title: Padomes Direktīva 2014/48/ES (2014. gada 24. marts), ar kuru groza Direktīvu 2003/48/EK par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem

text:
                  15.4.2014

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 111/50

         PADOMES DIREKTĪVA 2014/48/ES
         (2014. gada 24. marts),
         ar kuru groza Direktīvu 2003/48/EK par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 115. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
         tā kā:

                     (1)

                     Padomes Direktīvu 2003/48/EK (3) dalībvalstīs piemēro kopš 2005. gada 1. jūlija, un savos pirmajos trīs darbības gados tā savā darbības jomā ir bijusi efektīva. Tomēr, kā izriet no 2008. gada 15. septembra pirmā Komisijas ziņojuma par minētās direktīvas piemērošanu, tā pilnībā neatbilst mērķiem, kas noteikti Padomes 2000. gada 26. un 27. novembra sanāksmē vienprātīgi pieņemtajos secinājumos. Jo īpaši to nevar piemērot attiecībā uz atsevišķiem finanšu instrumentiem, kas ir līdzvērtīgi procentus nesošiem vērtspapīriem, un atsevišķiem procentus nesošu vērtspapīru turējuma netiešiem veidiem.

                     (2)

                     Lai labāk sasniegtu Direktīvas 2003/48/EK mērķi, pirmkārt, ir jāuzlabo tās informācijas kvalitāte, kuru izmanto īpašuma beneficiāru identitātes un dzīvesvietas noskaidrošanai. Šajā sakarā maksājumu pārstāvim būtu jāizmanto gan personas dzimšanas datums un vieta, gan dalībvalsts piešķirtais nodokļu maksātāja numurs vai tā ekvivalents, ja tāds ir. Direktīva 2003/48/EK neuzliek dalībvalstīm pienākumu ieviest nodokļu maksātāja numurus. Šajā sakarā būtu jāuzlabo arī informācija attiecībā uz kopējiem kontiem un citām īpašuma beneficiāru kopīpašuma formām.

                     (3)

                     Direktīva 2003/48/EK attiecas tikai uz procentu maksājumiem, kuri tieši veikti fizisku personu, kas ir Savienības rezidenti, labā. Šīm personām tādējādi ir iespēja apiet Direktīvu 2003/48/EK, izmantojot saimniecisku vienību vai juridisku veidojumu starpniecību, jo īpaši tādu, kas veic uzņēmējdarbību jurisdikcijās, kur nav nodrošināta nodokļu uzlikšana ienākumiem, kas samaksāti šādai saimnieciskajai vienībai vai juridiskam veidojumam. Ņemot vērā arī noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas pasākumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/60/EK (4), ir lietderīgi prasīt maksājumu pārstāvjiem piemērot “caurskatāmības” pieeju maksājumiem, kas tiek veikti tādām saimnieciskajām vienībām vai juridiskiem veidojumiem, kuri veic uzņēmējdarbību vai kuru faktiskais vadības centrs atrodas tādās valstīs vai teritorijās, kur Direktīvu 2003/48/EK vai tādas pašas ietekmes vai līdzvērtīgus pasākumus nepiemēro. Minētajiem maksājumu pārstāvjiem vajadzētu izmantot jau pieejamo informāciju par faktiskajiem šādu saimniecisko vienību vai juridisko veidojumu īpašuma beneficiāriem, lai nodrošinātu, ka Direktīvu 2003/48/EK piemēro gadījumos, kad šādi identificēts īpašuma beneficiārs ir fiziska persona, kas ir citas dalībvalsts rezidents nekā tā, kurā maksājumu pārstāvis veic uzņēmējdarbību. Lai mazinātu maksājumu pārstāvjiem administratīvo slogu, būtu jāizveido orientējošs saraksts, kurā norādītas trešās valstīs un jurisdikcijās esošas saimnieciskās vienības un juridiskie veidojumi, uz kuriem attiecas šī norma.

                     (4)

                     Būtu jāizvairās arī no Direktīvas 2003/48/EK apiešanas ar mākslīgas procentu maksājumu nopludināšanas palīdzību caur uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības. Tādēļ ir nepieciešams precizēt uzņēmumu atbildību gadījumos, kad tiem ir zināms, ka procentu maksājums uzņēmumam, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Direktīvas 2003/48/EK teritoriālās darbības jomas, ir veikts fiziskas personas labā un ka tāda fiziska persona ir citas dalībvalsts rezidents un var tikt uzskatīta par to klientu. Šādos apstākļos minētie uzņēmumi būtu jāuzskata par maksājumu pārstāvjiem. Tāpat tas jo īpaši palīdzētu novērst iespējamu starptautisko finanšu iestāžu tīklu, proti, filiāļu, meitasuzņēmumu, saistīto vai koncerna uzņēmumu, ļaunprātīgu izmantošanu Direktīvas 2003/48/EK apiešanas nolūkā.

                     (5)

                     Pieredze rāda, ka nepieciešama lielāka skaidrība par pienākumu darboties kā maksājuma pārstāvim, saņemot procentu maksājumu. Jo īpaši skaidri būtu jāidentificē starpniekstruktūras, kurām jāpilda šis pienākums. Saimnieciskajām vienībām un juridiskiem veidojumiem, kuriem faktiski neuzliek nodokļus, būtu jāpiemēro Direktīvas 2003/48/EK noteikumi, saņemot procentu maksājumus no jebkura maksājumu ķēdes sākuma galauzņēmuma. Šādu saimniecisko vienību un juridisko veidojumu orientējošs saraksts katrā dalībvalstī sekmēs jauno noteikumu īstenošanu.

                     (6)

                     No pirmā ziņojuma par Direktīvas 2003/48/EK piemērošanu redzams, ka to var apiet, izmantojot finanšu instrumentus, kas, spriežot pēc riska līmeņa, elastības un fiksētās peļņas, ir līdzvērtīgi parādprasībām. Līdz ar to ir jānodrošina, ka tā attiecas ne tikai uz procentiem, bet arī uz citiem pēc būtības līdzvērtīgiem ienākumiem.

                     (7)

                     Līdzīgi dzīvības apdrošināšanas līgumi, kuros ir ietverta garantēta atdeve vai kuru izpilde ir vairāk nekā par 40 % saistīta ar ienākumiem no parādprasībām vai līdzvērtīgiem ienākumiem, uz kuriem attiecas Direktīva 2003/48/EK, būtu jāiekļauj minētās direktīvas darbības jomā.

                     (8)

                     Attiecībā uz ieguldījumu fondiem, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, Direktīva 2003/48/EK šobrīd piemērojama tikai ienākumiem, kas iegūti ar pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) starpniecību, kuri saņēmuši atļauju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/65/EK (5), ar ko inter alia atcēla un aizstāja Padomes Direktīvu 85/611/EEK (6). Uz līdzvērtīgiem ienākumiem no uzņēmumiem, kas nav PVKIU, Direktīvas 2003/48/EK darbības joma attiecas tikai tad, ja šiem uzņēmumiem, kas nav PVKIU, nav juridiskās personas statusa un tie, saņemot procentu maksājumus, darbojas kā maksājumu pārstāvji. Lai nodrošinātu, ka visiem ieguldījumu fondiem vai shēmām neatkarīgi no to juridiskās formas tiek piemēroti vienādi noteikumi, atsauce Direktīvā 2003/48/EK uz Direktīvu 85/611/EEK būtu jāaizvieto ar atsauci uz to reģistrēšanu saskaņā ar jebkuras dalībvalsts tiesību aktiem vai to fonda noteikumiem vai dibināšanas dokumentiem, kurus reglamentē vienas minētās dalībvalsts tiesību akti. Turklāt vienlīdzīga attieksme būtu jānodrošina, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu.

                     (9)

                     Attiecībā uz ieguldījumu fondiem, kas neveic uzņēmējdarbību kādā Eiropas Savienības vai Eiropas Ekonomikas zona dalībvalstī, jāprecizē, ka direktīva aptver procentu maksājumus un tiem līdzvērtīgus ienākumus no visiem minētajiem fondiem neatkarīgi no to juridiskās formas un novietojuma attiecībā pret ieguldītājiem.

                     (10)

                     Būtu jāprecizē procentu maksājuma definīcija, lai nodrošinātu, ka ne tikai tiešie, bet arī netiešie ieguldījumi parādprasībās tiek ņemti vērā, aprēķinot šajos instrumentos ieguldīto aktīvu procentuālo daļu. Bez tam, lai nodrošinātu, ka maksājumu pārstāvji piemēro Direktīvu 2003/48/EK ienākumiem no kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību citās valstīs, būtu jāprecizē, ka aktīvu faktiskā sastāva aprēķinu noteikumiem attiecībā uz ienākumiem no šādiem uzņēmumiem paredz tā Eiropas Savienības vai Eiropas Ekonomikas zona dalībvalsts, kurā šie uzņēmumi veic uzņēmējdarbību.

                     (11)

                     “Apliecības” procedūrai, kas paredz iespēju īpašuma beneficiāriem, kas nodokļu vajadzībām ir vienas dalībvalsts rezidenti, izvairīties no ieturējuma nodokļa piemērošanas par procentu maksājumiem, kas saņemti dalībvalstī, kura ir uzskaitīta Direktīvas 2003/48/EK 10. panta 1. punktā, un alternatīvajai procedūrai, kurā paredz brīvprātīgu informācijas atklāšanu īpašuma beneficiāra dzīvesvietas valstij, ir savas priekšrocības. Tomēr brīvprātīga informācijas atklāšanas procedūra ir mazāk apgrūtinoša īpašuma beneficiāram, un tādēļ ir lietderīgi atstāt procedūras izvēli īpašuma beneficiāra ziņā.

                     (12)

                     Dalībvalstīm būtu jāsniedz attiecīgi statistikas dati par Direktīvas 2003/48/EK piemērošanu, lai uzlabotu tās informācijas kvalitāti, kas Komisijai pieejama, gatavojot ziņojumu par direktīvas piemērošanu, kas Padomei tiek iesniegts reizi trīs gados.

                     (13)

                     Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (7) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Eiropas Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļotu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas.

                     (14)

                     Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus Direktīvas 2003/48/EK īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (8).

                     (15)

                     Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, nodrošināt tādu ienākumu faktisku aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā pārrobežu procentu maksājumi par uzkrājumiem, kas parasti visās dalībvalstīs ir iekļauti atsevišķu rezidentu ienākumos, kas apliekami ar nodokļiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet darbības mēroga dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

                     (16)

                     Būtu jāgroza Direktīva 2003/48/EK,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvu 2003/48/EK groza šādi:

                        1)

                        direktīvas 1. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

                           “2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka maksājumu pārstāvji un citi uzņēmēji, kas veic uzņēmējdarbību to teritorijā vai, vajadzības gadījumā, kuru faktiskais vadības centrs atrodas to teritorijā, veic uzdevumus, kas vajadzīgi šīs direktīvas īstenošanai, neatkarīgi no vietas, kur parādnieks, pret kuru vērstā prasība rada procentu maksājumu, veic uzņēmējdarbību.”;

                        2)

                        iekļauj šādu pantu:

                           “1.a pants
                           Dažu terminu definīcijas
                           Šajā direktīvā:

                                       a)

                                       “uzņēmējs” ir kredītiestāde vai finanšu iestāde, vai cita juridiska persona vai fiziska persona, kas, īstenojot savu profesionālo darbību, regulāri vai neregulāri veic vai nodrošina procentu maksājumus šīs direktīvas nozīmē;

                                       b)

                                       saimnieciskās vienības “faktiskais vadības centrs” neatkarīgi no tā, vai šai vienībai ir juridisks statuss, ir vieta, kur tiek pieņemti galvenie vadības lēmumi, kas vajadzīgi saimnieciskās vienības darbības nodrošināšanai kopumā. Ja šādi lēmumi tiek pieņemti vairāk nekā vienā valstī vai jurisdikcijā, tad par faktisko vadības centru uzskata vietu, kurā tiek pieņemta lielākā daļa galveno vadības lēmumu par aktīviem, kuri rada procentu maksājumus šīs direktīvas nozīmē;

                                       c)

                                       tresta vai līdzīga juridiska veidojuma “faktiskais vadības centrs” ir:

                                                   i)

                                                   tās fiziskās personas pastāvīgā adrese, kura ir galvenā atbildīgā par galveno vadības lēmumu pieņemšanu par juridiskā veidojuma aktīviem, vai tresta gadījumā – pilnvarotās personas pastāvīgā adrese. Ja šāda galvenā atbildība ir vairāk nekā vienai fiziskajai personai, tad par faktisko vadības centru uzskata tās fiziskās personas pastāvīgo adresi, kura ir galvenā atbildīgā par lielāko daļu galveno vadības lēmumu pieņemšanu attiecībā uz aktīviem, kas rada procentu maksājumus šīs direktīvas nozīmē; vai

