantitatīvi pārnes uz 250 vai 500 ml mērkolbu (skatīt tabulu). Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc. Caur sausu filtru izfiltrē sausā traukā. Pirmo porciju izlej. Ekstraktam jābūt pilnīgi dzidram.Kvantitatīvo noteikšanu, izmantojot dzidrā filtrāta alikvotās daļas, ieteicams izdarīt nekavējoties; pretējā gadījumā trauki jāaiztaisa.PiezīmeJa jānosaka bora saturs ekstraktā, tad pH jānoregulē robežās no 4 līdz 6, izmantojot koncentrētu amonjaku (4.2.).8. KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANAVisi mikroelementi kvantitatīvi jānosaka, izmantojot tādas alikvotās daļas, kādas katram mikroelementam norādītas metodē.Pēc vajadzības, izmantojot 9.3. metodi, no ekstrakta alikvotās daļas atdala organiskās vielas, kas veido helātus vai kompleksus. Ja kvantitatīvo noteikšanu veic ar atomu absorbcijas spektrometriju, tad tāda atdalīšana var nebūt vajadzīga.9.2. metodeŪDENĪ ŠĶĪSTOŠO MIKROELEMENTU EKSTRAKCIJA1. JOMAAr šo metodi nosaka procedūru šādu ūdenī šķīstošo mikroelementu veidu – bora, kobalta, vara, dzelzs, mangāna, molibdēna un cinka – ekstrakcijai. Tās mērķis ir izdarīt pēc iespējas mazāk ekstrakciju un izmantot to pašu ekstraktu, lai noteiktu katra minētā mikroelementa saturu.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra attiecas uz EEK mēslošanas līdzekļiem, uz kuriem attiecas Direktīva 89/530/EEK un kuri satur vienu vai vairākus no šiem mikroelementiem: boru, kobaltu, varu, dzelzi, mangānu, molibdēnu un cinku. Tā attiecas uz visiem mikroelementiem, kuru deklarētais saturs ir 10 % vai mazāks.3. PRINCIPSMikroelementus ekstrahē, sakratot mēslošanas līdzekli ūdenī 20 °C ± 2 °C.PiezīmeEkstrakcija ir empīriska un var būt vai nebūt kvantitatīva.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M atšķaidīta sālsskābes (HCl) šķīduma:sajauc 1 tilpuma vienību sālsskābes (ρ = 1,18 g/ml) ar 1 tilpuma vienību ūdens.5. IEKĀRTA5.1 Rotācijas kratītājs, kas iestatīts aptuveni uz 35-40 apgriezieniem minūtē.5.2 pH metrs.PiezīmeJa jānosaka bora saturs ekstraktā, tad nelietot borsilikātstikla traukus. Šādai ekstrakcijai ieteicami teflona vai kvarca stikla trauki. Stikla traukus labi izskalo, ja tie ir mazgāti ar tādiem mazgāšanas līdzekļiem, kas satur borātus.6. PARAUGA SAGATAVOŠANASkatīt 1. metodi (Direktīvā 77/535/EEK (OV L 213, 22.8.1977., 1. lpp.)).7. PROCEDŪRA7.1 Analizējamais paraugs.Atkarībā no deklarētā elementa satura produktā ņem tādu daudzumu mēslošanas līdzekļa, kura masa ir no 2 līdz 10 g. Saskaņā ar šo tabulu iegūst galīgo šķīdumu, kas pēc attiecīgas atšķaidīšanas atbilst katras metodes mērīšanas diapazonam. Paraugi jānosver ar precizitāti līdz 1 mg.Deklarētais mikroelementa saturs mēslošanas līdzeklī (%) | < 0,01 | 0,01 - < 5 | ≥ 5 - 10 |Analizējamā parauga masa (g) | 10 | 5 | 2 |Elementa masa paraugā (mg) | 1 | 0,5-250 | 100-200 |Ekstrakta tilpums V (ml) | 250 | 500 | 500 |Elementa koncentrācija ekstraktā (mg/1) | 4 | 1-500 | 200-400 |Paraugu ieliek 250 vai 500 ml kolbā (saskaņā ar tabulu).7.2 Šķīduma sagatavošana.Pievieno 200 ml ūdens 250 ml kolbā vai 400 ml ūdens 500 ml kolbā.Kolbu kārtīgi aiztaisa. Ar rokām spēcīgi sakrata, lai paraugs izšķīst, tad liek kolbu kratītājā un krata 30 minūtes.Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.7.3 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Tūlīt izfiltrē tīrā, sausā kolbā. Kolbu aiztaisa. Kvantitatīvo noteikšanu izdara tūlīt pēc filtrēšanas.NBJa filtrāts pamazām duļķojas, tad, ievērojot 7.1. un 7.2. punktu, kolbā, kuras tilpums ir Ve, sagatavo citu ekstraktu. Izfiltrē W tilpuma mērkolbā, kura ir iepriekš izžāvēta un kurā ir 5,00 ml atšķaidītas sālsskābes (4.1.). Filtrēšanu pārtrauc tieši tajā brīdī, kad sasniedz atzīmi. Labi sajauc.Šajos nosacījumos V vērtība rezultātu izteiksmē ir:V = Ve × W/.Atšķaidījumi rezultātu izteiksmē ir atkarīgi no šīs V vērtības.8. KVANTITATĪVA NOTEIKŠANAVisus mikroelementus kvantitatīvi nosaka, izmantojot tādas alikvotās daļas, kādas katram mikroelementam norādītas metodē.Pēc vajadzības, izmantojot 9.3. metodi, no alikvotās daļas atdala organiskās vielas, kas veido helātus vai kompleksus. Ja kvantitatīvo noteikšanu veic ar atomu absorbcijas spektrometriju, tad tāda atdalīšana var nebūt vajadzīga.9.3. metodeORGANISKO SAVIENOJUMU ATDALĪŠANA NO MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTIEM1. JOMAAr šo metodi nosaka procedūru organisko savienojumu atdalīšanai no mēslošanas līdzekļu ekstraktiem.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠo procedūru piemēro to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā elementa deklarēšanu.PiezīmeNelielu daudzumu organisko vielu klātbūtne parasti neietekmē kvantitatīvo noteikšanu ar atomu absorbcijas spektrometriju.3. PRINCIPSOrganiskos savienojumus ekstrakta alikvotā daļā oksidē ar ūdeņraža peroksīdu.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 0,5 M atšķaidīta sālsskābes (HCl) šķīduma:sajauc 1 tilpuma vienību sālsskābes (ρ = 1,18 g/ml) ar 20 tilpuma vienībām ūdens.4.2 Ūdeņraža peroksīda šķīdums (30 % H2O2, ρ = 1,11 g/ml) bez mikroelementiem.5. IEKĀRTAElektriskā plītiņa ar maināmu temperatūru.6. PROCEDŪRAŅem 25 ml ekstrakta šķīduma, ko iegūst ar 9.1. metodi vai 9.2. metodi, un ielej 100 ml vārglāzē. Izmantojot 9.2. metodi, pievieno 5 ml atšķaidītās sālsskābes šķīduma (4.1.). Pēc tam pievieno 5 ml ūdeņraža peroksīda šķīduma (4.2.). Pārsedz ar pulksteņstiklu. Aptuveni vienu stundu ļauj oksidēties istabas temperatūrā, pēc tam pamazām uzkarsē līdz viršanai un vāra pusstundu. Kad šķīdums atdzisis, tam pēc vajadzības pievieno vēl 5 ml ūdeņraža peroksīda. Pēc tam vāra, lai atdalītu ūdeņraža peroksīda pārākumu. Ļauj atdzist un kvantitatīvi pārnes uz 50 ml mērkolbu, un uzpilda līdz atzīmei. Pēc vajadzības izfiltrē.Šis atšķaidījums jāņem vērā, ņemot alikvotās daļas un aprēķinot mikroelementa procentuālo saturu produktā.9.4. metodeMIKROELEMENTU KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR ATOMU ABSORBCIJAS SPEKTROMETRIJU(VISPĀRĪGĀ PROCEDŪRA)1. JOMAAr šo dokumentu nosaka vispārīgu procedūru dažu mikroelementu kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos ar atomu absorbcijas spektrometriju.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠo procedūru piemēro to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā elementa deklarēšanu.Šīs procedūras pielāgojumi, kas atbilst dažādajiem mikroelementiem, ir sīki izstrādāti metodēs, kuras noteiktas īpaši katram elementam.PiezīmeDaudzos gadījumos nelielu daudzumu organisko vielu klātbūtne neietekmē kvantitatīvo noteikšanu ar atomu absorbcijas spektrometriju.3. PRINCIPSKad ekstrakts ir apstrādāts, lai samazinātu vai novērstu traucējošo vielu ietekmi, ekstraktu atšķaida tā, lai tā koncentrācija ir spektrometra optimālajā diapazonā tādā viļņu garumā, kas ir piemērots attiecīgā mikroelementa kvantitatīvajai noteikšanai.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M atšķaidīta sālsskābes (HCl) šķīduma:sajauc vienu tilpuma vienību sālsskābes (ρ = 1,18 g/ml) ar 1 tilpuma vienību ūdens.4.2 Aptuveni 0,5 M atšķaidīta sālsskābes (HCl) šķīduma:sajauc vienu tilpuma vienību sālsskābes (ρ = 1,18 g/ml) ar 20 tilpuma vienībām ūdens.4.3 Lantāna sāls šķīdumi (10 g La uz litru).Šo reaģentu lieto kobalta, dzelzs, mangāna un cinka kvantitatīvajai noteikšanai. To var sagatavot:a) ar lantāna oksīdu, ko izšķīdina sālsskābē (4.1.). Ieliek 11,73 g lantāna oksīda (La2O03) 150 mililitros ūdens 1 litra mērkolbā un pievieno 120 ml 6 M sālsskābes (4.1.). Ļauj izšķīst un pēc tam uzpilda līdz 1 litram ar ūdeni, un labi sajauc. Šis šķīdums ir aptuveni 0,5 M sālsskābē; vaib) ar lantāna hlorīda, sulfāta vai nitrāta šķīdumu. Izšķīdina 26,7 g lantāna hlorīda heptahidrāta (LaCl3 7H2O) vai 31,2 g lantāna nitrāta heksahidrāta [La(NO3)3 6H2O], vai 26,2 g lantāna sulfāta nonahidrāta [La2(SO4)3 9H2O] 150 mililitros ūdens, pēc tam pievieno 85 ml 6 M sālsskābes (4.1.). Ļauj izšķīst un pēc tam uzpilda līdz 1 litram ar ūdeni. Labi sajauc. Šis šķīdums ir aptuveni 0,5 M sālsskābē.4.4 Kalibrēšanas šķīdumi.Šo šķīdumu sagatavošanai skatīt katra mikroelementa kvantitatīvās noteikšanas metodi.5. IEKĀRTAAtomu absorbcijas spektrometrs, kas aprīkots ar starojuma avotiem atbilstīgi katram elementam, kurš jānosaka.Analītiķim jāievēro izgatavotāja norādījumi un jāprot rīkoties ar iekārtu. Iekārtai jābūt tādai, kas ļauj izdarīt fona korekciju, lai to var izmantot pēc vajadzības (Co un Zn). Par gāzēm jālieto gaiss un acetilēns.6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Mikroelementu ekstrakta šķīdumu sagatavošana kvantitatīvajai noteikšanai.Skatīt 9.1. un/vai 9.2. metodi, un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma apstrāde.Ar 9.1., 9.2. vai 9.3. metodi iegūtā ekstrakta alikvoto daļu atšķaida ar ūdeni un/vai sālsskābi (4.1.) vai (4.2.), lai mērīšanai iegūtu galīgo šķīdumu ar tādu kvantitatīvi nosakāmā elementa koncentrāciju, kas atbilst izmantojamam kalibrēšanas diapazonam (7.2.), un sālsskābes koncentrāciju, kura nav mazāka par 0,5 M un nepārsniedz 2,5 M. Šim procesam var būt vajadzīga vienreizēja vai vairākkārtēja atšķaidīšana.No galīgā šķīduma, ko iegūst, atšķaidot ekstraktu, ņem alikvoto daļu, kuras tilpums mililitros ir a, un ielej 100 ml mērkolbā. Lai kvantitatīvi noteiktu kobalta, dzelzs, mangāna vai cinka saturu, pievieno 10 ml lantāna sāls šķīduma (4.3.). Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc. Šis ir galīgais šķīdums mērījumam. D ir atšķaidījuma pakāpe.7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Tukšo šķīdumu sagatavo, atkārtojot visu procedūru, sākot no ekstrakcijas stadijas, izlaižot tikai mēslošanas līdzekļa analizējamo paraugu.7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.No kalibrēšanas darba šķīduma, ko sagatavo ar metodi, kura paredzēta atsevišķi katram mikroelementam, 100 ml mērkolbās sagatavo vismaz piecus kalibrēšanas šķīdumus ar pieaugošu koncentrāciju, kas iekļaujas optimālajā spektrometra mērījumu diapazonā. Pēc vajadzības noregulē sālsskābes koncentrāciju, lai tā, cik iespējams, atbilst atšķaidītā analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācijai. Lai kvantitatīvi noteiktu kobalta, dzelzs, mangāna vai cinka saturu, pievieno 10 ml tā paša lantāna sāls šķīduma (4.3.), ko lieto 6.2. punktā. Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc.7.3 Kvantitatīvā noteikšana.Spektrometru (5.) sagatavo kvantitatīvajai noteikšanai un noregulē atbilstīgi viļņu garumam, kas noteikts metodē, kura atsevišķi paredzēta attiecīgajam mikroelementam.Trīs reizes pēc kārtas iesmidzina kalibrēšanas šķīdumus (7.2.), analizējamo šķīdumu (6.2.) un tukšo šķīdumu (7.1.), atzīmē visus rezultātus un pēc katras iesmidzināšanas izskalo ierīci ar destilētu ūdeni.Atzīmējot spektrometra vidējo nolasījumu katram kalibrēšanas šķīdumam (7.2.) pret ordinātu asi un atbilstīgo elementa koncentrāciju, kura izteikta mg/ml, pret abscisu asi, izveido kalibrēšanas līkni.Pēc šīs līknes nosaka attiecīgā mikroelementa koncentrāciju analizējamā šķīdumā xs (6.2.) un tukšajā šķīdumā xb (7.1.), koncentrāciju izsakot μg/ml.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANAMikroelementa E procentuālais saturs mēslošanas līdzeklī ir:E (%) =X— X/.Izmantojot 9.3. metodi:E (%) =X— X/,kurE  ir kvantitatīvi noteiktā mikroelementa daudzums, kas izteikts procentos no mēslošanas līdzekļa,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija μg/ml,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija μg/ml,V  ir tā ekstrakta tilpums ml, ko iegūst ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins:ja (a1), (a2), (a3),.,.,., (ai) un (a) ir alikvotās daļas un (v1), (v2), (v3),.,.,., (vi) un (100) ir tilpumi ml, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpe D ir:D =×××.×.×.××.9.5. metodeBORA KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS SPEKTROFOTOMETRIJĀ AR AZOMETĪNU-H1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra bora kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā bora deklarēšanu.3. PRINCIPSAzometīna-H šķīdumā borātu joni veido dzeltenu kompleksu, kura koncentrāciju noteic ar molekulārās absorbcijas spektrometriju atbilstīgi 410 nm. Traucējošos jonus neitralizē ar EDTA.4. REAĢENTI4.1 EDTA buferšķīdums.Mērkolbā, kuras tilpums ir 500 ml un kurā ir 300 ml ūdens, ievieto:- 75 g amonija acetāta (NH4OOCCH3),- 10 g etilēndiamīntetraetiķskābes dinātrija sāls (Na2EDTA),- 40 ml etiķskābes (CH3COOH, ρ = 1,05 g/ml).Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc. Šķīduma pH, ko pārbauda ar stikla elektrodu, jābūt 4,8 ± 0,1.4.2 Azometīna-H šķīdums.Mērkolbā, kuras tilpums ir 200 ml, ievieto:- 10 ml buferšķīduma (4.1.),- 400 mg azometīna-H (C17H12NNaO8S2),- 2 g askorbīnskābes (C6H8O6).Uzpilda līdz atzīmei un labi sajauc. Negatavot šo šķīdumu lielos daudzumos, jo tas glabājas tikai dažas dienas.4.3 Bora kalibrēšanas šķīdumi.4.3.1 Bora standartšķīdums (100 μg/ml).Izšķīdina 0,5719 g borskābes (H3B03) ūdenī 1000 ml mērkolbā. Uzpilda līdz atzīmei ar ūdeni un labi sajauc. Pārnes uz plastmasas pudeli glabāšanai ledusskapī.4.3.2 Bora darba šķīdums (10 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 500 ml, ielej 50 ml standartšķīduma (4.3.1.). Uzpilda līdz atzīmei ar ūdeni un labi sajauc.5. IEKĀRTASpektrometrs, kas molekulu absorbcijai aprīkots ar kivetēm, kuru optiskais ceļš ir 10 mm, un kas iestatīts atbilstīgi 410 nm viļņu garumam.6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Bora šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Atšķaida ekstrakta alikvoto daļu (6.1.), lai iegūtu 7.2. punktā norādīto bora koncentrāciju. Var būt vajadzīgas divas atšķaidīšanas reizes. Atšķaidījuma pakāpe ir D.6.3 Korekcijas šķīduma sagatavošana.Ja analizējamais šķīdums (6.2.) ir krāsains, tad sagatavo atbilstīgu korekcijas šķīdumu, ielejot plastmasas kolbā 5 ml analizējamā šķīduma (6.2.), 5 ml EDTA buferšķīduma (4.1.) un 5 ml ūdens, labi sajaucot.7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Tukšo šķīdumu sagatavo, atkārtojot visu procedūru, sākot no ekstrakcijas stadijas, izlaižot tikai mēslošanas līdzekļa analizējamo paraugu.7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Pārnes 0, 5, 10, 15, 20 un 25 ml kalibrēšanas darba šķīduma (4.3.2.) uz 100 ml mērkolbām. Uzpilda līdz 100 ml ar ūdeni un labi sajauc. Šo šķīdumu bora saturs ir no 0 līdz 2,5 mg/ml.7.3 Krāsu attīstīšana.Pārnes 5 ml kalibrēšanas šķīduma (7.2.), analizējamo šķīdumu (6.2.) un tukšā šķīduma (7.1.) uz plastmasas kolbām. Pievieno 5 ml EDTA buferšķīduma (4.1.). Pievieno 5 ml azometīna-H šķīduma (4.2.).Labi sajauc un ļauj krāsai 2 ½ līdz 3 stundas attīstīties tumsā.7.4 Kvantitatīvā noteikšana.Izmēra 7.3. punktā iegūto šķīdumu absorbciju un pēc vajadzības korekcijas šķīduma (6.3.) absorbciju pret ūdeni atbilstīgi 410 nm viļņu garumam. Pirms katra nākamā nolasījuma kivetes izskalo ar ūdeni.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANA.Atzīmējot kalibrēšanas šķīdumu koncentrāciju (7.2.) pret abscisu asi un spektrofotometra nolasīto absorbciju (7.4.) pret ordinātu asi, izveido kalibrēšanas līkni.Pēc kalibrēšanas līknes nolasa bora koncentrāciju tukšajā šķīdumā (7.1.), bora koncentrāciju analizējamā šķīdumā (6.2.) un, ja analizējamais šķīdums ir krāsains, tad analizējamā šķīduma koriģēto koncentrāciju. Lai aprēķinātu pēdējo, korekcijas šķīduma absorbciju (6.3.) atņem no analizējamā šķīduma absorbcijas (6.2.) un nosaka analizējamā šķīduma koriģēto koncentrāciju. Reģistrē analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrāciju ar korekciju vai bez tās X(xs) un tukšā šķīduma koncentrāciju (xb).Bora procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:B % =X— X/M × 104Ja izmanto 9.3. metodi:B % =X— X/M × 104kurB  ir bora daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija (μg/ml) ar korekciju vai bez tās,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija (μg/ml),V  ir tā ekstrakta tilpums ml, ko iegūst saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1) un (a2) ir secīgas alikvotās daļas un (v1) un (v2) ir tilpumi, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpi D izsaka ar:D =×.9.6. metodeKOBALTA KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR ATOMU ABSORBCIJAS SPEKTROMETRIJU1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra kobalta kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā kobalta deklarēšanu.3. PRINCIPSPēc attiecīgas ekstraktu apstrādes un atšķaidīšanas kobalta saturu nosaka ar atomu absorbcijas spektrometriju.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.1. punktu.4.2 Aptuveni 0,5 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.2. punktu.4.3 Lantāna sāls šķīdumi (10 g La uz litru).Skatīt 9.4. metodes 4.3. punktu.4.4 Kobalta kalibrēšanas šķīdumi.4.4.1 Kobalta standartšķīdums (1000 μg/ml).Vārglāzē, kuras tilpums ir 250 ml, līdz tuvākajam 0,1 mg iesver 1 g kobalta, pievieno 25 ml 6 M sālsskābes (4.1.) un karsē uz plītiņas, līdz kobalts pilnīgi izšķīst. Kad šķīdums ir atdzisis, to kvantitatīvi pārnes uz 1000 ml mērkolbu. Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.4.2 Kobalta darba šķīdums (100 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 100 ml, ielej 10 ml standartšķīduma (4.4.1.). Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc.5. IEKĀRTAAtomu absorbcijas spektrometrs: skatīt 9.4. metodes 5. punktu. Ierīce jāaprīko ar kobaltam atbilstīgu staru avotu (240,7 nm). Spektrometram jābūt tādam, kas dod iespēju izdarīt fona korekciju.6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Kobalta ekstrakta šķīdums.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 6.2. punktu. Analizējamā šķīdumā lantāna sāls šķīduma (4.3.) saturam jābūt 10 % (v/v).7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.1. punktu. Tukšajā šķīdumā 6.2. lietojamā lantāna sāls šķīduma saturam jābūt 10 % (v/v).7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.2. punktu.Atbilstīgi optimālam kvantitatīvās noteikšanas diapazonam no 0 līdz 5 μg/ml kobalta 100 ml mērkolbās ielej attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 ml darba šķīduma (4.4.2.). Pēc vajadzības noregulē sālsskābes koncentrāciju, lai tā, cik iespējams, atbilst analizējamā šķīduma koncentrācijai. Katrā kolbā pievieno 10 ml 6.2. punktā lietotā lantāna sāls šķīduma. Uzpilda līdz 100 ml ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc. Šajos šķīdumos kobalta saturs ir attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 μg/ml.7.3 Kvantitatīvā noteikšana.Skatīt 9.4. metodes 7.3. punktu. Sagatavo spektrometru (5.) mērīšanai atbilstīgi 240,7 nm viļņu garumam.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANASkatīt 9.4. metodes 8. punktu.Kobalta procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:Co % =X— X/M × 104Ja izmanto 9.3. metodi:Co % =X— X/M × 104kurCo  ir kobalta daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija μg/ml,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija μg/ml,V  ir tā ekstrakta tilpums ml, ko iegūst saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1), (a2), (a3),.,.,., (ai) un (a) ir alikvotās daļas un (v1), (v2), (v3),.,.,., (vi) un (100) ir tilpumi ml, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpe D ir:D =×××.