title: Padomes Direktīva 1999/35/EK (1999. gada 29. aprīlis) par obligāto apsekojumu sistēmu ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu regulārās satiksmes drošībai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0035

Oficiālais Vēstnesis L 138 , 01/06/1999 Lpp. 0001 - 0019

		Padomes Direktīva 1999/35/EK(1999. gada 29. aprīlis)par obligāto apsekojumu sistēmu ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu regulārās satiksmes drošībaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši 84. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā minēto procedūru [3],(1) tā kā atbilstīgi kopējai transporta politikai ir jāveic papildu pasākumi, lai paaugstinātu pasažieru jūras transporta drošību;(2) tā kā Kopiena ir nopietni norūpējusies par kuģniecības negadījumiem, kuros iesaistīti ro-ro prāmji un kuros bijuši milzīgi cilvēku upuri; tā kā personas, kas izmanto ro-ro prāmjus un ātrgaitas pasažieru kuģus, Kopienā ir tiesīgas sagaidīt un paļauties uz pienācīga līmeņa drošību;(3) tā kā Padome savā 1994. gada 22. decembra rezolūcijā par pasažieru ro-ro prāmju drošību [4] aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumus par obligāto apsekojumu un drošības kontroles sistēmu attiecībā uz pasažieru ro-ro prāmjiem, kas veic reisus uz Kopienas ostām vai no tām, ieskaitot tiesības veikt jūras negadījumu izmeklēšanu;(4) tā kā, ņemot vērā, jo īpaši, jūras pasažieru transporta nozīmi iekšējā tirgū, rīcība Kopienas līmenī ir efektīvākais risinājums, kā Kopienā sasniegt vispārējo obligāto kuģu drošības līmeni;(5) tā kā rīcība Kopienas līmenī ir labākais veids, lai nodrošinātu dažu Starptautiskajā jūrniecības organizācijā (SJO) pieņemtu principu saskaņotu īstenošanu, tādējādi novēršot konkurences traucējumus dažādu Kopienas ostu un ro-ro prāmju, kā arī ātrgaitas pasažieru kuģu starpā;(6) tā kā, ņemot vērā proporcionalitātes principu, Padomes direktīva ir piemērots juridisks dokuments, jo tas nodrošina kopējo drošības standartu vienādu un obligātu piemērošanu, katras dalībvalsts ziņā atstājot lēmumu par to, kurš no īstenošanas līdzekļiem labāk piemērots tās iekšējai sistēmai;(7) tā kā par kuģu drošību galvenokārt atbild karoga valstis; tā kā katrai dalībvalstij ir jānodrošina atbilstība drošības prasībām, ko piemēro ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kuri kuģo ar attiecīgās dalībvalsts karogu, un sabiedrībām, kas tos izmanto;(8) tā kā ostas valsts kontrole neparedz ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu regulārus visaptverošus profilaktiskus apsekojumus un pārbaudes; tā kā tāpēc būtu jāpārbauda, vai sabiedrības un to prāmji un kuģi atbilst drošības standartiem, kas pieņemti SJO, un vajadzības gadījumā reģionu līmenī jāizmanto sistēma, pēc kuras regulāras, obligātas pārbaudes veic uzņemšanas valstis; tā kā sabiedrībām būtu jāliedz izmantot šādus prāmjus un kuģus, ja šīs pārbaudes atklāj bīstamu neatbilstību minētajiem drošības standartiem;(9) tā kā šī direktīva attiecas uz dalībvalstīm kā uzņemšanas valstīm; tā kā minētajā statusā veicamu uzdevumu pamatā ir īpaši ostas valsts uzdevumi, kas pilnīgi sader ar 1982. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju (UNCLOS);(10) tā kā, lai uzlabotu drošību un novērstu konkurences traucējumus, vispārēji drošības standarti būtu jāattiecina uz visiem ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem neatkarīgi no to karoga, kas nodrošina regulārus reisus no dalībvalsts ostas vai uz kādu dalībvalsts ostu, kā starptautiskos, tā vietējos reisos jūras rajonos, kas ir tālāk par 20 jūdzēm no krasta līnijas, kur kuģa katastrofā cietušās personas varētu patverties, dalībvalstīm saglabājot iespēju attiecināt direktīvu arī uz ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus jūras rajonā 20 jūdžu robežās no krasta līnijas;(11) tā kā uzņemšanas valstīm ir jāpārbauda, vai ro-ro prāmji un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas veic reisus uz Kopienas ostām vai no tām, atbilst īpašām saskaņotas karoga valsts sertificēšanas un apsekojumu prasībām;(12) tā kā minētajiem ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem kuģu būves posmā un visā ekspluatācijas laikā ir jāatbilst arī piemērojamām klasifikācijas normām attiecībā uz kuģa korpusa konstrukciju un apkopi, galvenajiem un papildu mehānismiem, elektroiekārtām un vadības iekārtām, un tiem ir jābūt aprīkotiem ar brauciena datu ieraksta iekārtu, kas atbilst attiecīgajām starptautiskajām prasībām;(13) tā kā uzņemšanas valstīm būtu jāpārbauda, vai sabiedrības, kas sniedz minētos pakalpojumus, izmanto ro-ro prāmjus un ātrgaitas pasažieru kuģus tā, lai garantētu maksimālu drošību; tā kā ieinteresētajām dalībvalstīm, kas nav karoga valsts, ir jābūt tiesīgām pilnībā piedalīties jebkurā izmeklēšanā sakarā ar kādu negadījumu jūrā;(14) tā kā ir svarīgi pārliecināties par to, ka trešo karoga valstu administrācijas piekrīt sabiedrību līdzdalībai jebkurā izmeklēšanā sakarā ar kādu negadījumu vai starpgadījumu jūrā un izpildīt atzītu organizāciju normas attiecībā uz klasifikāciju un, vajadzības gadījumā, sertifikāciju; tā kā šādām administrācijām būtu jāakceptē saskaņotu apsekojumu un sertifikācijas procedūru izmantojums;(15) tā kā, lai nodrošinātu to, ka ro-ro prāmji un ātrgaitas pasažieru kuģi vienmēr atbilst šīs direktīvas nosacījumiem, uzņemšanas valstīm ir jāveic apsekojumi pirms kāda reisa atklāšanas un pēc tam ir jāveic kārtējie apsekojumi, kā arī apsekojumi gadījumā, ja būtiski tiek izmainīti ekspluatācijas nosacījumi;(16) tā kā, lai atvieglinātu sabiedrībām izvirzīto pienākumu izpildi, pienācīgi ir jāņem vērā iepriekšējās pārbaudes un apsekojumi; ro-ro prāmji un ātrgaitas pasažieru kuģi būtu jāatbrīvo no apsekojumiem, kad ir apstiprināts, ka tie atbilst šīs direktīvas prasībām izmantošanai līdzīgos maršrutos, un attiecībā uz aizstājējprāmjiem un kuģiem būtu jāparedz īpaša kārtība; tā kā ro-ro prāmji un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas apsekoti uzņemšanas valstij pieņemamā veidā, nav jāpakļauj pastiprinātām inspekcijām saskaņā ar Padomes 1995. gada 19. jūnija Direktīvu 95/21/EK, kas nosaka, kā kuģošanai Kopienas ostās un dalībvalstu jurisdikcijai pakļautos ūdeņos piemērot starptautiskos standartus attiecībā uz kuģu drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļiem uz kuģiem (ostas valsts kontrole) [5];(17) tā kā dalībvalstīm būtu jāsadarbojas, lai izpildītu uzdevumus, kas izvirzīti uzņemšanas valstīm;(18) tā kā dalībvalstis var atzīt, ka palīdzība, ko tām to funkciju īstenošanai sniedz organizācijas, kas atzītas saskaņā ar Padomes 1994. gada 22. novembra Direktīvu 94/57/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem kuģu inspekciju un pārbaužu organizēšanā un attiecīgām jūras administrāciju darbībām [6], ir derīga;(19) tā kā, plānojot apsekojumus, pienācīgi ir jāņem vērā ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu ekspluatācijas un tehniskās apkopes grafiki;(20) tā kā dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka to iekšējās tiesību sistēmas ļauj tām un visām citām būtiski ieinteresētām dalībvalstīm piedalīties vai sekmēt, vai vadīt negadījuma izmeklēšanu, pamatojoties uz SJO kodeksa noteikumiem par jūras negadījumu izmeklēšanu; tā kā šādas izmeklēšanas rezultāti būtu jādara publiski pieejami;(21) tā kā papildu pasākumu kopums krasta navigācijas sistēmu, ārkārtas gadījumu plānošanas un vietēju ekspluatācijas ierobežojumu jomā palīdz stiprināt drošību;(22) tā kā, lai varētu uzraudzīt šīs direktīvas īstenošanu, būtu jāizveido datu bāze, kuras pamatā būtu apsekojumos gūtā informācija;(23) tā kā komitejai, ko veido dalībvalstu pārstāvji, ir jāpalīdz Komisijai efektīvi izpildīt šo direktīvu; tā kā komiteja, kas izveidota saskaņā ar 12. pantu Padomes 1993. gada 13. septembra Direktīvā 93/75/EEK par obligātajām prasībām attiecībā uz kuģiem, kas dodas uz Kopienas ostām vai atstāj tās, vedot bīstamas vai piesārņojošas preces [7], var veikt minēto uzdevumu;(24) tā kā minētā komiteja var pielāgot attiecīgus direktīvas noteikumus, lai panāktu to atbilstību Kopienas vai SJO pasākumiem un pilnveidotu ar direktīvu izveidoto sistēmu, ņemot vērā turpmākus grozījumus 1974. gada Starptautiskajā konvencijā par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS), kuri stājušies spēkā, un nodrošinātu dažu SJO rezolūciju grozījumu saskaņotu piemērošanu, nepaplašinot direktīvas darbības jomu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķisŠīs direktīvas mērķis ir noteikt obligāto apsekojumu sistēmu, kas nodrošinās lielāku pārliecību par to regulāro reisu pilnīgu drošību, kurus ro-ro prāmji un ātrgaitas pasažieru kuģi veic uz Kopienas ostām vai no tām, kā arī paredzēt dalībvalstu tiesības veikt, piedalīties vai sekmēt izmeklēšanu sakarā ar ikvienu negadījumu vai starpgadījumu uz jūras šāda veida reisos.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā, ieskaitot tās pielikumus,a) "ro-ro prāmis" ir jūras pasažieru kuģis ar aprīkojumu, kas autotransporta vai dzelzceļa transporta līdzekļiem ļauj iebraukt uz un izbraukt no kuģa, un kurš pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus;b) "ātrgaitas pasažieru kuģis" ir ātrgaitas kuģis, kas definēts 1974. gada SOLAS konvencijas X nodaļas 1. noteikumā ar grozījumiem dienā, kad pieņemta šī direktīva, un kas pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus;c) "pasažieris" ir ikviena persona, izņemot:i) kuģa kapteini un apkalpes locekļus vai citas personas, kas nodarbinātas vai pieņemtas jebkurā darbā uz kuģa šā kuģa vajadzībām, unii) bērnus, kas ir jaunāki par vienu gadu;d) "1974. gada SOLAS konvencija" ir Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras ar tai pievienotajiem protokoliem un grozījumiem, kas ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas dienā;e) "Kodekss par ātrgaitas kuģiem" ir "Starptautiskais kodekss par ātrgaitas kuģu drošību", kas ietilpst SJO Kuģošanas drošības komitejas 1994. gada 20. maija rezolūcijā MSC 36 (63), ar grozījumiem šīs direktīvas pieņemšanas dienā;f) "regulāri reisi" ir braucienu sērijas, ko ro-ro prāmji vai ātrgaitas pasažieru kuģi veic, lai nodrošinātu satiksmi starp divām vai vairākām nemainīgām ostām, vai braucienu sērijas uz vienu un to pašu ostu vai no tās, bez citu ostu apmeklēšanas:i) saskaņā ar publicētu satiksmes sarakstu vaiii) tik regulāri vai bieži, ka veido atpazīstamas sistemātiskas sērijas;g) "jūras rajons" ir jebkurš jūras rajons, kas iekļauts sarakstā, kas izveidots saskaņā ar 4. pantu Padomes 1998. gada 17. marta Direktīvā 98/18/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem [8];h) "sertifikāti":i) ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic starptautiskos reisus, drošības sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar grozīto 1974. gada SOLAS konvenciju, kā arī attiecīgi aprīkojuma reģistri un, vajadzības gadījumā, atbrīvojuma sertifikāti un darbības atļaujas dokumenti;ii) ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus, drošības sertifikāti, kas izdotas saskaņā ar Direktīvu 98/18/EK, kā arī attiecīgie aprīkojuma reģistri un, vajadzības gadījumā, atbrīvojuma sertifikāti un darbības atļaujas dokumenti;i) "atbrīvojuma sertifikāts" ir jebkurš sertifikāts, kas izdots saskaņā ar 1974. gada SOLAS konvencijas I nodaļas B daļas 12. noteikuma a) punkta vi) apakšpunktu;j) "karoga valsts administrācija" ir tās valsts kompetentās iestādes, ar kuras karogu ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis ir tiesīgs kuģot;k) "uzņemšanas valsts" ir dalībvalsts, no kuras ostas (-ām) vai uz kuras ostu (-ām) ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis veic regulārus reisus;l) "starptautiskais reiss" ir reiss pa jūru no kādas ostas vienā dalībvalstī uz kādu ostu ārpus minētās dalībvalsts vai pretēji;m) "vietējais reiss" ir reiss pa jūru no kādas dalībvalsts ostas uz to pašu vai citu šīs dalībvalsts ostu;n) "atzīta organizācija" ir organizācija, kas atzīta saskaņā ar Direktīvas 94/57/EK 4. pantu;o) "sabiedrība" ir sabiedrība, kas izmanto vienu vai vairākus ro-ro prāmjus un kurai atbilstības dokuments izdots atbilstīgi 5. panta 2. punktam Padomes 1995. gada 8. decembra Regulā (EK) Nr. 3051/95 par iebraucamo pasažieru prāmju (ro-ro prāmju) drošības vadību [9], vai sabiedrība, kas izmanto ātrgaitas pasažieru kuģus un kurai atbilstības dokuments izdots saskaņā ar 1974. gada SOLAS konvencijas IX nodaļas 4 noteikumu ar grozījumiem šīs direktīvas pieņemšanas dienā;p) "Jūras negadījumu izmeklēšanas kodekss" ir Jūras kuģu satiksmes negadījumu un starpgadījumu izmeklēšanas kodekss, ko pieņēmusi SJO ar 1997. gada 27. novembra Asamblejas rezolūciju A.849(20);q) "īpašs apsekojums" ir apsekojums, ko uzņemšanas valsts veic atbilstīgi 6. un 8. pantam;r) "kvalificēts inspektors" ir publiskā sektora darbinieks vai cita persona, ko kādas dalībvalsts kompetentās iestādes likumīgi pilnvarojušas veikt apsekojumus vai pārbaudes saistībā ar sertifikātu izsniegšanu un kas atbilst kvalifikācijas un neatkarības prasībām, kuras norādītas V pielikumā;s) "trūkums" ir kāds apstāklis, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām.3. pantsPiemērošanas joma1. Šo direktīvu piemēro ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem neatkarīgi no to karoga, kas veic regulārus reisus uz kādas dalībvalsts ostu vai no kādas dalībvalsts ostas, kad tie ir starptautiskie vai vietējie reisi jūras rajonos, uz ko attiecas A klase, atbilstīgi Direktīvas 98/18/EK 4. pantam.2. Dalībvalstis var piemērot šo direktīvu ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus citos jūras rajonos, kuri nav minēti 1. punktā. Šajā gadījumā attiecīgos noteikumus piemēro visiem ro-ro prāmjiem vai ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas darbojas pēc vienādiem nosacījumiem neatkarīgi no karoga, valsts piederības vai sabiedrības uzņēmējdarbības vietas.4. pantsSākotnējās pārbaudes, kas ir jāveic attiecībā uz ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem1. Pirms sākt kāda ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju kādā regulārā reisā vai 12 mēnešu laikā no dienas, kas minēta 19. panta 1. punktā, attiecībā uz ro-ro prāmi un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas pirms minētās dienas jau ir izmantots regulāros reisos, uzņemšanas valstis pārbauda, vai ro-ro prāmis un ātrgaitas pasažieru kuģisa) ir saņēmis derīgus sertifikātus, ko izdevusi karoga valsts administrācija vai atzīta organizācija, kura darbojas tās vārdā;b) ir apsekots, lai saņemtu sertifikātus saskaņā ar attiecīgajām procedūrām un pamatnostādnēm, kas pievienotas SJO asamblejas Rezolūcijai A.746 (18) par apsekojumu pamatnostādnēm atbilstīgi apsekošanas un sertifikācijas saskaņotai sistēmai, kuras ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas dienā, vai procedūrām, kas ļauj sasniegt to pašu mērķi;c) atbilst klasifikācijas standartiem, kas definēti atzītas organizācijas noteikumos, vai noteikumos, kurus karoga valsts administrācija attiecībā uz korpusa, iekārtu un elektroierīču un vadības ierīču konstrukciju un apkopi atzinusi par līdzvērtīgiem;d) ir aprīkots ar brauciena datu ieraksta iekārtu (VDR), lai sniegtu informāciju iespējamai izmeklēšanai negadījuma reizē. VDR atbilst darbības standartiem, kas noteikti SJO 1997. gada 27. novembra asamblejas Rezolūcijā A.861(20), kā arī testēšanas standartiem, kas noteikti Starptautiskās elektrotehnikas komisijas (SEK) standartā Nr. 61996. Tomēr VDR, kas uzstādāmi uz ro-ro prāmjiem vai ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas uzbūvēti pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā, attiecībā uz dažu prasību izpildi var piešķirt atbrīvojumus. Šos atbrīvojumus un nosacījumus, saskaņā ar kuriem tos var piešķirt, pieņem saskaņā ar procedūru, kas noteikta 16. pantā;e) atbilst īpašām stabilitātes prasībām, kas pieņemtas reģionu līmenī un iestrādātas attiecīgās valsts tiesību aktos saskaņā ar paziņošanas procedūru, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, un informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā [10], kad minētajā reģionā veic reisus, uz ko attiecas minētie tiesību akti, ja vien šīs prasības nepārsniedz tās, kas norādītas pielikumā, kas pievienots 1995. gada SOLAS konferences 14. rezolūcijai (Stabilitātes prasības, kas attiecas uz līgumu) un darītas zināmas SJO ģenerālsekretāram saskaņā ar minētās rezolūcijas 3. punktu.2. Šī panta 1. punkta e) apakšpunktu ātrgaitas pasažieru kuģiem piemēro vienīgi attiecīgos gadījumos.5. pantsSākotnējās pārbaudes, kas ir jāveic attiecībā uz sabiedrībām un karoga valstīmPirms sākt kāda ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju kādā regulārā reisā vai 12 mēnešu laikā no dienas, kas minēta 19. panta 1. punktā, attiecībā uz ro-ro prāmi un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas minētajā dienā jau veic regulārus reisus, uzņemšanas valstis1. pārbauda, vai sabiedrība, kas izmanto vai plāno izmantot šādu prāmi vai kuģi regulārā reisā:a) veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka īpašās prasības, kas noteiktas I pielikumā, tiktu piemērotas, un uzņemšanas valstīm, kas iesaistītas regulārajā reisā, sniedz pierādījumu tam, ka ir izpildīts šis punkts un 4. pants;b) iepriekš piekrīt, ka uzņemšanas valstis un jebkura pamatoti ieinteresēta dalībvalsts var veikt, pilntiesīgi piedalīties vai sekmēt jebkuru izmeklēšanu sakarā ar kādu jūras kuģniecības negadījumu vai starpgadījumu saskaņā ar 12. pantu, un iepazīstina tās ar informāciju, ko sniedz to pārziņā esošo un šādā negadījumā vai starpgadījumā iesaistīto prāmju un kuģu VDR;2. attiecībā uz prāmjiem vai kuģiem, kas kuģo ar citu karogu, kurš nav dalībvalsts karogs, pārbauda, vai karoga valsts akceptējusi sabiedrības saistības izpildīt šīs direktīvas prasības.6. pantsĪpaši sākotnējie apsekojumi1. Pirms sākt kāda ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju kādā regulārā reisā vai 12 mēnešu laikā no dienas, kas minēta 19. panta 1. punktā, attiecībā uz ro-ro prāmji un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas minētajā dienā jau veic regulārus reisus, uzņemšanas valstis veic sākotnējos apsekojumus saskaņā ar I un III pielikumu, lai pārliecinātos, ka ro-ro prāmji vai ātrgaitas pasažieru kuģi atbilst obligātām prasībām kāda regulāra reisa pilnīgi drošai ekspluatācijai.2. Kad šo pantu piemēro pirms ekspluatācijas sākšanas, uzņemšanas valstis nosaka īpašā sākotnējā apsekojuma dienu, kas nav vēlāk par vienu mēnesi no brīža, kad saņemts vajadzīgais pierādījums, lai varētu pabeigt pārbaudi saskaņā ar 4. un 5. pantu.7. pantsĪpaši noteikumi1. Kad kāds ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis ir jāiesaista citā regulārā reisā, jaunā uzņemšanas valsts velta vislielāko vērību pārbaudēm un apsekojumiem, kas attiecībā uz minēto prāmi vai kuģi veikti ekspluatācijai iepriekšējā regulārajā reisā, uz ko atteicas šī direktīva. Ja jaunā uzņemšanas valsts iepriekšējās pārbaudes un apsekojumus atzīst par apmierinošiem un ja tie atbilst jaunajiem ekspluatācijas apstākļiem, 4., 5. un 6. pants nav jāpiemēro pirms sākt attiecīgā ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju jaunā regulārā reisā.2. Šīs direktīvas 4., 5. un 6. pantu var nepiemērot, kad ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis, kas atbilst šai direktīvai un jau veic regulārus reisus, uz ko attiecas šī direktīva, tiek pārcelts uz citu regulāru reisu, kura maršruta parametrus attiecīgās uzņemšanas valstis atzinušas par līdzīgiem, un visas uzņemšanas valstis vienojas par to, ka ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis pilnīgi atbilst drošas ekspluatācijas noteikumiem attiecībā uz minēto reisu.Pēc kādas sabiedrības pieprasījuma attiecīgās uzņemšanas valstis var iepriekš apstiprināt savu vienošanos attiecībā uz gadījumu, kad maršruta parametri ir līdzīgi.3. Gadījumos, kad neparedzētu apstākļu dēļ ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis ir steidzami jāaizvieto, lai nodrošinātu nepārtrauktu satiksmi, un nav piemērojams 1. un 2. punkts, uzņemšanas valsts var ļaut sākt attiecīgā prāmja vai kuģa ekspluatāciju, ja viena) vizuālā apskate un dokumentu pārbaude nerada bažas par to, ka ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis neatbilst drošas ekspluatācijas obligātām prasībām, unb) uzņemšanas valsts viena mēneša laikā veic pārbaudes un apsekojumus, kas paredzēti 4., 5. un 6. pantā.8. pantsRegulāri īpašie apsekojumi un citi apsekojumi1. Uzņemšanas valstis reizi 12 mēnešos veic- īpašu apsekojumu saskaņā ar III pielikumu un- apsekojumu kārtējā reisa laikā, kura mērķis ir aptvert pietiekamu to punktu daudzumu, kuri uzskaitīti I, III un IV pielikumā, lai attiecīgā uzņemšanas valsts varētu pārliecināties par to, ka attiecīgais prāmis vai kuģis joprojām atbilst drošas ekspluatācijas obligātām prasībām.Sākotnēju īpašu apsekojumu saskaņā ar 6. pantu uzskata par īpašu apsekojumu šā panta nolūkiem.2. Īpašo apsekojumu saskaņā ar III pielikumu uzņemšanas valsts veic vienmēr, kad tiek veikts nozīmīgs ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa remonts, pārveide vai izmaiņas, kā arī vadības vai karoga maiņas gadījumā vai pārejot uz citu klasi. Tomēr vadības vai karoga maiņas gadījumā vai pārejot uz citu klasi, uzņemšanas valsts pēc tam, kad ņemtas vērā pārbaudes un apsekojumi, kas veikti iepriekš, un ar nosacījumu, ka šī maiņa vai pāreja neietekmē attiecīgā prāmja vai kuģa drošu ekspluatāciju, var atbrīvot attiecīgo prāmi vai kuģi no īpašā apsekojuma, ko paredz šis punkts.3. Ja 1. punktā minētie apsekojumi attiecībā uz šīs direktīvas prasībām apstiprina vai atklāj trūkumus, kas pamato ekspluatācijas aizliegumu, visas izmaksas attiecībā uz apsekojumiem jebkurā parastā pārskata periodā sedz sabiedrība.9. pantsPaziņošanaUzņemšanas valstis tūlīt rakstiski informē sabiedrības par 4., 5., 6. un 8. pantā paredzēto pārbaužu un apsekojumu iznākumiem.10. pantsEkspluatācijas aizliegums1. Uzņemšanas valsts liedz ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju regulāros reisosa) kad tā nevar apstiprināt atbilstību prasībām 4. un 5. pantā;b) vienmēr, kad 6. un 8. pantā minēto apsekojumu laikā konstatēti trūkumi, kas rada tiešas briesmas dzīvībai, attiecīgajam prāmim vai kuģim, tā apkalpei un pasažieriem;c) gadījumā, kad ir konstatēta neatbilstība II pielikumā minētajiem Kopienas dokumentiem, kas rada tiešas briesmas dzīvībai, attiecīgajam prāmim vai kuģim, tā komandai un pasažieriem;d) vienmēr, kad nav notikušas apspriedes ar karoga valsti par jautājumiem, kas minēti 13. panta 1. vai 5. punktā,līdz brīdim, kad uzņemšanas valsts konstatējusi, ka briesmas ir novērstas un direktīvas prasības ir izpildītas.Uzņemšanas valsts rakstiski informē sabiedrību par savu lēmumu liegt ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju un norāda sava lēmuma iemeslus.2. Tomēr gadījumā, kad ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis jau tiek ekspluatēts regulārā reisā un ir konstatēti trūkumi, uzņemšanas valsts uzdod sabiedrībai veikt vajadzīgos pasākumus, lai tos izlabotu tūlīt vai noteiktā un pamatotā laikā, ja vien tie nerada tiešas briesmas attiecīgajam prāmim vai kuģim, tā apkalpei un pasažieriem. Pēc tam, kad izlaboti trūkumi, attiecīgās uzņemšanas valstis pārliecinās, vai tās ir pilnīgi apmierinātas ar to, kā trūkumi novērsti. Pretējā gadījumā tās aizliedz attiecīgā prāmja vai kuģa ekspluatāciju.3. Dalībvalstis saskaņā ar to tiesību aktiem nosaka un ievēro attiecīgas procedūras attiecībā uz sabiedrības tiesībām apstrīdēt lēmumu, kas aizliedz ekspluatāciju. Apstrīdējuma sūdzības ir jāizskata efektīvi. Apstrīdēšana automātiski neaptur aizlieguma darbību.Kompetentā iestāde pienācīgi informē sabiedrību par tās tiesībām apstrīdēt lēmumu.4. Gadījumos, kad 4., 5. un 6. pants piemērots pirms ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatācijas sākšanas kādā regulārā reisā, visi lēmumi liegt ro-ro prāmja vai ātrgaitas pasažieru kuģa ekspluatāciju ir jāpieņem mēneša laikā pēc sākotnējā īpašā apsekojuma un tūlīt jānosūta attiecīgai sabiedrībai.11. pantsSākotnējo un kārtējo īpašo apsekojumu procedūras1. Ro-ro prāmjus vai ātrgaitas pasažieru kuģus, kas tikuši pakļauti īpašajiem apsekojumiem atbilstīgi iesaistītās uzņemšanas valsts (-u) ieskatam, minētā uzņemšanas valsts (-is) atbrīvo no tādām pastiprinātām pārbaudēm, kādas minētas Direktīvas 95/21/EK 7. panta 4. punktā, un no pastiprinātām pārbaudēm, pamatojoties uz neapstrīdamu faktu, ka tie pieder tai pasažieru kuģu kategorijai, kura minēta attiecīgās direktīvas 7. panta 1. punktā un minētās direktīvas pielikumā V.A.3.2. Ja divas vai vairākas uzņemšanas valstis ir iesaistītas viena un tā paša kuģa vai prāmja īpašā apsekojumā, to administrācijas sadarbojas savā starpā. Īpašos apsekojumus veic komanda, ko veido iesaistītās uzņemšanas valsts (-u) kvalificēti inspektori. Vienmēr, kad ir vajadzīgs kvalitātes vērtējums par to, kā izpildīti noteikumi attiecībā uz klasēm, uzņemšanas valstis nodrošina to, lai šai komandai būtu vajadzīgās zināšanas, vajadzības gadījumā tajā iekļaujot kādas atzītas organizācijas inspektoru. Inspektori ziņo par trūkumiem uzņemšanas valstu administrācijām. Uzņemšanas valsts nosūta šo informāciju karoga valstij, ja šī valsts nav uzņemšanas valsts, kas iesaistīta apsekojumā.3. Iesaistītā uzņemšanas valsts pēc citas iesaistītās valsts lūguma var piekrist veikt apsekojumu.4. Kad sabiedrības to lūdz, uzņemšanas valstis aicina tās karoga valsts administrāciju, kura nav uzņemšanas valsts, izraudzīties pārstāvi dalībai visos īpašos apsekojumos saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem.5. Plānojot apsekojumu saskaņā ar 6. un 8. pantu, uzņemšanas valstis pienācīgi ņem vērā prāmja vai kuģa ekspluatācijas vai apkopes grafiku.6. Īpašo apsekojumu rezultātus apkopo ziņojumā, kura formu nosaka saskaņā ar 16. pantu.7. Pastāvošu nesaskaņu gadījumā, kad uzņemšanas valstis nevar vienoties par to, vai izpildītas 4. panta un 5. panta 1. punkta prasības, ikvienas īpašajā apsekojumā iesaistītās uzņemšanas valsts administrācija tūlīt paziņo Komisijai nesaskaņu iemeslus.8. Komisija tūlīt sāk lietas izskatīšanas procesu, lai pieņemtu lēmumu 16. pantā paredzētajā kārtībā.12. pantsNegadījumu izmeklēšana1. Dalībvalstis atbilstīgi savām attiecīgajām iekšējām tiesību sistēmām definē tiesisko statusu, kas tām vai jebkurai citai pamatoti ieinteresētai dalībvalstij ļauj piedalīties, sekmēt vai gadījumā, kas paredzēts Kuģu satiksmes negadījumu izmeklēšanas kodeksā, veikt jebkura tāda negadījuma vai starpgadījuma izmeklēšanu, kurš saistīts ar kādu ro-ro prāmi vai ātrgaitas pasažieru kuģi.2. Jēdzieniem "pamatoti ieinteresēta valsts", "izmeklēšanas vadītāja valsts" un "kuģu satiksmes negadījums" ir tā pati nozīme kā Kuģu satiksmes negadījumu izmeklēšanas kodeksā.3. Kad ar ro-ro prāmi vai ātrgaitas pasažieru kuģi notiek kuģu satiksmes negadījums, izmeklēšanu uzsāk valsts, kuras teritoriālajos ūdeņos attiecīgais negadījums vai starpgadījums ir noticis, vai, ja tas ir noticis citos ūdeņos, valsts, kuru