Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0048

Komisijas Direktīva 97/48/EK (1997. gada 29. jūlijs), ar kuru otrreiz groza Padomes Direktīvu 82/711/EEK, ar ko nosaka pamatnoteikumus, kuri ir nepieciešami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiemDokuments attiecas uz EEZ

Oficiālais Vēstnesis L 222 , 12/08/1997 Lpp. 0010 - 0015 CS.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 019 Lpp. 180  - 185

		Komisijas Direktīva 97/48/EK(1997. gada 29. jūlijs),ar kuru otrreiz groza Padomes Direktīvu 82/711/EEK, ar ko nosaka pamatnoteikumus, kuri ir nepieciešami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/109/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem [1], un jo īpaši tās 3. pantu,tā kā Komisijas 1982. gada 18. oktobra Direktīvā 82/711/EEK, ar ko nosaka pamatnoteikumus, kuri ir nepieciešami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem [2], kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/8/EEK [3], nav precizēts, kādi migrācijas testi ir jāveic tad, kad nav lietderīgi izmantot taukus saturošas pārtikas aizstājējus;tā kā testi, izmantojot taukus saturošas pārtikas aizstājējus, ir laikietilpīgs un grūts process, un tādēļ dažos iepriekš paredzētos gadījumos ir jāatļauj alternatīvi testi;tā kā nav skaidrs, vai Direktīva 82/711/EEK atļauj izmantot tādus plastmasas materiālus un izstrādājumus, kas nav paredzēti saskarei ar visu veidu pārtikas produktiem, bet paredzēti saskarei ar vairāk nekā vienu īpašu pārtikas produktu vai vienu īpašu pārtikas produktu grupu; tā kā šo izmantojumu var atļaut, neradot nekādas problēmas veselībai, ja ar attiecīgu norādi patērētāju vai mazumtirgotāju informē par pārtikas produkta(-u) veidu(-iem), ar ko tas var vai nevar nonākt saskarē;tā kā norādi uz pārmērīgu to pārtikas produktu skaitu, kuri var būt saskarē ar dažiem plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, var būt grūti saprast; tā kā tādēļ, lai aizsargātu patērētājus, šie materiāli un izstrādājumi būtu jātestē ar visiem šajā direktīvā paredzētajiem pārtikas aizstājējiem vai testa materiāliem, kas paredzēti šajā direktīvā;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 82/711/EEK pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas ir nepieciešami, lai līdz 1998. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kas jāievēro, izdarot šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 29. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 40, 11.2.1989., 38. lpp.[2] OV L 297, 23.10.1982., 26. lpp.[3] OV L 90, 14.4.1993., 22. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"PIELIKUMSPAMATNOTEIKUMI, KAS JĀIEVĒRO, VEICOT VISPĀRĒJO UN SPECIFISKO MIGRĀCIJAS PĀRBAUDI1. "Migrācijas testus" specifiskās un vispārējās migrācijas noteikšanai veic, izmantojot "pārtikas produktu aizstājējus", kas ir noteikti šā pielikuma I nodaļā, un saskaņā ar "vispārpieņemtiem migrācijas testa nosacījumiem", kas ir paredzēti šā pielikuma II nodaļā.2. "Aizstājējtestus", kur izmanto "testa materiālus" saskaņā ar "vispārpieņemtiem aizstājējtesta nosacījumiem", kā izklāstīts šā pielikuma III nodaļā, veic tad, ja migrācijas testu, izmantojot taukus saturošas pārtikas aizstājējus (sk. šā pielikuma I nodaļu) nevar īstenot ar analīzes metodi saistītu tehnisko iemeslu dēļ.3. Ir pieļaujami, ka veic "alternatīvos testus", kas paredzēti šā pielikuma IV nodaļā, un nevis migrācijas testus ar taukus saturošas pārtikas aizstājējiem tad, ja izpildīti pielikuma IV nodaļā paredzētie nosacījumi.4. Visos trijos gadījumos ir pieļaujami:a) noteikt, ka tiks veikti tikai tie testi, kas konkrētajā gadījumā vispārēji atzīti par visstingrākajiem, pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem;b) neveikt migrācijas testus vai aizstājējtestus, vai alternatīvos testus tad, ja ir izšķirošs pierādījums tam, ka migrācijas robežu nevar pārsniegt nekādos paredzamos šā materiāla vai izstrādājuma izmantojuma apstākļos.I NODAĻAPārtikas aizstājēji1. IevadsTā kā vienmēr nevar izmantot pārtikas produktus, lai pārbaudītu materiālus, kas ir saskarē ar pārtiku, tiek ieviesti pārtikas aizstājēji. Tos klasificē, pieņemot, ka tiem ir viena pārtikas produktu veida vai vairāku veidu īpašības. Izmantojamie pārtikas produktu veidi un pārtikas aizstājēji ir norādīti šā pielikuma 1. tabulā. Praksē ir iespējami dažādi pārtikas produktu veidu maisījumi, piemēram, taukus saturoši un ūdeni saturoši pārtikas produkti. Tie ir aprakstīti šā pielikuma 2. tabulā ar norādi uz pārtikas produkta aizstājēju(-iem), kas ir jāizvēlas, lai veiktu migrācijas testu.1. tabulaPārtikas produktu veidi un pārtikas aizstājējiPārtikas produkta veids | Vispārpieņemtā klasifikācija | Pārtikas aizstājējs | Saīsinājums |Ūdeni saturoša pārtika (t.i., ūdeni saturoši pārtikas produkti ar pH > 4,5) | Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK [1] ir paredzēts vienīgi tests ar A aizstājējiem | Destilēts ūdens vai līdzvērtīgas kvalitātes ūdens | A aizstājējs |Skābi saturoša pārtika (t.i., ūdeni saturoši pārtikas produkti ar pH = 4,5) | Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK ir paredzēts vienīgi tests ar B aizstājējiem | Etiķskābe 3 % (m/V) | B aizstājējs |Alkoholu saturoša pārtika | Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK ir paredzēts vienīgi tests ar C aizstājējiem | Etanols (etilspirts) 10 % (V/V). Šo koncentrāciju pielāgo pārtikas produkta faktiskajai spirta tilpumkoncentrācijai, ja tā pārsniedz 10 % (V/V) | C aizstājējs |Taukus saturoša pārtika | Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK ir paredzēts vienīgi tests ar D aizstājējiem | Rektificēta olīveļļa vai citi taukus saturošas pārtikas aizstājēji | D aizstājējs |Sausā pārtika | | Nav | Nav |2. Pārtikas aizstājēju atlase2.1. Materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar visiem pārtikas produktu veidiemTestus veic, izmantojot turpmāk minētos pārtikas aizstājējus, ko uzskata par problemātiskākajiem, šā pielikuma II nodaļā paredzētajos testa apstākļos, katram aizstājējam ņemot jaunu plastmasas materiāla vai izstrādājuma testa paraugu:- 3 % etiķskābe (masa/tilp.) ūdens šķīdumā,- 10 % etanols (etilspirts) (V/V) ūdens šķīdumā,- rektificētā olīveļļa ("D standartaizstājējs").Šo D standartaizstājēju tomēr var aizvietot ar sintētisko triglicerīdu maisījumu vai ar saulespuķu eļļu, vai ar kukurūzas eļļu ar standartizētu specifikāciju ("Pārējie taukus saturošas pārtikas aizvietotāji", ar nosaukumu "D aizstājēji"). Ja, izmantojot jebkuru no šiem taukus saturošas pārtikas aizvietotājiem, tiek pārsniegts migrācijas limits, lai pieņemtu spriedumu par neatbilstību, ir vajadzīgs šā rezultāta apstiprinājums, izmantojot olīveļļu, ja tas ir tehniski iespējams. Ja šis apstiprinājums tehniski nav īstenojams, un šis materiāls vai izstrādājums pārsniedz migrācijas robežas, to uzskata par tādu, kas neatbilst Direktīvai 90/128/EEK.2.2. Materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar konkrētiem pārtikas produktu veidiemŠis gadījums attiecas tikai uz šādām situācijām:a) materiāls vai izstrādājums jau atrodas saskarē ar kādu zināmu pārtikas produktu;b) materiālam vai izstrādājumam saskaņā ar Direktīvas 89/109/EEK 6. panta noteikumiem ir pievienota konkrēta norāde, kurā ir norādīti pārtikas produktu veidi, kas minēti 1. tabulā, ar kuriem to var vai nevar izmantot, piemēram, "tikai ūdeni saturošiem pārtikas produktiem";c) materiālam vai izstrādājumam saskaņā ar Direktīvas 89/109/EEK 6. panta noteikumiem ir pievienota konkrēta norāde, kurā norādīti Direktīvā 85/572/EEK minēti pārtikas produkti vai produktu grupas, ar kurām to var vai nevar izmantot. Šo norādi pievieno:i) tirdzniecības posmā, kas nav mazumtirdzniecības posms, izmantojot "identifikācijas numuru" vai "pārtikas produktu nosaukumu", kas paredzēts Direktīvas 85/572/EEK tabulā;ii) mazumtirdzniecības posmā, izmantojot norādi, kas attiecas tikai uz dažiem pārtikas produktiem vai pārtikas produktu veidiem, vēlams ar viegli saprotamiem piemēriem.Šajās situācijās testus veic, b) punktā paredzētajā gadījumā, izmantojot pārtikas aizstājējus, kas piemēram minēti 2. tabulā, bet a) un c) punktā paredzētajos gadījumos – Direktīvā 85/572/EEK minētos pārtikas aizstājējus. Ja pārtikas produktu vai produktu grupu nav Direktīvas 85/572/EEK sarakstā, no šā pielikuma 2. tabulas tiek izvēlēts pārtikas produkts, kas vislabāk atbilst pārtikas produktiem vai produktu grupām, kas tiek pārbaudītas.Ja ir paredzēts, ka materiāls vai izstrādājums nonāks saskarē ar vairāk nekā vienu pārtikas produktu vai ar produktu grupu, kam ir dažādi samazinājuma koeficienti, katram pārtikas produktam atbilstošs samazinājuma koeficients tiek piemērots testa rezultātam. Ja viens vai vairāki šāda aprēķina rezultāti pārsniedz šo limitu, tad šis materiāls nav piemērots izmantojumam ar šo pārtikas produktu vai produktu grupu.Testu veic II nodaļā paredzētajos apstākļos, katram aizstājējam ņemot jaunu testa paraugu.2. tabulaPārtikas aizstājēji, kurus izvēlas, lai īpašos gadījumos pārbaudītu materiālus, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikuFasētā pārtika | Aizstājējs |Tikai ūdeni saturoša pārtika | A aizstājējs |Tikai skābi saturoša pārtika | B aizstājējs |Tikai alkoholu saturoša pārtika | C aizstājējs |Tikai taukus saturoša pārtika | D aizstājējs |Visa ūdeni un skābi saturoša pārtika | B aizstājējs |Visa alkoholu un ūdeni saturoša pārtika | C aizstājējs |Visa alkoholu un skābi saturoša pārtika | C un B aizstājēji |Visa taukus un ūdeni saturoša pārtika | D un A aizstājēji |Visa taukus un skābi saturoša pārtika | D un B aizstājēji |Visa taukus un alkoholu, un ūdeni saturoša pārtika | D un C aizstājēji |Visa taukus saturoša pārtika, un alkoholu un ūdeni saturoša pārtika | D, C un B aizstājēji |II NODAĻAMigrācijas testa nosacījumi (laiks un temperatūra)1. Migrācijas testus veic, atbilstīgi gadījumam izvēloties laikus un temperatūras šā pielikuma 3. tabulā, kas atbilst visnesaudzīgākajiem paredzamajiem saskares apstākļiem, kuros var nonākt pārbaudāmais plastmasas materiāls vai izstrādājums, un informācijai par maksimālo temperatūru, kas norādīta etiķetē. Tādēļ, ja atbilstīgi paredzētajam izmantojumam plastmasas materiāls vai izstrādājums var nonākt saskarē