×.×.×. ××.9.7. metodeVARA KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR ATOMU ABSORBCIJAS SPEKTROMETRIJU1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra vara kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā vara deklarēšanu.3. PRINCIPS.Pēc attiecīgas ekstraktu apstrādes un atšķaidīšanas vara saturu nosaka ar atomu absorbcijas spektrometriju.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.1. punktu.4.2 Aptuveni 0,5 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.2. punktu.4.3 Ūdeņraža peroksīda šķīdums (30 % H2O2, ρ = 1,11 g/ml) bez mikroelementiem.4.4 Vara kalibrēšanas šķīdumi.4.4.1 Vara standartšķīdums (1000 μg/ml).Vārglāzē, kuras tilpums ir 250 ml, līdz tuvākajam 0,1 mg iesver 1 g vara, pievieno 25 ml 6 M sālsskābes (4.1.), pievieno 5 ml ūdeņraža peroksīda šķīduma (4.3.) un karsē uz plītiņas, līdz varš pilnīgi izšķīst. Kvantitatīvi pārnes uz 1000 ml mērkolbu. Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.4.2 Vara darba šķīdums (100 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 200 ml, ielej 20 ml standartšķīduma (4.4.1.). Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc.5. IEKĀRTASpektrometrs, kas aprīkots atomu absorbcijai: skatīt 9.4. metodes 5. punktu. Ierīce jāaprīko ar varam atbilstīgu staru avotu (324,8 nm).6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Vara ekstrakta šķīdums.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 6.2. punktu.7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.1. punktu.7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.2. punktu.Atbilstīgi optimālam kvantitatīvās noteikšanas diapazonam no 0 līdz 5 μg/ml vara 100 ml mērkolbās ielej attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 ml darba šķīduma (4.4.2.). Pēc vajadzības noregulē sālsskābes koncentrāciju, lai tā, cik iespējams, atbilst analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācijai. Uzpilda līdz 100 ml ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc. Šajos šķīdumos vara saturs ir attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 μg/ml.7.3 Kvantitatīvā noteikšana.Skatīt 9.4. metodes 7.3. punktu. Sagatavo spektrometru (5.) mērīšanai atbilstīgi 324,8 nm viļņu garumam.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANASkatīt 9.4. metodes 8. punktu.Vara procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:Cu % =X— X/M × 104Ja izmanto 9.3. metodi:Cu % =X— X/M × 104kurCu  ir vara daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija μg/ml,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija μg/ml,V  ir tā ekstrakta tilpums ml, ko iegūst saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1), (a2), (a3),.,.,., (ai) un (a) ir alikvotās daļas un (v1), (v2), (v3),.,.,., (vi) un (100) ir tilpumi ml, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpe D ir:D =×××. ×. ×. ××.9.8. metodeDZELZS KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR ATOMU ABSORBCIJAS SPEKTROMETRIJU1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra dzelzs kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējās un/vai ūdenī šķīstošās dzelzs deklarēšanu.3. PRINCIPSPēc attiecīgas ekstrakta apstrādes un atšķaidīšanas dzelzs saturu nosaka ar atomu absorbcijas spektrometriju.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.1. punktu.4.2 Aptuveni 0,5 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.2. punktu.4.3 Ūdeņraža peroksīda šķīdums (30 % H2O2, ρ = 1,11 g/ml) bez mikroelementiem.4.4 Lantāna sāls šķīdumi (10 g La uz litru).Skatīt 9.4. metodes 4.3. punktu.4.5 Dzelzs kalibrēšanas šķīdumi.4.5.1 Dzelzs standartšķīdums (1000 μg/ml).Vārglāzē, kuras tilpums ir 500 ml, līdz tuvākajam 0,1 mg iesver 1 g ķīmiski tīras dzelzs stieples, pievieno 200 ml 6 M sālsskābes (4.1.) un 15 ml ūdeņraža peroksīda šķīduma (4.3.). Karsē uz plītiņas, līdz dzelzs pilnīgi izšķīst. Kad šķīdums ir atdzisis, to kvantitatīvi pārnes uz 1000 ml mērkolbu. Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.5.2 Dzelzs darba šķīdums (100 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 200 ml, ielej 20 ml standartšķīduma (4.5.1.). Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc.5. IEKĀRTAAtomu absorbcijas spektrometrs: skatīt 9.4. metodes 5. punktu. Ierīce jāaprīko ar dzelzij atbilstīgu staru avotu (248,3 nm).6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Dzelzs ekstrakta šķīdums.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 6.2. punktu. Analizējamā šķīdumā lantāna sāls šķīduma saturam jābūt 10 % (v/v).7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.1. punktu. Tukšajā šķīdumā 6.2. lietojamā lantāna sāls šķīduma saturam jābūt 10 % (v/v).7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.2. punktu.Atbilstīgi optimālam kvantitatīvās noteikšanas diapazonam no 0 līdz 10 μg/ml dzelzs 100 ml mērkolbās ielej attiecīgi 0, 2, 4, 6, 8, un 10 ml darba šķīduma (4.5.2.). Pēc vajadzības noregulē sālsskābes koncentrāciju, lai tā, cik iespējams, atbilst analizējamā šķīduma koncentrācijai. Pievieno 10 ml 6.2. punktā lietotā lantāna sāls šķīduma. Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc. Šajos šķīdumos dzelzs saturs ir attiecīgi 0, 2, 4, 6, 8 un 10 μg/ml.7.3 Kvantitatīvā noteikšana.Skatīt 9.4. metodes 7.3. punktu. Sagatavo spektrometru (5.) mērīšanai atbilstīgi 248,3 nm viļņu garumam.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANASkatīt 9.4. metodes 8. punktu.Dzelzs procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:Fe % =X— X/M × 104Ja izmanto 9.3. metodi:Fe % =X— X/M × 104kurFe  ir dzelzs daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija μg/ml,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija μg/ml,V  ir tā ekstrakta tilpums ml, ko iegūst saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1), (a2), (a3),.,.,., (ai) un (a) ir alikvotās daļas un (v1), (v2), (v3),.,.,., (vi) un (100) ir tilpumi ml, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpe D ir:D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×. ×. ×. × (vi/ai) × (100/a).9.9. metodeMANGĀNA KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR ATOMU ABSORBCIJAS SPEKTROMETRIJU1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra mangāna kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā mangāna deklarēšanu.3. PRINCIPSPēc attiecīgas ekstraktu apstrādes un atšķaidīšanas mangāna saturu nosaka ar atomu absorbcijas spektrometriju.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.1. punktu.4.2 Aptuveni 0,5 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.2. punktu.4.3 Lantāna sāls šķīdumi (10 g La uz litru).Skatīt 9.4. metodes 4.3. punktu.4.4 Mangāna kalibrēšanas šķīdumi.4.4.1 Mangāna standartšķīdums (1000 μg/ml).Vārglāzē, kuras tilpums ir 250 ml, līdz tuvākajam 0,1 mg iesver 1 g mangāna, pievieno 25 ml 6 M sālsskābes šķīduma (4.1.). Karsē uz plītiņas, līdz mangāns pilnīgi izšķīst. Kad šķīdums ir atdzisis, to kvantitatīvi pārnes uz 1000 ml mērkolbu. Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.4.2 Mangāna darba šķīdums (100 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 200 ml, atšķaida 20 ml standartšķīduma (4.4.1.) ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.). Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc.5. IEKĀRTAAtomu absorbcijas spektrometrs: skatīt 9.4. metodes 5. punktu. Iekārta jāaprīko ar mangānam raksturīgu staru avotu (279,6 nm).6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Mangāna ekstrakta šķīdums.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 6.2. punktu. Analizējamā šķīdumā lantāna sāls šķīduma (4.3.) saturam jābūt 10 tilpuma %.7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.1. punktu. Tukšajā šķīdumā 6.2. lietojamā lantāna sāls šķīduma saturam jābūt 10 tilpuma %.7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.2. punktu.Atbilstīgi optimālam kvantitatīvās noteikšanas diapazonam no 0 līdz 5 μg/ml mangāna 100 ml mērkolbās ielej attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 ml darba šķīduma (4.4.2.). Pēc vajadzības noregulē sālsskābes koncentrāciju, lai tā, cik iespējams, atbilst analizējamā šķīduma koncentrācijai. Katrā kolbā pievieno 10 ml 6.2. punktā lietotā lantāna sāls šķīduma. Uzpilda līdz 100 ml ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc. Šajos šķīdumos mangāna saturs ir attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 μg/ml.7.3 Kvantitatīvā noteikšana.Skatīt 9.4. metodes 7.3. punktu. Sagatavo spektrometru (5.) mērīšanai atbilstīgi 279,6 nm viļņu garumam.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANASkatīt 9.4. metodes 8. punktu.Mangāna procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:Mn % =X— X/M × 104Ja izmanto 9.3. metodi:Mn % =X— X/M × 104kurMn  ir mangāna daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija μg/ml,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija μg/ml,V  ir tā ekstrakta tilpums ml, ko iegūst ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1), (a2), (a3),.,.,., (ai) un (a) ir alikvotās daļas un (v1), (v2), (v3),.,.,., (vi) un (100) ir tilpumi ml, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpe D ir:D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×. ×. ×. × (vi/ai) × (100/a).9.10. metodeMOLIBDĒNA KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR AMONIJA TIOCIANĀTU SATUROŠU KOMPLEKSU SPEKTROFOTOMETRIJU1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra molibdēna kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā molibdēna deklarēšanu.3. PRINCIPSMolibdēns (V) veido [MoO(SCN)5] kompleksu skābā vidē ar SCN joniem.Kompleksu ekstrahē ar n-butilacetātu. Ūdens fāzē paliek traucējošie joni, piemēram, dzelzs. Dzelteni oranžo krāsu nosaka ar molekulu absorbcijas spektrometriju pie 470 nm.