                                                   ii)

                                                   adrese, kurā juridiskā persona, kura ir galvenā atbildīgā par juridiskā veidojuma aktīvu pārvaldību, vai tresta gadījumā – adrese, kurā pilnvarotā persona pieņem galvenos vadības lēmumus par šiem aktīviem. Ja galvenie vadības lēmumi tiek pieņemti vairāk nekā vienā valstī vai jurisdikcijā, tad par faktisko vadības centru uzskata vietu, kurā tiek pieņemta lielākā daļa galveno vadības lēmumu par aktīviem, kuri rada procentu maksājumus šīs direktīvas nozīmē;

                                       d)

                                       “faktiski (efektīvi) uzliek nodokļus” nozīmē, ka saimnieciskai vienībai vai juridiskam veidojumam ir jāmaksā nodoklis par visiem tā ienākumiem vai par to ienākumu daļu, kas attiecināma uz tā dalībniekiem, kuri nav rezidenti, tostarp par visiem procentu maksājumiem.”;

                        3)

                        direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu:

                           “2. pants
                           Īpašuma beneficiāra definīcija

                              1.   Šajā direktīvā un neskarot 2. līdz 4. punktu, “īpašuma beneficiārs” ir jebkura fiziska persona, kas saņem procentu maksājumu, vai jebkura fiziska persona, kuras labā tiek nodrošināta šāda maksājuma veikšana, ja vien šāda persona nesniedz pierādījumus, ka maksājums nav saņemts vai nav nodrošināts tieši tās labā, proti, ja:

                                          a)

                                          tā darbojas kā maksājumu pārstāvis 4. panta 1. punkta nozīmē;

                                          b)

                                          tā darbojas saimnieciskas vienības vārdā neatkarīgi no tā, vai šādai vienībai ir juridisks statuss, un atklāj uzņēmējam, kurš veic procentu maksājumu vai nodrošina, ka šāds maksājums tiek veikts, saimnieciskās vienības nosaukumu, juridisko formu, adresi, kurā saimnieciskā vienība veic uzņēmējdarbību, un, ja tā atrodas citā valstī vai jurisdikcijā – saimnieciskās vienības faktiskā vadības centra adresi;

                                          c)

                                          tā darbojas juridiska veidojuma vārdā un atklāj uzņēmējam, kurš veic procentu maksājumu vai nodrošina, ka šāds maksājums tiek veikts, juridiskā veidojuma nosaukumu, ja tāds ir, juridisko formu, faktiskā vadības centra adresi un tās juridiskās personas nosaukumu vai fiziskās personas vārdu, kas minēta 1.a panta c) punktā; vai

                                          d)

                                          tā darbojas citas fiziskas personas vārdā, kura ir īpašuma beneficiārs, un atklāj maksājuma pārstāvim šā īpašuma beneficiāra identitāti saskaņā ar 3. panta 2. punktu.

                              2.   Ja maksājumu pārstāvim ir informācija, kas liek domāt, ka fiziskā persona, kura saņem procentu maksājumu vai kuras labā tiek nodrošināta procentu maksājuma veikšana, varētu nebūt īpašuma beneficiārs, un, ja uz minēto fizisko personu neattiecas 1. punkta a), b) vai c) apakšpunkts, tas veic pamatotus pasākumus, lai noteiktu īpašuma beneficiāra identitāti saskaņā ar 3. panta 2. punktu. Ja maksājumu pārstāvis nevar noteikt īpašuma beneficiāra identitāti, tas rīkojas attiecībā pret attiecīgo fizisko personu kā pret īpašuma beneficiāru.

                              3.   Gadījumos, kad uzņēmējs, uz kuru arī attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/60/EK (*1) 2. pants, veic procentu maksājumu vai nodrošina, ka šāds maksājums tiek veikts tāda veida saimnieciskai vienībai vai juridiskam veidojumam, kuram faktiski neuzliek nodokļus un kurš veic uzņēmējdarbību vai kura faktiskais vadības centrs atrodas valstī vai jurisdikcijā ārpus šīs direktīvas 7. pantā minētās teritorijas un ārpus tādu nolīgumu un vienošanos teritoriālās darbības jomas, kuros paredz tādus pašus vai līdzvērtīgus pasākumus kā šajā direktīvā, piemēro šā punkta otro līdz piekto daļu.
                              Maksājumu uzskata par veiktu vai nodrošinātu tieši fiziskai personai, kura ir rezidents citā dalībvalstī nekā tajā, kurā uzņēmējs veic uzņēmējdarbību, un kura Direktīvas 2005/60/EK 3. panta 6. punktā definēta kā saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma īpašuma beneficiārs. Tādas fiziskas personas identitāti noskaidro saskaņā ar klienta uzticamības pārbaudes pasākumiem, kā paredzēts minētās direktīvas 7. pantā un 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Šajā direktīvā arī tādu fizisku personu uzskata par īpašuma beneficiāru.
                              Mērķiem, kas norādīti pirmajā daļā, saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategorijas, kas minētas orientējošā sarakstā I pielikumā, uzskata par tādām, kurām faktiski neuzliek nodokļus.
                              Pirmajā daļā minētais uzņēmējs noskaidro saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma juridisko formu un uzņēmējdarbības vietu vai, vajadzības gadījumā, faktiskā vadības centra adresi, izmantojot tādas fiziskas personas sniegtu informāciju, kura rīkojas attiecīgās saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma vārdā saskaņā jo īpaši ar 1. punkta b) un c) apakšpunktu, ja vien uzņēmējam nav pieejama ticamāka informācija, kas apliecina, ka iegūtā informācija nav pareiza vai pilnīga šā punkta piemērošanas nolūkam.
                              Ja saimnieciska vienība vai juridisks veidojums neatbilst I pielikuma sarakstā minētajām kategorijām vai ja tas atbilst šīm kategorijām, taču apgalvo, ka tam faktiski uzliek nodokļus, pirmajā daļā minētais uzņēmējs noskaidro, vai nodokļus faktiski uzliek, balstoties uz vispārīgi atzītiem faktiem vai arī uz oficiāliem dokumentiem, kurus iesniegusi saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums vai kuri iegūti, īstenojot klienta uzticamības pārbaudes pasākumus, kas veikti saskaņā ar Direktīvu 2005/60/EK.

                              4.   Ja saimniecisku vienību vai juridisku veidojumu procentu maksājuma saņemšanas brīdī vai šāda maksājuma nodrošināšanas brīdī uzskata par maksājumu pārstāvi saskaņā ar 4. panta 2. punktu, tad procentu maksājumu uzskata par uzkrātu šādu fizisku personu labā, kuras šajā direktīvā uzskata par īpašuma beneficiāriem:

                                          a)

                                          jebkura fiziska persona, kura ir tiesīga saņemt ieņēmumus no aktīviem, kas rada šādu maksājumu, vai kura ir tiesīga saņemt citus šādam maksājumam atbilstošus aktīvus, kad saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums saņem tādu maksājumu vai maksājums tiek nodrošināts tā labā, proporcionāli šīs personas tiesībām uz šādiem ieņēmumiem;

                                          b)

                                          par jebkādu ieņēmumu daļu no aktīviem, kas rada šādu maksājumu, vai no citiem šādam maksājumam atbilstošiem aktīviem, ko nav tiesīga saņemt neviena no a) apakšpunktā minētajām fiziskajām personām, kad saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums saņem tādu maksājumu vai maksājums tiek nodrošināts tā labā, jebkura fiziska persona, kura ir tieši vai netieši devusi ieguldījumu attiecīgās saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma aktīvos, neatkarīgi no tā, vai šai fiziskajai personai ir tiesības uz šādas saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma aktīviem vai ienākumiem;

                                          c)

                                          ja procentu maksājuma saņemšanas brīdī vai šāda maksājuma nodrošināšanas brīdī nav šādu a) vai b) apakšpunktā minētu fizisku personu, kurām kolektīvi vai vairākām ir tiesības uz visiem ieņēmumiem no aktīviem, kas rada šādu maksājumu, vai visiem citiem šādam maksājumam atbilstošiem aktīviem, tad jebkura fiziska persona – proporcionāli šīs personas tiesībām uz šādiem ieņēmumiem –, kura vēlāk iegūst tiesības uz visiem aktīviem vai daļu aktīvu, kas rada procentu maksājumu, vai citiem aktīviem, kas atbilst šādu procentu maksājumam. Kopējā summa, kuru uzskata par uzkrātu šādai fiziskai personai, nepārsniedz procentu maksājumu, ko saņēmusi saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums vai kas saimnieciskai vienībai vai juridiskam veidojumam ir nodrošināts, pēc tam, kad ir atskaitīta jebkāda daļa, kas saskaņā ar šo punktu ir attiecināta uz a) vai b) apakšpunktā minēto fizisko personu.

                           (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/60/EK (2005. gada 26. oktobris) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 25.11.2005., 15. lpp.).”;"

                        4)

                        direktīvas 3. un 4. pantu aizstāj ar šādiem:

                           “3. pants
                           Īpašuma beneficiāru identitāte un dzīvesvieta

                              1.   Katra dalībvalsts savā teritorijā pieņem procedūras, kas nepieciešamas, lai ļautu maksājumu pārstāvim noteikt īpašuma beneficiāru identitāti un viņu dzīvesvietu 8. līdz 12. pantā noteiktajiem mērķiem, un nodrošina šo procedūru piemērošanu.
                              Šādas procedūras atbilst minimālajiem standartiem, kas noteikti 2. un 3. punktā.

                              2.   Maksājumu pārstāvis nosaka īpašuma beneficiāra identitāti, pamatojoties uz minimālajiem standartiem, kas atkarībā no tā, kad noslēgtas līgumattiecības starp maksājumu pārstāvi un īpašuma beneficiāru, atšķiras šādi:

                                          a)

                                          līgumattiecībām, kas noslēgtas līdz 2004. gada 1. janvārim, maksājumu pārstāvis nosaka īpašuma beneficiāra identitāti, ko veido viņa vārds un adrese, izmantojot informāciju, kas ir tā rīcībā, jo īpaši – atbilstoši tajā valstī spēkā esošajiem noteikumiem, kurā tas veic uzņēmējdarbību, un Direktīvai 2005/60/EK;

                                          b)

                                          līgumattiecībām, kas noslēgtas 2004. gada 1. janvārī vai vēlāk, vai darījumiem, kas minētajā laikā veikti, nepastāvot līgumattiecībām, maksājumu pārstāvis nosaka īpašuma beneficiāra identitāti, ko veido vārds, adrese, dzimšanas datums un vieta un – saskaņā ar 4. punktā minēto sarakstu – tās dalībvalsts piešķirtais nodokļu maksātāja numurs vai tā ekvivalents, kurā īpašuma beneficiārs ir rezidents nodokļu vajadzībām. Līgumattiecībām, kas noslēgtas līdz 2015. gada 1. jūlijam, vai darījumiem, kas minētajā laikā veikti, nepastāvot līgumattiecībām, informācija par dzimšanas datumu un vietu ir nepieciešama tikai tad, ja nav pieejams šāds nodokļu maksātāja numurs vai tā ekvivalents.

                                    Informācija, kas minēta pirmās daļas b) apakšpunktā, ir noskaidrojama, izmantojot īpašuma beneficiāra uzrādītu pasi, oficiālu identitātes karti vai jebkādu citu oficiālu identitātes dokumentu, attiecīgos gadījumos, kā noteikts 4. punktā minētajā sarakstā. Visu informāciju, kas nav uzrādīta šajos dokumentos, nosaka, pamatojoties uz jebkādu citu personu apliecinošu dokumentu, ko uzrāda īpašuma beneficiārs.

                              3.   Gadījumā, ja īpašuma beneficiārs brīvprātīgi uzrāda rezidenta apliecību nodokļu vajadzībām, ko izdevusi valsts kompetentā iestāde trīs gados pirms maksājuma datuma vai vēlāka datuma, ja maksājumu uzskata par uzkrātu īpašuma beneficiāra labā, uzskata, ka viņš ir šīs valsts rezidents. Pretējā gadījumā tiks uzskatīts, ka viņš ir tās valsts rezidents, kurā viņam ir pastāvīgā adrese. Maksājumu pārstāvis noskaidro īpašuma beneficiāra pastāvīgo adresi, pamatojoties uz šādiem minimālajiem standartiem:

                                          a)

                                          līgumattiecībām, kas noslēgtas līdz 2004. gada 1. janvārim, maksājumu pārstāvis noskaidro īpašuma beneficiāra pašreizējo pastāvīgo adresi, izmantojot labāko tā rīcībā esošo informāciju, jo īpaši – atbilstoši tajā valstī spēkā esošajiem noteikumiem, kurā tas veic uzņēmējdarbību, un Direktīvai 2005/60/EK;

                                          b)

                                          līgumattiecībām, kas noslēgtas 2004. gada 1. janvārī vai vēlāk, vai darījumiem, kas šādā laikā veikti, nepastāvot līgumattiecībām, maksājumu pārstāvis noskaidro īpašuma beneficiāra pašreizējo pastāvīgo adresi, pamatojoties uz 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā paredzētās identitātes noteikšanas procedūras gaitā iegūto adresi, un atjaunina to, izmantojot jaunākos maksājumu pārstāvja rīcībā esošo dokumentus.