ar pārtikas produktiem, ko aptver divu vai vairāku tabulā minēto laiku un temperatūru kombinācija, migrācijas testu veic, testa paraugu pakāpeniski pakļaujot visiem nesaudzīgākajiem paredzamajiem apstākļiem un izmantojot vienu pašu pārtikas aizstājēja porciju.2. Saskares apstākļi, kurus vispārīgi atzīst par visnesaudzīgākajiemLai gūtu priekšstatu par vispārējo kritēriju, pēc kura migrācijas noteikšana ir jāveic vienīgi tādos testa apstākļos, kuri konkrētajā pārbaudes gadījumā, pamatojoties uz zinātniskiem datiem, atzīti par nesaudzīgākajiem, turpmāk doti daži konkrēti piemēri attiecībā uz saskares apstākļiem testa laikā.2.1. Plastmasas materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem visādos laika un temperatūras apstākļosJa nav etiķetes vai norādījumu par paredzamo saskares temperatūru un laiku reālos izmantojuma apstākļos, tad testi ir jāveic, atkarībā no pārtikas produktu tipa, izmantojot A un/vai B, un/vai C aizstājēju(s) 4 stundas 100 °C temperatūrā vai 4 stundas kondensācijas temperatūrā, un/vai D aizstājēju – tikai 2 stundas 175 °C temperatūrā. Šos laika un temperatūras apstākļus vispārēji atzīst par visnesaudzīgākajiem.2.2. Plastmasas materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem istabas vai zemākā temperatūrā uz nenoteiktu laikuJa etiķetē norādīts, ka materiāli un izstrādājumi ir izmantojumam istabas vai zemākā temperatūrā, vai pēc to būtības ir redzams, ka šie materiāli un izstrādājumi ir paredzēti izmantošanai istabas vai zemākā temperatūrā, testu veic 40 °C temperatūrā 10 dienu laikā. Šos laika un temperatūras apstākļus vispārēji atzīst par visnesaudzīgākajiem.3. Gaistošās vielasGaistošo vielu specifiskajai migrācijai, testus ar aizstājējiem veic tā, ka tiek noteikts gaistošo vielu, kas migrē, zudums visnesaudzīgākajos paredzamajos izmantojuma apstākļos.4. Īpaši gadījumi4.1. Attiecībā uz tiem materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti lietošanai mikroviļņu krāsnīs, migrācijas testi ir jāveic, izmantojot standarta žāvēšanas skapi vai mikroviļņu krāsni, ja tiek izvēlēts atbilstošs šā pielikuma 3. tabulā paredzēts laiks un temperatūra.4.2. Ja atklājas, ka šā pielikuma 3. tabulā paredzēto testa apstākļu piemērojums izraisa fiziskas vai kāda cita veida izmaiņas testa paraugā, kas nav novērojamas pārbaudāmā materiāla vai izstrādājuma visnesaudzīgākajos paredzamajos izmantojuma apstākļos, migrācijas testiem būtu jāpiemēro visnesaudzīgākie paredzamie izmantojuma apstākļi, kas neizraisa šīs fiziskās vai cita veida izmaiņas.4.3. Atkāpjoties no nosacījumiem, kas paredzēti šā pielikuma 3. tabulā un šīs nodaļas 2. punktā, ja ir paredzēts, ka plastmasas materiāls vai izstrādājums reālos izmantojuma apstākļos tiks izmantots ilgākais 15 minūtes temperatūrā no 70 °C līdz 100 °C (piemēram, "karstais pildījums"), un tas ir norādīts attiecīgajā etiķetē vai norādījumos, ir jāveic vienīgi 2 stundu tests 70 °C temperatūrā. Tomēr, ja šo materiālu vai izstrādājumu ir paredzēts izmantot arī glabāšanai istabas temperatūrā, iepriekš minēto testu aizstāj ar 10 dienu testu 40 °C temperatūrā, kas vispārēji ir atzīsts par stingrāko.4.4. Tad, ja vispārpieņemtie migrācijas testu nosacījumi pietiekami neatbilst šā pielikuma 3. tabulā paredzētajiem saskares apstākļiem (piemēram, ja saskares temperatūra ir augstāka par 175 °C vai saskares laiks īsāks par 5 minūtēm), var izmantot citus saskares apstākļus, kuri vairāk atbilst attiecīgajam pārbaudes gadījumam, ar nosacījumu, ka izvēlētie apstākļi atbilst visnesaudzīgākajiem paredzamajiem saskares apstākļiem attiecībā uz pārbaudāmajiem plastmasas materiāliem vai izstrādājumiem.3. tabulaVispārpieņemtie nosacījumi migrācijas testiem ar pārtikas aizstājējiemSaskares apstākļi visnesaudzīgākajā paredzamajā izmantojumā | Testa nosacījumi |Saskares laiks | Testa laiks |t ≤ 5 min | Sk. šīs nodaļas 4.4. punkta nosacījumus |5 min < t ≤ 0,5 stundas | 0,5 stundas |0,5 stundas < t ≤ l stunda | 1 stunda |1 stunda < t ≤ 2 stundas | 2 stundas |2 stundas < t ≤ 4 stundas | 4 stundas |4 stundas < t ≤ 24 stundas | 24 stundas |t > 24 stundas | 10 dienas |Saskares temperatūra | Testa temperatūra |T ≤ 5° C | 5 °C |5 °C < T ≤ 20 °C | 20 °C |20 °C < T ≤ 40 °C | 40 °C |40 °C < T ≤ 70 °C | 70 °C |70 °C < T ≤ 100 °C | 100 °C vai kondensācijas temperatūra |100 °C < T ≤ 121 °C | 121 °C [2] |121 °C < T ≤ 130 °C | 130 °C [2] |130 °C < T ≤ 150 °C | 150 °C [2] |T > 150°C | 175 °C [2] |III NODAĻATaukvielu aizstājējtests attiecībā uz vispārējo un specifisko migrāciju1. Ja ar analīzes metodi saistītu tehnisku iemeslu dēļ nevar izmantot taukus saturošas pārtikas aizstājējus, tad to vietā izmanto visus testa materiālus, kas paredzēti šā pielikuma 4. tabulā, testa apstākļos, kas atbilst tiem, kas piemērojami D aizstājējam.Šajā tabulā ir daži svarīgāko vispārpieņemto testa apstākļu piemēri un atbilstošie vispārpieņemtie apstākļi aizstājējtestiem. Attiecībā uz citiem testa nosacījumiem, kuru nav šā pielikuma 4. tabulā, ņem vērā šos piemērus, kā arī pieredzi, kas gūta attiecībā uz pārbaudāmā polimēra tipu.Katram testam izmanto jaunu testa paraugu. Katram testa materiālam piemēro tos pašus noteikumus, kas paredzēti šā pielikuma I un II nodaļā D aizstājējam. Attiecīgajā gadījumā izmanto samazinājuma koeficientus, kas noteikti Direktīvā 85/572/EEK. Lai pārbaudītu atbilstību kādam migrācijas limitam, izvēlas augstāko vērtību, kas ir iegūta, izmantojot visus testa materiālus.Tomēr, ja konstatēts, ka šie testi izraisa fiziskas vai cita veida izmaiņas testa paraugā, kuras nenovēro visnesaudzīgākajos paredzamajos šā pārbaudāmā materiāla vai izstrādājuma izmantojuma apstākļos, rezultātu šim testa materiālam noraida un izvēlas visaugstāko no atlikušajām vērtībām.2. Atkāpjoties no pirmā punkta, vienu vai divus aizstājējtestus no tiem, kas paredzēti šā pielikuma 4. tabulā, var neveikt, ja pamatojoties uz zinātniskiem datiem, šos testus vispārēji atzīst par tādiem, kas nav piemēroti konkrētajam paraugam.4. tabulaVispārpieņemtie nosacījumi aizstājējtestiemTesta nosacījumi attiecībā uz D aizstājēju | Testa nosacījumi attiecībā uz izooktēnu | Testa nosacījumi attiecībā uz 95 % etanolu (etilspirtu) | Testa nosacījumi attiecībā uz MPFO [3] |10 dienas 5 °C grādos | 0,5 dienas 5 °C grādos | 10 dienas 5 °C grādos | — |10 dienas 20 °C grādos | 1 diena 20 °C grādos | 10 dienas 20 °C grādos | — |10 dienas 40 °C grādos | 2 dienas 20 °C grādos | 10 dienas 40 °C grādos | — |2 stundas 70 °C grādos | 0,5 stundas 40 °C grādos | 2,0 stundas 60 °C grādos | — |0,5 stundas 100 °C grādos | 0,5 stundas 60 °C grādos [4] | 2,5 stundas 60 °C grādos | 0,5 stundas 100 °C grādos |1 stunda 100 °C grādos | 1,0 stunda 60 °C grādos [4] | 3,0 stundas 60 °C grādos [4] | 1 stunda 100 °C grādos |2 stundas 100 °C grādos | 1,5 stundas 60 °C grādos [4] | 3,5 stundas 60 °C grādos [4] | 2 stundas 100 °C grādos |0,5 stundas 121 °C grādā | 1,5 stundas 60 °C grādos [4] | 3,5 stundas 60 °C grādos [4] | 0,5 stundas 121 °C grādā |1 stunda 121 °C grādā | 2,0 stundas 60 °C grādos [4] | 4,0 stundas 60 °C grādos [4] | 1 stunda 121 °C grādā |2 stundas 121 °C grādā | 2,5 stundas 60 °C grādos [4] | 4,5 stundas 60 °C grādos [4] | 2 stundas 121 °C grādā |0,5 stundas 130 °C grādos | 2,0 stundas 60 °C grādos [4] | 4,0 stundas 60 °C grādos [4] | 0,5 stundas 130 °C grādos |1 stunda 130 °C grādos | 2,5 stundas 60 °C grādos [4] | 4,5 stundas 60 °C grādos [4] | 1 stunda 130 °C grādos |2 stundas 150 °C grādos | 3,0 stundas 60 °C grādos [4] | 5,0 stundas 60 °C grādos [4] | 2 stundas 150 °C grādos |2 stundas 175 °C grādos | 4,0 stundas 60 °C grādos [4] | 6,0 stundas 60 °C grādos [4] | 2 stundas 175 °C grādos |IV NODAĻAAlternatīvie taukvielu testi attiecībā uz vispārējo un specifisko migrāciju1. Ir pieļaujami, ka izmanto alternatīvo testu rezultātu, kā noteikts šajā nodaļā, ar nosacījumu, ja izpildīti šādi nosacījumi:a) "salīdzinošajā testā" gūtie rezultāti rāda, ka šīs vērtības ir vienādas ar tām, kuras ir iegūtas testā ar D aizstājēju, vai augstākas par tām;b) pēc Direktīvā 85/572/EEK paredzēto attiecīgo samazinājuma koeficientu piemērošanas migrācija alternatīvajos testos nepārsniedz migrācijas limitus.Ja viens no šiem nosacījumiem vai tie abi nav izpildīti, tad ir jāveic migrācijas testi.2. Atkāpjoties 1. punkta a) apakšpunktā minētā nosacījuma, var neveikt salīdzinošo testu, ja ir cits izšķirošs zinātnisko eksperimentu rezultātu pamatots pierādījums tam, ka gūtās vērtības ir vienādas ar tām, kas ir iegūtas migrācijas testā vai arī augstākas par tām.3. Alternatīvās pārbaudes3.1. Alternatīvās pārbaudes ar gaistošu materiāluŠajās pārbaudēs izmanto gaistošus materiālus, tādus kā izooktēns vai 95 % etanols (etilspirts), vai citus gaistošus šķīdinātājus, vai šķīdinātāju maisījumus. Tās veic tādos saskares apstākļos, lai būtu izpildīts 1. punkta a) apakšpunkta nosacījums.3.2. "Ekstrakcijas testi"Citi testi, kur ļoti nesaudzīgos apstākļos izmanto materiālus ar ļoti augstu ekstrakcijas spēju var tikt veikti, ja, pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem, ir vispārēji atzīts, ka šajās pārbaudēs ("ekstrakcijas pārbaudēs") gūtie rezultāti ir vienādi ar tiem, kas ir iegūti testā ar D aizstājēju, vai augstāki par tiem."[1] OV L 372, 31.12.1985., 14. lpp.[2] Šo temperatūru izmanto tikai D aizstājējam. Aizstājējiem A, B un C šo testu var aizstāt ar testu 100 °C grādos vai kondensācijas temperatūrā četrkārt garākā laikā, ko izvēlas saskaņā ar šīs nodaļas pirmā punkta vispārīgajiem noteikumiem.[3] MPFO = modificēts polifeniloksīds.[4] Gaistošus testa materiālus izmanto augstākais 60 °C temperatūrā. Aizstājējtestu izmantošanas priekšnoteikums ir tāds, ka materiāls vai izstrādājums izturēs testa apstākļus, kas citkārt būtu piemērojami D aizstājējam. Testa paraugu iegremdē olīveļļā saskaņā ar atbilstošiem nosacījumiem. Ja mainās fiziskās īpašības (piem., kušana, deformācija), tad šo materiālu uzskata par neatbilstošu izmantošanai tādā temperatūrā. Ja fiziskās īpašības nemainās, tad aizstājējtestus turpina, izmantojot jaunus paraugus.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/21/EK (2003. gada 24. marts), ar ko groza Direktīvu 2001/32/EEK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0021