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M atšķaidītas sālsskābes (HCl) šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.1. punktu.4.2 Vara šķīdums (70 mg/l) 1,5 M sālsskābes.Mērkolbā, kuras tilpums ir 1000 ml, izšķīdina 275 mg vara sulfāta (CuSO4 5H2O), kas nosvērts ar precizitāti līdz 0,1 mg, 250 ml 6 M sālsskābes šķīduma (4.1.). Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.3 Askorbīnskābes šķīdums (50 g/l).Izšķīdina 50 g askorbīnskābes (C6H8O6) ūdenī 1000 ml mērkolbā. Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei, labi sajauc un glabā ledusskapī.4.4 n-butilacetāts.4.5 Amonija tiocianāta šķīdums, 0,2 M.Izšķīdina 15,224 g NH4SCN ūdenī 1000 ml mērkolbā. Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei, labi sajauc un glabā tumša stikla pudelē.4.6 Divvērtīgās alvas hlorīda šķīdums (50 g/l) 2 M sālsskābes.Šim šķīdumam jābūt pilnīgi dzidram, un tas jāgatavo tieši pirms lietošanas. Jālieto ļoti tīrs divvērtīgās alvas hlorīds, citādi šķīdums nav dzidrs.Lai sagatavotu 100 ml šķīduma, izšķīdina 5 g (SnCl2 2H2O) 35 mililitros 6 M HCl šķīduma (4.1.). Pievieno 10 ml vara šķīduma (4.2.). Uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.7 Molibdēna kalibrēšanas šķīdumi.4.7.1 Molibdēna standartšķīdums (500 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 1000 ml, izšķīdina 0,920 g amonija molibdāta [(NH4)6Mo7O24 4H2O], kas nosvērts ar precizitāti līdz 0,1 mg, 6 M sālsskābes (4.1.). Uzpilda ar šo šķīdumu līdz atzīmei un labi sajauc.4.7.2 Molibdēna standartšķīdums (25 mg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 500 ml, ielej 25 ml standartšķīduma (4.7.1.). Uzpilda līdz atzīmei ar 6 M sālsskābes (4.1.) un labi sajauc.4.7.3 Molibdēna darba šķīdums (2,5 mg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 100 ml, ielej 10 ml standartšķīduma (4.7.2.). Uzpilda līdz atzīmei ar 6 M sālsskābes (4.1.) un labi sajauc.5. IEKĀRTA5.1 Spektrometrs, kas molekulu absorbcijai aprīkots ar kivetēm, kuru optiskais ceļš ir 20 mm, un kas iestatīts atbilstīgi 470 nm viļņu garumam.5.2 Atdalāmās piltuves, 200 vai 250 ml.6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Molibdēna ekstrakta šķīdums.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Atšķaida ekstrakta alikvoto daļu (6.1.) ar 6 M sālsskābes šķīduma (4.1.), lai iegūtu attiecīgu molibdēna koncentrāciju. Atšķaidījuma pakāpe ir D.Ņem alikvoto daļu (a) ekstrakta šķīduma, kas satur no 1 līdz 12 mg molibdēna, un ielej atdalāmajā piltuvē (5.2.). Uzpilda līdz 50 ml ar 6 M sālsskābes šķīduma (4.1.).7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Tukšo šķīdumu sagatavo, atkārtojot visu procedūru, sākot no ekstrakcijas stadijas, izlaižot tikai mēslošanas līdzekļa analizējamo paraugu.7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Sagatavo vismaz sešus kalibrēšanas šķīdumus ar pieaugošu koncentrāciju, kas atbilst spektrometra mērījumu optimālajam diapazonam.Diapazonam no 0 līdz 12,5 μg molibdēna atdalāmajās piltuvēs (5.2.) ielej attiecīgi 0, 1, 2, 3, 4 un 5 ml darba šķīduma (4.7.3.). Uzpilda līdz 50 ml ar 6 M sālsskābes (4.1.). Piltuvēs ir attiecīgi 0, 2,5, 5, 7,5, 10 un 12,5 μg molibdēna.7.3 Kompleksa attīstīšana un atdalīšana.Katrā atdalāmajā piltuvē (6.2., 7.1. un 7.2.) šādā kārtībā pievieno:- 10 ml vara šķīduma (4.2.),- 20 ml askorbīnskābes šķīduma (4.3.),labi sajauc un pagaida divas vai trīs minūtes. Pēc tam pievieno:- 10 ml n-butilacetāta (4.4.), lietojot precīzijas pipeti,- 20 ml tiocianāta šķīduma (4.5.).Krata vienu minūti, lai ekstrahētu kompleksu organiskajā fāzē; ļauj nogulsnēties; pēc abu fāzu atdalīšanas notecina un izlej visu ūdens fāzi; pēc tam organisko fāzi skalo ar:- 10 ml divvērtīgās alvas hlorīda šķīdumu (4.6.).Krata vienu minūti. Ļauj nogulsnēties un notecina visu ūdens fāzi. Organisko fāzi savāc mēģenē; tā var savākt ūdens pilienus suspensijā.7.4 Kvantitatīvā noteikšana.Par standartu izmantojot kalibrēšanas šķīdumu ar 0 μg/ml molibdēna (7.2.), izmēra saskaņā ar 7.3. punktā iegūto šķīdumu absorbciju, ja viļņu garums ir 470 nm.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANAAtzīmējot atbilstīgo molibdēna masu kalibrēšanas šķīdumos (7.2.), kas izteikta μg, pret abscisu asi un atbilstīgās absorbcijas (7.4.) vērtības, ko nolasa spektrometrs, pret ordinātu asi, izveido kalibrēšanas līkni.Pēc šīs līknes nosaka molibdēna masu analizējamā šķīdumā (6.2.) un tukšajā šķīdumā (7.1.).. Šīs masas vērtības attiecīgi apzīmē ar (xs) un (xb).Molibdēna procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:Mo % =X— X/M × 104Ja izmanto 9.3. metodi:Mo % =X— X/M × 104kurMo  ir molibdēna daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,a  ir tās alikvotās daļas tilpums ml, ko ņem no pēdējā atšķaidītā šķīduma (6.2.),xs  ir Mo masa μg analizējamā šķīdumā (6.2.),xb  ir Mo masa μg tukšajā šķīdumā (7.1.), kura tilpums atbilst analizējamā šķīduma (6.2.) alikvotās daļas tilpumam a,V  ir tā ekstrakta šķīduma tilpums ml, ko iegūst saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1) un (a2) ir secīgas alikvotās daļas un (v1) un (v2) ir tilpumi, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpi D izsaka ar:D = (v1/a1) × (v2/a2).9.11. metodeCINKA KVANTITATĪVĀ NOTEIKŠANA MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU EKSTRAKTOS AR ATOMU ABSORBCIJAS SPEKTROMETRIJU1. JOMAŠajā metodē ir aprakstīta procedūra cinka kvantitatīvajai noteikšanai mēslošanas līdzekļu ekstraktos.2. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī procedūra ir piemērojama to mēslošanas līdzekļu paraugu analīzei, kurus ekstrahē ar 9.1. un 9.2. metodi un uz kuriem attiecas Direktīvas 89/530/EEK prasība par kopējā un/vai ūdenī šķīstošā cinka deklarēšanu.3. PRINCIPSPēc attiecīgas ekstraktu apstrādes un atšķaidīšanas cinka saturu nosaka ar atomu absorbcijas spektrometriju.4. REAĢENTI4.1 Aptuveni 6 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.1. punktu.4.2 Aptuveni 0,5 M sālsskābes šķīduma.Skatīt 9.4. metodes 4.2. punktu.4.3 Lantāna sāls šķīdumi (10 g La uz litru).Skatīt 9.4. metodes 4.3. punktu.4.4 Cinka kalibrēšanas šķīdumi.4.4.1 Cinka standartšķīdums (1000 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 1000 ml, 1 g cinka pulvera vai pārslu, kas nosvērtas ar precizitāti līdz 0,1 mg, izšķīdina 6 M sālsskābes (4.1.). Pēc pilnīgas izšķīšanas uzpilda ar ūdeni līdz atzīmei un labi sajauc.4.4.2 Cinka darba šķīdums (100 μg/ml).Mērkolbā, kuras tilpums ir 200 ml, atšķaida 20 ml standartšķīduma (4.4.1.) ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.). Uzpilda līdz atzīmei ar 0,5 M sālsskābes šķīduma un labi sajauc.5. IEKĀRTAAtomu absorbcijas spektrometrs: skatīt 9.4. metodes 5. punktu. Iekārta jāaprīko ar cinkam raksturīgu staru avotu (213,8 nm). Spektrometram jābūt tādam, kas dod iespēju izdarīt fona korekciju.6. ANALIZĒJAMĀ ŠĶĪDUMA SAGATAVOŠANA6.1 Cinka ekstrakta šķīdums.Skatīt 9.1. un/vai 9.2., un pēc vajadzības 9.3. metodi.6.2 Analizējamā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 6.2. punktu. Analizējamā šķīdumā lantāna sāls šķīduma saturam jābūt 10 tilpuma %.7. PROCEDŪRA7.1 Tukšā šķīduma sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.1. punktu. Tukšajā šķīdumā 6.2. punktā lietotā lantāna sāls šķīduma saturam jābūt 10 tilpuma %.7.2 Kalibrēšanas šķīdumu sagatavošana.Skatīt 9.4. metodes 7.2. punktu.Atbilstīgi optimālam kvantitatīvās noteikšanas diapazonam no 0 līdz 5 μg/ml cinka 100 ml mērkolbās ielej attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 ml darba šķīduma (4.4.2.). Pēc vajadzības noregulē sālsskābes koncentrāciju, lai tā, cik iespējams, atbilst analizējamā šķīduma koncentrācijai. Katrā mērkolbā pievieno 10 ml 6.2. lietojamā lantāna sāls šķīduma. Uzpilda līdz 100 ml ar 0,5 M sālsskābes šķīduma (4.2.) un labi sajauc. Šajos šķīdumos cinka saturs ir attiecīgi 0, 0,5, 1, 2, 3, 4 un 5 μg/ml.7.3 Kvantitatīvā noteikšana.Skatīt 9.4. metodes 7.3. punktu. Sagatavo spektrometru (5.) mērīšanai atbilstīgi 213,8 nm viļņu garumam.8. REZULTĀTU IZTEIKŠANA.Skatīt 9.4. metodes 8. punktu.Cinka procentuālo saturu mēslošanas līdzeklī izsaka ar:Zn % =/.Ja izmanto 9.3. metodi:Zn % =/,kurZn  ir cinka daudzums, kas izteikts mēslošanas līdzekļa procentos,xs  ir analizējamā šķīduma (6.2.) koncentrācija μg/ml,xb  ir tukšā šķīduma (7.1.) koncentrācija μg/ml,V  ir tā ekstrakta šķīduma tilpums ml, ko iegūst saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi,D  ir 6.2. punktā iegūtā atšķaidījuma pakāpe,M  ir analizējamā parauga masa gramos saskaņā ar 9.1. vai 9.2. metodi.Atšķaidījuma pakāpes D aprēķins: ja (a1), (a2), (a3),.,.,., (ai) un (a) ir secīgas alikvotās daļas un (v1), (v2), (v3),.,.,., (vi) un (100) ir tilpumi, kas atbilst to attiecīgajiem atšķaidījumiem, tad atšķaidījuma pakāpe D ir:D = (v1/a1) × (v2/a2) × (v3/a3) ×. ×. ×. × (vi/ai) × (100/a)."[1] OV L 281, 30.9.1989., 116. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 96/28/EK (1996. gada 10. maijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiemDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0028