attiecīgais prāmis vai kuģis apmeklējis pēdējo. Šī valsts ir atbildīga par izmeklēšanu un koordināciju ar citām īpaši ieinteresētām valstīm līdz brīdim, kad tiek panākta savstarpēja vienošanās par to, kurai valstij ir jābūt izmeklēšanas vadītājai valstij.4. Dalībvalstis, kas veic šādu izmeklēšanu, tajā piedalās vai to sekmē, nodrošina to, lai tā tiktu veikta visefektīvākajā veidā un īsākajā laikā, ņemot vērā Kuģu satiksmes negadījumu izmeklēšanas kodeksu.5. Dalībvalstis nodrošina, lai ziņojumi, kurus sastāda pēc šādas izmeklēšanas, tiktu nodoti plašai sabiedrībai saskaņā ar Kuģu satiksmes negadījumu izmeklēšanas kodeksa 12.3. punktu un paziņoti Komisijai.13. pantsPapildu pasākumi1. Dalībvalstis, kas izdod vai akceptē atbrīvojuma sertifikātu, sadarbojas ar attiecīgo uzņemšanas valsti vai karoga valsts administrāciju, lai atrisinātu visas nesaskaņas attiecībā uz atbrīvojumu piemērotību pirms sākotnējās īpašās apsekošanas.2. Dalībvalstīm, lai ievērotu drošību, par kuru tās atbild, ir jāuzstāda krasta navigācijas sistēmas un citas informācijas sistēmas saskaņā ar SJO Rezolūciju A.795(19), palīdzot ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem droši veikt kārtējo reisu vai to reisa daļu, par kuras drošību tās ir atbildīgas.3. Katra dalībvalsts nosūta Komisijai 11. panta 6. punktā minēto apsekojumu ziņojumu kopijas, vajadzības gadījumā ar SJO identifikācijas numuru. Komisija 16. pantā paredzētajā kārtībā var lemt par identifikācijas numuru piešķiršanas līdzekļiem attiecībā uz citiem kuģiem. Ja divas vai vairākas uzņemšanas valstis iesaistītas regulārajā reisā, attiecīgos datus var sniegt viena no šīm uzņemšanas valstīm. Komisija izveido un uztur datubāzi, kur apkopota sniegtā informācija. Par piekļuves kārtību datu bāzēm lemj saskaņā ar 16. pantā noteikto procedūru.4. Dalībvalstis nodrošina, lai sabiedrības, kas nodrošina ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu regulāros reisus uz to ostām vai no tām, būtu spējīgas ieviest un uzturēt integrētu sistēmu ārkārtas situāciju plānošanai uz kuģa. Šajā nolūkā tās izmanto shēmu, kas paredzēta SJO Asamblejas Rezolūcijā A.852(20) par pamatnostādnēm attiecībā uz nejaušību integrētās sistēmas struktūru. Ja divas vai vairākas dalībvalstis kā uzņemšanas valstis iesaistītas regulārajā reisā, tās kopīgi izveido dažādu maršrutu plānu.5. Dalībvalstis nodrošina, ka, pirms tiek izsniegts kāda ātrgaitas pasažieru kuģa darbības atļaujas dokuments, tās kā uzņemšanas valstis atbilstīgi Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 1.9.3. punkta noteikumiem pilnīgi sadarbojas ar karoga valsts administrāciju. Tās nodrošina, lai tiktu noteikti un uzturēti ekspluatācijas ierobežojumi vietēju apstākļu dēļ, lai aizsargātu dzīvību, dabas resursus un piekrastes darbības, un veic pasākumus, lai nodrošinātu šo ierobežojumu efektīvu piemērošanu.14. pantsSadarbība uzņemšanas valstu starpāUzņemšanas valstis, uz ko attiecas viens un tas pats regulārais reiss, savā starpā sazinās, šo direktīvu piemērojot.15. pantsAtbalsta pasākumiDalībvalstis informē tās trešās valstis, kas īsteno karoga valsts atbildību vai atbildību, kas ir līdzīga tai, kas ir uzņemšanas valstij attiecībā uz ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, uz kuriem attiecas šī direktīva un kurus ekspluatē maršrutā, kas savieno kādas dalībvalsts ostu un kādu ostu trešā valstī, par prasībām, kuras šī direktīva uzliek ikvienai sabiedrībai, kas nodrošina regulārus reisus uz kādu Kopienas ostu vai no tās.16. pantsRegulatīvā komiteja1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 93/75/EEK 12. panta 1. punktu.2. Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā paredzēts gadījumiem, kad Padomei jāpieņem lēmums pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē tā, kā noteikts šajā pantā. Priekšsēdētājs balsošanā nepiedalās.3. a) Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu.b) Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinumu nesniedz, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja astoņu nedēļu laikā pēc dokumenta iesniegšanas Padomē nav pieņēmusi lēmumu, pasākumus, par kuriem iesniegts priekšlikums, pieņem Komisija.17. pantsGrozīšanas procedūraSaskaņā ar 16. pantā paredzēto procedūru:a) pielikumus,b) definīcijas,c) atsauces uz Kopienas dokumentiem,d) atsauces uz SJO rezolūcijāmvar grozīt tā, lai tās saskaņotu ar Kopienas vai SJO pasākumiem, kas stājušies spēkā, tomēr nepaplašinot šīs direktīvas darbības jomu.Pielikumus arī var grozīt saskaņā ar 16. pantā paredzēto procedūru, kad tas ir vajadzīgs, lai pilnveidotu šīs direktīvas noteikto kārtību, tomēr nepaplašinot tās darbības jomu.18. pantsSankcijasDalībvalstis nosaka sankciju sistēmu attiecībā uz gadījumiem, kad pārkāpti valsts noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka minētās sankcijas tiktu piemērotas. Šāda veidā paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un preventīvas.19. pantsPiemērošana1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 2000 gada 1. decembrī. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Šīs direktīvas 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu piemēro vēlākais 30 mēnešu laikā pēc dienas, kad publicēts SEK standarts Nr. 61996, vai līdz 2001. gada 1. janvārim, atkarībā no tā, kurš no šiem termiņiem ir garāks.3. Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.4. Dalībvalstis nekavējoties dara zināmus Komisijai to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, kuru regulē šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.20. pantsPiemērošanas novērtējumsTrīs gadus pēc dienas, kas minēta 19. panta 1. punktā, Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko dalībvalstis sniegušas saskaņā ar 13. pantu, novērtē to, kā piemērota šī direktīva.21. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.22. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1999. gada 29. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Müller[1] OV C 108, 7.4.1998., 122. lpp.[2] OV C 407, 28.12.1998., 120. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1998. gada 7. oktobra atzinums (OV C 328, 26.10.1998., 82. lpp.), Padomes 1998. gada 21. decembra kopējā nostāja (OV C 49, 22.2.1999., 15. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 10. februāra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV C 379, 31.12.1994., 8. lpp.[5] OV L 157, 7.7.1995., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/42/EK (OV L 184, 27.6.1998., 40. lpp.).[6] OV L 319, 12.12.1994., 20. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 97/58/EK (OV L 274, 7.10.1997., 8. lpp.).[7] OV L 247, 5.10.1993., 19. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/74/EK (OV L 276, 13.10.1998., 7. lpp.).[8] OV L 144, 15.5.1998., 1. lpp.[9] OV L 320, 30.12.1995., 14. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 179/98 (OV L 19, 24.1.1998., 35. lpp.).[10] OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/48/EK (OV L 217, 5.8.1998., 18. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMSĪPAŠAS PRASĪBAS, KO PIEMĒRO SABIEDRĪBĀM,(sk. 5. panta 1. punktu un 6. un 8. pantu)Sabiedrībām ir jānodrošina, ka uz to ro-ro prāmjiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem:1. Pirms prāmja vai kuģa atiešanas, kapteinis varētu saņemt attiecīgu informāciju par krasta navigācijas sistēmu un citu tādu informācijas sistēmu pieejamību, kas var sekmēt pilnīgu navigācijas drošību, un ka viņš izmanto dalībvalstu izveidotās navigācijas kontroles un informācijas sistēmas;2. Tiktu piemēroti Kuģniecības drošības komitejas cirkulāra Nr. 699 par grozītajām pamatnostādnēm attiecībā uz pasažieru drošības instrukcijām 2. līdz 6. punkta attiecīgie noteikumi;3. Kādā viegli pieejamā vietā uz kuģa tiktu novietots saraksts par darbu noteikumiem uz kuģa un tajā būtu:a) darba grafiks jūrā un ostā unb) darba stundu maksimums vai atpūtas stundu minimums, kas ir jāievēro attiecībā uz sardzes personālu;4. Kapteinis nav ierobežots pieņemt jebkuru lēmumu, kas atbilstīgi viņa profesionālam spriedumam ir vajadzīgs drošai navigācijai un ekspluatācijai, jo īpaši bargos laika un bangainas jūras apstākļos;5. Kapteinis kārtotu to navigācijas darbību un starpgadījumu reģistru, kas ir svarīgi navigācijas drošībai;6. Visi kuģa korpusa durvju un blakus esošā kuģa korpusa apšuvuma bojājumi un pastāvīgas deformācijas, kā arī visi trūkumi šādu durvju stiprināšanas iekārtās nekavējoties tiktu darīti zināmi karoga valsts administrācijai un uzņemšanas valstij un izlaboti tā, kā tās uzskata to par vajadzīgu;7. Būtu pieejams atjaunināts brauciena plāns, pirms ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis dodas braucienā. Sagatavojot brauciena plānu, ir jāņem vērā brauciena plānošanas vadlīnijas, kas izvirzītas Kuģošanas drošības komitejas rezolūcijā … (70);8. Vispārēja informācija par pakalpojumiem un palīdzību, ko uz kuģa var saņemt vecāka gada gājuma cilvēki un invalīdi, tiktu darīta zināma tā, ka ar to var iepazīties personas ar redzes traucējumiem.--------------------------------------------------II PIELIKUMSKOPIENAS DOKUMENTU SARAKSTS,(sk. 10. panta 1. punkta c) apakšpunktā)- Padomes Direktīva 93/75/EEK (1993. gada 13. septembris) par minimālajām prasībām attiecībā uz kuģiem, kas dodas uz Kopienas ostām vai atstāj tās, vedot bīstamas vai piesārņojošas kravas (OV L 247, 5.10.1993., 19. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/74/EK (OV L 276, 13.10.1998., 7. lpp.),- Padomes Direktīva 94/58/EK (1994. gada 22. novembris) par jūrnieku obligāto sagatavotības līmeni (OV L 319, 12.12.1994., 28. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/35/EK (OV L 172, 17.6.1998., 1. lpp.),- Padomes Regula (EK) Nr. 3051/95 (1995. gada 8. decembris) par iebraucamo pasažieru prāmju (ro-ro prāmju) drošības vadību (OV L 320, 30.12.1995., 14. lpp.). Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 179/98 (OV L 19, 24.1.1998., 35. lpp.).--------------------------------------------------III PIELIKUMSĪPAŠU APSEKOJUMU PROCEDŪRAS(skat. 6. un 8. pantu)1. Ar īpašajiem apsekojumiem pārbauda to, vai tiesību aktu prasības, jo īpaši tās, kas attiecas uz konstrukciju, nodalījumu sadalījumu un stabilitāti, iekārtām un elektroierīcēm, kravas novietojumu, stabilitāti, ugunsdrošību, maksimālo pasažieru skaitu, dzīvības glābšanas ietaisēm, bīstamo kravu pārvadāšanu, radiosakariem un navigāciju, tiek ievērotas un vajadzības gadījumā vismaz ietver šādus elementus:- avārijas ģeneratora iedarbināšana,- avārijas apgaismojuma pārbaude,- radiosakaru iekārtām paredzētā avārijas enerģijas avota pārbaude,- publiku paziņojumu iekārtas testēšana,- ugunsgrēka dzēšanas vingrinājums, tai skaitā ugunsdzēsēju iekārtas izmantojuma demonstrēšana,- avārijas ugunsdzēsēju sūkņa iedarbināšana ar divām šļūtenēm, kas pievienotas galvenajai dzēšanas šļūtenei,- testi, kuros pārbauda avārijas tālvadību, kas paredzēta, lai apturētu degvielas padevi katliem, galvenajiem un papildu dzinējiem, kā arī ventilatoriem,- testi, kuros pārbauda tālvadības un vietējas vadības ierīces uguns slāpētāju noslēgšanai,- uguns detektoru un trauksmes sistēmu testi,- ugunsdrošo durvju hermētiskuma testi,- tilpņu sūkņu darbība,- ūdensnecaurlaidīgu starpsienu durvju aizvēršana, izmantojot tālvadības un vietējas vadības ierīces,- demonstrācija, kas pierāda, ka galvenie apkalpes locekļi ir iepazīstināti ar avāriju kontroles plānu,- vismaz viena glābšanas kutera un vienas glābšanas laivas nolaišana uz ūdens, kustības un vadības sistēmas iedarbināšana un testēšana, un to izcelšana no ūdens, novietojot glabāšanas pozīcijā uz kuģa,- visa glābšanas laivu un glābšanas kuteru inventāra pārbaude,- kuģa vai prāmja stūres iekārtas un papildus stūres iekārtu testi.2. Īpašie apsekojumi ietver plānotās tehniskās apkopes sistēmas pārbaudi uz kuģa.3. Īpašajos apsekojumos jo īpaši koncentrējas uz apkalpes locekļu zināšanām par drošības procedūrām un procedūrām, kas veicamas avārijas gadījumā, kā arī uz to, cik efektīvi tās tiek piemērotas, apkopi, darba metodēm, pasažieru drošību, komandtilta procedūrām un darbībām, kas saistās ar kravu un transportlīdzekļiem. Šajos apsekojumos tāpat pārbauda jūrnieku spējas saprast un vajadzības gadījumā dot rīkojumus un norādījumus, kā arī ziņot kopējā darba valodā, kas norādīta kuģa žurnālā. Pārbauda arī dokumentus, kas pierāda, ka apkalpes locekļi sekmīgi veikuši īpašas mācības, jo īpaši attiecībā uz- pasažieru vadību,- iepazīstināšanu,- drošības mācībām personālam, kas avārijas gadījumā sniedz tiešu palīdzību pasažieriem telpās, kuras tiem ir paredzētas, un jo īpaši vecākiem cilvēkiem un invalīdiem, un- krīzes pārvarēšanu un humānu izturēšanos.Cita starpā īpašajā apsekojumā ietilpst izvērtējums, kas paredzēts tam, lai noskaidrotu, vai grafiku sistēmas pārmērīgi neapgrūtina personālu, jo īpaši sardzes personālu.4. Komandas locekļu apliecības, ko izdevušas trešās valstis, atzīst vienīgi tad, ja tās atbilst I/10 normai grozītajā 1978. gada Starptautiskajā konvencijā par jūrnieku sagatavošanu un diplomēšanu, kā arī sardzes pildīšanu (STCW konvencija).