Oficiālais Vēstnesis L 078 , 25/03/2003 Lpp. 0008 - 0009

		Komisijas Direktīva 2003/21/EK(2003. gada 24. marts),ar ko groza Direktīvu 2001/32/EEK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiemEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/89/EK [2], un jo īpaši tās 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmo daļu,ņemot vērā Apvienotās Karalistes, Austrijas, Īrijas, Itālijas, Portugāles un Zviedrijas lūgumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Komisijas 2001. gada 8. maija Direktīvu 2001/32/EK, ar ko atzīst aizsargājamās zonas, kuras Kopienā pakļautas Konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un atceļ Direktīvu 92/76/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/29/EK [4], noteikti Portugāles apvidi ir atzīti par aizsargājamajām zonām attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll.(2) No Portugāles sniegtās informācijas, kuras pamatā ir jaunākie apsekojumi, izriet, ka jāizdara grozījumi attiecībā uz zonu, kas aizsargājama no Gonipterus scutellatus Gyll., tajā iekļaujot tikai Azoru salas.(3) No Īrijas sniegtās informācijas, kuras pamatā ir apsekojumi, izriet, ka Liriomyza bryoniae (Kaltenbach) tās teritorijā nav sastopama.(4) No Apvienotās Karalistes sniegtās informācijas, kuras pamatā ir apsekojumi, izriet, ka Liriomyza bryoniae (Kaltenbach) Ziemeļīrijas teritorijā nav sastopama.(5) Saskaņā ar Direktīvu 2001/32/EK Īrija, daži Itālijas un Austrijas apvidi ir provizoriski atzīti par aizsargājamām zonām attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. uz laiku līdz 2003. gada 31. martam.(6) No Austrijas, Itālijas un Īrijas sniegtās informācijas kļūst izriet, ka šo valstu provizoriska atzīšana par aizsargājamām zonām attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. izņēmuma kārtā jāpagarina, lai šo valstu attiecīgās oficiālās iestādes varētu apkopot informāciju par Erwinia amylovors (Burr.)Winsl. et al. izplatību un pabeigt šā kaitīgā organisma iznīcināšanu attiecīgajos apvidos.(7) No Itālijas sniegtās informācijas kļūst izriet, ka dažas Veneto reģiona daļas, kur šis kaitīgais organisms tagad ir konstatēts, vairs nav atzīstamas par aizsargājamām zonām attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(8) Saskaņā ar Direktīvu 2001/32/EK Zviedrija ir provizoriski atzīta par aizsargājamu zonu attiecībā uz biešu nekrotiskās dzīslu dzeltēšanas vīrusu uz laiku līdz 2003. gada 31. martam.(9) No Zvierijas sniegtās informācijas kļūst izriet, ka dažas Skones (Skåne) lēnes daļas, kur šis kaitīgais organisms tagad ir konstatēts, vairs nav atzīstamas par aizsargājamām zonām attiecībā uz biešu nekrotisko dzīslu dzeltēšanas vīrusu. Šīs aizsargājamās zonas provizoriska atzīšana pārējai Zviedrijas teritorijai izņēmuma kārtā jāpagarina uz papildu laiku, lai atbildīgās oficiālās Zviedrijas iestādes varētu apkopot informāciju par biešu nekrotiskās dzīslu dzeltēšanas vīrusa izplatību un pabeigt šā kaitīgā organisma iznīcināšanu attiecīgajos apvidos.(10) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 2001/32/EK.(11) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 2001/32/EK groza šādi.1. Direktīvas 1. pantu groza šādi:a) otro daļu aizstāj ar šādu:"Attiecībā uz pielikuma b) iedaļas 2. punktu norādītos apvidus Īrijā, Itālijā (Apūlija, Emīlija Romanja – Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini province –; Lombardija; Trentīna-Altoadidže – Bolcāno autonomā province –; Veneto, izņemot šādas komūnas Rovigo provincē – Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara – un šādas komūnas Padujas provincē – Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi —, un šādas komūnas Veronas provincē – Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari –) un Austrijā (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Līencas (Lienz) administratīvais rajons), Štīrija, Vīne) atzīst līdz 2004. gada 31. martam.";b) trešajā daļā vārdus "2003. gada 31. martam" aizstāj ar "2004. gada 31. martam".2. Pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsVēlākais, līdz 2003. gada 31. martam dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 1. aprīļa.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 24. martāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp.[2] OV L 355, 30.12.2002., 45. lpp.[3] OV L 127, 9.5.2001., 38. lpp.[4] OV L 77, 20.3.2002., 26. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 2001/32/EK pielikumu groza šādi:1. pielikuma a) iedaļā:i) tās 7. punktā ierakstu labajā slejā aizstāj ar šādu:"Portugāle (Azoru salas)."ii) Aiz 13. punkta iekļauj šādu 14. punktu:"14.Liriomyza bryoniae(Kaltenbach) | Īrija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija)" |2. pielikuma b) iedaļas 2. punktā ierakstu labajā slejā aizstāj ar šādu:"Spānija, Francija (Korsika), Īrija, Itālija (Abruci; Apūlija; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija; Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini province; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže – Bolcāno un Trento autonomā province –; Umbrija; Valledaosta (Aostas ieleja); Veneto, izņemot šādas komūnas Rovidžo provincē – Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara – un šādas komūnas Padujas provincē – Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi –, un šādas komūnas Veronas provincē – Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari) un Austrija (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Līencas (Lienz) administratīvais rajons), Štīrija, Vīne), Portugāle, Somija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Menas salu un Normandijas salas)."3. Pielikuma d) iedaļas 1. punktā ierakstu labajā slejā aizstāj ar šādu:"Dānija, Francija (Bretaņa), Īrija, Portugāle (Azoru salas), Somija, Zviedrija (izņemot komūnas — Bromölla, Hässleholm, Kristianstad un Östra Göinge — Skones (Skåne) lēnē), Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija)."--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/46/EK (2003. gada 4. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 2001/32/EEK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0046