Oficiālais Vēstnesis L 140 , 13/06/1996 Lpp. 0030 - 0031

		Komisijas Direktīva 96/28/EK(1996. gada 10. maijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiem(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvu 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/530/EEK [2], un jo īpaši tās 9. panta 1. punktu,tā kā Līguma 7.a pants paredz telpu bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās;tā kā Direktīvā 76/116/EEK ir paredzēti noteikumi mēslošanas līdzekļu realizācijai iekšējā tirgū;tā kā Direktīvas 76/116/EEK I pielikumā jāiekļauj jauni mēslošanas līdzekļi, lai tiem varētu piemērot Kopienas marķējumu, kas paredzēts minētās direktīvas II pielikumā;tā kā paziņojumā 94/C 138/04 [3] ir noteikta procedūra, kas jāievēro visām personām (ražotājam vai viņa pārstāvim), kuras vēlas mēslošanas līdzeklim piemērot Kopienas marķējumu, kas paredzēts Direktīvas 76/116/EEK II pielikumā, iesniedzot tehnisko dokumentāciju tām dalībvalstu iestādēm, kuras darbosies kā Eiropas Komisijas Mēslošanas līdzekļu darba grupas ziņotājas par attiecīgo dokumentāciju;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Mēslošanas līdzekļu tirdzniecības tehnisko šķēršļu novēršanas un tehniskās modernizēšanas direktīvu komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/116/EEK I pielikumu groza šādi:1. Šīs direktīvas I pielikumā iekļauto mēslošanas līdzekli iekļauj A daļas 1. punktā ar nosaukumu "Slāpekli saturošie mēslošanas līdzekļi".2. Šīs direktīvas II pielikumā iekļautos mēslošanas līdzekļus pievieno D daļai ar nosaukumu "Sekundāru barības elementu mēslojums".2. pantsDirektīvas 76/116/EEK III pielikuma A.1 punktā iekļauj šādu produktu un pielaidi:"Urīnviela un amonija sulfāts | 0,5 %" |.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1997. gada 31. maijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savus tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 10. maijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 24, 30.1.1976., 21. lpp.[2] OV L 281, 30.9.1989., 116. lpp.[3] OV C 138, 20.5.1994., 4. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSI PIELIKUMSA. VIENKĀRŠIE MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻI1. Slāpekli saturošie mēslošanas līdzekļi"Nr. | Veida apzīmējums | Dati par ražošanas metodi un pamatsastāvdaļām | Minimālais barības elementu saturs (svara procentuālais sastāvs) Dati par barības elementu izteiksmi Citas prasības | Citi dati par veida apzīmējumu | Deklarējamo barības elementu saturs Barības elementu veidi un šķīdība Citi kritēriji |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |… | … | … | … | … | … |18 | Urīnviela un amonija sulfāts | No urīnvielas un amonija sulfāta ķīmiski iegūts produkts | 30 % N Slāpeklis, izteikts kā amonija un urīnvielas slāpeklis Minimālais amonija slāpekļa saturs: 4 % Minimālais sēra saturs, izteikts kā sēra trioksīds: 12 % Maksimālais biureta saturs: 0,9 % | | Kopējais slāpekļa saturs Amonija slāpeklis Urīnvielas slāpeklis Ūdenī šķīstošs sēra trioksīds" |--------------------------------------------------II PIELIKUMSI PIELIKUMSD. SEKUNDĀRU BARĪBAS ELEMENTU MĒSLOJUMS"Nr. | Veida apzīmējums | Dati par ražošanas metodi un pamatsastāvdaļām | Minimālais barības elementu saturs (svara procentuālais sastāvs) Dati par barības elementu izteiksmi Citas prasības | Citi dati par veida apzīmējumu | Deklarējamo barības elementu saturs Barības elementu veidi un šķīdība Citi kritēriji |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |… | … | … | … | … | … |5.2 | Magnija hidroksīds | Ķīmiski iegūts produkts, kura pamatsastāvdaļa ir magnija hidroksīds | 60 % MgO Daļiņu izmērs: cauri sietam ar acu izmēru 0,063 mm spēj izkļūt vismaz 99 % | | Kopējais magnija oksīda saturs |5.3 | Magnija hidroksīda suspensija | Produkts, kas iegūts ar 5.2 veida suspensiju | 24 % MgO | | Kopējais magnija oksīda saturs" |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2007/39/EK ( 2007. gada 26. jūnijs ), ar ko groza Padomes Direktīvas 90/642/EEK II pielikumu attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem diazinona atliekvielu daudzumiem (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 165/25

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/39/EK
   (2007. gada 26. jūnijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvas 90/642/EEK II pielikumu attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem diazinona atliekvielu daudzumiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamā daudzuma noteikšanu konkrētos augu izcelsmes produktos un uz tiem, ieskaitot augļus un dārzeņus (1), un jo īpaši tās 7. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ziņotāja dalībvalsts ir informējusi Komisiju par to, ka, ņemot vērā radušās bažas par patērētāju uzņemto devu, iespējams, būtu jāpārskata Direktīvā 90/642/EEK paredzētie maksimāli pieļaujamie diazinona atliekvielu daudzumi. Komisijai tika iesniegti priekšlikumi par Kopienā noteikto maksimāli pieļaujamo atliekvielu daudzumu (MRL) pārskatīšanu.

               (2)

               Kopienas MRL, kā arī Pārtikas kodeksā ieteiktos daudzumus nosaka un novērtē, ievērojot līdzīgas procedūras. Pārtikas kodeksā diazinonam ir noteikti vairāki maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi. Ziņotāja dalībvalsts, pamatojoties uz kodeksā noteiktajiem MRL un ņemot vērā jauno informāciju par apdraudējumu patērētājiem, ir novērtējusi arī Kopienas MRL.

               (3)

               Ņemot vērā Pasaules Veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes (2), saskaņā ar Kopienā izmantotajām procedūrām un praksi ir atkārtoti izvērtēta diazinona iedarbība uz patērētāju īslaicīgi un visas dzīves laikā, lietojot pārtikas produktus. Pamatojoties uz iepriekšminēto, ir lietderīgi noteikt jaunus maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus, kas nodrošinās to, ka nebūs nelabvēlīgas ietekmes uz patērētājiem.

               (4)

               Ņemot vērā Pasaules Veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes, saskaņā ar Kopienā izmantotajām procedūrām un praksi ir apstiprināta un novērtēta diazinona akūtā iedarbība uz patērētājiem, kuru attiecīgā gadījumā rada katrs atsevišķais pārtikas produkts, kurā var būt atliekvielas. Ir secināts, ka pesticīdu atliekvielu esība tādā daudzumā, kas ir vienāds ar jaunajiem maksimāli pieļaujamajiem atliekvielu daudzumiem vai mazāks par tiem, neizraisīs akūtu toksisku iedarbību.

               (5)

               Tādēļ ir jāgroza MRL, kas noteikti Direktīvas 90/642/EEK II pielikumā, lai radītu iespēju atbilstīgi uzraudzīt un kontrolēt šīs vielas izmantošanas aizliegumu, kā arī lai aizsargātu patērētājus.

               (6)

               Ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas starpniecību ir notikušas apspriedes ar Kopienas tirdzniecības partneriem par jaunajiem maksimāli pieļaujamajiem atliekvielu daudzumiem, un ir ņemtas vērā minēto personu izteiktās piezīmes par šiem daudzumiem.

               (7)

               Tādēļ Direktīvas 90/642/EEK II pielikums ir attiecīgi jāgroza.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 90/642/EK groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 27. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties iesniedz Komisijai minēto tiesību aktu tekstu un minēto noteikumu un šīs direktīvas noteikumu atbilstības tabulu.
   Tās piemēro šos noteikumus no 2007. gada 28. decembra.
   Pieņemot minētos noteikumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai attiecīgu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 26. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/28/EK (OV L 135, 26.5.2007., 6. lpp.).