                                    Gadījumā, kas minēts pirmās daļas b) apakšpunktā, ja īpašuma beneficiāri uzrāda pasi, oficiālu identitātes karti vai jebkādu citu dalībvalsts izdotu oficiālu identitātes dokumentu un deklarē, ka tie ir trešās valsts rezidenti, dzīvesvieta tiek noskaidrota, pamatojoties uz rezidenta apliecību nodokļu vajadzībām, ko izdevusi trešās valsts kompetentā iestāde, kurā saskaņā ar paša sniegto informāciju īpašuma beneficiārs ir rezidents, ne senāk kā trīs gadus pirms maksājuma datuma vai vēlāka datuma, ja maksājumu uzskata par uzkrātu īpašuma beneficiāra labā. Ja netiek uzrādīta šāda apliecība, fiziska persona tiek uzskatīta par tās dalībvalsts rezidentu, kura izdevusi pasi vai oficiālu identitātes karti, vai citu oficiālu identitātes dokumentu. Attiecībā uz īpašuma beneficiāriem, par kuriem maksājumu pārstāvja rīcībā ir oficiāli dokumenti, kas apliecina, ka – ar diplomātisko statusu saistītu privilēģiju dēļ vai pamatojoties uz starptautiskiem noteikumiem – to dzīvesvieta nodokļu vajadzībām ir citā valstī, nevis valstī, kurā ir to pastāvīgā adrese, dzīvesvietu noskaidro, pamatojoties uz šiem maksājumu pārstāvja rīcībā esošajiem oficiālajiem dokumentiem.

                              4.   Līdz 2014. gada 31. decembrim katra dalībvalsts, kura piešķir nodokļu maksātāja numurus vai tā ekvivalentus, informē Komisiju par tādu numuru uzbūvi un formātu, kā arī par oficiāliem dokumentiem, kuros apkopotas ziņas par piešķirtiem numuriem. Katra dalībvalsts arī informē Komisiju par visām šajā sakarā veiktajām izmaiņām. Komisija publicē apkopotu saņemtās informācijas sarakstu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                           4. pants
                           Maksājumu pārstāvji

                              1.   Uzņēmēju, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī un tieši īpašuma beneficiāra labā veic procentu maksājumu vai nodrošina, ka šāds maksājums tiek veikts, šīs direktīvas nozīmē uzskata par maksājumu pārstāvi.
                              Šā punkta nozīmē nav svarīgi, vai attiecīgais uzņēmējs ir prasības vai vērtspapīra, kas rada ienākumus, parādnieks vai emitents vai arī tas ir pilnvarots parādnieka, emitenta vai īpašuma beneficiāra interesēs veikt ienākumu maksājumu vai nodrošināt, ka šāds maksājums tiek veikts.
                              Uzņēmums, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī, šajā direktīvā arī tiek uzskatīts par maksājumu pārstāvi, ja izpildīti šādi nosacījumi:

                                          a)

                                          tas veic procentu maksājumu vai nodrošina, ka tas tiek veikts, citam uzņēmējam, tostarp pastāvīgam uzņēmumam vai pirmā uzņēmuma meitasuzņēmumam, kas veic uzņēmējdarbību ārpus 7. pantā minētās teritorijas un ārpus tādu nolīgumu un vienošanos teritoriālās darbības jomas, kuros paredz tādus pašus vai līdzvērtīgus pasākumus, kā izklāstīti šajā direktīvā; un

                                          b)

                                          ņemot vērā 3. pantu, pirmajam uzņēmējam, pamatojoties uz pieejamo informāciju, ir pamats uzskatīt, ka otrais uzņēmējs veiks ienākumu maksājumu vai nodrošinās, ka šāds maksājums tiek veikts, tieši tāda īpašuma beneficiāra labā, kas ir fiziska persona, kura pirmajam uzņēmējam zināma kā citas dalībvalsts rezidents.

                                    Gadījumā, ja ir izpildīti pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētie nosacījumi, maksājumu, kuru pirmais uzņēmējs ir veicis vai nodrošinājis, ka tas tiek veikts, uzskata par veiktu vai nodrošinātu tieši minētās daļas b) apakšpunktā minētā īpašuma beneficiāra labā.

                              2.   Ja saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma faktiskais vadības centrs ir dalībvalstī un tam saskaņā vai nu ar tās dalībvalsts vispārīgajiem tiešās nodokļu uzlikšanas noteikumiem, vai tās dalībvalsts, kurā saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums veic uzņēmējdarbību, vai jebkurā valstī vai jurisdikcijā, kurā tas ir rezidents nodokļu vajadzībām, netiek faktiski uzlikti nodokļi, – saņemot procentu maksājumu vai nodrošinot šāda maksājuma veikšanu, šī saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums tiek uzskatīts par maksājumu pārstāvi.
                              Mērķiem, kas norādīti šajā punktā, saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategorijas, kas minētas orientējošā sarakstā II pielikumā, uzskata par tādām, kurām faktiski neuzliek nodokļus.
                              Ja saimnieciska vienība vai juridisks veidojums nepieder nevienai no II pielikuma sarakstā minētajām kategorijām vai ja uz to attiecas šis saraksts, taču tas apgalvo, ka tam faktiski uzliek nodokļus, minētais uzņēmējs noskaidro, vai nodokļus faktiski uzliek, balstoties uz vispārīgi atzītiem faktiem vai arī uz oficiāliem dokumentiem, kurus iesniegusi saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums vai kuri iegūti, īstenojot klienta uzticamības pārbaudes pasākumus, kas veikti saskaņā ar Direktīvu 2005/60/EK.
                              Jebkurš uzņēmējs, kas veic uzņēmējdarbību dalībvalstī un veic procentu maksājumu vai nodrošina, ka tas tiek veikts saimnieciskai vienībai vai juridiskam veidojumam, kas minēts šajā punktā un kura faktiskais vadības centrs atrodas citā dalībvalstī, nevis valstī, kurā uzņēmējs veic uzņēmējdarbību, paziņo savas dalībvalsts kompetentai iestādei, kurā tas veic uzņēmējdarbību, šādus datus, izmantojot 2. panta 3. punkta ceturtajā daļā norādīto informāciju vai citu pieejamu informāciju:

                                          i)

                                          saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma nosaukumu, ja tāds ir;

                                          ii)

                                          tā juridisko formu;

                                          iii)

                                          tā faktiskā vadības centra adresi;

                                          iv)

                                          kopējā procentu maksājuma summu, kas noteikta saskaņā ar 8. panta noteikumiem un izmaksāta vai nodrošināta attiecīgajai saimnieciskajai vienībai vai juridiskam veidojumam;

                                          v)

                                          datumu, kurā veikts pēdējais procentu maksājums.

                                    Fiziskās personas, kuras uzskata par to procentu maksājumu, kas veikti vai nodrošināti šā punkta pirmajā daļā minētajām saimnieciskajām vienībām vai juridiskajiem veidojumiem, īpašuma beneficiāriem, nosaka saskaņā ar 2. panta 4. punktā paredzētajiem noteikumiem. Gadījumos, kad piemēro 2. panta 4. punkta c) apakšpunktu, saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums, tiklīdz fiziska persona iegūst tiesības uz aktīviem, kas rada procentu maksājumu, vai uz citiem aktīviem, kas atbilst procentu maksājumam, sniedz tās dalībvalsts kompetentai iestādei, kurā atrodas tā faktiskais vadības centrs, 8. panta 1. punkta otrajā daļā norādīto informāciju. Saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums informē kompetento iestādi arī par jebkurām izmaiņām attiecībā uz tā faktiskā vadības centra atrašanās vietu.
                              Piektajā daļā minētie pienākumi paliek spēkā 10 gadus no dienas, kad veikts pēdējais procentu maksājums, ko saņēmusi vai nodrošinājusi saimnieciska vienība vai juridisks veidojums, vai no pēdējās dienas, kad fiziska persona ieguvusi tiesības uz aktīviem, kas rada šādu procentu maksājumu, vai uz citiem aktīviem, kas atbilst procentu maksājumam, atkarībā no tā, kura diena ir vēlāk.
                              Ja saimnieciska vienība vai juridisks veidojums gadījumos, kad piemēro 2. panta 4. punkta c) apakšpunktu, ir pārcēlis faktisko vadības centru uz citu dalībvalsti, tad pirmās dalībvalsts kompetentā iestāde nosūta šīs jaunās dalībvalsts kompetentajai iestādei šādu informāciju:

                                          i)

                                          procentu maksājuma summu, ko saņēmusi saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums vai kas nodrošināta tā labā un uz kuru joprojām nav pieteiktas agrākas tiesības uz attiecīgiem aktīviem;

                                          ii)

                                          datumu, kad veikts pēdējais procentu maksājums, ko saņēmusi saimnieciska vienība vai juridisks veidojums vai kas nodrošināts tā labā, vai pēdējais datums, kad fiziska persona ieguva tiesības uz visiem aktīviem vai daļu no aktīviem, kas rada šādu procentu maksājumu, vai uz citiem aktīviem, kas atbilst procentu maksājumam, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk.

                                    Šo punktu nepiemēro, ja saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums sniedz pierādījumus, ka uz to attiecināms viens no šādiem gadījumiem:

                                          a)

                                          tas ir kolektīvo ieguldījumu uzņēmums vai jebkāda cita veida kolektīvo ieguldījumu fonds vai shēma, kā definēts 6. panta 1. punkta pirmās daļas d) apakšpunkta i) un iii) punktā vai e) apakšpunkta i) un iii) punktā;

                                          b)

                                          tā ir iestāde, kas nodrošina pensiju vai apdrošināšanas pakalpojumus, vai uzņēmums, kuru šāda iestāde ir pilnvarojusi pārvaldīt tās aktīvus;

                                          c)

                                          tas saskaņā ar procedūrām, ko piemēro dalībvalstī, kurā tas ir rezidents nodokļu vajadzībām vai kurā atrodas tā faktiskais vadības centrs, ir atzīts par tādu, kurš ir atbrīvojams no faktiskas nodokļu maksāšanas saskaņā ar vispārīgiem tiešās nodokļu uzlikšanas noteikumiem, jo tas kalpo sabiedrības labumam tikai un vienīgi labdarīgiem mērķiem;

                                          d)

                                          tas ir vairāku īpašuma beneficiāru kopīpašums, kuru identitāti un dzīvesvietu saskaņā ar 3. pantu ir noskaidrojis uzņēmējs, kas veic vai nodrošina maksājumu, un tādēļ tāds uzņēmējs ir maksājumu pārstāvis saskaņā ar šā panta 1. punktu.