Oficiālais Vēstnesis L 138 , 05/06/2003 Lpp. 0045 - 0046

		Komisijas Direktīva 2003/46/EK(2003. gada 4. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 2001/32/EEK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiemEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/22/EK [2], un jo īpaši tās 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmo daļu,ņemot vērā Grieķijas lūgumu,tā kā:(1) Grieķija ir atzīta par aizsargājamu zonu attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll kopš 1993. gada ar Padomes Direktīvu 92/76/EEK [3]un vēlāk ar Komisijas 2001. gada 8. maija Direktīvu 2001/32/EK, ar ko atzīst aizsargājamās zonas [4], kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un atceļ Komisijas Direktīvu 2003/21/EK [5].(2) Pārrakstīšanās kļūdu dēļ, kas pieļautas, sagatavojot Komisijas Direktīvu 2003/21/EK, ar ko groza Direktīvu 2001/32/EK, grozījumu teksts neattiecās uz Grieķiju attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll. Tomēr iemesli, kuru dēļ Grieķija tika atzīta par aizsargājamo zonu attiecībā uz Gonipterus scutellatus Gyll, joprojām ir spēkā.(3) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 2001/32/EK.(4) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 2001/32/EK pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsVēlākais, līdz 2003. gada 15. jūnijam dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 16. jūnija.Kad dalībvalstis pieņemot šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 4. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp.[2] OV L 78, 25.3.2003., 10. lpp.[3] OV L 305, 21.10.1992., 12. lpp.[4] OV L 127, 9.5.2001., 38. lpp.[5] OV L 78, 25.3.2003., 8. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 2001/32/EK pielikumā attiecībā uz a) iedaļas 7. punktu tekstu labajā slejā aizstāj ar šādu:"Grieķija, Portugāle (Azoru salas).".--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/45/EK (2003. gada 28. maijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecībuDokuments attiecas uz EEZ

text:
Avis juridique important

|

32003L0045

Official Journal L 138 , 05/06/2003 P. 0040 - 0044

KOMISIJAS DIREKTĪVA 2003/45/EK(2003. gada 28. maijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/57/EK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību[1],kas grozīta ar Direktīvu 2002/68/EK[2], un jo īpaši tās 2. panta 3.a punktu un 24. pantu,tā kā:(1) Direktīvā 2002/57/EK ir izklāstīti Kopienas noteikumi eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecībai Kopienā. "Bāzes sēklu" kategorijas definīcijā tā neattiecas uz hibrīdu sēklām, izņemot saulespuķu hibrīdus. Bez tam Direktīvā nav noteikti īpaši nosacījumi, kādiem jāatbilst rapša un kokvilnas sēklām.(2) Komisijas 1995. gada 27. jūnija Lēmums 95/232/EK par pagaidu eksperimenta organizēšanu atbilstoši Padomes Direktīvai 69/208/EEK, lai izvirzītu nosacījumus, kādiem jāatbilst hibrīdu sēklām un rapša un ripša šķirņu kombinācijām[3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/68/EK, cita starpā ir vērsts uz to, lai izvirzītu nosacījumus, kādiem jāatbilst rapša hibrīdu sēklām Kopienas tiesību aktos noteiktajai sertificēšanai un tirdzniecībai.(3) Lēmumā 95/232/EK paredzētā pagaidu eksperimenta rezultāti ir apstiprinājuši, ka īpaši nosacījumi jānosaka rapša hibrīdu sēklām. Tā rezultātā Direktīva 2002/57/EK ir jāgroza, iekļaujot šos īpašos nosacījumus.(4) ESAO ir izvirzījusi nosacījumus kokvilnas (Gossypium hirsutum un Gossypium barbadense) vienas sugas un starpsugu hibrīdu sēklām. Lai šajā jomā panāktu ESAO un ES vienotību, Direktīva 2002/57/EK ir jāgroza, iekļaujot nosacījumus, kas līdzvērtīgi ESAO noteiktajiem.(5) Eļļas augu un šķiedraugu šķirņu kombinācijas ir iekļaujamas Direktīvas 2002/57/EK darbības jomā. Tomēr minētās direktīvas marķēšanas noteikumi neparedz pienācīgu šķirņu kombināciju sēklu marķēšanu. Attiecīgi, lai paredzētu īpašu šķirņu kombināciju sēklu marķēšanu, Direktīva 2002/57/EK ir jāgroza, iekļaujot atbilstošas šķirņu kombināciju marķēšanas prasības.(6) Tādēļ Direktīva 2002/57/EK ir attiecīgi jāgroza.(7) Šajā direktīvā ietvertie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 2002/57/EK groza šādi.1. Direktīvas 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta ievadteikumu aizstāj ar šādu:"c) bāzes sēklas: (šķirnes, izņemot hibrīdus) ir sēklas".2. Direktīvas 2. panta 1. punkta d) apakšpunkta ievadteikumu aizstāj ar šādu:"d) bāzes sēklas (hibrīdi)".3. Direktīvas I, II un IV pielikumu groza saskaņā ar tekstu, kas izklāstīts šīs direktīvas pielikumā.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2003. gada 31. decembrim nodrošinātu atbilstību šai direktīvai.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā šāda atsauce ir izdarāma.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas SavienībasOficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 28. maijāKomisijas vārdā - Komisijas loceklis David ByrnePIELIKUMSDirektīvas 2002/57/EK I, II un IV pielikumu groza šādi.1. Direktīvas I pielikumu groza šādi:a) pielikuma 1. punktam pievieno šādu daļu:"Attiecībā uz rapša hibrīdiem kultūraugu audzē audzēšanas laukā, kur piecus gadus nav audzēti krustziežu dzimtas augi.";b) pielikuma 2. punktā sniegto tabulu aizstāj ar šādu:Kultūraugs Minimālais attālums"Brassica spp., izņemot Brassica napus; Cannabis sativa, izņemot monoecius hemp; Carthamus tinctorius; Carum carvi", Gossypium spp., izņemot Gossypium hirsutum un/vai Gossypium barbadense hibrīdus; Sinapis alba: bāzes sēklu ražošanai 400 m sertificētu sēklu ražošanai 200 mBrassica napus: šķirņu bāzes sēklu ražošanai, kas nav hibrīdi 200 m hibrīdu bāzes sēklu ražošanai 500 m šķirņu sertificētu sēklu ražošanai, kas nav hibrīdi 100 m hibrīdu sertificētu sēklu ražošanai 300 mCannabis sativa, monoecius hemp: bāzes sēklu ražošanai 5 000 m sertificētu sēklu ražošanai 1 000 mHelianthus annuus: hibrīdu bāzes sēklu ražošanai 1 500 m šķirņu bāzes sēklu ražošanai, kas nav hibrīdi 750 m sertificētu sēklu ražošanai 500 mGossypium hirsutum un/vai Gossypium barbadense: Gossypium hirsutum vecākauga līniju bāzes sēklu ražošanai 600 m Gossypium barbadense vecākauga līniju bāzes sēklu ražošanai 800 m Gossypium hirsutum vienas sugas hibrīdu sertificētu sēklu ražošanai 200 m Gossypium barbadense vienas sugas hibrīdu sertificētu sēklu ražošanai 600 m Gossypium hirsutum un Gossypium barbadense starpsugu hibrīdu sertificētu sēklu ražošanai 600 m";c) pielikuma 3. punktu aizstāj ar šādu:"3. Kultūraugam piemīt pietiekama šķirnes identitāte un šķirnes tīrība, vai attiecībā uz inbredlīnijas kultūraugu, pietiekama identitāte un tīrība attiecībā uz tās īpašībām.Hibrīdšķirņu sēklu ražošanā iepriekš minētos noteikumus piemēro arī komponentu īpašībām, tostarp vīrišķajai sterilitātei vai auglības atjaunošanai.Jo īpaši Brassica juncea, Brassica nigra, Cannabis sativa, Carthamus tinctorius, Carum carvi, Gossypium spp. kultūraugi un Helianthus annuus un Brassica napus hibrīdi atbilst šādiem standartiem vai citiem nosacījumiem:A. Brassica juncea, Brassica nigra, Cannabis sativa, Carthamus tinctorius, Carum carvi un Gossypium spp., izņemot hibrīdus:to sugas kultūraugu skaits, kas atpazīstami kā acīmredzami nepiederoši šķirnei, nepārsniedz: vienu uz 30 m2 bāzes sēklu ražošanai, vienu uz 10 m2 sertificētu sēklu ražošanai.B. Helianthus annuus hibrīdi:a) procentuālais daudzums pēc augu skaita, kas atpazīstami kā acīmredzami nepiederoši inbredlīnijai vai komponentam, nepārsniedz:aa) bāzes sēklu ražošanai:i) inbredlīnijas 0,2 %ii) vienkāršie hibrīdi: vīrišķais vecākaugs, augi, kas izkaisījuši ziedputekšņus laikā, kad 2 % vai lielākam daudzumam sievišķo augu ir apputeksnēties spējīgi ziedi 0,2 % sievišķais vecākaugs 0,5 %bb) sertificētu sēklu ražošanai: vīrišķais komponents, augi, kas izkaisījuši ziedputekšņus laikā, kad 5 % vai lielākam daudzumam sievišķo augu ir apputeksnēties spējīgi ziedi 0,5 % sievišķais komponents 1,0 %b) hibrīdšķirņu sēklu ražošanā ievēro šādus citus standartus vai nosacījumus:aa) vīrišķā komponenta augi kaisa pietiekamu daudzumu ziedputekšņu sievišķā komponenta augu ziedēšanas laikā;bb) kad sievišķā komponenta augiem ir attīstījušies drīksnas pavedieni, sievišķā komponenta augu skaita procentuālais daudzums, kas ir kaisījuši vai kaisa ziedputekšņus, nepārsniedz 0,5 %;cc) bāzes sēklu ražošanai kopējais sievišķā komponenta augu skaita procentuālais daudzums, ko atpazīst kā acīmredzami nepiederošu komponentam un kas ir kaisījuši vai kaisa ziedputekšņus, nepārsniedz 0,5 %;dd) ja ir neiespējami ievērot II pielikuma I daļas 2. punktā paredzēto nosacījumu, tad ievēro šādus nosacījumus: vīrišķi sterilo komponentu izmanto, lai iegūtu sertificētas sēklas, izmantojot vīrišķo komponentu, kas satur īpašu atjaunojošo līniju vai līnijas, lai vismaz viena trešdaļa no augiem, kuri izaudzēti no iegūtā hibrīda, dotu ziedputekšņus, kas būtu pieņemami visos aspektos.C. Brassica napus hibrīdi, kurus iegūst, izmantojot vīrišķo sterilitāti:a) augu skaita procentuālais daudzums, ko atpazīst kā acīmredzami nepiederošu inbredlīnijai vai komponentam, nepārsniedz:aa) bāzes sēklu ražošanai:i) inbredlīnijas 0,1 %ii) vienkāršie hibrīdi: vīrišķais vecākaugs 0,1 % sievišķais vecākaugs 0,2 %bb) sertificētu sēklu ražošanai: vīrišķais komponents 0,3 % sievišķais komponents 1,0 %b) vīrišķā sterilitāte ir vismaz 99 % bāzes sēklu ražošanai un 98 % sertificētu sēklu ražošanai. Vīrišķās sterilitātes līmeni novērtē, pārliecinoties, ka ziedos nav auglīgu putekšnīcu.D. Gossypium hirsutum un Gossypium barbadense hibrīdi:a) kultūraugos Gossypium hirsutum un Gossypium barbadense vecākauga līniju bāzes sēklu iegūšanai gan sievišķā, gan vīrišķā vecākauga līnijas minimālā šķirnes tīrība ir 99,8 %, ja 5 % vai lielākam daudzumam sēklaugu ir apputeksnēties spējīgi ziedi. Sēklas ražojošā vecākauga līnijas vīrišķās sterilitātes līmeni novērtē, pārliecinoties, vai ziedos ir sterilas putekšnīcas, un tas ir ne mazāks par 99,9 %;b) kultūraugos Gossypium hirsutum un/vai Gossypium barbadense hibrīdšķirņu sertificētu sēklu iegūšanai gan sēklas ražojošā vecākauga līnijas, gan ziedputekšņu vecākaugalīnijas minimālā šķirnes tīrība ir 99,5 %, ja 5 % vai lielākam daudzumam sēklaugu ir apputeksnēties spējīgi ziedi. Sēklas ražojošā vecākauga līnijas vīrišķās sterilitātes līmeni novērtē, pārliecinoties, vai ziedos ir sterilas putekšnīcas, un tas ir ne mazāks par 99,7 %";d) pielikuma 5.B punktu aizstāj ar šādu:"B. Visiem kultūraugiem, izņemot Helianthus annuus, Brassica napus, Gossypium hirsutum un Gossypium barbadense hibrīdu kultūraugus, veic vismaz vienu lauka apskati.Attiecībā uz Helianthus annuus hibrīdiem veic vismaz divas lauka apskates.Attiecībā uz Brassica napus hibrīdiem veic vismaz trīs lauka apskates: pirmo apskati veic pirms ziedēšanas perioda sākuma, otro  ziedēšanas perioda sākumā, bet trešo  ziedēšanas perioda beigās.Attiecībā uz Gossypium hirsutum un/vai Gossypium barbadense hibrīdiem veic vismaz trīs lauka apskates: pirmo apskati veic ziedēšanas perioda sākumā, otro  pirms ziedēšanas perioda beigām un trešo  vajadzības gadījumā ziedēšanas perioda beigās pēc vecākaugu ziedputekšņu atdalīšanas."2. Šādi groza II pielikuma 1. daļu:a) pielikuma 1. punktā pēc vārdiem "Brassica napus" iekļauj vārdus "izņemot hibrīdus";b) pēc 1. punkta iekļauj šādu 1.a punktu:"1.a. Attiecībā uz Brassica napus hibrīdiem, kurus iegūst, izmantojot vīrišķo sterilitāti, sēklas atbilst a) līdz d) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem un standartiem.a) Sēklām piemīt pietiekama identitāte un tīrība attiecībā uz to komponentu šķirņu pazīmēm, tostarp vīrišķo sterilitāti vai auglības atjaunošanu.b) Sēklu minimālā šķirnes tīrība ir šāda: bāzes sēklas, sievišķais komponents 99,0 %, bāzes sēklas, vīrišķais komponents 99,9 %, sertificētas sēklas 90,0 %.c) Sēklas sertificē kā sertificētas sēklas tikai tad, ja ir pienācīgi ievēroti oficiālo zemes gabalu pēcpārbaužu rezultāti oficiāli ņemtiem bāzes sēklu paraugiem, kas veiktas to sēklu augšanas periodā, kuras reģistrē sertificēšanai kā sertificētas sēklas, lai pārliecinātos, vai bāzes sēklas atbilst prasībām, kas tām izvirzītas attiecībā uz identitāti un komponentu īpašībām, tostarp vīrišķo sterilitāti, un standartiem attiecībā uz b) punktā noteikto bāzes sēklu minimālo šķirnes tīrību.Attiecībā uz hibrīdu bāzes sēklām šķirnes tīrību var novērtēt ar attiecīgo bioķīmisko metožu palīdzību.d) Standartus attiecībā uz b) punktā noteikto hibrīdu sertificēto sēklu minimālo šķirnes tīrību kontrolē, veicot oficiālas pēcpārbaudes attiecīgam daudzumam oficiāli ņemtu paraugu. Drīkst izmantot attiecīgās bioķīmiskās metodes."3. IV pielikuma A daļā pēc a) punkta iekļauj šādu aa) apakšpunktu:"aa) Šķirņu kombinācijas sertificētām sēklām:norāda a) punktā prasīto informāciju, izņemot to, ka šķirnes nosaukuma vietā norāda šķirņu kombinācijas nosaukumu (informācija "šķirņu kombinācija" un tās nosaukums) un dažādo komponentu svara procentuālos daudzumus, kas uzrādīti pa šķirnēm; pietiek norādīt šķirņu kombinācijas nosaukumu, ja pircējam rakstiski, pēc pieprasījuma ir norādīts svara procentuālais daudzums un tas ir oficiāli reģistrēts."[1] OV L 193, 20.7.2002., 74. lpp.[2] OV L 195, 24.7.2002., 32. lpp.[3] OV L 154, 5.7.1995., 22. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2002/11/EK (2002. gada 14. februāris), ar ko groza Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību un ar ko atceļ Direktīvu 74/649/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0011