      (2)  Pamatnostādnes par to, kā noteikt pesticīdu atliekvielu uzņemšanu ar uzturu (pārskatītas), kuras sagatavojusi GEMS/Pārtikas programma sadarbībā ar Pesticīdu atliekvielu kodeksa komiteju un 1997. gadā publicējusi Pasaules Veselības organizācija (WHO/FSF/FOS/97.7).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 90/642/EEK II pielikuma A daļā ierakstus attiecībā uz diazinonu aizstāj ar šādu tekstu:

                     Pesticīdu atliekvielas un maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi (mg/kg)

                     “Produktu grupas un atsevišķu produktu piemēri, kam piemēro maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus

                     Diazinons

               1.   Svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti augļi, kas iekonservēti sasaldējot, bez cukura piedevas; rieksti

                                 i)

                                 CITRUSAUGĻI

                     0,01 (1)

                     Greipfrūti

                     Citroni

                     Laimi

                     Mandarīni (tostarp klementīni un citi hibrīdi)

                     Apelsīni

                     Pampelmūzes

                     Citi

                                 ii)

                                 KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti)

                     Mandeles

                     0,05

                     Brazīlijas rieksti

                     Indijas rieksti

                     Ēdamie kastaņi

                     Kokosrieksti

                     Lazdu rieksti

                     Makadāmiju rieksti

                     Pekanrieksti

                     Pīniju rieksti

                     Pistācijas

                     Valrieksti

                     Citi

                     0,01 (1)

                                 iii)

                                 SĒKLEŅI

                     0,01 (1)

                     Āboli

                     Bumbieri

                     Cidonijas

                     Citi

                                 iv)

                                 KAULEŅI

                     0,01 (1)

                     Aprikozes

                     Ķirši

                     Persiki (tostarp nektarīni un tamlīdzīgi hibrīdi)

                     Plūmes

                     Citi

                                 v)

                                 OGAS UN SĪKAUGĻI

                                 a)

                                 Galda un vīna vīnogas

                     0,01 (1)

                     Galda vīnogas

                     Vīna vīnogas

                                 b)

                                 Zemenes (izņemot meža zemenes)

                     0,01 (1)

                                 c)

                                 Avenes un kazenes (izņemot savvaļas)

                     0,01 (1)

                     Kazenes (Rubus fruticosus)

                     Ziemeļu kaulenes

                     Kazeņavenes

                     Avenes

                     Citi

                                 d)

                                 Pārējie sīkaugļi un ogas (izņemot savvaļas)

                     Mellenes

                     Dzērvenes

                     0,2

                     Jāņogas (sarkanās, baltās) un upenes

                     Ērkšķogas

                     Citas

                     0,01 (1)

                                 e)

                                 Savvaļas ogas un augļi

                     0,01 (1)

                                 vi)

                                 DAŽĀDI

                     Avokados

                     Banāni

                     Dateles

                     Vīģes

                     Kivi

                     Kumkvati

                     Ličī

                     Mango

                     Olīvas (patēriņam pārtikā)

                     Olīvas (eļļas ekstrakcijai)

                     Papaijas

                     Pasifloras augļi

                     Ananasi

                     0,3

                     Granātāboli

                     Citi

                     0,01 (1)

               2.   Svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai žāvēti dārzeņi

                                 i)

                                 SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI

                     Galda bietes

                     Burkāni

                     Manioka

                     Sakņu selerijas

                     Mārrutki

                     Topinambūri

                     Pastinaki

                     Sakņu pētersīļi

                     Redīsi

                     0,1

                     Plostbārži

                     Batātes

                     Kāļi

                     Rāceņi

                     Jamsi

                     Citi

                     0,01 (1)

                                 ii)

                                 SĪPOLU DĀRZEŅI

                     Ķiploki

                     Sīpoli

                     0,05

                     Šalotes

                     Lielie loksīpoli

                     Citi

                     0,01 (1)

                                 iii)

                                 AUGĻU DĀRZEŅI

                                 a)

                                 Nakteņu dzimtas augi

                     Tomāti

                     Pipari

                     0,05

                     Baklažāni

                     Okras

                     Citi

                     0,01 (1)

                                 b)

                                 Ķirbjaugi ar ēdamu mizu

                     0,01 (1)

                     Gurķi

                     Kornišoni

                     Kabači

                     Citi

                                 c)

                                 Ķirbjaugi ar neēdamu mizu

                     0,01 (1)

                     Melones

                     Kabači

                     Arbūzi

                     Citi

                                 d)

                                 Cukurkukurūza

                     0,02

                                 iv)

                                 KĀPOSTU DĀRZEŅI

                                 a)

                                 Ziedoši kāpostu dārzeņi

                     0,01 (1)

                     Brokoļi

                     Ziedkāposti

                     Citi

                                 b)

                                 Kāpostu dzimtas galviņdārzeņi

                     Briseles kāposti

                     Galviņkāposti

                     0,5

                     Citi

                     0,01 (1)

                                 c)

                                 Krustziežu dzimtas lapu dārzeņi

                     Ķīnas kāposti

                     0,05

                     Lapu kāposti

                     Citi

                     0,01 (1)

                                 d)

                                 Kolrābji

                     0,2

                                 v)

                                 LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI GARŠAUGI

                     0,01 (1)

                                 a)

                                 Dārza salāti un tamlīdzīgi

                     Kressalāti

                     Salātu baldriņi

                     Dārza salāti

                     Eskariolas (platlapu endīvijas)

                     Rukolas salāti

                     Kāpostu dārzeņu lapas un stublāji

                     Citi

                                 b)

                                 Spināti un tamlīdzīgi

                     Dārza spināti

                     Lapu bietes (mangoldi)

                     Citi

                                 c)

                                 Ūdenskreses

                                 d)

                                 Lapu cigoriņi

                                 e)

                                 Garšaugi

                     Kārveles

                     Maurloki

                     Pētersīļi

                     Lapu selerijas

                     Citi

                                 vi)

                                 PĀKŠAUGU DĀRZEŅI (svaigi)

                     0,01 (1)

                     Pupas (ar pākstīm)

                     Pupas (bez pākstīm)

                     Zirņi (ar pākstīm)

                     Zirņi (bez pākstīm)

                     Citi

                                 vii)

                                 STUBLĀJU DĀRZEŅI (svaigi)

                     0,01 (1)

                     Sparģeļi

                     Lapu artišoki

                     Selerijas

                     Fenheļi

                     Artišoki

                     Puravi

                     Rabarberi

                     Citi

                                 viii)

                                 SĒNES

                     0,01 (1)

                                 a)

                                 Kultivētas sēnes

                                 b)

                                 Savvaļas sēnes

                                 3.

                                 Pākšaugi

                     0,01 (1)

                     Pupas

                     Lēcas

                     Zirņi

                     Lupīnas

                     Citi

                                 4.

                                 Eļļas augu sēklas

                     0,02 (1)

                     Linsēklas

                     Zemesrieksti

                     Magoņu sēklas

                     Sezama sēklas

                     Saulespuķu sēklas

                     Rapšu sēklas

                     Sojas pupas

                     Sinepju sēklas

                     Kokvilnas sēklas

                     Kaņepju sēklas

                     Citas

                                 5.

                                 Kartupeļi

                     0,01 (1)

                     Jaunie kartupeļi

                     Galda kartupeļi

                                 6.

                                 Tēja (fermentētas vai citādi pārstrādātas kaltētas Camellia sinensis lapas un stiebri)

                     0,02 (1)

                                 7.

                                 Apiņi (kaltēti), arī apiņu granulas un nekoncentrēts pulveris

                     0,5

         (1)  Norāda zemāko analītiski nosakāmo daudzumu.”


title: Komisijas Direktīva 2008/39/EK ( 2008. gada 6. marts), ar kuru groza Direktīvu 2002/72/EK, kas attiecas uz plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               7.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 63/6

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/39/EK
   (2008. gada 6. marts),
   ar kuru groza Direktīvu 2002/72/EK, kas attiecas uz plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 27. oktobra Regulu (EK) Nr. 1935/2004 par materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, un par Direktīvu 80/590/EEK un 89/109/EEK atcelšanu (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2002/72/EK (2) ir īpaša direktīva saskaņā ar pamata Regulu (EK) Nr. 1935/2004, ar ko saskaņo noteikumus attiecībā uz atļaujām plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem.

               (2)

               Direktīva 2002/72/EK nosaka to atzīto vielu sarakstu, kuras atļauts izmantot šādu materiālu un izstrādājumu ražošanā, jo īpaši piedevas un monomērus, ierobežojumus attiecībā uz to izmantošanu, noteikumus par marķēšanu, kā arī par patērētājiem vai tirgus dalībniekiem, kas iesaistīti pārtikas apritē, sniedzamo informāciju par šādu materiālu un izstrādājumu pareizu lietošanu.

               (3)

               Pašreizējais Direktīvas 2002/72/EK piedevu saraksts ir nepilnīgs, jo tajā nav iekļautas visas vielas, kas pašreiz ir akceptētas vienā vai vairākās dalībvalstīs.

               (4)

               Saskaņā ar Direktīvas 2002/72/EK 4. panta 1. punktu pašreizējā veidā piedevu sarakstu uzskata par nepilnīgu, līdz saskaņā ar 4.a pantu Komisija nolems, ka tas kļūst par Kopienā atzīto piedevu pozitīvo sarakstu.

               (5)

               Piedevām, kuras pašlaik ir atļautas dalībvalstīs, datu iesniegšanas termiņš drošības novērtēšanai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādē (turpmāk tekstā “iestāde”), lai tās iekļautu Kopienas sarakstā, beidzās 2006. gada 31. decembrī. Tāpēc tagad var noteikt termiņu, kad Kopienas saraksts kļūst par pozitīvo sarakstu. Ņemot vērā laiku, kas iestādei vajadzīgs visu laikus iesniegto pieteikumu novērtēšanai, šis termiņš ir 2010. gada janvāris.

               (6)

               Lietderīgi arī noskaidrot Direktīvas 2002/72/EK 4.a panta 4. un 5. punktā minētā pagaidu saraksta tagadējo lomu un kā to atjauninās. Pagaidu sarakstā ir tās piedevas, par kurām vajadzīgos datus atbilstoši iestādes prasībām iesniedza laikus, bet vēl nav pieņemts lēmums par to iekļaušanu pozitīvajā sarakstā.

               (7)

               Šis pagaidu saraksts informē sabiedrību par piedevām, kuras pašlaik vērtē, lai tās, iespējams, iekļautu Kopienas piedevu sarakstā. Tā kā nevar zināt, vai visu pagaidu sarakstā iekļauto piedevu novērtējums tiks pabeigts līdz termiņam, kad piedevu saraksts kļūs par pozitīvo sarakstu, jābūt iespējai turpināt izmantot minētās piedevas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, līdz tās tiek novērtētas un pieņemts lēmums par iekļaušanu pozitīvajā piedevu sarakstā.

               (8)

               Kad piedevu, kas ir pagaidu sarakstā, iekļauj Kopienas piedevu sarakstā vai kad nolemj to neiekļaut Kopienas sarakstā, šī piedeva jāsvītro no piedevu pagaidu saraksta.

               (9)

               Ja, pārbaudot datus par pagaidu sarakstā iekļautu piedevu, iestāde pieprasa papildu informāciju, šī piedeva jāatstāj pagaidu sarakstā, līdz par to pieņem lēmumu ar noteikumu, ka informāciju iesniedz iestādes noteiktajā termiņā.

               (10)

               Ņemot vērā jauno informāciju par monomēru un piedevu riska novērtējumu, ko veikusi iestāde (3), daži monomēri, ko pagaidām atļauts lietot valsts līmenī, kā arī daži jauni monomēri un piedevas ir jāiekļauj attiecīgajā Kopienas atļauto vielu sarakstā. Attiecībā uz pārējām vielām ierobežojumi un/vai specifikācijas, kas jau noteiktas Kopienas līmenī, ir jāgroza, ņemot vērā jaunāko informāciju. Tāpēc Direktīvas 2002/72/EK II, III, IVa, V un VI pielikums attiecīgi jāgroza.