                              3.   Saimnieciskai vienībai, kas minēta 2. punktā un kas ir līdzīga kolektīvo ieguldījumu uzņēmumam vai citam kolektīvo ieguldījumu fondam vai shēmai, kura minēta 2. punkta astotās daļas a) apakšpunktā, ir iespēja šajā direktīvā tikt uzskatītai par tādu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu, kolektīvo ieguldījumu fondu vai shēmu.
                              Gadījumā, ja saimnieciskā vienība izmanto šā punkta pirmajā daļā minēto iespēju, dalībvalsts, kurā atrodas tā faktiskais vadības centrs, izdod tam attiecīgu apliecību. Saimnieciskā vienība minēto apliecību uzrāda uzņēmējam, kas veic vai nodrošina procentu maksājumu. Tādā gadījumā uzņēmēju atbrīvo no pienākumiem, kas noteikti 2. punkta ceturtajā daļā.
                              Lai nodrošinātu efektīvu šīs direktīvas piemērošanu, dalībvalstis saistībā ar šā punkta pirmajā daļā minēto iespēju pieņem sīki izstrādātus noteikumus, kas piemērojami saimnieciskām vienībām, kuru faktiskais vadības centrs atrodas dalībvalsts teritorijā.”;

                        5)

                        direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu:

                           “6. pants
                           Procentu maksājuma definīcija

                              1.   Šajā direktīvā “procentu maksājums” ir:

                                          a)

                                          procenti, ko iemaksā kontā vai ar kuriem kreditē kontu un kuri attiecas uz visa veida parādprasībām neatkarīgi no tā, vai tās ir nodrošinātas ar hipotēku vai nav, vai tās dod tiesības saņemt daļu no parādnieka peļņas vai ne, un jo īpaši uz ienākumiem no valsts vērtspapīriem un ienākumiem no obligācijām vai ķīlu zīmēm, tostarp prēmijām un balvām, kas attiecināmas uz šādiem vērtspapīriem, obligācijām vai ķīlu zīmēm; kavējuma naudas maksājumus par novēlotiem maksājumiem neuzskata par procentu maksājumiem;

                                          b)

                                          jebkādi ienākumi, ko iemaksā vai gūst vai ar kuriem kreditē kontu un kuri attiecas uz jebkāda veida vērtspapīriem, izņemot tos vērtspapīrus, kuru radītos ienākumus tieši uzskata par procentu maksājumu saskaņā ar a), c), d) vai e) apakšpunktu, un ja:

                                                      i)

                                                      nosacījumi par ienākumiem no kapitāla, kas tiek noteikti emisijas dienā, satur pienākumu pret ieguldītāju, ka tas vērtspapīru termiņa beigās saņem vismaz 95 % no ieguldītā kapitāla; vai

                                                      ii)

                                                      emisijas dienā definētajos nosacījumos paredzēta saikne starp vismaz 95 % ienākumiem no vērtspapīriem un a), c), d) vai e) apakšpunktā minētajiem procentu vai ienākumu veidiem;

                                          c)

                                          procenti, kas uzkrāti vai kapitalizēti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot a) apakšpunktā minētās parādprasības, un jebkādi ienākumi, kas uzkrāti vai kapitalizēti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot b) apakšpunktā minētos vērtspapīrus;

                                          d)

                                          ienākumi, kas tieši vai netieši, tostarp ar 4. panta 2. punktā minētas saimnieciskas vienības vai juridiska veidojuma starpniecību iegūti no šā punkta a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem maksājumiem, ja tos izmaksā kāda no šādām struktūrām:

                                                      i)

                                                      kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi vai citi kolektīvo ieguldījumu fondi vai shēmas, kas kā tādi ir reģistrēti vai nu saskaņā ar jebkuras dalībvalsts tiesību aktiem, vai Eiropas Ekonomikas zona valstu, kas neietilpst Savienībā, noteikumiem vai kuriem ir fonda noteikumi vai dibināšanas dokumenti, kurus reglamentē vienas no šo dalībvalstu vai valstu tiesību akti, kas attiecas uz kolektīvo ieguldījumu fondiem vai shēmām. To piemēro neatkarīgi no tādu uzņēmumu, fondu vai shēmu juridiskās formas un neatkarīgi no jebkādiem ierobežojumiem, kuri saistībā ar fonda vai shēmas akciju vai daļu pirkšanu, pārdošanu vai izpirkšanu tiek piemēroti ierobežotai ieguldītāju grupai;

                                                      ii)

                                                      saimnieciskās vienības, kas izmantojušas 4. panta 3. punktā paredzēto iespēju;

                                                      iii)

                                                      jebkurš kolektīvo ieguldījumu fonds vai shēma, kas veic uzņēmējdarbību ārpus 7. pantā minētās teritorijas un ārpus Eiropas Ekonomikas zonas. To piemēro neatkarīgi no tāda fonda vai shēmas juridiskās formas un neatkarīgi no jebkādiem ierobežojumiem, kuri saistībā ar fonda vai shēmas akciju vai daļu pirkšanu, pārdošanu vai izpirkšanu tiek piemēroti ierobežotai ieguldītāju grupai;

                                          e)

                                          ienākumi, kas gūti no turpmāk izklāstīto uzņēmumu, saimniecisko vienību, ieguldījumu fondu vai shēmu akciju vai daļu pārdošanas, atmaksāšanas vai izpirkšanas, ja tie ar citu šādu uzņēmumu, fondu vai shēmu vai arī ar 4. panta 2. punktā minēto saimniecisko vienību vai juridisko veidojumu starpniecību vairāk nekā 40 % savu aktīvu tieši vai netieši iegulda šā punkta a) apakšpunktā minētajās parādprasībās vai tā b) apakšpunktā minētajos vērtspapīros:

                                                      i)

                                                      kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi vai citi kolektīvo ieguldījumu fondi vai shēmas, kas kā tādi ir reģistrēti vai nu saskaņā ar jebkuras dalībvalsts tiesību aktiem, vai Eiropas Ekonomikas zonas valstu, kas neietilpst Savienībā, noteikumiem vai kuriem ir fonda noteikumi vai dibināšanas dokumenti, kurus reglamentē vienas no dalībvalstu vai valstu tiesību akti, kas attiecas uz kolektīvo ieguldījumu fondiem vai shēmām. To piemēro neatkarīgi no tādu uzņēmumu, fondu vai shēmu juridiskās formas un neatkarīgi no jebkādiem ierobežojumiem, kuri saistībā ar fonda vai shēmas akciju vai daļu pirkšanu, pārdošanu vai izpirkšanu tiek piemēroti ierobežotai ieguldītāju grupai;

                                                      ii)

                                                      saimnieciskās vienības, kas izmantojušas 4. panta 3. punktā paredzēto iespēju;

                                                      iii)

                                                      jebkurš kolektīvo ieguldījumu fonds vai shēma, kas veic uzņēmējdarbību ārpus 7. pantā minētās teritorijas un ārpus Eiropas Ekonomikas zonas. To piemēro neatkarīgi no tāda fonda vai shēmas juridiskās formas un neatkarīgi no jebkādiem ierobežojumiem, kuri saistībā ar fonda vai shēmas akciju vai daļu pirkšanu, pārdošanu vai izpirkšanu tiek piemēroti ierobežotai ieguldītāju grupai.

                                                Šajā apakšpunktā uzņēmumu, saimniecisko vienību vai ieguldījumu fondu vai shēmu aktīvus, kuri tiem saskaņā ar viņu noslēgtām vienošanām, līgumiem vai citu juridisku dokumentu noteikumiem, lai tie spētu sasniegt ieguldījuma mērķus, un kuros ieguldītājs nav līgumslēdzēja puse un tam nav juridisku tiesību, ir jāpatur kā nodrošinājums, neuzskata par parādprasībām, kā minēts a) apakšpunktā, vai vērtspapīriem, kā minēts b) apakšpunktā;

                                          f)

                                          peļņa no dzīvības apdrošināšanas līguma, ja:

                                                      i)

                                                      līgumā garantēta atdeve; vai

                                                      ii)

                                                      līguma faktiska izpilde vairāk nekā par 40 % ir saistīta ar procentiem vai ienākuma, kas minēti a), b), c), d) un e) apakšpunktā.

                                                Šajā apakšpunktā par peļņu no dzīvības apdrošināšanas līguma tiek uzskatīta dzīvības apdrošinātāja veiktu jebkādu atmaksu vai daļēju atmaksu pārmaksa pirms dzīvības apdrošināšanas līguma termiņa beigām, kā arī jebkāda tādu summu pārmaksa, ko izmaksājis dzīvības apdrošinātājs un kas pārsniedz dzīvības apdrošinātājam saskaņā ar to pašu dzīvības apdrošināšanas līgumu veikto visu maksājumu summu. Gadījumos, kad dzīvības apdrošināšanas līgumu pilnībā vai daļēji nodod trešai personai, par peļņu no dzīvības apdrošināšanas līguma uzskata arī jebkādu tādu piešķirtā līguma vērtības pārmaksu, kura pārsniedz dzīvības apdrošinātājam veikto visu maksājumu summu. Par peļņu no dzīvības apdrošināšanas līguma, kurā paredzēts izmaksāt vienīgi pensiju vai noteiktus ikgadējus ienākumus vismaz piecus gadus, to uzskata tikai gadījumos, kad tā ir atmaksa vai līguma nodošana trešai personai, ko veic pirms minētā piecu gadu laikposma beigām. Summu, kas izmaksāta vienīgi saistībā ar nāves, invaliditātes vai slimības gadījumu, neuzskata par peļņu no dzīvības apdrošināšanas līguma.
                                          Tomēr dalībvalstis attiecībā uz kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem vai citiem kolektīvo ieguldījumu fondiem vai shēmām, kas ir vai nu reģistrēti saskaņā ar šo dalībvalstu noteikumiem, vai kuriem ir fonda noteikumi vai dibināšanas dokumenti, kurus reglamentē šo dalībvalstu tiesību akti, var izvēlēties pirmās daļas e) apakšpunktā minētos ienākumus ietvert procentu maksājumu definīcijā tikai tādā apjomā, kādā šie ienākumi atbilst ieņēmumiem, kas tieši vai netieši gūti no procentu maksājumiem minētās daļas a), b) vai c) apakšpunkta nozīmē.
                                          Attiecībā uz pirmās daļas f) apakšpunkta ii) punktu – dalībvalstij ir izvēles tiesības procentu maksājumu definīcijā iekļaut peļņu neatkarīgi no izpildes sastāva, ja tā izmaksāta vai iegūta no dzīvības apdrošinātāja, kas veic uzņēmējdarbību attiecīgajā valstī.
                                          Ja dalībvalsts izmanto vienu vai abas no otrajā un trešajā daļā minētājām iespējām, tā par to paziņo Komisijai. Komisija publicē iespējas izmantošanas faktu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un citām dalībvalstīm šī iespējas izmantošana būs saistoša, sākot ar publikācijas datumu.

                              2.   Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu – ja maksājumu pārstāvim nav informācijas par summu, ko iemaksā, gūst vai ar kuru kreditē kontu, tad par procentu maksājumu uzskata kopējo maksājuma summu.
                              Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktu – ja maksājumu pārstāvim nav informācijas par procentu vai ienākumu summu, kas uzkrāti vai kapitalizēti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot vērtspapīrus, tad par procentu maksājumu uzskata kopējo maksājuma summu.
                              Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas d) un e) apakšpunktu – ja maksājumu pārstāvim nav informācijas par to, cik liela ienākumu daļa gūta no procentu maksājumiem minētās daļas a), b) un c) apakšpunkta nozīmē, par procentu maksājumu uzskata kopējo ienākumu summu.
                              Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunktu – ja maksājumu pārstāvim nav informācijas par peļņas no dzīvības apdrošināšanas līguma summu, tad par procentu maksājumu uzskata kopējo maksājuma summu.

                              3.   Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktu – ja maksājumu pārstāvim nav informācijas par to, cik liela procentuālā daļa no aktīviem ieguldīta parādprasībās vai attiecīgos vērtspapīros, akcijās vai daļās, kā noteikts minētajā punktā, uzskata, ka šāda procentuālā daļa ir lielāka nekā 40 %. Ja maksājumu pārstāvis nevar noteikt ienākumu summu, kādu guvis īpašuma beneficiārs, uzskata, ka ienākums atbilst ieņēmumiem no akciju vai daļu pārdošanas, atmaksājuma vai izpirkšanas.
                              Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunkta ii) punktu – ja maksājumu pārstāvim nav informācijas, cik liela ir izpildes procentuālā daļa, kas saistīta ar procentu maksājumiem minētās daļas a), b), c), d) vai e) apakšpunkta nozīmē, uzskata, ka šāda procentuālā daļa ir lielāka nekā 40 %.

                              4.   Ja procentus, kā noteikts 1. punktā, izmaksā 4. panta 2. punktā minētajai saimnieciskajai vienībai vai juridiskajam veidojumam vai ar tiem kreditē kontu, kura turētājs ir tāda saimnieciska vienība vai juridisks veidojums, tos uzskata par uzkrātiem 2. panta 4. punktā minētajai fiziskajai personai. Saimnieciskas vienības gadījumā to piemēro tikai tad, ja saimnieciskā vienība nav izmantojusi 4. panta 3. punktā paredzēto iespēju.

                              5.   Attiecībā uz 1. punkta pirmās daļas c) un e) apakšpunktu dalībvalstis var izvēlēties pieprasīt maksājumu pārstāvjiem to teritorijā aprēķināt vidējo procentu vai citu attiecīgo ienākumu summu par laika posmu, kas nevar pārsniegt vienu gadu, un uzskatīt šādu vidējo procentu vai citu attiecīgo ienākumu summu par procentu maksājumiem pat tad, ja šajā laika posmā nav notikusi pārdošana, izpirkšana vai atmaksājums.