Oficiālais Vēstnesis L 053 , 23/02/2002 Lpp. 0020 - 0027

		Komisijas Direktīva 2002/11/EK(2002. gada 14. februāris),ar ko groza Direktīvu 68/193/EEK par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību un ar ko atceļ Direktīvu 74/649/EEKEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Iekšējā tirgus konsolidācijas sakarā un ņemot vērā pieredzi, ir jāgroza vai jāatceļ dažādi Direktīvas 68/193/EEK [4] noteikumi, lai likvidētu visus šķēršļus, kas varētu kavēt vīnogulāju pavairošanas materiāla brīvu apriti Kopienā. Tālab ir jālikvidē jebkura iespēja dalībvalstīm vienpusēji atkāpties no direktīvas.(2) Ar dažiem nosacījumiem ir jānodrošina iespēja laist pārdošanā pavairošanas materiālu, kas gatavots ar jaunām ražošanas metodēm.(3) Komisijai ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komitejas palīdzību ir jāparedz nosacījumi, ar kādiem dalībvalstis drīkst atļaut pavairošanas materiāla tirdzniecību izmēģinājumiem, zinātniskiem mērķiem vai selekcijas darbiem.(4) Ņemot vērā pieredzi, kas iegūta citās nozarēs saistībā ar sēklu un pavairošanas materiāla tirdzniecību, ar dažiem nosacījumiem ir jāorganizē pagaidu izmēģinājumi, lai atrastu labākas alternatīvas dažiem direktīvas noteikumiem.(5) Zinātnes un tehnikas attīstības rezultātā tagad ir iespējams ģenētiski modificēt vīnogulāju šķirnes. Tādēļ ir svarīgi, ka ģenētiski modificētas vīnogulāju šķirnes nepieņem, kamēr nav veikti visi attiecīgie pasākumi, lai izvairītos no apdraudējuma cilvēku veselībai vai videi.(6) Ja vīnogulāju šķirņu pavairošanas materiālu veido ģenētiski modificēti organismi, ir jāveic īpašs ietekmes uz vidi novērtējums, kas būtu līdzvērtīgs tam, kasparedzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu [5]. Komisijai ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikums regulai, kurā būtu nodrošināts apdraudējuma novērtējuma un citu atbilstošu prasību līdzvērtīgums, jo īpaši attiecībā uz riska vadību, marķēšanu, jebkādu nepieciešamu apsekošanu, sabiedrības informēšanu un drošības klauzulu, ar tiem, kas noteikti Direktīvā 2001/18/EK. Līdz minētās regulas spēkā stāšanās brīdim, jāpaliek spēkā Direktīvas 2001/18/EK noteikumiem.(7) Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 27. janvāra Regulā (EK) Nr. 258/97 par jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām [6] ir iekļauti noteikumi par ģenētiski modificētu pārtiku un pārtikas sastāvdaļām. Nosakot, vai ģenētiski modificētu vīnogulāju šķirni var pieņemt tirgū, un lai aizsargātu sabiedrības veselību, ir nepieciešams nodrošināt to, ka jaunus pārtikas produktus un jaunas pārtikas produktu sastāvdaļas ir pakļautas drošības novērtējumam.(8) Lai nodrošinātu vīnogulāju pavairošanas materiāla aprites pienācīgu apsekošanu, ir lietderīgi panākt, ka dalībvalstis var pieprasīt, lai katrai partijai būtu pievienots dokuments.(9) Ir vēlams nodrošināt ģenētiskās dažādības saglabāšanu. Jāveic pienācīgi bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas pasākumi, lai garantētu esošo šķirņu saglabāšanu. Komisijai jāņem vērā ne tikai šķirnes jēdziens, bet arī genotipa un klona jēdziens.(10) Pasākumi, kas ir vajadzīgi saistībā ar Direktīvas 68/193/EEK piemērošanu, ir jāapstiprina saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka procedūras Komisijai piešķirtās izpildvaras īstenošanai [7].(11) Ir jāatceļ Padomes 1974. gada 9. decembra Direktīva 74/649/EEK par trešās valstīs ražota vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību [8],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 68/193/EEK ar šo groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:A. Vīnogulāji: ģintij Vitis (L.) piederoši augi, kas paredzēti vīnogu ražošanai vai kā šādu augu pavairošanas materiāls.AA. Šķirne: augu grupa vienā viszemākā zināmā līmeņa botāniskā taksonomā grupā, ko var:a) noteikt pēc raksturīgām īpašībām, kuras iegūst no attiecīgā genotipa vai genotipu kombinācijas;b) atšķirt no jebkuras citas augu grupas, norādot vismaz vienu no minētajām īpašībām;c) un uzskatīt par kopumu, ņemot vērā iespējas to pavairot neizmainītā veidā.AB. Klons: klons ir veģetatīvs pēcnācējs šķirnei, kurš atbilst izvēlētajam vīnogulāja potcelmam šķirnes identitātes, tā fenotipisko īpašību un tā veselības stāvokļa ziņā.B. Pavairošanas materiāls.i) Vīnogulāju stādia) apsakņoti spraudeņi: nepotēti apsakņotu vīnogulāju atvašu vai augu atvašu gabali, kas paredzēti stādīšanai bez potēšanas vai izmantošanai potcelmiem;b) apsakņoti potzari: ar potēšanas palīdzību savienoti vīnogulāju atvašu vai augu atvašu gabali, kuru apakšzemes daļa ir apsakņota.ii) Vīnogulāju stādāmā materiāla daļasa) vīnogulāju atvases: viengadīgas atvases;b) augu atvases: nepārkoksnējušās atvases;c) apsakņoti spraudeņi potēšanai: vīnogulāju atvašu vai augu atvašu gabali, kas paredzēti apakšzemes daļai, gatavojot apsakņotus potzarus;d) atkārtoti potēti potzari: vīnogulāju atvašu vai augu atvašu gabali, kas paredzēti virszemes daļai, gatavojot apsakņotus potzarus vai potējot augus in situ;e) stādaudzētavas spraudeņi: vīnogulāju atvašu vai augu atvašu gabali, kas paredzēti apsakņotu spraudeņu gatavošanai.C. Potcelmu stādaudzētavas: stādaudzētavas, kurās ražo potcelmus potēšanai, stādaudzētavas spraudeņus vai atkārtoti potētus potzarus.D. Spraudeņu stādaudzētavas: stādaudzētavas, kurās sagatavo apsakņotus spraudeņus vai apsakņotus potzarus.DA. Sākotnējais pavairošanas materiāls: pavairošanas materiāls,a) kas ir gatavots audzētāja uzraudzībā saskaņā ar pieņemto šķirnes vai, ja vajadzīgs, klona identitātes uzturēšanas un slimību profilakses praksi;b) kas ir paredzēts bāzes pavairošanas materiāla vai sertificēta pavairošanas materiāla izgatavošanai;c) kas atbilst I un II pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes pavairošanas materiālu. Šos pielikumus var grozīt saskaņā ar 17. panta 2. punktā izklāstīto procedūru, lai noteiktu papildu vai stingrākus nosacījumus sākotnējā pavairošanas materiāla sertificēšanai;d) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekšminētajiem nosacījumiem.E. Bāzes pavairošanas materiāls: pavairošanas materiāls,a) kas ir gatavots audzētāja uzraudzībā saskaņā ar pieņemto šķirnes vai, ja vajadzīgs, klona identitātes uzturēšanas un slimību profilakses praksi un kas ir iegūts veģetatīvas pavairošanas ceļā tieši no sākotnējā pavairošanas materiāla;b) kas ir paredzēts sertificēta pavairošanas materiāla gatavošanai;c) kas atbilst I un II pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes pavairošanas materiālu;d) un kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekšminētajiem nosacījumiem.F. Sertificēts materiāls: pavairošanas materiāls,a) kas ir iegūts tieši no bāzes pavairošanas materiāla vai sākotnējā pavairošanas materiāla;b) kas ir paredzēts:- stādāmā materiāla vai augu daļu sagatavošanai, lai izmantotu vīnogu ražošanā, vai- vīnogu ražošanai;c) kas atbilst I un II pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem attiecībā uz sertificētu materiālu;d) un kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekšminētajiem nosacījumiem.G. Standarta materiāls: pavairošanas materiāls,a) kam piemīt šķirnes identitāte un tīrība;b) kas ir paredzēts:- stādāmā materiāla vai augu daļu sagatavošanai, lai izmantotu vīnogu ražošanā, vai- vīnogu ražošanai;c) kas atbilst I un II pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem attiecībā uz standarta materiālu;d) un kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekšminētajiem nosacījumiem.H. Oficiālie pasākumi: pasākumi, ko veica) valsts institūcijas vaib) jebkura juridiska persona, kas ir publisko vai privāto tiesību subjekts un kas darbojas valsts pakļautībā, vaic) attiecībā uz palīgdarbībām, ko arī kontrolē valsts, jebkura fiziska persona, kas šim nolūkam ir atbilstoši zvērināta,ar noteikumu, ka b) un c) apakšpunktā minētās personas negūst personīgu labumu no šādiem pasākumiem.I. Tirdzniecība:pavairošanas materiāla pārdošana, glabāšana ar mērķi pārdot, piedāvāšana pārdošanai un jebkāda nodošana, piegāde vai transportēšana trešajām personām ar mērķi to komerciāli izmantot par atlīdzību vai bez tās.Par tirdzniecību neuzskata pavairošanas materiāla pārdošanu, kuras mērķis nav šķirnes komerciāla izmantošana, piemēram, šādas darbības:a) pavairošanas materiāla piegāde oficiālām pārbaudes un kontroles institūcijām;b) pavairošanas materiāla piegāde pakalpojumu sniedzējiem pārstrādei vai iepakošanai ar noteikumu, ka pakalpojumu sniedzējs neiegūst īpašumtiesības uz šādi piegādātu pavairošanas materiālu.Šo noteikumu piemērošanas noteikumus pieņem saskaņā ar 17. panta 3. punktā noteikto procedūru.";2. Direktīvas 3. pantu aizstāj ar šādu pantu:"3. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka vīnogulāju pavairošanas materiālu nedrīkst laist tirgū:a) ja tas nav oficiāli sertificēts kā "sākotnējais pavairošanas materiāls";, "bāzes pavairošanas materiāls"; vai "sertificēts pavairošanas materiāls";, vai gadījumā, ja pavairošanas materiālu nav paredzēts izmantot potcelmiem, tas nav oficiāli pārbaudīts standarta materiāls, unb) ja tas neatbilst II pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem.2. Atkāpjoties no 1. punkta, līdz 2005. gada 1. janvārim kā pārejas posma pasākumu dalībvalstis drīkst atļaut pašas savā teritorijā tirgot standarta materiālu, ko paredzēts izmantot kā potcelmus un kas ņemti no 2002. gada 23. februārī eksistējošiem mātes augiem.3. Neatkarīgi no 1. punkta dalībvalstis savā teritorijā var atļaut ražotājiem laist tirgū atbilstošos daudzumos pavairošanas materiālu:a) kas paredzēts izmēģinājumiem vai zinātniskiem nolūkiem;b) selekcijas darbam;c) kas paredzēts ģenētiskās daudzveidības saglabāšanai.Nosacījumus, ar kādiem dalībvalstis var piešķirt šādu atļauju, var noteikt saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru.Attiecībā uz ģenētiski modificētu materiālu šādu atļauju var piešķirt tikai tad, ja ir veikti visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu apdraudējumu cilvēku veselībai un videi. Ietekmes uz vidi novērtējumam un citām šajā sakarā veicamām pārbaudēm attiecīgi piemēro 5.ba pantu.4. Attiecībā uz pavairošanas materiālu, kas gatavots ar in vitro pavairošanas paņēmienu palīdzību, var pieņemt šādus noteikumus saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru:a) atkāpes no šajā direktīvā noteiktajām īpašajām prasībām;b) nosacījumus, kas piemērojami šādam pavairošanas materiālam;c) apzīmējumus, kādus var izmantot šādam pavairošanas materiālam;d) nosacījumus, kas garantētu to, ka vispirms veic šķirnes autentiskuma pārbaudi.5. Komisija, lemjot saskaņā ar 17. panta 3. punktā noteikto procedūru, var pieprasīt, ka pēc konkrētiem datumiem pavairošanas materiālu, kas nav paredzēts potcelmiem, tirgū drīkst laist tikai tad, ja tas ir oficiāli sertificēts kā "sākotnējais pavairošanas materiāls";, "bāzes pavairošanas materiāls"; vai "sertificēts pavairošanas materiāls";:a) visā Kopienā – attiecībā uz konkrētām vīnogulāju šķirnēm, ar kurām var apmierināt Kopienas vajadzības, ņemot vērā to ģenētisko daudzveidību, vajadzības gadījumā – saskaņā ar noteiktu programmu, – ar pavairošanas materiālu, kas oficiāli sertificēts kā "sākotnējais pavairošanas materiāls";, "bāzes pavairošanas materiāls"; vai "sertificēts pavairošanas materiāls";, unb) attiecībā uz pavairošanas materiālu šķirnēm, kuras nav minētas a) apakšpunktā, ja tās paredzēts izmantot to dalībvalstu teritorijā, kuras jau saskaņā ar šo direktīvu ir pieprasījušas, ka "standarta materiālu"; vairs nedrīkst tirgot.";3. Direktīvas 4. pantam pievieno šādu daļu:"Šis noteikums attiecībā uz potēšanu neattiecas uz pavairošanas materiālu, kas gatavots citā dalībvalstī vai trešā valstī, kura atzīta kā līdzvērtīga saskaņā ar 15. panta 2. punktu.";4. Direktīvas 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:"5. pants1. Katra dalībvalsts sagatavo to vīnogulāju šķirņu katalogu, kuras tās teritorijā oficiāli pieņem sertificēšanai un standarta pavairošanas materiāla pārbaudei. Katalogs ir pieejams sabiedriskai kontrolei. Katalogā norāda galvenās morfoloģiskās un fizioloģiskās pazīmes, pēc kurām šķirnes var atšķirt citu no citas. Tām šķirnēm, kas jau ir pieņemtas 1971. gada 31. decembrī, var atsaukties uz aprakstu oficiālās ampelogrāfiskās publikācijās.2. Dalībvalstis nodrošina, ka citu dalībvalstu katalogos pieņemtās šķirnes un klonus pieņem sertificēšanai un standarta pavairošanas materiāla pārbaudei arī to teritorijā, neierobežojot Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju [9], attiecībā uz vīnogulāju šķirņu klasificēšanas noteikumiem.3. Katra dalībvalsts arī vajadzības gadījumā izveido to klonu sarakstu, kurus oficiāli pieņem sertificēšanai tās teritorijā.Dalībvalstis nodrošina, lai citā dalībvalstī sertificēšanai pieņemtus klonus pieņemtu sertificēšanai arī tās teritorijā.";5. Direktīvas 5.b pantu aizstāj ar šādu:"5.b pants1. Šķirni uzskata par atšķirīgu, ja to var skaidri atšķirt no jebkuras citas šķirnes, salīdzinot ar izteiktajām īpašībām, kas iegūtas no konkrētā genotipa vai genotipu kombinācijas, no jebkuras citas šķirnes, par kuras esamību ir vispār zināms Kopienā.Šķirni uzskata par vispār zināmu Kopienā, ja dienā, kad attiecīgi ir iesniegts tās pieņemšanas pieteikums, tā ir ierakstīta attiecīgās dalībvalsts vai citas dalībvalsts katalogā, vai uz to attiecas pieņemšanas pieteikums attiecīgajā dalībvalstī vai citā dalībvalstī, ja vien visās attiecīgajās dalībvalstīs ir izpildīti punkta pirmajā teikumā minētie nosacījumi, pirms pieņem lēmumu attiecībā uz jaunās šķirnes pieņemšanas pieteikuma izvērtēšanu.2. Šķirni uzskata par stabilu, ja izteiktās īpašības, kuras ir iekļautas atšķirīguma pārbaudē, kā arī jebkādas citas šķirnes aprakstam izmantotas īpašības paliek nemainīgas pēc atkārtotas pavairošanas.3. Šķirni uzskata par viendabīgu, ja saskaņā ar mainību, ko var prognozēt no konkrētajām pavairošanas iezīmēm, tā ir pietiekami viendabīga to īpašību, kurām pārbauda atšķirīgumu, kā arī jebkuru citu mainības raksturošanai izmantoto īpašību izpausmē.";6. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"5.ba pants1. Attiecībā uz ģenētiski modificētu šķirni, saskaņā ar 2. panta 1. un 2. punktu Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 90/220/EEK [*] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp., šādu šķirni pieņem tikai tad, ja ir veikti visi attiecīgie pasākumi, lai novērstu negatīvu ietekmi uz cilvēku veselību un vidi.2. Attiecībā uz ģenētiski modificētās šķirnēm 1. punkta nozīmē:a) veic īpašu ietekmes uz vidi novērtējumu, kas līdzvērtīgs novērtējumam, kurš paredzēts Direktīvā 2001/18/EK, un saskaņā ar II pielikumā izklāstītajiem principiem, un pamatojoties uz minētās Direktīvas III pielikumā precizēto informāciju;b) pēc Komisijas priekšlikuma ar Eiropas Parlamenta un Padomes regulu ievieš procedūras, kas paredzētas, lai nodrošinātu īpaša apdraudējuma novērtējuma un citu atbilstošu prasību līdzvērtīgumu, jo īpaši attiecībā uz riska vadību, marķēšanu un jebkādu nepieciešamu apsekošanu, sabiedrības informēšanu un drošības klauzulu, ar Direktīvā 2001/18/EK noteiktajām. Līdz attiecīgās regulas spēkā stāšanās dienai ģenētiski modificētas šķirnes apstiprina iekļaušanai valsts katalogā tikai pēc tam, kad tās ir pieņemtas tirdzniecībai saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK;c) Direktīvas 2001/18/EK 13. līdz 24. pantu vairs nepiemēro attiecībā uz ģenētiski modificētām vīnogulāju šķirnēm, kas atļautas saskaņā ar b) apakšpunktā minēto regulu.3. Ja produktus, kas atvasināti no vīnogulāju pavairošanas materiāla, ir paredzēts izmantot kā pārtiku vai pārtikas sastāvdaļas, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 27. janvāra Regula (EK) Nr. 258/97 par jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām [11], pirms ģenētiski modificētu vīnogulāju šķirņu pieņemšanas ir jāpārbauda, vai no tām atvasināti pārtikas produkti vai pārtikas produktu sastāvdaļas:a) neapdraud patērētāju;b) nemaldina patērētāju;c) neatšķiras no pārtikas produktiem vai pārtikas produktu sastāvdaļām, kuru aizstāšanai tās ir paredzētas, tādā mērā, ka to normāla lietošana uzturā uzturvielu ziņā būtu neizdevīga patērētājam.Ja ir paredzēts produktus, kas atvasināti no kādas šajā direktīvā minētas šķirnes, izmantot kā pārtikas produktus vai pārtikas produktu sastāvdaļas, uz kurām attiecas Regula (EK) Nr. 258/97, šķirni pieņem tikai tad, ja pārtikas produkts vai pārtikas produkta sastāvdaļa jau ir atļauta saskaņā ar minēto regulu.";7. Direktīvas 5.c pantu aizstāj ar šādu:"5.c pantsDalībvalstis nodrošina, ka uz šķirnēm vai, ja nepieciešams, uz kloniem, kas ievesti no citām dalībvalstīm, attiektos tādas pašas prasības, kādas piemēro vietējām šķirnēm vai kloniem, jo īpaši attiecībā uz pieņemšanas procedūru.";8. Direktīvas 5.e panta 2. punktu aizstāj ar šādu:"2. Par visiem šķirnes pieņemšanas pieteikumiem vai pieteikumu atsaukumiem, ierakstiem šķirņu katalogā un tajā izdarītajiem grozījumiem tūlīt paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai. Pamatojoties uz dalībvalstu paziņojumiem, Komisija publicē kopējos šķirņu katalogus.";9. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"5.f pantsDalībvalstis nodrošina, lai apstiprinātas ģenētiski modificētas šķirnes kā tādas tiktu skaidri norādītas šķirņu katalogā. Tās turpmāk nodrošina, ka jebkura persona, kas tirgo šādu šķirni, savā vīnogulāju pārdošanas katalogā skaidri norāda, ka šķirne ir ģenētiski modificēta, un modificēšanas mērķi.";10. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"5.g pants1. Dalībvalstis pieprasa, lai katalogā pieņemtās šķirnes un, ja nepieciešams, klonus saglabātu pēc atlases.2. Uzturēšanai vienmēr jābūt pārbaudāmai, pamatojoties uz reģistriem, ko izveido tie, kuri atbildīgi par šķirnes un, ja vajadzīgs, klona uzturēšanu.3. No tiem, kuri atbild par šķirnes uzturēšanu, var pieprasīt paraugus. Vajadzības gadījumā paraugus var ņemt oficiāli.4. Ja uzturēšanu veic kādā dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kur šķirne pieņemta, attiecīgās dalībvalstis cita citai sniedz administratīvu palīdzību attiecībā uz kontroli.";11. Direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu pantu:"7. pantsDalībvalstis paredz, ka pavairošanas materiālam augot un to izrokot vai atdalot no mātes auga, iepakojot, uzglabājot un pārvadājot, to uzglabā atsevišķās partijās un marķē, norādot šķirni un, ja vajadzīgs, – attiecībā uz bāzes materiālu un sertificēta materiālu – arī klonu.";12. Direktīvas 8. panta 2. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"2. Atkāpjoties no 1. punkta attiecībā uz iepakošanu, noslēgšanu un marķēšanu, Komisija saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru paredz noteikumus, kas piemērojami mazu daudzumu pārdošanai gala patērētājiem un tirgus vīnogulājiem podos, redeļu kastēs vai kastēs.";13. Direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:"9. pantsDalībvalstis pieprasa, lai pavairošanas materiāla iepakojumi un saišķi būtu oficiāli aizzīmogoti oficiāli vai oficiālā pārraudzībā tā, lai tos nevarētu atvērt, nesabojājot plombu, vai bez 10. panta 1. punktā minētās oficiālās etiķetes, vai, attiecībā uz iepakojumu – lai iepakojumam nebūtu bojājuma pēdas. Lai nodrošinātu pienācīgu aizzīmogošanu, noslēgšanas ierīcei ir jāiekļauj vismaz oficiālā etiķete vai oficiālais zīmogs. Lēmumu par to, vai konkrētā noslēgšanas ierīce atbilst šā panta prasībām, var pieņemt saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru. Turpmāka aizzīmogošana var notikt tikai oficiāli vai oficiālā pārraudzībā.";14. Direktīvas 10. pantu aizstāj ar šādu pantu:"10. pants1. Dalībvalstis pieprasa, lai pavairošanas materiāla iepakojumu un saišķu ārpusē ar noslēgšanas ierīci būtu piestiprināta oficiāla etiķete vienā no Kopienas oficiālajām valodām, kas atbilst IV pielikumā iekļautajai specifikācijai. Etiķetes krāsa ir balta ar violetu svītru sākotnējam materiālam, balta – bāzes materiālam, zila – sertificētam materiālam un tumši dzeltena – standarta materiālam.2. Tomēr dalībvalstis var atļaut savā teritorijā ražotājiem tirgot vairāk nekā vienu potētu vai apsakņotu vīnogulāju iepakojumu vai saišķi ar tām pašām īpašībām, izmantojot vienu etiķeti, kura atbilst IV pielikumā minētajām specifikācijām. Šādos gadījumos iepakojumu vai saišķus sastiprina kopā tā, lai stiprinājums atdalot tiktu bojāts, un to vairs nevarētu sastiprināt atpakaļ. Etiķeti pieliek ar stiprinājuma palīdzību. Atkārtota noslēgšana nav atļauta.3. Neierobežojot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 23. panta 2. punktu, dalībvalstis var pieprasīt, lai katrai to teritorijā gatavotā materiāla piegādei būtu pievienots vienots dokuments, kurā, inter alia, būtu minētas šādas iezīmes: preču raksturs, šķirne un, ja nepieciešams, klons, kategorija, daudzums, nosūtītājs un saņēmējs. Nosacījumus, kas paredzami attiecībā uz šo pavaddokumentu, izstrādā saskaņā ar šīs direktīvas 17. panta 3. punktā noteikto procedūru.4. Oficiālā etiķete, kas paredzēta saskaņā ar 1. punktu, var arī iekļaut fitosanitāros pavaddokumentus, kas paredzēti Komisijas Direktīvā 92/105/EEK [*] OV L 4, 8.1.1993., 22. lpp., kuros noteikta augu pasu standartizācijas pakāpe. Tomēr visi nosacījumi, kas piemērojami oficiālajai marķēšanai un augu pasēm, ir definēti un jāatzīst kā līdzvērtīgi.5. Dalībvalstis paredz, ka vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla saņēmējam jāuzglabā oficiālās etiķetes vismaz vienu gadu un jādara tās pieejamas oficiālai kontroles iestādei.6. Līdz 2004. gada 23. februārim Komisija sagatavo ziņojumu, ja vajadzīgs, – līdz ar priekšlikumiem, par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla apriti un jo īpaši par oficiālo etiķešu un dalībvalstu ieviesto pavaddokumentu izmantošanu.";15. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"10.a pantsAttiecībā uz ģenētiski modificētas šķirnes pavairošanas materiālu uz jebkādas oficiālas vai citādas etiķetes vai dokumenta, kas ir piestiprināts vai pievienots materiāla partijai, saskaņā ar šo direktīvu skaidri norāda, ka šķirne ir ģenētiski modificēta, un nosauc ģenētiski modificētos organismus.";16. Direktīvas 11. panta 2. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"2. Neierobežojot materiāla brīvu apriti Kopienas teritorijā, dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka tirgojot no trešajām valstīm ievestu pavairošanas materiālu daudzumos, kompetentām iestādēm par to ir sniegtas šādas ziņas:a) suga (botāniskais apzīmējums);b) šķirne un, pēc vajadzības, klons; attiecībā uz apsakņotiem potzariem šāda informācija attiecas gan uz potcelmu spraudeņiem, gan atkārtoti potētiem spraudeņiem;c) kategorija;d) pavairošanas materiāla raksturs;e) ražošanas valsts un oficiālā pārbaudes iestāde;f) nosūtītāja valsts, ja tā atšķiras no ražotājas valsts;g) importētājs;h) materiāla daudzums.Šo ziņu sniegšanas veidu var noteikt saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru.";17. Direktīvas 12. pantu aizstāj ar šādu pantu:"12. pantsDalībvalstis nodrošina to, ka pavairošanas materiāls, ko tirgo saskaņā ar šo direktīvu, pēc obligātiem vai izvēles noteikumiem, nav pakļauts nekādiem tirdzniecības ierobežojumiem attiecībā uz tā īpašībām, pārbaudes kārtību, marķēšanu un aizzīmogošanu, kā vien tiem, kas noteikti šajā direktīvā.";18. Direktīvas 12.a pantu aizstāj ar šādu:"12.a pantsDalībvalstis nodrošina to, lai vīnogulāju šķirņu un, ja vajadzīgs, klonu pavairošanas materiāls, kas ir oficiāli pieņemts vienā no dalībvalstīm sertificēšanai un pārbaudei kā standarta pavairošanas materiāls saskaņā ar šo direktīvu, nebūtu pakļauts jebkādiem tirdzniecības ierobežojumiem to teritorijā, pamatojoties uz šķirni un, ja vajadzīgs, klonu, neierobežojot Regulu (EK) Nr. 1493/1999.";19. Direktīvas 14. panta 1. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Lai novērstu jebkādus pagaidu sarežģījumus pavairošanas materiāla piegādē Kopienā, ko nevar pārvarēt citādi, saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru, var pieņemt lēmumu, ka dalībvalstīm uz noteiktu laiku ir jāatļauj visā Kopienas teritorijā tirgot tādu kategorijai ar mazāk stingrām prasībām piederoša pavairošanas materiāla daudzumu, kāds nepieciešams sarežģījumu pārvarēšanai.";20. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"14.a pantsMeklējot labākas alternatīvas dažiem šajā direktīvā izklāstītajiem noteikumiem, var izlemt Kopienas līmenī organizēt īslaicīgus īpašajos nosacījumos minētos pagaidu eksperimentus saskaņā ar 17. panta 3. punktā noteikto procedūru.";21. Direktīvas 15. panta 2. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"2. a) Pēc Komisijas priekšlikuma Padome, rīkojoties ar kvalificētu balsu vairākumu, nosaka, vai trešā valstī gatavots vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāls piedāvā tādas pašas garantijas, kā Kopienā gatavots materiāls, attiecībā uz tā pieņemšanas nosacījumiem un pasākumiem, lai nodrošinātu tā gatavošanu ar mērķi to tirgot, un atbilst šīs direktīvas prasībām.b) Turpmāk Padome nosaka materiāla veidus un vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla kategorijas, kuras var pieņemt tirdzniecībai Kopienas teritorijā saskaņā ar a) apakšpunktu.c) Līdz brīdim, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu, ievērojot a) apakšpunktu, un neierobežojot Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu un to izplatību Kopienā [*] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp., dalībvalstīm var atļaut pieņemt šādus lēmumus saskaņā ar 17. panta 2. punktā noteikto procedūru. Šādi rīkojoties, tās nodrošina, lai importējamais materiāls piedāvātu garantijas, kas visādā ziņā pielīdzināmas Kopienā gatavota vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla piedāvātajām garantijām saskaņā ar šo direktīvu. Šādam importētam materiāls jo īpaši pievieno dokumentu, kurā izklāstītas 11. panta 2. punktā paredzētās ziņas.";22. Direktīvā iekļauj šādus pantus:"16.a pantsŠīs direktīvas ieviešanai nepieciešamos pasākumus, kas attiecas uz turpmāk minētajiem noteikumiem, pieņem saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto reglamentējošo procedūru:- 2. panta 1. punkta DA. daļas c) apakšpunkts, 8. panta 2. punkts, 9. pants, 11. panta 2. punkts, 14. panta 1. punkts un 15. panta 2. punkta c) apakšpunkts.16.b pantsŠīs direktīvas ieviešanai nepieciešamos pasākumus, kas attiecas uz turpmāk minētajiem noteikumiem, pieņem saskaņā ar 17. panta 3. punktā minēto reglamentējošo procedūru:- 2. panta 1. punkta I daļa, 3. panta 5. punkts, 10. panta 3. punkts un 14.a pants.";23. Direktīvas 17. pantu aizstāj ar šādu pantu:"17. pants1. Komisijai palīdz Pastāvīgā lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komiteja (še turpmāk "komiteja";).2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro 4. un 7. pantu Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka procedūras Komisijai piešķirtās izpildvaras īstenošanai [*] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp..Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laika posms ir viens mēnesis.3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais laika posms ir divi mēneši.4. Komiteja pieņem savu reglamentu.";24. Atsauces uz 17. pantu, kas redzamas 5.d panta 2. punktā, 14. panta 3. punktā, 16. pantā, 17.a pantā un 18.a pantā, uzskata par atsaucēm uz 17. panta 2. punktu.2. pantsDirektīvu 74/649/EEK atceļ.3. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2003. gada 23. februārim.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 14. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. del Castillo[1] OV C 177 E, 27.6.2000., 77. lpp.[2] OV C 197, 12.7.2001., 24. lpp.[3] OV C 268, 19.9.2000., 42. lpp.[4] OV L 93, 17.4.1968.,15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[5] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[6] OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.[7] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[8] OV L 352, 28.12.1974., 45. lpp.[9] OV L 179, 17.7.1999., 1. lpp.[11] OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2011/27/ES ( 2011. gada 4. marts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā kā darbīgo vielu iekļautu orizalinu, un groza Komisijas Lēmumu 2008/934/EK  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 60/12