--------------------------------------------------IV PIELIKUMSORIENTĒJOŠI NORĀDĪJUMI, KAS PIEMĒROJAMI KVALIFICĒTIEM INSPEKTORIEM, KURI VEIC NEPLĀNOTUS APSEKOJUMUS REGULĀRA REISA LAIKĀ(sk. 8. panta 1. punktu)1. Informācija par pasažieriemIr jāpārliecinās, ka nav pārsniegts pasažieru skaits, kādam ro-ro prāmis vai ātrgaitas pasažieru kuģis (turpmāk "kuģis") ir apstiprināts; un informācijas reģistrēšanas sistēma attiecībā uz pasažieriem atbilst noteikumiem un tiek ievērota. Ir jānoskaidro, kā informācija par pasažieru kopējo skaitu tiek nodota kapteinim un, vajadzības gadījumā, kā pasažieri, kas veic divkāršu reisu bez izkāpšanas krastā, tiek iekļauti atpakaļejošā reisa kopējā pasažieru skaitā.2. Informācija par kravas novietojumu un stabilitātiIr jāpārliecinās, ka ir uzstādīti un tiek lietoti droši iegrimes mēri; ka ir veikti pasākumi, lai nodrošinātu to, ka kuģis netiktu pārslogots un attiecīgā nodalījuma kravas zīme neiegrimtu; ka kravas novietojuma un stabilitātes novērtējums veikts, kā paredzēts; ka transporta līdzekļi, kas pārvadā preces, un citi kravas elementi nosvērti, kad tas ir jādara, un ka attiecīgie skaitļi nodoti kuģim, lai novērtētu kravas novietojumu un stabilitāti; ka avāriju kontroles plāni ir pastāvīgi izstādīti un ka vadošo kuģa darbinieku rīcībā ir bukleti, kur ir informācija, kas saistās ar avāriju kontroli.3. Drošība jūrāIr jāpārliecinās par to, ka kuģis pirms atiešanas ir gatavs iziet jūrā, jo īpaši izmantojot procedūru, kas apstiprina, ka visas korpusa ūdensnecaurlaidīgās un jūras apstākļos izturīgās durvis ir noslēgtas, ka visas transportlīdzekļu klāju durvis pirms atiešanas ir noslēgtas vai paliek atvērtas ne ilgāk par laiku, kas vajadzīgs, lai aizvērtu kuģa priekšgala vizieri, kuģa pakaļgala un sānu durvis, ka ir nodrošinātas indikatorlampiņas un TV uzraudzība, kas uz komandtilta rāda to stāvokli. Visas indikatorlampiņu darbības problēmas, jo īpaši attiecībā uz slēdžiem pie durvīm, ir jānoskaidro un par tām jāziņo.4. Drošības paziņojumiKārtējie drošības paziņojumi un instrukciju plakāti, norādījumi par procedūrām, kas veicamas avārijas gadījumā, attiecīgajā valodā vai valodās. Ir jāpārliecinās, ka kārtējie drošības paziņojumi tiek veikti brauciena sākumā un tos var dzirdēt visās vietās, kur var iekļūt pasažieri, ieskaitot atklātos klājus.5. Ieraksti kuģa žurnālāIr jāpārbauda kuģa žurnāls, lai pārliecinātos, ka tiek veikti ieraksti attiecībā uz kuģa priekšgala, kuģa pakaļgala un citu ūdensnecaurlaidīgo un jūras apstākļos izturīgo durvju noslēgšanu, nodalījumu ūdensnecaurlaidīgo durvju manevriem, stūres iekārtu pārbaudēm utt. Cita starpā ir jāpārliecinās, ka ziņas attiecībā uz iegrimes mēriem, virsūdens borta augstumu un stabilitāti tiek reģistrētas, ir jāpārbauda arī apkalpes darba valoda.6. Bīstamās kravasIr jāpārliecinās, vai visas bīstamās vai piesārņojošās kravas tiek transportētas saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem un jo īpaši, vai sniegta bīstamu un piesārņojošu kravu deklarācija kopā ar manifestu vai izvietojuma plānu, kas rāda to atrašanās vietu uz kuģa, vai konkrētās kravas transports ar pasažieru kuģiem ir atļauts un vai bīstamās vai piesārņojošās kravas ir pienācīgi marķētas, etiķetētas, izvietotas, nostiprinātas un nošķirtas.Ir jāpārliecinās, ka bīstamo un piesārņojošo kravu transportlīdzekļi ir pienācīgi identificēti un nostiprināti; ka bīstamo un piesārņojošo kravu transporta gadījumā attiecīgā manifesta vai izvietojuma plāna kopija ir pieejama krastā; ka kapteinis zina par pienākumu ziņot saskaņā ar Direktīvu 93/75/EEK un ir iepazinies ar instrukcijām par procedūrām, kas veicamas avārijas gadījumā un par pirmās palīdzības pasākumiem, kas ir jāveic starpgadījumā, kas saistās ar bīstamajām kravām vai vielām, kas piesārņo jūru; ka transportlīdzekļu klāja ventilācijas sistēma darbojas be pārtraukuma, ka ventilācija tiek pastiprināta, kad darbojas transportlīdzekļu motori, ka uz komandtilta ir kāda ierīce, kas rāda, ka transportlīdzekļu klāja ventilācija darbojas.7. Kravas transportlīdzekļu nostiprināšanaIr jānoskaidro, kā transportlīdzekļi ir nostiprināti, piemēram, grupās vai ar individuālām trosēm, vai nostiprināšanas punktu skaits ir pietiekams. Transportlīdzekļu nostiprināšanas kārtība bargos laika apstākļos, kas ir iestājušies vai ir sagaidāmi. Ja ir, autobusu un motociklu nostiprināšanas metode. Kravas nostiprināšanas instrukcijas pieejamība.8. Transportlīdzekļu klājiIr jāpārliecinās, ka īpašas kategorijas teritorijas un iebraucamās (ro-ro) kravas telpas tiek nepārtraukti patrulētas vai uzraudzītas, izmantojot TV uzraudzības sistēmu tā, ka nevar palikt nepamanīta jebkura transportlīdzekļu kustība bargos laika apstākļos un pasažieru neatļauta atrašanās šajā teritorijā; ka ugunsdrošās un iekļuves durvis ir noslēgtas un ka ir izstādīti paziņojumi, kas pasažieriem liedz atrasties u transportlīdzekļu klāja, kamēr kuģis ir jūrā.9. Ūdensnecaurlaidīgo durvju noslēgšanaIr jāpārliecinās, ka tiek ievēroti pasākumi, kas attiecībā uz nodalījumu ūdensnecaurlaidīgajām durvīm noteikti kuģa ekspluatācijas instrukcijās; ka attiecīgie manevri tiek veikti; ka no komandtilta tiek kontrolētas ūdensnecaurlaidīgās durvis, ja tas ir iespējams, veicot "lokālo" kontroli; ka ierobežotas redzamības apstākļos un visās bīstamās situācijās durvis tiek turētas noslēgtas; ka kuģa apkalpe ir instruēta, kā pareizi rīkoties ar attiecīgajām durvīm, un apzinās briesmas, ko rada nepareiza rīcība.10. Ugunsgrēka uzraudzība, izmantojot patruļasIr jāpārliecinās, ka tiek uzturētas efektīvas patruļas tā, lai visi ugunsgrēka izcelšanās gadījumi tiktu ātri atklāti. Šai uzraudzībai ir jāaptver īpašas kategorijas teritorijas, kur nav ierīkotas ugunsgrēka signalizācijas un trauksmes sistēmas, patruļas šajās teritorijās var veikt, kā norādīts 8. punktā.11. Paziņojumi avārijas gadījumāIr jāpārliecinās, ka to apkalpes locekļu skaits, kam ir jānāk palīgā pasažieriem avārijas gadījumā, ir pietiekams un ka viņi ir viegli atpazīstami un avārijas gadījumā spēj sazināties ar pasažieriem, attiecīgi ņemot vērā viena vai vairāku šādu faktoru kombināciju:a) valodu vai valodas, kas atbilst galvenajām to pasažieru tautībām, kuri tiek pārvadāti noteiktā maršrutā;b) iespējamību, ka prasme lietot elementāru angļu valodas leksiku pamatnorādījumiem var būt saziņas līdzeklis ar pasažieri, kam ir vajadzīga palīdzība, neatkarīgi no tā, vai pasažieris un apkalpes loceklis runā vienā un tajā pašā valodā vai dažādās valodās;c) eventuālu vajadzību ārkārtējā situācijā sazināties tādā vai citādā veidā (piemēram, izmantojot demonstrēšanu, žestus vai vēršot uzmanību uz instrukciju atrašanās vietu, pulcēšanās vietām, dzīvības glābšanas ierīcēm vai evakuēšanās ceļiem, kad mutiska saziņa praktiski nav iespējama);d) to, cik pilnīga bijusi pasažieru instruktāža dzimtajā valodā vai valodās;e) valodas, kurās var tikt pārraidīti avārijas paziņojumi ārkārtas situācijā vai manevra laikā, lai sniegtu vajadzīgos norādījumus pasažieriem un atvieglinātu apkalpes locekļu uzdevumus, palīdzot pasažieriem.12. Apkalpes locekļu kopīgā darba valodaIr jāpārliecinās, ka ir noteikta darba valoda, lai nodrošinātu efektīvu apkalpes darbu drošības jomā, un ka šī darba valoda ir reģistrēta kuģa žurnālā.13. Drošības aprīkojumsIr jāpārliecinās, ka dzīvības glābšanas un ugunsdzēšanas iekārtas, jo īpaši ugunsdrošās durvis, kā arī citi elementi, kas paredzēti struktūraizsardzībai ugunsgrēka gadījumā, kurus var viegli inspicēt, ir labā tehniskā stāvoklī; ka pastāvīgi ir izstādīti ugunsgrēka pārvarēšanas plāni un vadošie kuģa darbinieki informācijas nolūkā ir saņēmuši bukletus, kur ir līdzvērtīga informācija; ka glābšanas vestes ir ivietotas pienācīgi un ka glābšanas vestes bērniem atrodas vietās, kas ir viegli nosakāmas; ka transportlīdzekļu izvietojums uz kuģa nekavē to pretugunsgrēka līdzekļu, pretavārijas iekārtu, saviļņojuma vārstu vadības līdzekļu utt. darbību, kuri var atrasties uz transportlīdzekļu klājiem.14. Navigācijas un radiosakaru aprīkojumsIr jāpārliecinās, ka navigācijas un radiosakaru aprīkojums, ieskaitot avārijas vietas noteikšanas radio bāku, darbojas.15. Papildu avārijas apgaismojumsIr jāpārliecinās, ka pastāv papildu avārijas apgaismojums, kad noteikumi to prasa, un ka tiek kārtots trūkumu reģistrs.16. Evakuācijas līdzekļiIr jāpārliecinās, ka evakuācijas līdzekļi ir norādīti saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami, un tiek apgaismoti, izmantojot galvenos un avārijas elektrības avotus. Ir jānoskaidro, kādi pasākumi veikti, lai transporta līdzekļi neaizšķērsotu evakuācijas ceļus, ja tie šķērso vai iet caur transporta līdzekļu klājiem. Ir jāpārliecinās, ka netiek aizšķērsotas izejas, jo īpaši beznodokļu veikalos, kur tās agrāk ir bijušas aizsprostotas pārmērīga preču daudzuma dēļ.17. Operāciju rokasgrāmataIr jāpārliecinās, ka kapteinis un katrs vadības līmeņa kuģa darbinieks ir saņēmis operāciju rokasgrāmatas eksemplāru un pārējie eksemplāri ir pieejami visiem apkalpes locekļiem; ka pastāv kontroles saraksti, kas aptver sagatavošanos iziešanai jūrā un citas darbības.18. Mašīntelpas tīrībaIr jāpārliecinās, ka mašīntelpa tiek turēta tīra saskaņā ar apkopes kārtību.19. Atkritumu likvidēšanaIr jāpārliecinās, ka atkritumu apstrādes un likvidēšanas kārtība ir apmierinoša.20. Plānotā apkopeVisām sabiedrībām ir pienākums paredzēt īpašus priekšrakstus attiecībā uz visu ar drošību saistīto elementu plānotu apkopi, ieskaitot kuģa priekšgala un kuģa pakaļgala durvis, sānu atveres, kā arī to noslēgšanas iekārtas, ieskaitot arī mašīnu telpas tehnisko apkopi un drošības iekārtu. Regulāri ir jāpārbauda visi attiecīgie elementi, lai nodrošinātu to, ka drošības standarti tiktu uzturēti visaugstākajā līmenī. Ir jābūt trūkumu reģistrēšanas un apstiprināšanas procedūrām, pēc kurām tiek veikts atbilstīgs remonts tā, ka kapteinis un persona, kas izraudzīta sabiedrības vadības struktūrā krastā, būtu informēta par šiem trūkumiem un noteiktā laikā saņemtu paziņojumu, ka trūkums ir novērsts. Periodiskajās pārbaudēs attiecībā uz to, kā darbojas kuģa priekšgala iekšējo un ārējo durvju noslēgšanas iekārta, ir jāparedz indikatoru, uzraudzības iekārtu un visu to drenāžas cauruļu, kas atrodas telpā starp kuģa priekšgala vizieri un iekšējām durvīm, pārbaudes un jo īpaši noslēgšanas mehānismu un ar tiem saistītās hidrauliskās sistēmas pārbaudes.21. Brauciena laikāBrauciena laikā ir jāpārliecinās par to, ka nav drūzmēšanās, jo īpaši, ka sēdvietas ir pietiekamā daudzumā, un bagāža un pasažieri, kas nespēj atrast sēdvietas, neaizsprosto gaiteņus, kāpnes un avārijas izejas; ka pasažieri, pirms kuģis dodas jūrā, ir evakuēti no transportlīdzekļu klāja un ka viņiem nav iespējas tur iekļūt ātrāk kā brīdi pirms kuģa noenkurošanās.--------------------------------------------------V PIELIKUMSKVALIFIKĀCIJAS UN NEATKARĪBAS KRITĒRIJI ATTIECĪBĀ UZ KVALIFICĒTIEM INSPEKTORIEM(sk. 2. panta r) apakšpunktu)1. Šīs direktīvas 6. pantā minēto īpašo apsekojumu veikšanai, dalībvalsts kompetentai iestādei jāapstiprina kvalificēts inspektors.2. Vai nuvai arī- kvalificētam inspektoram vismaz vienu gadu ir jābūt strādājušam kādas dalībvalsts kompetentajā iestādē par karoga valsts inspektoru, veicot apsekošanu un sertifikāciju atbilstīgi 1974. gada SOLAS konvencijai,- un viņam ir jābūt:a) kapteiņa apliecībai, kas ļauj komandēt kuģi ar bruto tonnāžu 1600 t vai vairāk (sk. STCW, II nodaļas 2. noteikums), vaib) galvenā mehāniķa apliecībai, kas ļauj minēto uzdevumu veikt uz kuģa, kura galvenā dzinēja jauda ir vienāda vai lielāka par 3000 KW, (sk. STCW, III nodaļas 2. noteikums), vaic) kādā dalībvalstī nokārtotam kuģu būves, inženiera mehāniķa vai inženiera eksāmenam jūrniecības jomā un vismaz piecu gadu darba pieredzei kādā no šiem amatiem,- kvalificētiem inspektoriem, kuriem ir a) un b) apakšpunktā minētās apliecības, jābūt vismaz piecu gadu pieredzei darbā uz jūras, attiecīgi veicot klāja vai mašīnu oficiera pienākumus;vai arī- kvalificētam inspektoram ir jābūt ar universitātes diplomu vai līdzvērtīgu dokumentu, ko izsniegusi kāda dalībvalsts, un- ar attiecīgu diplomu, kas iegūts kādas dalībvalsts kuģu drošības inspektoru skolā, un- vismaz divu gadu darba pieredzei, kas gūta, strādājot par karoga valsts inspektoru kādas dalībvalsts kompetentajā iestādē, kura amata pienākumos ietilpst apsekošana un sertificēšana atbilstīgi 1974. gada SOLAS konvencijai.3. Kvalificētiem inspektoriem ir jāspēj mutiski un rakstiski sazināties ar jūrniekiem valodā, kura uz jūras ir visplašāk lietotā valoda.4. Kvalificētajiem inspektoriem ir jābūt pietiekamām zināšanām par 1974. gada SOLAS konvencijas noteikumiem un šīs direktīvas attiecīgajām procedūrām.5. Kvalificētajiem inspektoriem, kas veic īpašos apsekojumus, nedrīkst būt komerciāla interese attiecīgajā sabiedrībā, kādā citā sabiedrībā, kas nodrošina regulāru satiksmi uz attiecīgo uzņemšanas valsti vai no tās, vai attiecībā uz pārbaudei pakļautajiem ro-ro prāmjiem vai ātrgaitas pasažieru kuģiem; kvalificēti inspektori nedrīkst tikt nodarbināti vai uzņemties darbu tādu nevalstisko organizāciju vārdā, kas veic obligātos vai klasifikācijas apsekojumus vai izdod sertifikātus ro-ro prāmjiem vai ātrgaitas pasažieru kuģiem.6. Inspektori, kas neatbilst iepriekš uzskaitītajiem kritērijiem, tāpat ir pieņemami, ja Direktīvas 95/21/EK pieņemšanas dienā kompetentā iestāde viņus nodarbinājusi tiesību aktos paredzēto apsekojumu vai pārbaužu veikšanai sakarā ar ostas valsts kontroli.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1972. gada 6. decembris), ar ko groza 1966. gada 14. jūnija direktīvas par biešu sēklu, rupjās lopbarības kultūraugu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu tirdzniecību, 1969. gada 30. jūnija Direktīvu par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību un 1970. gada 29. septembra direktīvas par dārzeņu sēklu tirdzniecību un par Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31972L0418