                              6.   Atkāpjoties no 1. punkta pirmās daļas d) un e) apakšpunkta, dalībvalstis var izvēlēties izslēgt no procentu maksājumu definīcijas jebkādus minētajos apakšpunktos paredzētos ienākumus, ko izmaksājuši uzņēmumi, saimnieciskās vienības vai ieguldījumu fondi vai shēmas, kuriem ir fonda noteikumi vai dibināšanas dokumenti, kurus reglamentē dalībvalstu tiesību akti, ja šādu uzņēmumu, saimniecisko vienību, fondu vai shēmu tieši vai netieši ieguldījumi minētās daļas a) apakšpunktā minētajās parādprasībās vai minētās daļas b) apakšpunktā minētajos vērtspapīros nav pārsnieguši 15 % no to aktīviem.
                              Atkāpjoties no 4. punkta, dalībvalstis var izvēlēties izslēgt no 1. punktā noteiktās procentu maksājumu definīcijas procentu maksājumus, ko iemaksā tādas saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma kontā vai ar kuriem kreditē tādas saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma kontu, kas minēts 4. panta 2. punktā un kura faktiskais vadības centrs ir šīs dalībvalsts teritorijā, ja šādas saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma tieši vai netieši ieguldījumi 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētajās parādprasībās vai minētās daļas b) apakšpunktā minētajos vērtspapīros nav pārsnieguši 15 % no tā aktīviem. Saimnieciskas vienības gadījumā to piemēro tikai tad, ja saimnieciskā vienība nav izmantojusi 4. panta 3. punktā paredzēto iespēju.
                              Ja dalībvalsts izmanto vienu vai abas no pirmajā un otrajā daļā minētajām iespējām, tā par to paziņo Komisijai. Komisija publicē iespējas izmantošanas faktu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un citām dalībvalstīm šī iespējas izmantošana būs saistoša, sākot ar publikācijas datumu.

                              7.   Šā panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā un f) apakšpunkta ii) punktā un 3. punktā minētā 40 % robežvērtība no 2016. gada 1. janvāra būs 25 %.

                              8.   Procentuālās daļas, kas minētas 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktā un 6. punktā, nosaka, atsaucoties uz ieguldījumu politiku vai ieguldījumu stratēģiju un mērķiem, kas noteikti dokumentos, kuri reglamentē attiecīgo uzņēmumu, saimniecisko vienību, ieguldījumu fondu vai shēmu darbību.
                              Šajā punktā minētie dokumenti ietver:

                                          a)

                                          attiecīgo uzņēmumu, saimniecisku vienību vai ieguldījumu fondu vai shēmu fonda noteikumus vai dibināšanas dokumentus;

                                          b)

                                          attiecīgo uzņēmumu, saimniecisko vienību vai ieguldījumu fondu vai shēmu jebkādu noslēgtu vienošanos, līgumu vai citu juridisku dokumentu, kas iesniegts uzņēmējam; kā arī

                                          c)

                                          jebkādu reklāmizdevumu vai līdzīgu dokumentu, ko izdevis attiecīgais uzņēmums, saimnieciska vienība vai ieguldījumu fonds vai shēma vai kas izdots attiecīgā uzņēmuma, saimnieciskas vienības vai ieguldījumu fonda vai shēmas vārdā un kas iesniegts ieguldītājiem.

                                    Ja dokumentos nav noteikta ieguldījumu politika vai ieguldījumu stratēģija un mērķi, šīs procentuālās daļas nosaka, atsaucoties uz uzņēmumu, saimniecisko vienību, ieguldījumu fondu vai shēmu aktīvu faktisko sastāvu, kas ir vienāds ar to pēdējā pārskata perioda sākuma vai pusgada pirmā pārskata datuma un beigu aktīvu vidējo aritmētisko, kas aprēķināts, pirms maksājumu pārstāvis veic procentu maksājumu īpašuma beneficiāram vai nodrošina šāda maksājuma veikšanu. Jaunizveidotiem uzņēmumiem, saimnieciskām vienībām, ieguldījumu fondiem vai shēmām šāds faktiskais sastāvs ir vienāds ar aktīvu vidējo aritmētisko darbības sākuma dienā un pirmās aktīvu novērtēšanas dienā, kā minēts dokumentos, kas reglamentē attiecīgo uzņēmumu, saimniecisko vienību, ieguldījumu fondu vai shēmu darbību.
                              Aktīvu sastāvu nosaka saskaņā ar tajā dalībvalstī vai Eiropas Ekonomikas zonas valstī, kura neietilpst Savienībā, spēkā esošiem noteikumiem, kurā kolektīvo ieguldījumu uzņēmums vai cits kolektīvo ieguldījumu fonds vai shēma kā tāds ir reģistrēts, vai saskaņā ar tiesību aktiem, kas reglamentē tā noteikumus vai dibināšanas dokumentus. Aktīvu sastāvs, kas ir šādi noteikts, ir saistošs citām dalībvalstīm.

                              9.   Par procentu maksājumu tiek uzskatīti tikai tie 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minētie ienākumi, kas rodas no vērtspapīriem, kuri pirmo reizi emitēti 2014. gada 1. jūlijā vai vēlāk. Vērtspapīrus, kuri emitēti pirms minētā datuma, neņem vērā, aprēķinot minētās daļas e) apakšpunktā un 6. punktā minētās procentuālās daļas.

                              10.   Par procentu maksājumu saskaņā ar 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunktu tiek uzskatīta tikai peļņa no dzīvības apdrošināšanas līguma, kas pirmo reizi parakstīts 2014. gada 1. jūlijā vai vēlāk.

                              11.   Dalībvalstīm ir iespēja uzskatīt ienākumus, kas minēti 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunkta i) punktā un kas gūti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot akcijas vai daļas reģistrētos kolektīvo ieguldījumu uzņēmumos, kas nav saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/65/EK9 (*2) pilnvaroti PVKIU, par procentu maksājumiem tikai tādā apjomā, kāds šiem uzņēmumiem uzkrāts 2014. gada 1. jūlijā vai vēlāk.

                           (*2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/65/EK (2009. gada 13. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 302, 17.11.2009., 32. lpp.).”;"

                        6)

                        direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu:

                           “8. pants
                           Informācija, ko sniedz maksājumu pārstāvis

                              1.   Ja īpašuma beneficiārs ir rezidents citā dalībvalstī nekā tā, kurā maksājumu pārstāvis veic uzņēmējdarbību, minimālais informācijas daudzums, kas maksājumu pārstāvim jāsniedz kompetentai iestādei dalībvalstī, kurā tas veic uzņēmējdarbību, ietver:

                                          a)

                                          īpašuma beneficiāra identitāti un dzīvesvietu, kas noteikta saskaņā ar 3. pantu, vai īpašuma beneficiāru dalītu īpašumtiesību gadījumā – visu to īpašuma beneficiāru identitāti un dzīvesvietu, uz kuriem attiecas 1. panta 1. punkts;

                                          b)

                                          maksājumu pārstāvja vārdu vai nosaukumu un adresi;

                                          c)

                                          īpašuma beneficiāra konta numuru vai, ja tāda nav, tās parādprasības identifikāciju, kas rada procentus, vai tā dzīvības apdrošināšanas līguma, vērtspapīra, daļas vai vienības identifikāciju, kas rada maksājumu;

                                          d)

                                          informāciju par procentu maksājumiem saskaņā ar 2. punktu.

                                    Ja īpašuma beneficiārs ir rezidents citā dalībvalstī nekā tā, kurā saskaņā ar 4. panta 2. punktu atrodas maksājumu pārstāvja faktiskais vadības centrs, šāds maksājumu pārstāvis paziņo tās dalībvalsts kompetentai iestādei, kurā atrodas tā faktiskais vadības centrs, informāciju, kas norādīta šā punkta pirmās daļas a) līdz d) apakšpunktā. Papildus maksājumu pārstāvis paziņo arī šādus datus:

                                          i)

                                          tā kopējo saņemto vai nodrošināto procentu maksājumu summu, kuru uzskata par uzkrātu tā īpašuma beneficiāriem;

                                          ii)

                                          ja fiziska persona kļūst par īpašuma beneficiāru saskaņā ar 2. panta 4. punkta c) apakšpunktu – summu, kuru uzskata par uzkrātu minētajai fiziskajai personai, un šāda darījuma datumu.

                              2.   Minimālais informācijas daudzums par procentu maksājumiem, kas jāsniedz maksājumu pārstāvim, atšķiras šādām procentu maksājumu kategorijām un norāda:

                                          a)

                                          par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē – samaksāto vai kreditēto procentu summu;

                                          b)

                                          par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunkta nozīmē – vai nu jebkādu samaksāto, gūto vai kreditēto ienākumu summu, vai kopējo maksājuma summu;

                                          c)

                                          par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas c) vai e) apakšpunkta nozīmē – vai nu minētajos apakšpunktos norādīto procentu vai ienākumu summu, vai arī kopējo ieņēmumu summu, kas gūta, notiekot pārdošanai, izpirkšanai vai atmaksājumam;

                                          d)

                                          par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas d) apakšpunkta nozīmē – vai nu minētajā punktā norādīto ienākumu summu, vai arī kopējo izmaksāto summu;

                                          e)

                                          par procentu maksājumu 6. panta 4. punkta nozīmē – procentu summu, kas attiecināma uz katru īpašuma beneficiāru, kurš atbilst 1. panta 1. punkta nosacījumiem;

                                          f)

                                          ja dalībvalsts izmanto 6. panta 5. punktā paredzēto iespēju – aprēķināto vidējo procentu vai citu atbilstošo ienākumu summu;

                                          g)

                                          par procentu maksājumu, kas minēts 6. panta 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunktā, – vai nu peļņu, kas aprēķināta saskaņā ar minēto apakšpunktu, vai kopējo maksājuma summu. Ja gadījumos, kad dzīvības apdrošināšanas līgumu nodod trešai personai, maksājumu pārstāvim nav informācijas par piešķirto vērtību – visu maksājumu summu, kas dzīvības apdrošinātājam veikta saskaņā ar dzīvības apdrošināšanas līgumu.

                                    Maksājumu pārstāvis informē tās dalībvalsts kompetento iestādi, kurā tas veic uzņēmējdarbību, vai – 4. panta 2. punkta minētā maksājumu pārstāvja gadījumā – tās dalībvalsts kompetento iestādi, kur atrodas tā faktiskais vadības centrs, ziņojot kopējās summas saskaņā ar šā punkta pirmās daļas b), c), d) un g) apakšpunktu.

                              3.   Īpašuma beneficiāru dalītu īpašumtiesību gadījumā maksājuma pārstāvis informē tās dalībvalsts kompetento iestādi, kurā tas veic uzņēmējdarbību, vai – 4. panta 2. punkta minētā maksājumu pārstāvja gadījumā – tās dalībvalsts kompetento iestādi, kur atrodas tā faktiskais vadības centrs, par to, vai attiecībā uz katru īpašuma beneficiāru ziņotā summa ir uz īpašuma beneficiāriem kopīgi attiecināmā pilnā summa, faktiskā daļa, kas pienākas katram īpašuma beneficiāram, vai arī summa, kas iegūta, kopīgo summu sadalot vienādās daļās.

                              4.   Neatkarīgi no 2. punkta dalībvalstis var ļaut maksājumu pārstāvjiem sniegt tikai šādas ziņas:

                                          a)

                                          par procentu maksājumiem 6. panta 1. punkta pirmās daļas a), b) vai d) apakšpunkta nozīmē – kopējo procentu vai ienākumu summu;

                                          b)

                                          par procentu maksājumiem 6. panta 1. punkta pirmās daļas c) vai e) apakšpunktā – kopējo ieņēmumu summu, kas gūta, notiekot pārdošanai, izpirkšanai vai atmaksājumam saistībā ar šiem maksājumiem;

                                          c)

                                          par procentu maksājumiem 6. panta 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunkta nozīmē – vai nu peļņu, par ko maksājumu pārstāvis vai nu tieši, vai caur viņa fiskālo pārstāvi vai citas dalībvalsts kompetento iestādi citādi nav informējis īpašuma beneficiāra dzīvesvietas dalībvalsts kompetento iestādi saskaņā ar tiesību aktu noteikumiem, kuri nav noteikumi, kas vajadzīgi šīs direktīvas īstenošanai, vai kopējo summu, kas izmaksāta saskaņā ar dzīvības apdrošināšanas līgumiem, kas rada šādus maksājumus.

                                    Maksājumu pārstāvis informē par to, vai tas ziņo kopējās summas atbilstīgi šā punkta pirmās daļas a), b) un c) apakšpunktam.”;

                        7)

                        direktīvas 9. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    iekļauj šādus punktus:

                                       “1.a   Tās dalībvalsts, kurā uzņēmējs veic uzņēmējdarbību, kompetentā iestāde nosūta 4. panta 2. punkta ceturtajā daļā minēto informāciju tādas citas dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā atrodas saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma faktiskais vadības centrs.