               (11)

               Ar Komisijas Direktīvu 2005/79/EK (4) piedevu sarakstos iekļāva piedevu ar atsauces Nr. 30340 un ar nosaukumu 12-(acetoksi-)stearīnskābes 2,3-bis-(acetoksi-)propilesteris ar CAS numuru 330198-91-9. Direktīvā minētais nosaukums un CAS numurs atspoguļo tikai pieteikuma galveno sastāvdaļu. Tomēr iestādes sniegtais atzinums aptver vielu maisījumu, par kuru minēts pieteikumā, ne tikai tā galveno sastāvdaļu. Vielu maisījums tagad reģistrēts CAS reģistrā ar CAS numuru 736150-63-3 un tā nosaukums ir Glicerīdi, rīcineļļas mono-, hidrogenēti, acetāti. Tāpēc tagad ir lietderīgi mainīt nosaukumu un CAS numuru, lai atjauninātu visu maisījumā esošo vielu atļaujas. Ņemot vērā nosaukuma maiņu, tiek piešķirts jauns atsauces Nr. 55910. Tā kā vielu tagad apzīmē ar atsauces Nr. 55910, jāsvītro atsauces Nr. 30340.

               (12)

               Sekojoši jāatjaunina Direktīva 2002/72/EK, lai ietvertu jauno informāciju saistībā ar iestādes veikto vielu riska novērtējumu, lai noteiktu termiņu, kad piedevu saraksts kļūs par pozitīvo sarakstu, un lai noskaidrotu piedevu pagaidu saraksta lomu.

               (13)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 2002/72/EK groza šādi.

               1)

               Direktīvas 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
               “1.   To Kopienas piedevu saraksts, kuras var izmantot plastmasas materiālu un izstrādājumu ražošanai, šo piedevu izmantošanas ierobežojumi un/vai specifikācijas noteikti III pielikumā.
               Līdz 2009. gada 31. decembrim piedevas, kuras nav iekļautas Kopienas piedevu sarakstā, var turpināt izmantot saskaņā ar nacionālajiem normatīvajiem aktiem.
               Pēc 2010. gada 1. janvāra plastmasas materiālu un izstrādājumu ražošanai drīkstēs izmantot tikai Kopienas piedevu sarakstā iekļautās piedevas (pozitīvais saraksts).”

               2)

               Direktīvas 4.a pantu groza šādi:

                           a)

                           minētā panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
                           “3.   To piedevu pagaidu sarakstu, kuras iestāde pašlaik vērtē, Komisija publicē ne vēlāk kā 2008. gada 11. aprīlī. To regulāri atjaunina.
                           4.   Atkāpjoties no 4. panta 1. punkta trešās daļas, piedevas, kas nav iekļautas attiecīgajā pantā minētajā Kopienas sarakstā, var turpināt izmantot pēc 2010. gada 1. janvāra saskaņā ar nacionālajiem normatīvajiem aktiem, ja tās iekļautas pagaidu sarakstā.”;

                           b)

                           pievieno 6. punktu:
                           “6.   Piedevu svītro no pagaidu saraksta:

                                       a)

                                       ja tā iekļauta Kopienas piedevu sarakstā; vai

                                       b)

                                       ja Komisija pieņēmusi lēmumu to neiekļaut Kopienas piedevu sarakstā; vai

                                       c)

                                       ja pārbaudes laikā iestāde pieprasa papildu informāciju un šī informācija netiek iesniegta iestādes noteiktajā termiņā.”

               3)

               II, III, IVa, V un VI pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas I, II, III, IV un V pielikumu.

         2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2009. gada 7. martam pieņem un publicē likumus, normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   Minētos noteikumus piemēro tā, lai:

               a)

               no 2009. gada 7. marta atļautu to plastmasas materiālu un izstrādājumu tirdzniecību un lietošanu, kas paredzēti saskarei ar pārtiku un kas atbilst Direktīvai 2002/72/EK, kas grozīta ar šo direktīvu;

               b)

               no 2010. gada 7. marta Kopienā tiktu aizliegta to plastmasas materiālu un izstrādājumu ražošana un imports, kas paredzēti saskarei ar pārtiku un kas neatbilst Direktīvai 2002/72/EK, kas grozīta ar šo direktīvu.

         2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 6. martā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 338, 13.11.2004., 4. lpp.

      (2)  OV L 220, 15.8.2002., 18. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/19/EK (OV L 97, 12.4.2007., 50. lpp.).

      (3)  The EFSA Journal (2007) 555–563, 1.–32. lpp.

      The EFSA Journal (2007) 516–518, 1.–12. lpp.

      The EFSA Journal (2007) 452–454, 1.–10. lpp.

      The EFSA Journal (2006) 418–427, 1.–25. lpp.

      (4)  OV L 302, 19.11.2005., 35. lpp.

      I PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/72/EK II pielikuma A daļu groza šādi:

                  a)

                  numerācijas kārtībā iekļauj šādus monomērus un citas izejvielas:

                              Atsauces Nr.

                                 CAS Nr.

                              Nosaukums

                              Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                              (4)

                              “15404

                              000652-67-5

                              1,4:3,6-Dianhidrosorbitols

                              SML = 5 mg/kg. Tikai kā komonomērs poli(etilēn-ko-izosorbīda tereftalātā)

                              19180

                              000099-63-8

                              Izoftālskābes dihlorīds

                              SML(T) = 5 mg/kg (43) (izteikts kā izoftālskābe)

                              26305

                              000078-08-0

                              Viniltrietoksisilāns

                              SML = 0,05 mg/kg. Tikai izmantošanai par virsmas apstrādes līdzekli”

                  b)

                  šādiem monomēriem un izejvielām tabulas slejas “Ierobežojumi un/vai specifikācijas” saturu aizstāj ar šādu:

                              Atsauces Nr.

                                 CAS Nr.

                              Nosaukums

                              Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                              (4)

                              “19150

                              000121-91-5

                              Izoftālskābe

                              SML(T) = 5 mg/kg (43)”

      II PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/72/EK III pielikumu groza šādi.

                  1.

                  A daļu groza šādi:

                              a)

                              iekļauj šādas piedevas atbilstošā numerācijas kārtībā:

                                          Atsauces Nr.

                                             CAS Nr.

                                          Nosaukums

                                          Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                                          (1)

                                          (2)

                                          (3)

                                          (4)

                                          “38875

                                          002162-74-5

                                          bis(2,6-diizopropilfenil) karbodiimīds

                                          SML = 0,05 mg/kg. Izmantošanai aiz PET slāņa

                                          45703

                                          491589-22-1

                                          cis-1,2-cikloheksāndikarboksilskābes kalcija sāls

                                          SML = 5 mg/kg

                                          48960

                                          —

                                          9,10-dihidroksistearīnskābe un tās oligomēri

                                          SML = 5 mg/kg

                                          55910

                                          736150-63-3

                                          Glicerīdi, rīcineļļas mono-, hidrogenēti, acetāti

                                          60025

                                          —

                                          Hidrogenēti homopolimēri un/vai kopolimēri, ko veido 1-decēns un/vai 1-dodecēns, un/vai 1-oktēns

                                          Atbilstoši V pielikuma specifikācijām. Nelietot izstrādājumiem, kas nonāk saskarē ar taukainu pārtiku

                                          62280

                                          009044-17-1

                                          Izobutilēna-butēna kopolimērs

                                          70480

                                          000111-06-8

                                          Palmitīnskābes butilesteris

                                          76463

                                          —

                                          Poliakrilskābes sāļi

                                          SML(T) = 6 mg/kg (36) (akrilskābei)

                                          76723

                                          167883-16-1

                                          Polidimetilsiloksāns, 3-aminopropil-gatavs, polimērs ar dicikloheksilmetānu-4,4′-diisocianātu

                                          Atbilstoši V pielikuma specifikācijām

                                          76725

                                          661476-41-1

                                          Polidimetilsiloksāns, 3-aminopropil gatavs, polimērs ar 1-izocianāt-3-izocianātmetil-3,5,5-trimetilcikloheksānu

                                          Atbilstoši V pielikuma specifikācijām

                                          77732

                                          —

                                          Polietilenglikols (EO = 1–30, parasti 5) butil 2-ciano 3-(4-hidroksi-3-methoksifenil) akrilāta ēteris

                                          SML = 0,05 mg/kg. Tikai izmantošanai PET

                                          77733

                                          —

                                          Polietilēnglikols (EO = 1–30, parasti 5) butil-2-ciano-3-(4-hidroksifenil) akrilāta ēteris

                                          SML = 0,05 mg/kg. Tikai izmantošanai PET

                                          77897

                                          —

                                          Polietilēnglikola (EO = 1–50) monoalkilēters (lineāras un sazarotas ķēdes, C8–C20) sulfāts, sāls

                                          SML = 5 mg/kg

                                          89120

                                          000123-95-5

                                          Stearīnskābes butilesteris

                                          95858

                                          —

                                          No naftas vai sintētiskām ogļūdeņražu izejvielām iegūti attīrīti vaski, parafīni

                                          SML = 0,05 mg/kg un saskaņā ar specifikācijām, kas noteiktas V pielikumā. Nav izmantojams izstrādājumos, kuri saskaras ar taukainu pārtiku”

                              b)

                              attiecībā uz turpmāk minētajām piedevām tabulas slejas “Ierobežojumi un/vai specifikācijas” saturu aizstāj ar šādu:

                                          Atsauces Nr.

                                             CAS Nr.

                                          Nosaukums

                                          Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                                          (1)

                                          (2)

                                          (3)

                                          (4)

                                          “39815

                                          182121-12-6

                                          9,9-bis(metoksimetil)-fluorēns

                                          SML = 0,05 mg/kg

                                          66755

                                          002682-20-4

                                          2-metil-4-izotiazol-3-ons

                                          SML = 0,5 mg/kg. Izmanto tikai polimēru dispersijai ūdens vidē un emulsijām koncentrācijās, kas nerada antibakteriālu efektu uz polimēra virsmas vai pašā pārtikā”

                              c)

                              svītro šādas piedevas:

                                          Atsauces Nr.

                                             CAS Nr.

                                          Nosaukums

                                          Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                                          (1)

                                          (2)

                                          (3)

                                          (4)

                                          “30340

                                          330198-91-9

                                          12-(acetoksi)stearīnskābes 2,3-bis-(acetoksi)propilesteris”

                  2.

                  B daļu groza šādi:

                              a)

                              iekļauj šādas piedevas atbilstošā numerācijas kārtībā:

                                          Atsauces Nr.

                                             CAS Nr.

                                          Nosaukums

                                          Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                                          (1)

                                          (2)

                                          (3)

                                          (4)

                                          “34130

                                          —

                                          Lineāri alkildimetilamīni ar oglekļa atomu pāra skaitu (C12–C20)

                                          SML = 30 mg/kg

                                          53670

                                          032509-66-3

                                          Etilēnglikola bis[3,3-bis(3-terc-butil-4-hidroksifenil)butirāts]

                                          SML = 6 mg/kg”

                              b)

                              attiecībā uz turpmāk minētajām piedevām tabulas slejas “Ierobežojumi un/vai specifikācijas” saturu aizstāj ar šādu:

                                          Atsauces Nr.