Oficiālais Vēstnesis L 287 , 26/12/1972 Lpp. 0022 - 0030 Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(9-28.12) Lpp. 0016  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(9-28.12) Lpp. 0020  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 33 Lpp. 0039  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0144  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0144  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 5 Lpp. 0040  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 5 Lpp. 0040

		Padomes Direktīva(1972. gada 6. decembris),ar ko groza 1966. gada 14. jūnija direktīvas par biešu sēklu, rupjās lopbarības kultūraugu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu tirdzniecību, 1969. gada 30. jūnija Direktīvu par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību un 1970. gada 29. septembra direktīvas par dārzeņu sēklu tirdzniecību un par Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu(72/418/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā še turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ jāgroza daži noteikumi direktīvās, kuras uzskaitītas še turpmāk un kurās jaunākie grozījumi izdarīti ar 1972. gada 20. jūlija direktīvu [1]: Padomes 1966. gada 14. jūnija direktīvas attiecīgi par cukurbiešu sēklu tirdzniecību [2], rupjās lopbarības kultūraugu sēklu tirdzniecību [3], graudaugu sēklu tirdzniecību [4], sēklas kartupeļu tirdzniecību [5]; Padomes 1969. gada 30. jūnija Direktīva par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību [6]; Padomes 1970. gada 29. septembra Direktīvas par dārzeņu sēklu tirdzniecību [7]un par Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu [8];tā kā ir jāparedz, ka tirdzniecībai dažādās dalībvalstīs saskaņā ar iepriekšminētajām direktīvām pieņemtajām šķirnes sēklu paaudzēm pirms bāzes sēklām un augiem turpmāk nav ierobežojumu tirdzniecībai starp dalībvalstīm;tā kā, piemērojot iepriekšminētajās direktīvās paredzēto procedūru, lai novērstu pagaidu grūtības bāzes sēklu un augu vai sertificēto sēklu un augu apgādē, tika konstatēts, ka šīs grūtības varētu pārvarēt daudz vieglāk, pieņemot ne tikai sliktākas kvalitātes sēklas un augus, bet arī tādu šķirņu sēklas un augus, kas nav iekļauti ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogā;tā kā iepriekšminētās direktīvas bija grūti piemērot tad, kad sēklas un augus ieveda dažādās dalībvalstīs, jo katrā no tām no importētāja tika prasītas atšķirīgas norādes, un tādēļ šādas norādes ir jāsaskaņo;tā kā ir jāgroza norādes, kam ir jābūt uz etiķetēm dažām iepriekšminētajās direktīvās uzskaitītajām sēklu šķirnēm, jo īpaši attiecībā uz daudzumu norādi; tā kā attiecībā uz visām šķirnēm jāpieņem uzlīmju izmantojums, aizstājot norādījumus iepakojuma iekšienē;tā kā attiecībā uz labības sēklu tirdzniecību paredzētās direktīvas piemērošanas jomā, tāpat kā tas tika izdarīts citu līdzīgu direktīvu gadījumā, nebūtu jāiekļauj sēklas, kas paredzētas dekoratīvo augu audzēšanai;tā kā direktīvā par sēklas kartupeļu tirdzniecību būtu jāizdara daži grozījumi attiecībā uz iepakojumu un klasificēšanu un pārbaudēm; tā kā noteiktās pārbaudes ir jāattiecina arī uz dažiem kaitīgiem un bīstamiem organismiem;tā kā pārejas laikā, kas izbeidzas 1975. gadā, valsts līmenī būtu jāpieļauj tādu standarta dārzeņu sēklu izmantojums, kuru šķirnes oficiāli nav apstiprinātas ne valsts, ne Kopienas līmenī; tā kā turklāt būtu jābūt iespējai no 1977. gada uz visiem šķirņu apstiprinājumiem attiecināt oficiālo pārbaužu rezultātus;tā kā dažu šķirņu sēklām, uz ko attiecas noteikumi direktīvā par dārzeņu sēklu tirdzniecību, nav nozīmes dažās dalībvalstīs, lai gan tās tur audzē vai vismaz laiž pārdošanā nenozīmīgos daudzumos; tā kā tādēļ dažas šķirnes nebūtu jāiekļauj direktīvas piemērošanas jomā un, attiecībā uz citām šķirnēm, dalībvalstis būtu jāatbrīvo no pienākuma piemērot direktīvu šo citu šķirņu sēklām;tā kā attiecībā uz visām šķirnēm, kuras apstiprinātas līdz 1972. gada 1. jūlijam saskaņā ar principiem, kas nav tie, kas noteikti direktīvā par Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu, būtu jāparedz pietiekami ilgs laiks, lai šo šķirņu sēklas un augus varētu laist pārdošanā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1966. gada 14. jūnija Direktīvu par biešu sēklu tirdzniecību groza šādi:1. Direktīvas 11. panta 1. punkta b) apakšpunktā teikuma otro daļu aizstāj šādi:"Šis dokuments nav vajadzīgs, ja šīs norādes neizdzēšami ir uzdrukātas uz iepakojuma vai ja lieto uzlīmi saskaņā ar a) apakšpunktā paredzētajiem noteikumiem."2. Direktīvas 14. pantam pievieno šādu punktu:"3. Dalībvalstis, kas ir paredzējušas izņēmumus saskaņā ar 3. panta 3. punkta a) apakšpunktu, nodrošina, ka šķirnes sēklu paaudzes pirms bāzes sēklām nav pakļautas nekādiem tirdzniecības ierobežojumiem, ievērojot to pazīmes, pārbaužu pasākumus, marķējumu un iepakojuma noslēgšanu,a) ja tās ir kompetentas sertifikācijas iestādes oficiāli pārbaudītas saskaņā ar noteikumiem, kurus piemēro bāzes sēklu sertifikācijā;b) ja tās iepako saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem; unc) ja uz iepakojuma ir oficiāla etiķete, kurā ir vismaz šādas ziņas:- sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra,- sūtījuma uzskaites numurs,- suga,- šķirne,- norāde pirmsbāzes sēklas,- paaudžu skaits pirms sertificētu sēklu kategorijas sēklām.Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju."3. Direktīvas 17. panta 1. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu pagaidu grūtības bāzes vai sertificēto sēklu vispārējā apgādē, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, viena vai vairākas dalībvalstis saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru var pieļaut, ka uz noteiktu laiku laiž pārdošanā tādas kategorijas sēklas, uz kuru attiecas samazinātas prasības, vai tādu šķirņu sēklas, kuras nav iekļautas ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogos."4. Direktīvas 19. pantu pārnumurē par 19. panta 1. punktu.5. Direktīvas 19. pantam pievieno šādu punktu:"2. Dalībvalstis īsteno visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka še turpmāk minētās norādes tiktu sniegtas, laižot pārdošanā sēklu daudzumus, kas pārsniedz 2 kg, no citas dalībvalsts vai no trešās valsts:a) suga;b) šķirne;c) kategorija;d) ražotājvalsts un oficiālā kontroles iestāde;e) nosūtīšanas valsts;f) importētājs;g) sēklu daudzums.Saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru var noteikt to, kā sniedzamas šīs norādes."6. Direktīvas III pielikuma A daļas 8. punkta tekstu aizstāj ar šādu:"8. Deklarētais neto vai bruto svars, vai deklarētais sēklu skaits."2. pantsAttiecībā uz lopbarības augu sēklu tirdzniecību pieņemto 1966. gada 14. jūnija direktīvu groza šādi:1. Svītro 2. panta 3. punktu.2. Direktīvas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā teikuma otro daļu aizstāj šādi:"Šis dokuments nav vajadzīgs, ja šīs norādes neizdzēšami uzdrukātas uz iepakojuma vai ja izmantota uzlīme saskaņā ar a) apakšpunktā paredzētajiem noteikumiem."3. Direktīvas 14. pantam pievieno šādu punktu:"3. Dalībvalstis, kas ir paredzējušas izņēmumus saskaņā ar 3. panta 5. punkta a) apakšpunkta noteikumiem, nodrošina, ka šķirnes sēklu paaudzes pirms bāzes sēklām nav pakļautas nekādiem tirdzniecības ierobežojumiem, ievērojot to pazīmes, pārbaužu pasākumus, marķējumu un iepakojuma noslēgšanu,a) ja tās ir kompetentas sertifikācijas iestādes oficiāli pārbaudītas saskaņā ar noteikumiem, kurus piemēro bāzes sēklu sertifikācijā;b) ja tās iepakotas saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, unc) ja uz iepakojuma ir oficiāla etiķete, kur ir vismaz šādas ziņas:- sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra,- sūtījuma uzskaites numurs,- suga,- šķirne,- norāde pirmsbāzes sēklas,- paaudžu skaits pirms pirmā ataudzējuma sēklām kategorijā sertificētas sēklas.Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju."4. Direktīvas 17. panta 1. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu pagaidu grūtības vispārējā bāzes, sertificēto sēklu vai komercsēklu apgādē, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, viena vai vairākas dalībvalstis saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru var pieļaut, ka uz noteiktu laiku laiž pārdošanā tādas kategorijas sēklas, uz kuru attiecas zemākas prasības, vai tādu šķirņu sēklas, kuras nav iekļautas ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogos."5) Direktīvas 19. pantu pārnumurē par 19. panta 1. punktu.6. Direktīvas 19. pantam pievieno šādu punktu:"2. Dalībvalstis īsteno visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka še turpmāk minētās norādes tiktu sniegtas, laižot pārdošanā sēklu daudzumus, kas pārsniedz 2 kg, no citas dalībvalsts vai no trešās valsts:a) suga;b) šķirne;c) kategorija;d) ražotājvalsts un oficiālā kontroles iestāde;e) nosūtīšanas valsts;f) importētājs;g) sēklu daudzums.Saskaņā ar 21. pantā izklāstīto procedūru var noteikt to, kā šīs norādes ir sniedzamas."3. pantsAttiecībā uz graudaugu sēklu tirdzniecību paredzēto 1966. gada 14. jūnija Direktīvu groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1. punkta A apakšpunkta ievadtekstu aizstāj ar šādu tekstu:"A. Labība: šādu šķirņu augi, kuri paredzēti lauksaimnieciskai audzēšanai vai audzēšanai dārzkopībā, izņemot audzēšanu dekoratīvos nolūkos:"2. Direktīvas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā teikuma otro daļu aizstāj šādi:"Šis dokuments nav vajadzīgs, ja norādījumi neizdzēšami uzdrukāti uz iepakojuma vai ja izmantota uzlīme saskaņā ar a) apakšpunktā paredzētajiem noteikumiem."3. Direktīvas 14. pantam pievieno šādu punktu:"3. Dalībvalstis, kas ir paredzējušas izņēmumus saskaņā ar 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu, nodrošina, ka uz šķirnes sēklu paaudzēm pirms bāzes sēklām neattiecas nekādi tirdzniecības ierobežojumi, ievērojot to pazīmes, pārbaužu pasākumus, marķējumu un iepakojuma noslēgšanu,a) ja tās ir kompetentas sertifikācijas iestādes oficiāli pārbaudītas saskaņā ar noteikumiem, kuri attiecas uz bāzes sēklu sertifikāciju;b) ja tās iepako saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem; unc) ja uz iepakojuma ir oficiāla etiķete, kurā ir vismaz šādas ziņas:- sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra,- sūtījuma uzskaites numurs,- suga,- šķirne,- norāde pirmsbāzes sēklas,- paaudžu skaits pirms sēklām kategorijā sertificētas sēklas vai pirmā ataudzējuma sertificētas sēklas.Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju."4. Direktīvas 17. panta 1. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu pagaidu grūtības vispārējā bāzes vai sertificēto sēklu apgādē, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, viena vai vairākas dalībvalstis saskaņā ar 21. pantā paredzēto procedūru var pieļaut, ka uz noteiktu laiku laiž pārdošanā tādas kategorijas sēklas, uz kuru attiecas zemākas prasības, vai tādu šķirņu sēklas, kuras nav iekļautas ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogos."5. Direktīvas 19. pantu pārnumurē par 19. panta 1. punktu.6. Direktīvas 19. pantam pievieno šādu punktu:"2. Dalībvalstis īsteno visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka še turpmāk minētās norādes tiktu sniegtas, laižot pārdošanā sēklu daudzumus, kas pārsniedz 2 kg, no citas dalībvalsts vai no trešās valsts:a) suga;b) šķirne;c) kategorija;d) ražotājvalsts un oficiālā kontroles iestāde;e) nosūtīšanas valsts;f) importētājs;g) sēklu daudzums.Saskaņā ar 21. pantā izklāstīto procedūru var noteikt to, kā sniedzamas šīs norādes."7. Direktīvas IV pielikuma A daļas a) apakšpunkta 8. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"8. Deklarētais neto vai bruto svars, vai deklarētais sēklu skaits."8. Direktīvas IV pielikuma A daļas b) apakšpunkta 5. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"5. Deklarētais neto vai bruto svars, vai deklarētais sēklu skaits."4. pantsAttiecībā uz sēklas kartupeļu tirdzniecību paredzēto 1966. gada 14. jūnija Direktīvu groza šādi:1. Direktīvas 7. panta 1. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu teikumu:"Bumbuļiem, kas ir pārāk lieli, lai izkristu caur 35 mm kvadrātacu sietu, augšējo un apakšējo lieluma limitu izsaka ar skaitli, kas dalās ar pieci."2. Direktīvas 7. pantam pievieno šādu punktu:"4. Tomēr dalībvalstīs var:a) piemērot 1. punkta otrās daļas pirmā teikuma noteikumus šķirnēm, kas nav tur minētās šķirnes;b) palielināt maksimāli pieļaujamo novirzi starp kāda sūtījuma bumbuļu maksimālo un minimālo lielumu."3. Direktīvas 8. panta 1. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Dalībvalstis nosaka, ka var laist pārdošanā vienīgi pietiekami viendabīgu sūtījumu bāzes sēklas un sertificētas sēklas kartupeļus noslēgtos iepakojumos vai tvertnēs; tām ir jābūt noslēgtām un saskaņā ar noteikumiem 9. un 10. pantā aprīkotām ar noslēgšanas ierīci un marķētām. Iepakojumiem jābūt jauniem; tvertnēm jābūt tīrām."4. Direktīvas 9. panta 1. punktā aiz vārda "iepakojumos" pievieno vārdus "un tvertnēs" un aiz vārda "iepakojums" pievieno vārdu "tvertne".5. Direktīvas 10. panta 1. punktā un 11. pantā aiz vārda "iepakojumi" pievieno vārdus "un tvertnes".6. Direktīvas 12. pantā ar vārdiem "uz iepakojuma vai tā iekšienē vai uz tvertnes" aizstāj vārdus "uz tvertnes vai tās iekšienē".7. Direktīvas 13. panta 1. punktā vārdus "vai tvertne" pievieno aiz vārda "iepakojums".8. Direktīvas 13. pantam pievieno šādu punktu:"4. Dalībvalstis, kas ir paredzējušas izņēmumus saskaņā ar 3. panta 2. punkta B daļas a) apakšpunktu, nodrošina, ka šķirnes kartupeļu sēkla paaudzē pirms bāzes kartupeļu sēklas nav pakļauta tirdzniecības ierobežojumiem, ievērojot tās īpašības, pārbaužu pasākumus, marķējumu un iepakojuma noslēgšanu,a) ja tā ir kompetentas sertifikācijas iestādes oficiāli pārbaudīta saskaņā ar noteikumiem, kurus piemēro bāzes sēklu sertifikācijā;b) ja tā ir iepakojumā vai tvertnēs saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem; unc) ja uz iepakojuma vai tvertnes ir oficiāla etiķete, uz kuras ir vismaz šādas ziņas:- sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra,- ražotāja identifikācijas numurs vai sūtījuma uzskaites numurs,- suga,- šķirne,- norāde pirmsbāzes kartupeļu sēkla.Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju."9. Direktīvas 16. panta 1. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu pagaidu grūtības bāzes vai sertificēto sēklas kartupeļu vispārējā apgādē, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, viena vai vairākas dalībvalstis saskaņā ar 19. pantā paredzēto procedūru var pieļaut, ka uz noteiktu laiku laiž pārdošanā kartupeļu sēklu no kategorijas, uz ko attiecas zemākas prasības, vai tādu šķirņu kartupeļu sēklu, kuras nav iekļautas ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogos."10. Direktīvas 18. pantu pārnumurē par 18. panta 1. punktu.11. Direktīvas 18. pantam pievieno šādu punktu:"2. Dalībvalstis īsteno visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka še turpmāk minētās norādes tiktu sniegtas, laižot pārdošanā sēklas kartupeļus no citas dalībvalsts vai no trešās valsts:a) suga;b) šķirne;c) kategorija;d) ražotājvalsts un kontroles iestāde;e) nosūtīšanas valsts;f) importētājs;g) sēklas kartupeļu daudzums.Saskaņā ar 19. pantā izklāstīto procedūru var noteikt to, kā sniedzamas šīs norādes."12. Direktīvas I pielikumu papildina ar šādiem punktiem:"5. Audzēšanai izmantotā augsne nevar būt inficēta ar Heterodera rostochiensis Woll.6. Raža nevar būt inficēta ar:a) Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc.,b) Corynebacterium sepedonicum (Spieck. et Kotth.) Skapt. un Burkh."13. Direktīvas II pielikumā burtu "A" iestarpina pirms vārda "Pielaides".14. Direktīvas II pielikumu papildina šādi:"B. Sēklas kartupeļi nevar būt inficēti ar Heterodera rostochiensis, Synchytrium endobioticum, Corynebacterium sepedonicum un Pseudomonas solanacearum."5. pantsAttiecībā uz eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību paredzēto 1969. gada 30. jūnija Direktīvu groza šādi:1. Direktīvas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā teikuma otro daļu aizstāj šādi:"Minētais dokuments nav vajadzīgs, ja šīs norādes neizdzēšami uzdrukātas uz iepakojuma vai ja lieto uzlīmi saskaņā ar a) apakšpunktā paredzētajiem noteikumiem."2. Direktīvas 13. pantam pievieno šādu punktu:"3. Dalībvalstis, kas ir paredzējušas izņēmumus saskaņā ar 3. panta 5. punkta a) apakšpunktu, nodrošina, ka šķirnes sēklu paaudzes pirms bāzes sēklām nav pakļautas tirdzniecības ierobežojumiem, ievērojot to pazīmes, pārbaužu pasākumus, marķējumu un iepakojuma noslēgšanu:a) ja tās ir kompetentas sertifikācijas iestādes oficiāli pārbaudītas saskaņā ar noteikumiem, kurus piemēro bāzes sēklu sertifikācijā;b) ja tās iepako saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem; unc) ja uz tvertnēm ir oficiāla etiķete, kur ir vismaz šādas ziņas:- sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra,- sūtījuma uzskaites numurs,- suga,- šķirne,- norāde pirmsbāzes sēkla,- paaudžu skaits pirms sēklām kategorijās sertificēta sēkla vai pirmā ataudzējuma sertificēta sēkla.Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju."3. Direktīvas 16. panta 1. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu kādas pagaidu grūtības bāzes vai sertificēto sēklu, vai komercsēklu vispārējā apgādē, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, viena vai vairākas dalībvalstis saskaņā ar 20. pantā paredzēto procedūru var pieļaut, ka noteiktu laiku laiž pārdošanā tādas kategorijas sēklu, uz ko attiecas zemākas prasības, vai tādu šķirņu sēklu, kuras nav iekļautas ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogos."4. Direktīvas 18. pantu pārnumurē par 18. panta 1. punktu.5. Direktīvas 18. pantam pievieno šādu punktu:"2. Dalībvalstis paredz visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka še turpmāk minētās norādes tiek sniegtas, laižot pārdošanā sēklu daudzumus, kas pārsniedz 2 kg, no citas dalībvalsts vai no trešās valsts:a) suga;b) šķirne;c) kategorija;d) ražotājvalsts un oficiālā kontroles iestāde;e) nosūtīšanas valsts;f) importētājs;g) sēklu daudzums.Saskaņā ar 20. pantā izklāstīto procedūru var noteikt to, kā sniedzamas šādas norādes."6. pantsAttiecībā uz dārzeņu sēklu tirdzniecību paredzēto 1970. gada 29. septembra Direktīvu groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1. punkta A daļā svītro norādes uz šādām sugām:"Zea mays convar. microsperma (Koern). Plīsējkukurūza""Zea mays convar. saccharata (Koern). Cukurkukurūza."2. Direktīvas 2. panta 1. punkta F iedaļas a) punktā svītro vārdus cukurkukurūza un plīsējkukurūza.3. Direktīvas 7. panta 1. punktu papildina šādi:"No 1977. gada 1. jūlija saskaņā ar 40. pantā paredzēto procedūru var noteikt, ka no paredzētajiem datumiem dažu dārzeņu sugu šķirnes apstiprina vienīgi, pamatojoties uz oficiālām pārbaudēm."4. Direktīvas 9. panta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"9. pants1. Dalībvalstis var atzīt šķirnes, kas to teritorijā ir oficiāli apstiprinātas kopš 1972. gada 1. jūlija, bez vajadzības veikt turpmākas pārbaudes, pamatojoties uz šīs direktīvas principiem, ja no iepriekšējām pārbaudēm ir skaidri redzams, ka šķirnes ir atšķirīgas, stabilas un pietiekami viendabīgas. Vēlākais līdz 1975. gada 30. jūlijam jāpabeidz pārbaude īpašībām, kas noteiktas saskaņā ar 7. panta 2. punktu.2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka oficiālie šķirņu apstiprinājumi, kas piešķirti pirms 1972. gada 1. jūlija saskaņā ar citiem principiem, kas nav šajā direktīvā izvirzītie, izbeidzas ne vēlāk kā 1980. gada 30. jūnijā, ja līdz šim datumam minētās šķirnes nav apstiprinātas saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem.3. Neatkarīgi no 3. panta 1. punkta noteikumiem līdz 1975. gada 30. jūnijam dalībvalstis var atļaut, ka tādu šķirņu standarta sēklu, kuras nav oficiāli apstiprinātas, laiž pārdošanā tās teritorijā, ja šajā valstī minēto šķirņu sēklas ir laistas pārdošanā kopš 1972. gada 1. jūlija."5. Direktīvas 11. panta 2. punktu papildina šādi:"Pēc pieprasījuma tās nosūta arī konkrēto īpašību aprakstu, kas šo šķirni ļauj nošķirt no citām līdzīgām šķirnēm."6. Direktīvas 13. panta 1. punktu papildina ar šādu:"Pirms 1972. gada 1. jūlija kādā dalībvalstī šķirnēm piešķirtais apstiprinājums ir derīgs vēlākais līdz 1982. gada 30. jūnijam."7. Direktīvas 16. panta 1. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Dalībvalstis nodrošina, ka divus mēnešus pēc 17. pantā noteiktās publikācijas sēklu šķirnēm, ko apstiprina saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem vai saskaņā ar principiem, kas atbilst šīs direktīvas principiem, nav piemērojami tirdzniecības ierobežojumi šķirnes dēļ."8. Direktīvas 17. panta pirmajā teikumā aiz vārda "sēkla" iestarpina vārdus pēdiņās "pēc diviem mēnešiem".9. Direktīvas 26. panta 1. punkta b) apakšpunkta teikuma otro daļu aizstāj šādi:"Šis dokuments nav vajadzīgs, ja šīs norādes neizdzēšami uzdrukātas uz iepakojuma vai ja lieto uzlīmi saskaņā ar a) apakšpunktā paredzētajiem noteikumiem."10. Direktīvas 30. pantam pievieno šādu punktu:"3. Dalībvalstis, kas ir paredzējušas izņēmumus saskaņā ar 20. panta 4. punkta a) apakšpunktu, nodrošina, ka šķirnes sēklu paaudzes pirms bāzes sēklām nav pakļautas tirdzniecības ierobežojumiem, ievērojot to īpašības, pārbaužu pasākumus, marķējumu un iepakojuma noslēgšanu:a) ja tās ir kompetentās sertifikācijas iestādes oficiāli pārbaudītas saskaņā ar noteikumiem, kurus piemēro bāzes sēklu sertifikācijā;b) ja tās iepako saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem; unc) ja uz tvertnēm ir oficiāla etiķete, kur ir vismaz šādas ziņas:- sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra,- sūtījuma uzskaites numurs,- suga,- šķirne,- norāde pirmsbāzes sēkla,- paaudžu skaits pirms sēklām, kas ietilpst kategorijā sertificētas sēklas.Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju."11. Direktīvas 33. panta 1. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu kādas pagaidu grūtības vispārējā bāzes, sertificēto vai standarta sēklu apgādē, kas rodas vienā vai vairākās dalībvalstīs un ko nevar pārvarēt Kopienā, viena vai vairākas dalībvalstis saskaņā ar 40. pantā paredzēto procedūru var pieļaut, ka noteiktu laiku laiž pārdošanā tādas kategorijas sēklu, uz ko attiecas zemākas prasības, vai tādu šķirņu sēklu, kuras nav iekļautas ne Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā, ne valstu šķirņu katalogos."12. Direktīvas 35. pantu pārnumurē par 35. panta 1. punktu.13. Direktīvas 35. pantam pievieno šādu punktu:"2. Dalībvalstis paredz visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka še turpmāk minētās norādes tiek sniegtas, laižot pārdošanā sēklas daudzumus, kas pārsniedz 2 kg, no citas dalībvalsts vai no trešās valsts:a) suga;b) šķirne;c) kategorija;d) ražotājvalsts un oficiālā kontroles iestāde;e) nosūtīšanas valsts;f) importētājs;g) sēklu daudzums.Saskaņā ar 40. pantā izklāstīto procedūru var noteikt to, kā sniedzamas šādas norādes."14. Direktīvas 37. panta 1. punktu papildina šādi:"Vienīgi uz ražotājiem attiecina pienākumu, kas noteikts c) apakšpunktā."15. Direktīvas 42. panta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"42. pantsSaskaņā ar 40. pantā paredzēto procedūru, dalībvalsti, pēc tās pieprasījuma, pilnīgi vai pa daļai var atbrīvot no pienākuma piemērot šīs direktīvas noteikumus, tomēr izņemot noteikumus, kas paredzēti 16. panta 1. punktā un 30. panta 1. punktā:a) attiecībā uz šādām šķirnēm:kārveles,lapu bietes,mangoldi,virziņkāposti,ziedkāposti,sparģeļkāposti jeb brokoļi,cigoriņi,arbūzi,fenheļi,melnās saknes;b) attiecībā uz citām sugām, kuras parasti netiek ataudzētas vai laista pārdošanā tās teritorijā."16. Direktīvas II un III pielikumā visas norādes uz Zea mays convar. microsperma un convar. Saccharata šķirnēm svītro.17. Direktīvas IV pielikuma A daļas a) apakšpunkta 9. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"9. Deklarētais neto vai bruto svars, vai deklarētais sēklu skaits."18. Direktīvas IV pielikuma B daļas a) apakšpunkta 3. punkta tekstu ir jālasa šādi:"Iepakojuma noslēgšanas mēnesis un gads; mazajiem iepakojumiem – noslēgšanas gads."19. Direktīvas IV pielikuma B daļas a) apakšpunkta 9. punktā svītro vārdus "līdz 100 g".20. Direktīvas IV pielikuma B daļas a) apakšpunkta 10. punktā tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"10. Deklarētais neto vai bruto svars vai deklarētais sēklu skaits, izņemot mazajiem iepakojumiem līdz 500 gramiem."7. pantsAttiecībā uz Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu paredzēto 1970. gada 29. septembra Direktīvu groza šādi:1. Direktīvas 3. panta 3. punktā vārdus "1972. gada 1. jūlijs" aizstāj ar vārdiem "1970. gada 1. jūlijs".2. Direktīvas 10. panta 2. punktu papildina šādi:"Pēc pieprasījuma tās paziņo konkrētās īpašības, pēc kurām šķirni var atšķirt no citām līdzīgām šķirnēm."3. Direktīvas 12. panta 1. punktu papildina šādi:"Pirms 1972. gada 1. jūlija kādā dalībvalstī šķirnēm piešķirtais apstiprinājums ir derīgs vēlākais līdz 1982. gada 30. jūnijam."8. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu:a) vēlākais līdz 1972. gada 1. jūlijam noteikumus 6. pantā, izņemot 13. un 18. punktu, un 7. pantā;c) vēlākais līdz 1973. gada 1. jūlijam, visus pārējos šīs direktīvas noteikumus.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1972. gada 6. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsN. Schmelzer[1] OV L 171, 29.7.1972., 37. lpp.[2] OV 125, 11.7.1966., 2290./66. lpp.[3] OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp.[4] OV 125, 11.7.1966., 2309./66. lpp.[5] OV 125, 11.7.1966., 2320./66. lpp.[6] OV L 169, 10.7.1969., 3. lpp.[7] OV L 225, 12.10.1970., 7. lpp.[8] OV L 225, 12.10.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1978. gada 12. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pasažieru salona apsildīšanas ierīcēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0548