                                       1.b   Ja maksājumu pārstāvis 4. panta 2. punkta nozīmē ir pārcēlis faktisko vadības centru uz citu dalībvalsti, tad pirmās dalībvalsts kompetentā iestāde nosūta 4. panta 2. punkta septītajā daļā minēto informāciju jaunās dalībvalsts kompetentajai iestādei.”;

                                    b)

                                    panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “2.   Informācijas paziņošana notiek automātiski vismaz reizi gadā – sešos mēnešos pēc maksājumu pārstāvja vai uzņēmēja dalībvalsts nodokļu gada beigām – un attiecas uz šādām minētā gada laikā veiktām darbībām:

                                                   i)

                                                   visiem procentu maksājumiem;

                                                   ii)

                                                   visiem gadījumiem, kad fiziskas personas ir kļuvušas par īpašuma beneficiāriem saskaņā ar 2. panta 4. punktu;

                                                   iii)

                                                   visām izmaiņām saistībā ar 4. panta 2. punktā minētā maksājumu pārstāvja faktiskā vadības centra atrašanās vietu.”;

                        8)

                        direktīvas 10. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “1.   Pārejas perioda laikā, kas sākas dienā, kura minēta 17. panta 2. un 3. punktā, kā arī ievērojot 13. panta 1. punktu, Luksemburga un Austrija nepiemēro II nodaļas noteikumus.
                                       Tomēr tās saņem informāciju no pārējām dalībvalstīm saskaņā ar II nodaļu.
                                       Pārejas periodā šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt minimālu faktisku nodokļu uzlikšanu ienākumiem no uzkrājumiem, kas gūti kā procentu maksājumi, kuri maksāti vienā dalībvalstī īpašuma beneficiāriem fiziskām personām, kas ir citas dalībvalsts rezidenti nodokļu vajadzībām.”;

                                    b)

                                    panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “3.   Pārejas perioda beigās Luksemburgai un Austrijai jāpiemēro II nodaļas noteikumi, un tās turpmāk vairs nepiemēro ieturējuma nodokli un ieņēmumu sadali, kas noteikta 11. un 12. pantā. Ja Luksemburga vai Austrija izvēlas pārejas periodā piemērot II nodaļas noteikumus, tās turpmāk vairs nepiemēro ieturējuma nodokli un ieņēmumu sadali, kas noteikta 11. un 12. pantā.”;

                        9)

                        direktīvas 11. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem:

                                       “1.   Pārejas periodā, kas minēts 10. pantā, Luksemburga un Austrija pārejas perioda pirmajos trīs gados iekasē 15 %, turpmākajos trīs gados – 20 %, bet pēc tam – 35 % ieturējuma nodokli, ja īpašuma beneficiārs ir citas dalībvalsts rezidents nekā tās, kurā maksājumu pārstāvis veic uzņēmējdarbību vai – 4. panta 2. punkta minētā maksājumu pārstāvja gadījumā – kurā atrodas maksājumu pārstāvja faktiskais vadības centrs.

                                       2.   Maksājumu pārstāvis iekasē ieturējuma nodokli šādi:

                                                   a)

                                                   par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē – par samaksāto vai kreditēto procentu summu;

                                                   b)

                                                   par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunkta nozīmē – par jebkādu samaksāto, gūto vai kreditēto ienākumu summu;

                                                   c)

                                                   par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas c) vai e) apakšpunkta nozīmē – vai nu par to procentu vai ienākumu summu, kas norādīti minētajos apakšpunktos, vai ar līdzvērtīgas iedarbības nodevu, kura jāsedz īpašuma beneficiāram par pilnu ieņēmumu summu, kas gūta, veicot pārdošanu, izpirkšanu vai atmaksāšanu;

                                                   d)

                                                   par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas d) apakšpunkta nozīmē – par to ienākumu summu, kas norādīti minētajā apakšpunktā;

                                                   e)

                                                   par procentu maksājumu 6. panta 4. punkta nozīmē – par to procentu summu, kas attiecināma uz katru īpašuma beneficiāru, kurš atbilst 1. panta 1. punkta nosacījumiem. Kopējā summa, kurai uzliek nodokli, nepārsniedz saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma saņemto vai nodrošināto procentu maksājuma summu;

                                                   f)

                                                   ja dalībvalsts izmanto 6. panta 5. punktā paredzēto iespēju – par aprēķināto vidējo procentu vai citu atbilstošo ienākumu summu;

                                                   g)

                                                   par procentu maksājumu 6. panta 1. punkta pirmās daļas f) apakšpunkta nozīmē – par peļņu, kas aprēķināta saskaņā ar šo apakšpunktu. Dalībvalstis var ļaut maksājumu pārstāvjiem iekasēt ieturējuma nodokli tikai par peļņu, par ko maksājumu pārstāvis vai viņa fiskālais pārstāvis vēl nav informējis īpašuma beneficiāra dzīvesvietas dalībvalsts kompetento iestādi saskaņā ar jebkādiem tiesību aktu noteikumiem, kuri nav noteikumi, kas vajadzīgi šīs direktīvas īstenošanai.

                                             Pārskaitot ieņēmumus no ieturējuma nodokļa kompetentajai iestādei, maksājumu pārstāvis to informē par īpašuma beneficiāru skaitu, kurus ietekmē ieturējuma nodokļa iekasēšana, sadalot tos pa attiecīgajām dzīvesvietas dalībvalstīm.”;

                                    b)

                                    panta 3. punktā vārdus “2. punkta a) un b) apakšpunktā” aizstāj ar “2. punkta a), b) un c) apakšpunktā”;

                                    c)

                                    panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “5.   Pārejas periodā dalībvalstis, kas iekasē ieturējuma nodokli, var noteikt, ka uzņēmēju, kurš maksā procentus vai nodrošina, ka procenti tiek maksāti 4. panta 2. punktā minētai saimnieciskai vienībai vai juridiskam veidojumam, kura faktiskais vadības centrs ir citā dalībvalstī, uzskata par maksājumu pārstāvi saimnieciskās vienības vai juridiskā veidojuma vietā un iekasē ieturējuma nodokli par šiem procentiem, ja vien šī saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums nav oficiāli piekritis, ka tā nosaukumu, ja tāds ir, juridisko formu, faktiskā vadības centra adresi un kopējo tai samaksāto vai tai nodrošināto procentu summu paziņo saskaņā ar 4. panta 2. punkta ceturto daļu.”;

                        10)

                        direktīvas 13. pantu aizstāj ar šādu:

                           “13. pants
                           Ieturējuma nodokļa procedūras izņēmumi

                              1.   Dalībvalstis, kas iekasē ieturējuma nodokli saskaņā ar 11. pantu, paredz šādas procedūras, lai nodrošinātu, ka īpašuma beneficiāri var pieprasīt, lai nodoklis netiktu ieturēts:

                                          a)

                                          procedūru, kas ļauj īpašuma beneficiāram tieši pilnvarot maksājumu pārstāvi sniegt informāciju saskaņā ar II nodaļu, šādam pilnvarojumam attiecoties uz visiem šim īpašuma beneficiāram attiecināmiem procentu maksājumiem, ko veic minētais maksājumu pārstāvis; šādā gadījumā piemēro 9. panta noteikumus;

                                          b)

                                          procedūru, kas nodrošina, ka ieturējuma nodokli neiekasē, ja īpašuma beneficiārs uzrāda savam maksājumu pārstāvim apliecību, ko kompetentā iestāde dalībvalstī, kas ir viņa dzīvesvietas valsts nodokļu vajadzībām, izveidojusi uz viņa vārda saskaņā ar 2. punktu.

                              2.   Pēc īpašuma beneficiāra lūguma kompetentā iestāde dalībvalstī, kas ir viņa dzīvesvietas valsts nodokļu vajadzībām, izsniedz apliecību, kurā norāda:

                                          a)

                                          īpašuma beneficiāra vārdu, adresi, nodokļu maksātāja numuru vai tā ekvivalentu un dzimšanas datumu un vietu;

                                          b)

                                          maksājumu pārstāvja vārdu vai nosaukumu un adresi;

                                          c)

                                          īpašuma beneficiāra konta numuru vai, ja tāda nav, vērtspapīra identifikāciju.

                                    Šādas apliecības derīguma termiņš nav ilgāks par trīs gadiem. To izsniedz ikvienam īpašuma beneficiāram, kas to pieprasa, divos mēnešos pēc šāda pieprasījuma iesniegšanas.”;

                        11)

                        direktīvas 14. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    panta 2. punktā pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
                                    “Ja procentu maksājumam, kas veikts īpašuma beneficiāram, bijis piemērots ieturējuma nodoklis maksājumu pārstāvja dalībvalstī, tad dalībvalsts, kas ir īpašuma beneficiāra dzīvesvietas valsts nodokļu vajadzībām, atbilstoši saviem tiesību aktiem piešķir viņam nodokļu atlaidi, kas līdzvērtīga ieturētā nodokļa summai.”;

                                    b)

                                    panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “3.   Ja papildus 11. pantā minētajam ieturējuma nodoklim īpašuma beneficiāram veiktajam procentu maksājumam bijis piemērots jebkāda cita veida ieturējuma nodoklis un dalībvalsts, kas ir īpašuma beneficiāra dzīvesvietas valsts nodokļu vajadzībām, piešķir nodokļu atlaidi par šādu ieturējuma nodokli saskaņā ar saviem tiesību aktiem vai konvencijām par dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanu, šādu citu ieturējuma nodokli kreditē pirms 2. punktā noteiktās procedūras piemērošanas.”;

                        12)

                        direktīvas 15. panta 1. punkta otrajā daļā vārdu “pielikumā” aizstāj ar “III pielikumā”;

                        13)

                        direktīvas 18. panta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
                        “Komisija ik pēc trīs gadiem ziņo Padomei par šīs direktīvas darbību, pamatojoties uz IV pielikumā minētajiem statistikas datiem, kurus Komisijai iesniedz katra dalībvalsts.”;

                        14)

                        iekļauj šādus pantus:

                           “18.a pants
                           Īstenošanas pasākumi

                              1.   Komisija, rīkojoties saskaņā ar 18.b panta 2. punktā paredzēto procedūru, var pieņemt pasākumus šādos nolūkos:

                                          a)

                                          lai noteiktu datu piegādātājus, kurus maksājumu pārstāvis var izmantot, lai iegūtu informāciju, kas nepieciešama, lai piemērotu atbilstošu režīmu 6. panta 1. punkta pirmās daļas b), d) un e) apakšpunkta nolūkos;

                                          b)

                                          lai izveidotu vienotus formātus un praktisku kārtību, kas vajadzīga 9. pantā minētās informācijas elektroniskai apmaiņai;

                                          c)

                                          lai izveidotu vienotas apliecību un citu dokumentu veidlapas, kas sekmē direktīvas piemērošanu, jo īpaši tādu dokumentu, kurus izdod dalībvalstis, kas iekasē ieturējuma nodokli, un kurus 14. panta vajadzībām izmanto dalībvalsts, kurā īpašuma beneficiāram ir dzīvesvieta nodokļu vajadzībām.

                              2.   Komisija atjaunina sarakstu, kas izklāstīts III pielikumā, pēc to dalībvalstu lūguma, kuras tas tieši ietekmē.

                           18.b pants
                           Komiteja

                              1.   Komisijai palīdz Administratīvās sadarbības komiteja nodokļu jautājumos (“komiteja”).

                              2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.”;

                        15)

                        pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

            2. pants

               1.   Dalībvalstis līdz 2016. gada 1. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
               Tās piemēro minētos noteikumus no pirmās dienas trešajā kalendāra gadā pēc tā kalendāra gada, kurā šī direktīva stājas spēkā.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2014. gada 24. martā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. TSAFTARIS

            (1)  OV C 184 E, 8.7.2010., 488. lpp.

            (2)  OV C 277, 17.11.2009., 109. lpp.

            (3)  Padomes Direktīva 2003/48/EK (2003. gada 3. jūnijs) par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem (OV L 157, 26.6.2003., 38. lpp.).

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/60/EK (2005. gada 26. oktobris) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 25.11.2005., 15. lpp.).

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/65/EK (2009. gada 13. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 302, 17.11.2009., 32. lpp.).

            (6)  Padomes Direktīva 85/611/EEK (1985. gada 20. decembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp.).