                                             CAS Nr.

                                          Nosaukums

                                          Ierobežojumi un/vai specifikācijas

                                          (1)

                                          (2)

                                          (3)

                                          (4)

                                          “72081/10

                                          —

                                          Naftas ogļūdeņraža sveķi (hidrogenēti)

                                          Atbilstoši V pielikuma specifikācijām”

      III PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/72/EK IVa pielikumā iekļauj šādas vielas atbilstošā numerācijas kārtībā:

                     Atsauces Nr.

                        CAS Nr.

                     Nosaukums

                     “34130

                     —

                     Lineāri alkildimetilamīni ar oglekļa atomu pāra skaitu (C12-C20)

                     39815

                     182121-12-6

                     9,9-bis(metoksimetil)-fluorēns

                     53670

                     032509-66-3

                     Etilēnglikola bis[3,3-bis(3-tert-butil-4-hidroksifenil)butirāts]”

      IV PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/72/EK V pielikuma B daļā iekļauj šādas jaunas specifikācijas atbilstošā numerācijas kārtībā:

                     Atsauces Nr.

                     Citas specifikācijas

                     “60025

                     Specifikācijas:

                                 —

                                 minimālā viskozitāte (pie 100 °C) = 3,8 cSt

                                 —

                                 vidējā Mw > 450

                     76723

                     Specifikācijas:
                     frakcija ar molekulas masu zem 1 000 nedrīkst pārsniegt 1,5 % w/w

                     76725

                     Specifikācijas:
                     frakcija ar molekulas masu zem 1 000 nedrīkst pārsniegt 1 % w/w

                     95858

                     Specifikācijas:

                                 —

                                 vidējā molekulas masa ne mazāk kā 350

                                 —

                                 viskozitāte pie 100 °C min 2,5 cSt

                                 —

                                 ogļūdeņražu ar oglekļa atomu skaitu mazāku par 25 saturs ne vairāk kā 40 % w/w”

      V PIELIKUMS
      Direktīvas 2002/72/EK VI pielikumu groza šādi.

                  1.

                  36. piezīmi aizvieto ar šādu:

                              “(36)

                              SML(T) šai īpašā gadījumā nozīmē to, ka to vielu migrācijas līmeņu summa, kuru references Nr. ir 10690, 10750, 10780, 10810, 10840, 11470, 11590, 11680, 11710, 11830, 11890, 11980, 31500 un 76463 nepārsniegs ierobežojumu.”

                  2.

                  Papildina ar 43. piezīmi:

                              “(43)

                              SML(T) šai īpašā gadījumā nozīmē to, ka to vielu migrācijas līmeņu summa, kuru references Nr. ir 19150 un 19180, nepārsniegs ierobežojumu.”


title: Komisijas Direktīva (1991. gada 3. decembris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojum

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0659

Oficiālais Vēstnesis L 363 , 31/12/1991 Lpp. 0036 - 0038 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 21 Lpp. 0193  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 21 Lpp. 0193

		Komisijas Direktīva(1991. gada 3. decembris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojum(91/659/EEK)iem (azbests)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/339/EEK [2], un jo īpaši tās 2.a pantu, kas ieviests ar Direktīvu 89/678/EEK [3],tā kā tad, ja tiek lietots azbests un pat ražojumi, kas to satur, var atbrīvoties šķiedras, kuras izraisa azbestozi, mezoteliomu un plaušu vēzi; tā kā tādēļ attiecībā uz tirgū laišanu un lietošanu jāpiemēro visstingrākie iespējamie ierobežojumi;tā kā Padomes Direktīvā 83/478/EEK [4], ar ko piekto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK, pieļaujot trīs izņēmumus, ir noteikts, ka turpmāk nedrīkst laist tirgū un lietot krokidolīta tipa azbesta šķiedras un ražojumus, kas to satur; tā kā ar to pašu direktīvu ir ieviesti obligātie marķēšanas noteikumi attiecībā uz visiem ražojumiem, kas satur azbesta šķiedru;tā kā Padomes Direktīvā 85/610/EEK [5], ar ko septīto reizi groza Direktīvu 76/769/EEK, ir noteikts, ka azbesta šķiedras vairs nedrīkst laist tirgū un lietot rotaļlietās, materiālos un preparātos, kurus lieto izsmidzinot, mazumtirdzniecības produktos pulverveidā, smēķēšanas piederumos, katalītiskajos sildītājos, krāsās un lakās;tā kā, lai aizsargātu cilvēka veselību, ir jāuzlabo bīstamo azbesta šķiedru tirgū laišanas un lietošanas uzraudzība īpaši jau tādēļ, ka dažiem lietojumiem ir aizstājējprodukti, kurus, pamatojoties uz riska analīzi, uzskata par mazāk bīstamiem;tā kā cilvēku veselību un vidi var ļoti efektīvi aizsargāt, aizliedzot lietot dažas šķiedras, piemēram, amfibolazbesta šķiedras, kas saskaņā ar dažiem zinātniskajiem avotiem ir īpaši bīstamas; tā kā praktisku apsvērumu dēļ tādu aizliegumu pagaidām nevar attiecināt arī uz dabā sastopamiem materiāliem, piemēram, rūdām un smiltīm, kas satur azbesta šķiedras dabīgu piemaisījumu veidā;tā kā šķiedru noturības tests, ko izdara, lai novērtētu, kādu apdraudējumu rada konkrēti ražojumi, kas satur azbestu, vēl nav plaši izplatīts; tā kā neatkarīgi no tā jāveicina tādu produktu lietošana, kas mazina cilvēka un vides kopējo apdraudējumu;tā kā ar Padomes Direktīvu 91/382/EEK [6] groza Direktīvu 83/477/EEK par darba ņēmēju aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (otrā atsevišķā direktīva saskaņā ar Direktīvas 80/1107/EEK 8. pantu);tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to direktīvu pielāgošanu tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu pielāgo tehnikas attīstībai, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1993. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstīs šos noteikumus piemēro no 1993. gada 1. jūlija.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis pieņem procedūru, kā izdarīt šādu atsauci.2. Dalībvalstis ne vēlāk kā 18 mēnešus pēc šīs direktīvas pieņemšanas dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 3. decembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksMartin Bangemann[1] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[2] OV L 186, 12.7.1991., 64. lpp.[3] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[4] OV L 263, 24.9.1983., 33. lpp.[5] OV L 375, 31.12.1985., 1. lpp.[6] OV L 206, 29.7.1991., 16. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 76/769/EEK I pielikuma 6. punktu aizstāj ar šādu:"6.1.Krokidolīts, CAS Nr. 12001-28-4Amozīts, CAS Nr. 12172-73-5Antofilītazbests, CAS Nr. 77536-67-5Aktinolītazbests, CAS Nr. 77536-66-4Tremolītazbests, CAS Nr. 77536-68-6 | 6.1.Šīs šķiedras un ražojumus, kam tās ir apzināti pievienotas, aizliegts laist tirgū un lietot. |6.2.Hrizotils, CAS Nr. 12001-29-5 | 6.2.Šādus ražojumus, kas satur šīs šķiedras, aizliegts laist tirgū un lietot:a)rotaļlietas;b)materiālus un preparātus, ko paredzēts lietot izsmidzinot;c)galaproduktus, ko pulverveidā pārdod sabiedrībai mazumtirdzniecībā;d)smēķēšanas piederumus, piemēram, tabakas pīpes, cigarešu un cigāru iemuši;e)katalītiskos filtrus un izolācijas ierīces, ko iekļauj katalītiskajos sildītājos, kuros izmanto sašķidrināto gāzi;f)krāsas un lakas;g)šķidrumu filtrus.Izņēmuma kārtā uz medicīnā izmantojamiem filtriem šis aizliegums attiecas tikai no 1994. gada 31. decembra;h)ceļa virsmas segmateriālu, kurā šo šķiedru saturs pārsniedz 2 %;i)javas, aizsargpārklājumus, pildvielas, hermētiķus, pastu savienojumu blīvēšanai, mastiku, līmes, dekoratīvos pulverus un lakas;j)izolācijas vai skaņas necaurlaidīgus materiālus ar mazu blīvumu (blīvums ir mazāks par 1 g/cm3);k)gaisa filtrus un filtrus, ko lieto, pārvadājot, izplatot un izmantojot dabasgāzes un pilsētas gāzes;l)plastmasas grīdu un sienu pārklājumu pamatnes;m)gatavus tekstilmateriālus veidā, kādā tos paredzēts piegādāt galapatērētājam, ja tie nav apstrādāti, lai nepieļautu šķiedru atbrīvošanos.Izņēmuma kārtā uz diafragmām, ko izmanto elektrolīzes procesos, šis aizliegums attiecas tikai no 1998. gada 31. decembra;n)jumta papi.Neierobežojot to citu Kopienas noteikumu piemērošanu, kas attiecas uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, laist tirgū un lietot ražojumus, kas satur šīs šķiedras, var atļaut tikai tad, ja uz tiem ir etiķete, kas atbilst Direktīvas 76/769/EEK II pielikuma noteikumiem." |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1983. gada 28. marts), ar ko groza Direktīvu 68/297/EEK par noteikumu standartizāciju attiecībā uz komerciālo mehānisko transportlīdzekļu degvielas tvertnēs esošās degvielas ievešanu bez muitas nodokļa

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31983L0127

Oficiālais Vēstnesis L 091 , 09/04/1983 Lpp. 0028 - 0028 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 07 Sējums 3 Lpp. 0161  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 07 Sējums 3 Lpp. 0161

		Padomes Direktīva(1983. gada 28. marts),ar ko groza Direktīvu 68/297/EEK par noteikumu standartizāciju attiecībā uz komerciālo mehānisko transportlīdzekļu degvielas tvertnēs esošās degvielas ievešanu bez muitas nodokļa(83/127/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 75. un 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā ar Direktīvu 68/297/EEK [3] ir noteikts komerciālo mehānisko transportlīdzekļu tvertnēs esošās degvielas minimālais daudzums, kuru jāļauj ievest pār Kopienas iekšējām robežām bez muitas nodokļa;tā kā minētais degvielas daudzums ir jāpalielina, lai veicinātu kustību pie šīm robežām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"1. Vēlākais no 1984. gada 1. jūlija dalībvalstis ļauj ievest bez muitas nodokļa 200 litrus degvielas."2. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1983. gada 28. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Ertl[1] OV C 155, 9.12.1974., 77. lpp.[2] OV C 142, 16.11.1974., 11. lpp.[3] OV L 175, 23.7.1968., 15. lpp.--------------------------------------------------