Oficiālais Vēstnesis L 168 , 26/06/1978 Lpp. 0040 - 0044 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0140  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0125  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0140  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0190  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0190

		Padomes Direktīva(1978. gada 12. jūnijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pasažieru salona apsildīšanas ierīcēm(78/548/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kam mehāniskiem transportlīdzekļiem jāatbilst atbilstoši valsts tiesību aktiem, interalia, attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu pasažieru salona apsildīšanas ierīcēm;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tādēļ visās dalībvalstīs papildus spēkā esošajiem noteikumiem vai to vietā jāpieņem vienādas prasības, lai attiecībā uz visu veidu transportlīdzekļiem jo īpaši varētu ieviest EEK tipa apstiprinājuma procedūru, kas noteikta ar Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/547/EEK [4];tā kā dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem ir saistīta ar katras dalībvalsts izdarīto pārbaužu savstarpēju atzīšanu, pamatojoties uz kopīgām prasībām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir jebkurš M1 kategorijas mehāniskais transportlīdzeklis (kā definēts Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā), ko paredzēts izmantot uz ceļiem, kam ir vismaz četri riteņi un kam maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nevar atteikt transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu pasažieru salona apsildīšanas ierīces dēļ, ja tā atbilst I pielikumā noteiktajām prasībām.3. pantsNeviena dalībvalsts nevar atteikt vai aizliegt neviena transportlīdzekļa pārdošanu, reģistrāciju, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu pasažieru salona apsildīšanas ierīces dēļ, ja tā atbilst I pielikumā noteiktajām prasībām.4. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumu noteikumus pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā noteikto procedūru.Šo procedūru piemēro arī tad, ja šajā direktīvā ievieš noteikumus par apsildīšanas palīgierīcēm, ko paredzēts pastāvīgi ierīkot transportlīdzeklī.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu šīs direktīvas prasības, un tās par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, lai to tiesību aktu svarīgākie noteikumi, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, tiktu paziņoti Komisijai.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1978. gada 12. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsK. Olesen[1] OV C 118, 16.5.1977., 29. lpp.[2] OV C 114, 11.5.1977., 6. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[4] OV L 168, 26.6.1978., 39. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. DEFINĪCIJAŠajā direktīvā "transportlīdzekļa pasažieru salona apsildīšanas ierīce" ir jebkura ierīce, kas var paaugstināt temperatūru telpā, kura paredzēta transportlīdzeklī esošām personām, un kas tādēļ izmanto motora siltumu.2. PRASĪBAS2.1. Visiem transportlīdzekļiem jābūt aprīkotiem ar pasažieru salona apsildīšanas ierīci.2.2. Transportlīdzekļiem, aprīkotiem ar pasažieru salona apsildīšanas ierīci, kas izmanto siltumu no izplūdes gāzēm vai no motora dzesējošā gaisa, šai ierīcei jābūt projektētai tā, lai:2.2.1. sakarsētajā gaisā, kas ieplūst pasažieru salonā, nav vairāk izplūdes gāzu kā apkārtējā gaisā pie gaisa ieplūdes vietas transportlīdzekļa ārpusē;2.2.2. transportlīdzekļa parastas ekspluatācijas apstākļos uz ceļa transportlīdzeklī esošās personas nevar saskarties ne ar vienu ierīces daļu, kas var radīt apdegumus. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu, ja daļas nesasniedz temperatūru 80 °C;2.2.3. karstais gaiss, kas ieplūst pasažieru salonā, nevar sasniegt temperatūru, no kuras transportlīdzeklī esošās personas varētu gūt apdegumus. Šo nosacījumu uzskata par izpildītu, ja starpība starp pasažieru salonā ieplūstošā gaisa temperatūru un apkārtējo temperatūru nepārsniedz 110 °C.2.3. Šā pielikuma 2.2.1. punktā noteiktās prasības uzskata par izpildītām attiecībā uz apsildīšanas ierīcēm, kas ietver siltummaini, pa kura primāro kontūru plūst izplūdes gāzes vai piesārņots gaiss, ja vien ir izpildīti šādi nosacījumi:2.3.1. siltummaiņa primārā kontūra sienām jābūt drošām pret noplūdi neatkarīgi no spiediena līdz 2 bāriem (ieskaitot);2.3.2. siltummaiņa primārā kontūra sienās nedrīkst būt nekādu noņemamu sastāvdaļu;2.3.3. izplūdes gāzu siltummaiņa sienas daļai, pie kuras notiek siltuma apmaiņa, jābūt vismaz 2 mm biezai, ja tā izgatavota no neleģēta tērauda;2.3.3.1. ja lieto citus materiālus (tostarp kompozītmateriālus vai materiālus ar pārklājumu), sienas biezumam jābūt tādam, lai nodrošinātu tādu pašu siltummaiņa lietošanas laiku, kā 2.3.3. punktā minētajā gadījumā;2.3.3.2. ja siltummaiņa daļa, kur notiek siltuma apmaiņa, ir emaljēta, sienai, uz kuras ir emalja, jābūt vismaz 1 mm biezai. Šim pārklājumam jābūt izturīgam un drošam pret noplūdi, un tas nedrīkst būt porains;2.3.4. caurulei, pa kuru plūst izplūdes gāzes, vajadzīga vismaz 30 mm gara korozijas testa zona; šai zonai jāatrodas tieši zem siltummaiņa. Tai jāpaliek neaizsegtai un jābūt viegli pieejamai:2.3.4.1. šīs zonas siena nedrīkst būt biezāka par to izplūdes gāzu cauruļu sienu, kuras atrodas siltummaiņa iekšienē, un šīs zonas materiāliem un virsmas īpašībām jābūt salīdzināmām ar minēto cauruļu materiāliem un virsmas īpašībām;2.3.4.2. ja siltummainis ir apvienots ar transportlīdzekļa izplūdes klusinātāju, klusinātāja ārējā siena jāuzskata par zonu, kas atbilst 2.3.4.1. punktam un uz kuras jāveidojas korozijai.2.4. Attiecībā uz apsildīšanas ierīcēm, kurās sildīšanai izmanto motora dzesējošo gaisu, 2.2.1. punkta nosacījumus uzskata par izpildītiem, ja ir izpildītas šādas prasības:2.4.1. jebkuru dzesējošo gaisu, kas nonāk saskarē tikai ar motora virsmu, izņemot noņemamās daļas, var izmantot bez siltummaiņa kā sildošo gaisu; savienojumiem starp šā gaisa dzesēšanas kontūra sienām un virsmām, ko lieto siltuma apmaiņai, jābūt hermētiskiem un eļļas necaurlaidīgiem. Šīs prasības uzskata par izpildītām, ja, piemēram:2.4.1.1. aizsargapvalks ap katru aizdedzes sveci aiztur jebkādu gāzu noplūdi no sildošā gaisa kontūra;2.4.1.2. savienojums starp cilindra galvu un izplūdes kolektoru atrodas ārpus sildošā gaisa kontūra;2.4.1.3. ir dubulta aizsardzība pret noplūdi starp cilindra galvu un cilindru, kā arī pret jebkādām noplūdēm no pirmā savienojuma, kas atrodas ārpus sildošā gaisa kontūra,vaiaizsardzība pret noplūdi starp cilindra galvu un cilindru darbojas arī tad, ja cilindra galvas uzgriežņus auksti pievelk ar vienu trešdaļu no nominālā griezes momenta, ko noteicis ražotājs,vaicilindra un cilindra galvas savienojuma vieta atrodas ārpus sildošā gaisa kontūra.3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS3.1. Transportlīdzekļa ražotājam vai tā pilnvarotajam pārstāvim jāiesniedz pieteikums transportlīdzekļa tipa EEK tipa apstiprinājumam attiecībā uz pasažieru salona apsildīšanas ierīci.3.2. Tam jāpievieno šādi dokumenti trijos eksemplāros un šādi dati:3.2.1. par apsildīšanas ierīcēm, kas izmanto siltumu no motora dzesēšanas šķidruma:- īss transportlīdzekļa tipa apraksts attiecībā uz pasažieru salona apsildīšanas ierīci; jānorāda motora tips un apsildīšanas ierīce;3.2.2. par apsildīšanas ierīcēm, kas izmanto siltumu no izplūdes gāzēm vai motora dzesējošā gaisa:- sīks transportlīdzekļa tipa apraksts attiecībā uz pasažieru salona apsildīšanas ierīci; jānorāda motora tips;- apsildīšanas ierīces rasējums, kurā redzams tās novietojums transportlīdzeklī.3.3. Attiecībā uz 2.3. punktā definēto apsildīšanas ierīci tehniskais dienests var prasīt šā tipa ierīcē lietotā siltummaiņa paraugu un/vai jebkuru dokumentu, kas apliecina, ka siltummainis atbilst 2.3. punkta prasībām.3.4. Attiecībā uz 2.3. un 2.4. punktā definēto apsildīšanas ierīci jāiesniedz apstiprināmā transportlīdzekļa tipa prototips tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprināšanas testa veikšanu.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPARAUGS(Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/69/EK ( 2005. gada 16. novembris ), ar ko divdesmit septīto reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži pildeļļās un riepās)