            (7)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

            (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu. (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

            PIELIKUMS
            Direktīvas 2003/48/EK pielikums tiek grozīts šādi:

                        1)

                        pielikums kļūst par III pielikumu;

                        2)

                        šāds pielikums tiek iekļauts kā I pielikums:

                              “I PIELIKUMS

                                 Orientējošs saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategoriju saraksts, ko uzskata par tādām, kurām faktiski neuzliek nodokļus 2. panta 3. punkta nolūkos

                                          1.

                                          Saimnieciskās vienības un juridiskie veidojumi, kuru faktiskais vadības centrs atrodas valstī vai jurisdikcijā, kas ir ārpus šīs direktīvas teritoriālās darbības jomas, kā noteikts 7. pantā, un kas ir cita nekā 17. panta 2. punktā minētās:

                                                      Valstis un jurisdikcijas

                                                      Saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategorijas

                                                      Antigva un Barbuda

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Anžuāna (Komoru salas)

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Bahamu salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Foundation (fonds)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Bahreina

                                                         Financial trust, governed by local or foreign law (finanšu trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Barbadosa

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                         International Society with Restricted Liability (starptautiskā sabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      Beliza

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Bermudu salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Exempt company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                      Bruneja

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                         International trust (starptautiskais trests)

                                                         International limited partnership (starptautiskā līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      Kuka salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International trust (starptautiskais trests)

                                                         International company (starptautiskā sabiedrība)
                                                      International partnership (starptautiskā līgumsabiedrība)

                                                      Kostarika

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Company (sabiedrība)

                                                      Džibutija

                                                         Exempt company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Dominika

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Fidži

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Franču Polinēzija

                                                         Société (sabiedrība)

                                                         Société de personnes (līgumsabiedrība)

                                                         Société en participation (kopuzņēmums)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Grenāda

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Guama

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Sole proprietorship (viena īpašnieka uzņēmums)

                                                         Partnership (līgumsabiedrība)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Gvatemala

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Fundación (fonds)

                                                      Honkonga

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Private Limited Company (sabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      Kiribati

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Labuāna (Malaizija)

                                                         Offshore company (ārzonas uzņēmums)

                                                         Malaysian offshore bank (Malaizijas ārzonas banka)

                                                         Offshore limited partnership (ārzonas līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                         Offshore trust (ārzonas trests)

                                                      Libāna

                                                         Companies benefiting from the Offshore company regime (sabiedrības, kurām tiek piemēroti ārzonas uzņēmumu noteikumi)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Libērija

                                                         Non-resident company (nerezidente sabiedrība)

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Makao

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Fundação (fonds)

                                                      Maldivu salas

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Partnership (līgumsabiedrība)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Ziemeļu Marianas salas

                                                         Foreign sales corporation (ārvalstu tirdzniecības korporācija)

                                                         Offshore banking corporation (ārzonas banku korporācija)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Maršala salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Maurīcija

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Global business company categories 1 and 2 (1. un 2. kategorijasvispārējā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Mikronēzija

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Partnership (līgumsabiedrība)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Nauru

                                                         Trusts/nominee company (trests/kandidātsabiedrība)

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Partnership (līgumsabiedrība)

                                                         Sole proprietorship (viena īpašnieka uzņēmums)

                                                         Foreign will (ārvalstnieka testaments)

                                                         Foreign estate (ārvalstnieka īpašums)

                                                         Other form of business negotiated with the Government (citas sadarbībā ar valdību noteiktas uzņēmējdarbības formas)

                                                      Jaunkaledonija

                                                         Société (sabiedrība)

                                                         Société civile (civilsabiedrība)

                                                         Société de personnes (līgumsabiedrība)

                                                         Joint venture (kopuzņēmums)

                                                         Estate of deceased person (mirušas personas mantojums)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Jaunzēlande

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Niue

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Panama

                                                         Fideicomiso (trests, ko reglamentē vietējie tiesību akti) un trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                                         Fundación de interés privado (fonds)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Palau

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Partnership (līgumsabiedrība)

                                                         Sole proprietorship (viena īpašnieka uzņēmums)
                                                      Representative office (pārstāvniecība)

                                                         Credit union (krājaizdevu sabiedrība (finanšu kooperatīvs))
                                                      Cooperative (kooperatīvs)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Filipīnas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Puertoriko

                                                         Estate (īpašums)

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International banking entity (starptautiskais banku uzņēmums)

                                                      Sentkitsa un Nevisa

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Foundation (fonds)

                                                         Exempt company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                         Exempt Limited partnership (atbrīvotā līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      Sentlūsija

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Sentvinsenta un Grenadīnas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Santome un Prinsipi

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Samoa

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International trust (starptautiskais trests)

                                                         International company (starptautiskā sabiedrība)

                                                         Offshore bank (ārzonas banka)

                                                         Offshore insurance company (ārzonas apdrošināšanas sabiedrība)

                                                         International partnership (starptautiskā līgumsabiedrība)

                                                         Limited partnership (līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      Seišela salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Singapūra

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Zālamana salas

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Partnership (līgumsabiedrība)

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Dienvidāfrika

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Tonga

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                      Tuvalu

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Provident fund (rezerves fonds)

                                                      Apvienotie Arābu Emirāti

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Offshore company (ārzonas uzņēmums)

                                                      Delavēras štats (ASV)

                                                         Limited Liability Company (sabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      Vaiomingas štats (ASV)

                                                         Limited Liability Company (sabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      ASV Virdžīnu salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Exempt company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                      Urugvaja

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Sociedad Anónima Financiera de Inversión

                                                      Vanuatu

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Exempt company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                         International company (starptautiskā sabiedrība)

                                          2.

                                          Saimnieciskās vienības un juridiskie veidojumi, kuru faktiskais vadības centrs atrodas valstī vai jurisdikcijā, kas uzskaitīta 17. panta 2. punktā un uz kuru attiecas 2. panta 3. punkts, līdz brīdim kad šī valsts vai jurisdikcija pieņem 4. panta 2. punktam līdzvērtīgus noteikumus

                                                      Valstis un jurisdikcijas

                                                      Saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategorijas

                                                      Andora

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                      Angilja

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Aruba

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Stichting Particulier Fonds (fonds)

                                                      Britu Virdžīnu salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Company (sabiedrība)

                                                      Kaimanu salas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Exempt company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                      Gērnsija

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Foundation (fonds)

                                                      Mena

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Company (sabiedrība)

                                                      Džersija

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Company (sabiedrība)

                                                         Foundation (fonds)

                                                      Lihtenšteina

                                                         Anstalt (trests, ko reglamentē vietējie tiesību akti) un trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                                         Stiftung (fonds)

                                                      Monako

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                         Fondation (fonds)

                                                      Montserrata

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         International business company (starptautiskā uzņēmējsabiedrība)

                                                      Nīderlandes Antiļas

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Stichting Particulier Fonds (fonds)

                                                      Sanmarīno

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)

                                                         Fondazione (fonds)

                                                      Šveice

                                                         Trust, governed by foreign law (trests, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti)

                                                         Foundation (fonds)

                                                      Tērksas un Kaikosas salas

                                                         Exempted company (atbrīvotais uzņēmums)

                                                         Limited partnership (līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                         Trust, governed by local or foreign law (trests, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti)”;

                        3)

                        šāds pielikums tiek iekļauts kā “II pielikums”:

                              “II PIELIKUMS

                                 Orientējošs saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategoriju saraksts, ko uzskata par tādām, kurām faktiski neuzliek nodokļus 4. panta 2. punkta nolūkos

                                          Valsts

                                          Saimniecisko vienību un juridisko veidojumu kategorijas

                                          Piezīmes

                                          Visas ES dalībvalstis

                                          Eiropas Ekonomisko interešu grupa (EEIG)

                                          Beļģija

                                                      —

                                                         Société de droit commun/maatschap (civilsabiedrība vai komercsabiedrība bez juridiskā statusa)

                                                      —

                                                         Société momentanée/tijdelijke handelsvennootschap (sabiedrība bez juridiskā statusa, kuras mērķis ir veikt viena vai vairāku konkrētu veidu komercdarbību)

                                                      —

                                                         Société interne/stille handelsvennootschap (sabiedrība bez juridiskā statusa, ar kuras palīdzību viena vai vairākas personas veic darījumus vienas vai vairāku citu personu interesēs)

                                          Iekļauts tikai tad, ja maksājumu ķēdes sākuma posma uzņēmums, kas izpilda procentu maksājumu vai nodrošina, ka tas tiek veikts, nav noskaidrojis visu īpašuma beneficiāru identitāti un dzīvesvietu, citādi uz to attiecas 4. panta 2. punkta d) apakšpunkts.
                                          Šīm “sabiedrībām” (kuru nosaukums minēts franču vai holandiešu valodā) nav juridiskā statusa, un no nodokļu uzlikšanas viedokļa tām ir piemērojama “caurskatāmības” pieeja.

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Bulgārija

                                                      —

                                                         Дружество със специална инвестиционна цел (ieguldījumu sabiedrība, kas paredzēta īpašam mērķim)

                                                      —

                                                         Инвестиционно дружество(ieguldījumu sabiedrība, kas nav minēta 6. pantā)

                                          Jebkura saimnieciskā vienība, kas ir atbrīvota no uzņēmumu ienākumu nodokļa.

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Izņemot, ja pilnvarotā persona var pierādīt, ka trestam faktiski piemēro Bulgārijas ienākumu nodokli.

                                          Čehijas Republika

                                                      —

                                                         Veřejná obchodní společnost (veř. obch. spol. vai v.o.s.) (līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                         Sdružení (biedrība)

                                                      —

                                                      Komanditní společnost

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Dānija

                                                      —

                                                         Interessentskab (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Kommanditselskab (komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                      Kommanditaktieselskab/Partnerselskab

                                                      —

                                                      Partrederi

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Vācija

                                                      —

                                                         Gesellschaft bürgerlichen Rechts (civilsabiedrība)

                                                      —

                                                         Kommanditgesellschaft – KG, offene Handelsgesellschaft – OHG (komerciālā komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Igaunija

                                                      —

                                                         Seltsing (līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Īrija

                                                      —

                                                      Līgumsabiedrība un ieguldījumu klubs

                                          No trestu pilnvarotajām personām, kas ir Īrijas rezidenti, par tresta ienākumiem parasti iekasējams ienākumu nodoklis. Ja beneficiārs vai trestu pilnvarotā persona nav Īrijas rezidents, nodoklis iekasējams tikai par Īrijas izcelsmes ienākumu daļu.

                                          Grieķija

                                                      —

                                                         Ομόρρυθμος εταιρεία
                                                          (OE) (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Ετερόρρυθμος εταιρεία
                                                         (EE) (komandītsabiedrība)

                                          Līgumsabiedrībām ir pienākums maksāt uzņēmumu ienākumu nodokli. Tomēr pat līdz 50 % no līgumsabiedrības peļņas nodokļus atbilstoši savai personīgajai nodokļu likmei maksā tās dalībnieki.

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Spānija

                                                      —

                                                      Saimnieciskās vienības, kuras pakļautas sistēmai, kas paredz nodokļu iekasēšanu no peļņas daļām:

                                                                  —

                                                                     Sociedad civil con o sin personalidad jurídica (civilsabiedrība ar vai bez juridiskās personas statusa)

                                                                  —

                                                                     Herencias yacentes (mantojums)

                                                                  —

                                                                     Comunidad de bienes (kopīpašums)

                                                      —

                                                      Citas saimnieciskās vienības bez juridiskās personas statusa, kas veido atsevišķu ekonomisku vienību vai mantas kopību (Ley General Tributaria 35.panta 4. punkts)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Francija

                                                      —

                                                         Société en participation (kopuzņēmums)

                                                      —

                                                         Société ou association de fait (De facto sabiedrība)

                                                      —

                                                         Indivision (kopīpašums)

                                                      —

                                                      Fiducie

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Itālija

                                                      —

                                                      Visas civilsabiedrības un līdzīgas saimnieciskās vienības

                                          Civilsabiedrību kategorijā ietver: società in accomandita semplice, società semplici, mākslinieku vai profesionāļu associazioni (asociācijas) bez juridiskas personas statusa, kas izveidotas nolūkā nodarboties ar konkrēto mākslas veidu vai profesiju, società in nome collettivo, società di fatto (neklasificētās vai de facto sabiedrības) un società di armamento.

                                                      —

                                                      Sabiedrības ar ierobežotu akcionāru skaitu, kas izvēlas fiskālo pārskatāmību

                                          “Nodokļu pārskatāmības” režīmu var pieņemt sabiedrības ar ierobežotu atbildību vai kooperatīvas sabiedrības, kuru biedri ir fiziskas personas (TUIR 116. pants).

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Izņemot, ja pilnvarotā persona var iesniegt dokumentus, apliecinot, ka trests ir nodokļu vajadzībām rezidents Itālijā un tam faktiski piemēro uzņēmumu nodokli

                                          Kipra

                                                      —

                                                         Συνεταιρισμός (līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                         Σύνδεσμος vai σωματείο (biedrība)

                                                         —

                                                         Συνεργατικές (kooperatīvs)

                                          Tikai darījumi ar biedriem.

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti

                                          Kiprā dibināti tresti saskaņā ar tās tiesību aktiem tiek uzskatīti par caurskatāmām saimnieciskajām vienībām.

                                          Latvija

                                                      —

                                                      Pilnsabiedrība (General partnership)

                                                      —

                                                      Komandītsabiedrība (Limited partnership)

                                                      —

                                                      Biedrība un nodibinājums (Association and foundation)

                                                      —

                                                      Lauksaimniecības kooperatīvs(Agriculture cooperative)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Lietuva

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Luksemburga

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Ungārija

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Ungārijā saskaņā ar valsts tiesību aktiem “trestus” uzskata par “saimnieciskām vienībām”.

                                          Malta

                                                      —

                                                         Soċjetà In Akkomandita (līgumsabiedrība en commandite), kuras pamatkapitāls netiek dalīts daļās

                                                      —

                                                         Arrangement in participation (biedrība en participation)

                                                      —

                                                         Soċjetà Kooperattiva (kooperatīvā sabiedrība)

                                          Līgumsabiedrībām en commandite, kuru pamatkapitāls ir sadalīts daļās, tiek piemērots parastais uzņēmumu ienākuma nodoklis.

                                          Nīderlande

                                                      —

                                                         Vennootschap onder firma (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Commanditaire vennootschap (slēgtā komandītsabiedrība)

                                          Pilnsabiedrības, slēgtās līgumsabiedrības un EEIG nodokļu vajadzībām ir caurskatāmas.

                                                      —

                                                         Vereniging (biedrība)

                                                      —

                                                         Stichting (fonds)

                                             Verenigingen (biedrības) un stichtingen (fondi) ir atbrīvoti no nodokļiem, ja vien tie nenodarbojas ar tirdzniecību vai neveic uzņēmējdarbību.

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Austrija

                                                      —

                                                         Offene Gesellschaft (OG) (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Offene Handelsgesellschaft (OHG) (komerciālā komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                         Kommanditgesellschaft (KG) (komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                      Gesellschaft nach bürgerlichem Recht (civilsabiedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Polija

                                                      —

                                                         Spólka jawna (Sp. j.) (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Spólka komandytowa (Sp. k.) (komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                         Spólka komandytowo-akcyjna (S.K.A.)(akciju komandītsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      —

                                                         Spólka partnerska (Sp. p.)(profesionālā līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                         Spolka cywilna (s.c.) (civilsabiedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Portugāle

                                                      —

                                                      Civilsabiedrības, kas nav reģistrētas kā komercsabiedrības

                                                      —

                                                      Reģistrēti uzņēmumi, kas veic konkrētu profesionālo darbību un kuru visi dalībnieki ir vienas profesijas pārstāvji

                                                      —

                                                      Uzņēmumi, kuru mantu kontrolē vai tā pilnībā pieder vienai ģimenei vai maksimums pieciem dalībniekiem

                                                      —

                                                      Uzņēmumi, kam ir licence darboties Madeiras Starptautiskajā biznesa centrā, kam ir tiesības uz atbrīvojumu no ienākumu nodokļa (EBF 33. pants)

                                          Saskaņā ar EBF 33. pantu, ko piemēro līdz 2000. gada 31. decembrim licencētiem uzņēmumiem, paredzētas tiesības uz atbrīvojumu no uzņēmumu ienākumu nodokļa līdz 2011. gada 31. decembrim.

                                                      —

                                                      Nereģistrētas biedrības

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Portugāles likumi atzīst tikai trestus, ko saskaņā ar ārvalstu likumiem nodibinājušas juridiskās personas Madeiras Starptautiskajā biznesa centrā.

                                          Rumānija

                                                      —

                                                         Association (līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                         Cooperative (kooperatīvs)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Slovēnija

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Slovākija

                                                      —

                                                         Verejná obchodná spoločnosť (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Komanditná spoločnosť (komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                         Združenie (biedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Somija

                                                      —

                                                         avoin yhtiö/öppet bolag (līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                         kommandiittiyhtiö/kommanditbolag (komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Zviedrija

                                                      —

                                                         handelsbolag (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         kommanditbolag (komandītsabiedrība)

                                                      —

                                                         enkelt bolag (parastā līgumsabiedrība)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē ārvalstu tiesību akti

                                          Apvienotā Karaliste

                                                      —

                                                         General partnership (pilnsabiedrība)

                                                      —

                                                         Limited partnership (līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                                      —

                                                         Limited liability partnership (līgumsabiedrība ar ierobežotu atbildību)

                                          Pilnsabiedrības, komandītsabiedrības; līgumsabiedrības ar ierobežotu atbildību nodokļu vajadzībām ir caurskatāmas.

                                                      —

                                                         Investment club (investīciju klubs, kura biedriem ir tiesības uz konkrētu kapitāla daļu)

                                          Gibraltārs (1)

                                                      —

                                                      “Trests” vai līdzīgs juridisks veidojums, ko reglamentē vietējie vai ārvalstu tiesību akti

                                          Tresta ienākumi saskaņā 1992. gada noteikumiem par ienākuma nodokli ir atbrīvoti no nodokļa, ja:

                                                      a)

                                                      trestu izveidojusi fiziska persona, vai tas izveidots personas vārdā, kas nav rezidents; kā arī

                                                      b)

                                                      ienākumi:

                                                                  —

                                                                  ir uzkrāti vai atvasināti ārpus Gibraltāra vai

                                                                  —

                                                                  tos saņem trests un, ja saņem tieši beneficiārs, tiem atbilstoši Rīkojumam par ienākumu nodokli nebūtu jāpiemēro uzņēmumu ienākumu nodoklis.

                                                Tas neattiecas uz gadījumiem, kad trests izveidots līdz 1983. gada 1. jūlijam un tresta noteikumos ir skaidri norādīts, ka Gibraltāra rezidenti ir izslēgti no beneficiāru loka.

                        4)

                        šāds pielikums tiek pievienots kā IV pielikums:

                              “IV PIELIKUMS

                              STATISTIKAS DATU SARAKSTS, KAS DALĪBVALSTĪM KATRU GADU JĀIESNIEDZ KOMISIJAI
                              1.   Ekonomiskie dati

                              1.1.   Ieturējuma nodoklis
                              Austrijai un Luksemburgai (laikā, kad tās piemēro III nodaļā paredzētos pārejas noteikumus) – gada kopējā, piemērojot ieturējuma nodokli, iekasētā un izmaksātā summa, sadalot pa īpašuma beneficiāru dzīvesvietas dalībvalstīm.
                              Austrijai un Luksemburgai (laikā, kad tās piemēro III nodaļā paredzētos pārejas noteikumus) – gada kopējā, piemērojot ieturējuma nodokli saskaņā ar 11. panta 5. punktu, iekasētā summa, kas izmaksāta citām dalībvalstīm.
                              Dati par kopējām summām, kas iekasētas, piemērojot ieturējuma nodokli, sadalot pa īpašuma beneficiāru dzīvesvietas dalībvalstīm, papildus jānosūta dalībvalstu iestādei, kas atbild par statistiskas datu apkopošanu saistībā ar maksājumu bilanci.
                              1.2.   Procentu maksājumu/ieņēmumu no pārdošanas summa
                              Dalībvalstīm, kas veic informācijas apmaiņu vai ir izvēlējušās brīvprātīgo atklātību saskaņā ar 13. pantu, – konkrētajā teritorijā veikto procentu maksājumu summa, kuriem piemērojami 9. panta noteikumi par informācijas apmaiņu, sadalot pa īpašuma beneficiāra dzīvesvietas dalībvalstīm vai atkarīgajām un saistītajām teritorijām.
                              Dalībvalstīm, kas veic informācijas apmaiņu vai ir izvēlējušās brīvprātīgo atklātību saskaņā ar 13. pantu, – konkrētajā teritorijā iegūto ieņēmumu no pārdošanas summa, kuriem piemērojami 9. panta noteikumi par informācijas apmaiņu, sadalot pa īpašuma beneficiāra dzīvesvietas dalībvalstīm vai atkarīgajām un saistītajām teritorijām.
                              Dalībvalstīm, kas veic informācijas apmaiņu vai ir izvēlējušās brīvprātīgās atklātības metodi, – to procentu maksājumu summa, uz kuriem attiecas informācijas apmaiņa, sadalot pa procentu maksājumu veidiem atbilstoši 8. panta 2. punktā minētajām kategorijām.
                              Dati, kas saistīti ar procentu maksājumu un ieņēmumu no pārdošanas kopsummām, sadalot pa īpašuma beneficiāru dzīvesvietas dalībvalstīm, jāiesniedz arī dalībvalstu iestādei, kas atbild par statistikas datu apkopošanu attiecībā uz maksājumu bilanci.
                              1.3.   Īpašuma beneficiārs
                              Visām dalībvalstīm – īpašuma beneficiāru, kas ir citu dalībvalstu un atkarīgo un saistīto teritoriju rezidenti, skaits, sadalot par dzīvesvietas dalībvalstīm un atkarīgajām un saistītajām teritorijām.
                              1.4.   Maksājumu pārstāvji
                              Visām dalībvalstīm – šajā direktīvā paredzētajā informācijas apmaiņā vai ieturējuma nodokļa piemērošanā iesaistīto maksājumu pārstāvju skaits (katrā dalībvalstī).
                              1.5.   Maksājumu pārstāvji, ja tiek veikts šāds maksājums vai arī tiek nodrošināts, ka šāds maksājums tiek veikts
                              Visām dalībvalstīm – tādu maksājumu pārstāvju, ja tiek veikts šāds maksājums vai arī tiek nodrošināts, ka šāds maksājums tiek veikts, skaits, kas saņēmuši procentu maksājumus atbilstoši 6. panta 4. punktam. Tas attiecas gan uz nosūtītājām dalībvalstīm, kurās veikts procentu maksājums maksājumu pārstāvjiem, ja tiek veikts šāds maksājums, vai arī tiek nodrošināts, ka šāds maksājums tiek veikts, kuru faktiskais vadības centrs ir citā dalībvalstī, gan arī uz saņēmējām dalībvalstīm, kuru teritorijā atrodas šāda saimnieciskā vienība vai juridiskais veidojums.
                              2.   Tehniskie dati

                              2.1.   Datu ieraksti
                              Dalībvalstīm, kas veic informācijas apmaiņu vai ir izvēlējušās brīvprātīgo atklātību saskaņā ar 13. pantu, – nosūtīto un saņemto datu ierakstu skaits. Viens datu ieraksts nozīmē vienu maksājumu īpašuma beneficiāram.
                              2.2.   Apstrādātie/labotie datu ieraksti

                                          Sintaktiski kļūdaino datu ierakstu, kas pakļaujas apstrādei, skaits un procentuālā daļa

                                          Sintaktiski kļūdaino datu ierakstu, kas nepakļaujas apstrādei, skaits un procentuālā daļa

                                          Neapstrādāto datu ierakstu skaits un procentuālā daļa

                                          Pēc pieprasījuma izlaboto datu ierakstu skaits un procentuālā daļa

                                          Spontāni izlaboto datu ierakstu skaits un procentuālā daļa

                                          Veiksmīgi apstrādāto datu ierakstu skaits un procentuālā daļa

                                    3.   Izvēles punkti

                                          3.1.

                                          Dalībvalstīm – to saimnieciskajām vienībām un juridiskajiem veidojumiem veikto procentu maksājumu summa, uz kuriem attiecas 4. panta 2. punkta noteikumi par informācijas apmaiņu, sadalot pa saimnieciskās vienības faktiskā vadības centra dalībvalstīm.

                                          3.2.

                                          Dalībvalstīm – to saimniecisko vienību un juridisko veidojumu ieņēmumu no pārdošanas summa, uz kuriem attiecas 4. panta 2. punkta noteikumi par informācijas apmaiņu, sadalot pa saimnieciskās vienības reģistrācijas dalībvalstīm.

                                          3.3.

                                          Attiecīgās daļas no kopējās no rezidentiem nodokļu maksātājiem gadā iekasētās nodokļu summas par procentu maksājumiem, kurus tiem veikuši vietējie un ārvalstu maksājumu pārstāvji.”

               (1)  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 355. panta 3. punktu Apvienotā Karaliste ir tā dalībvalsts, kas ir atbildīga par Gibraltāra ārējām attiecībām.”;