text:
               9.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/51

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/69/EK
   (2005. gada 16. novembris),
   ar ko divdesmit septīto reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži pildeļļās un riepās)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Riepu ražošanai izmanto pildeļļas, kuru sastāvā dažādā līmenī var būt netīši pievienoti policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži (PAO). Ražošanas procesā šos ogļūdeņražus var iestrādāt gumijas matricā. Tādēļ to daudzums galaproduktā var būt dažāds.

               (2)

               Benzo(a)pirēns (BaP) var kalpot par kvalitatīvo un kvantitatīvo rādītāju attiecībā uz PAO saturu produktā. BaP un citi PAO ir klasificēti kā kancerogēnas, mutagēnas un reproduktīvajai sistēmai toksiskas vielas. Turklāt šo PAO klātbūtnes dēļ vairākas pildeļļas ir klasificētas kā par kancerogēnas, mutagēnas un reproduktīvajai sistēmai toksiskas.

               (3)

               Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskā komiteja (CSTEE) ir apstiprinājusi zinātniskos pētījumos iegūtos datus, kuros ir konstatēta PAO nelabvēlīgā ietekme uz veselību.

               (4)

               BaP un citu PAO emisija vidē ir cik vien iespējams jāsamazina. Lai nodrošinātu cilvēku veselības un vides augstu aizsardzības līmeni un lai atbilstīgi 1998. gada protokolam par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem, kas pievienots 1979. gada Konvencijai par robežšķērsojošo gaisa piesārņošanu lielos attālumos, veicinātu PAO kopējās gada emisijas samazināšanos, ir jāierobežo augsta PAO satura pildeļļu un maisījumu, kurus izmanto kā pildeļļas riepu ražošanā, laišana tirgū un izmantošana.

               (5)

               Tādēļ ir attiecīgi jāgroza Padomes Direktīva 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (3).

               (6)

               Neskarot Eiropas Savienības noteikumu prasības, šī direktīva attiecas uz vieglo automomašīnu (4), nelielu furgonu un smagsvara kravas automašīnu riepām (5), lauksaimniecības tehnikas riepām (6) un motociklu riepām (7).

               (7)

               Lai izpildītu nepieciešamās drošības prasības un it īpaši, lai nodrošinātu riepām augstas pakāpes saķeri ar mitru ceļu, ir vajadzīgs pārejas periods, kura laikā riepu ražotāji izstrādās un testēs jauna veida riepas, kas ražotas bez augsti aromātiskajām pildeļļām. Saskaņā ar pašreiz pieejamo informāciju šī izstrāde un testēšana aizņems ievērojamu laiku, jo ražotājiem būs jāveic daudzas izmēģinājuma braucienu sērijas, lai jaunajām riepām varētu garantēt vajadzīgā augstā līmeņa saķeri ar mitru ceļu. Tāpēc šī direktīva uzņēmējiem jāpiemēro no 2010. gada 1. janvāra.

               (8)

               Ir jāpieņem saskaņotas pārbaudes metodes, lai šo direktīvu piemērotu attiecībā uz PAO saturu pildeļļās un riepās. Šādu pārbaudes metožu pieņemšana nedrīkst aizkavēt šīs direktīvas stāšanos spēkā. Pārbaudes metodi vēlams izstrādāt Eiropas vai starptautiskā līmenī, un attiecīgā gadījumā to veic Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) vai Starptautiskā standartizācijas organizācija (ISO). Komisija var publicēt atsauces uz attiecīgajiem CEN vai ISO standartiem vai vajadzības gadījumā noteikt šādas metodes saskaņā ar Direktīvas 76/769/EEK 2.a pantu.

               (9)

               Šī direktīva neietekmē Kopienas tiesību aktus, kuros noteiktas obligātās prasības darba ņēmēju aizsardzībai, piemēram, Padomes Direktīvu 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (8), kā arī atsevišķas direktīvas, kuras uz to balstās, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/37/EK (2004. gada 29. aprīlis) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību darbā (Sestā atsevišķā direktīva Padomes Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (9) un Padomes Direktīvu 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (Četrpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (10).

               (10)

               Direktīvas mērķis nav ierobežot pirms 2010. gada 1. janvāra ražotu riepu laišanu tirgū saskaņā ar 2. panta 1. punkta e) apakšpunktu Padomes Direktīvā 67/548/EEK (1967. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu (11), tādējādi to krājumus var pārdot pēc šī termiņa. Riepu ražošanas datumu var viegli noteikt pēc pašreizējā obligātā “ražošanas datuma” marķējuma uz riepas, kā paredzēts Direktīvā 92/23/EEK. Visas riepas, ko atjauno pēc 2010. gada 1. janvāra, ir jāatjauno ar jaunu protektoru, kurā izmantotas jaunās pildeļļas ar zemu PAO saturu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu groza, kā norādīts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis ne vēlāk kā 2006. gada 29. decembrī pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to nekavējoties informē Komisiju.
   Dalībvalstis piemēro šos aktus no 2010. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka veidu, kādā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2005. gada 16. novembris.

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Bach of LUTTERWORTH

      (1)  OV C 120, 20.5.2005., 30. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 9. jūnija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2005. gada 17. oktobra lēmums.

      (3)  OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/98/EK (OV L 305, 1.10.2004., 63. lpp.).

      (4)  Padomes Direktīva 92/23/EEK (1992. gada 31. marts) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju riepām un riepu montāžu (OV L 129, 14.5.1992., 95. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/11/EK (OV L 46, 17.2.2005., 42. lpp.).

      (5)  Direktīva 92/23/EEK.

      (6)  ANO/EEK Noteikumi Nr. 106.

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/24/EK (1997. gada 17. jūnijs) par dažām divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu detaļām un parametriem (OV L 226, 18.8.1997., 1. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/30/EK (OV L 106, 27.4.2005., 17. lpp.).

      (8)  OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (9)  OV L 158, 30.4.2004., 50. lpp. Labotā redakcijā publicēts OV L 229, 29.6.2004., 23. lpp.

      (10)  OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (11)  OV  196, 16.8.1967., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/73/EK (OV L 152, 30.4.2004., 1. lpp.). Labotā redakcijā publicēts OV L 216, 16.6.2004., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu papildina ar šādu punktu:

                                 “50.

                                 Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži (PAO)

                                 1.

                                 Benzo(a)pirēns (BaP)
                                 CAS Nr. 50-32-8

                                 2.

                                 Benzo(e)pirēns (BeP)
                                 CAS Nr. 192-97-2

                                 3.

                                 Benzo(a)antracēns (BaA)
                                 CAS Nr. 56-55-3

                                 4.

                                 Hrizēns (CHR)
                                 CAS Nr. 218-01-9

                                 5.

                                 Benzo(b)fluorantēns (BbFA)
                                 CAS Nr. 205-99-2

                                 6.

                                 Benzo(j)fluorantēns (BjFA)
                                 CAS Nr. 205-82-3

                                 7.

                                 Benzo(k)fluorantēns (BkFA)
                                 CAS Nr. 207-08-9

                                 8.

                                 Dibenzo(a, h)antracēns (DBAhA)
                                 CAS Nr. 53-70-3

                                 1)

                                 Pildeļļas nedrīkst laist tirgū un lietot riepu vai to daļu ražošanā, ja tās satur:

                                             —

                                             vairāk nekā 1 mg/kg BaP vai

                                             —

                                             vairāk nekā 10 mg/kg kopsummu no visiem uzskaitītajiem PAO.

                                       Šie limiti tiek uzskatīti par izpildītiem, ja policiklisko aromātisko vielu (PCA) ekstrakts ir mazāks nekā 3 % pēc masas, mērot saskaņā ar Naftas institūta standartu IP346: 1998 (PCA noteikšana neizmantotās eļļošanas pamateļļās un naftas frakcijās bez asfaltēna – dimetilsulfoksīda ekstrahēšanas refraktīvā indeksa metode), ar nosacījumu, ka atbilstību BaP un uzskaitīto PAO robežvērtībām, kā arī mērījumu rezultātu korelāciju ar PCA ekstraktu ražotājs vai importētājs pārbauda ik pēc 6 mēnešiem vai pēc katras ievērojamas darbības izmaiņas, atkarībā no tā, kurš no šiem termiņiem iestājas agrāk.

                                 2)

                                 Turklāt riepas un atjaunošanai paredzētus protektorus, kas ražoti pēc 2010. gada 1. janvāra, nedrīkst laist tirgū, ja tie satur pildeļļas, kas pārsniedz 1. punktā minētos limitus.
                                 Šie limiti tiek uzskatīti par izpildītiem, ja vulkanizētas gumijas sastāvdaļas nepārsniedz limitu 0,35 % HBay, mērot un aprēķinot saskaņā ar ISO 21461 (Vulkanizēta gumija – eļļas aromātiskuma noteikšana vulkanizētas gumijas sastāvdaļās).

                                 3)

                                 Izņēmuma kārtā 2. punktu nepiemēro atjaunotām riepām, ja to protektors nesatur pildeļļas, kas pārsniedz 1. punktā minētos limitus.”