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/27/ES
   (2011. gada 4. marts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā kā darbīgo vielu iekļautu orizalinu, un groza Komisijas Lēmumu 2008/934/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulās (EK) Nr. 451/2000 (2) un (EK) Nr. 1490/2002 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Orizalins ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1490/2002 11.e pantu ziņotājs atsauca savu atbalstu šīs darbīgās vielas iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā divu mēnešu laikā no novērtējuma ziņojuma projekta saņemšanas. Līdz ar to Komisijas 2008. gada 5. decembra Lēmums 2008/934/EK par dažu darbīgo vielu neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētās vielas (4), tika pieņemts attiecībā uz orizalina neiekļaušanu.

               (3)

               Sākotnējais ziņotājs (turpmāk “pieteikuma iesniedzējs”) saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu iesniedza jaunu pieteikumu, kurā pieprasīja piemērot paātrināto procedūru, kas paredzēta 14. līdz 19. pantā Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā (5).

               (4)

               Pieteikumu iesniedza Francijai, kura ar Regulu (EK) Nr. 1490/2002 bija izraudzīta par ziņotāju dalībvalsti. Tika ievērots paātrinātās procedūras termiņš. Darbīgās vielas specifikācija un atļautie lietošanas veidi ir tādi paši, kā tie, uz kuriem attiecas Lēmums 2008/934/EK. Minētais pieteikums atbilst arī visām pārējām Regulas (EK) Nr. 33/2008 15. pantā minētajām pamatprasībām un procedūras prasībām.

               (5)

               Francija izvērtēja pieteikuma iesniedzēja iesniegtos papildu datus un sagatavoja papildu ziņojumu. Tā 2009. gada 17. augustā minēto ziņojumu nosūtīja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk “iestāde”) un Komisijai. Iestāde papildu ziņojumu darīja zināmu pārējām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam, lai tie varētu izteikt piezīmes, un saņemtās piezīmes nosūtīja Komisijai. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 33/2008 20. panta 1. punktu un pēc Komisijas pieprasījuma iestāde savu secinājumu par orizalinu iesniedza Komisijai 2010. gada 6. augustā (6). Dalībvalstis un Komisija izskatīja novērtējuma ziņojuma projektu, papildu ziņojumu un iestādes secinājumu Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2011. gada 28. janvārī tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par orizalinu.

               (6)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēja, ka var uzskatīt, ka orizalinu saturoši augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut orizalinu I pielikumā, lai nodrošinātu, ka atļaujas par augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo darbīgo vielu, visās dalībvalstīs var piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (7)

               Neskarot minēto secinājumu, ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Tādēļ rūpnieciski ražotā tehniskā materiāla specifikācija ir jāapstiprina ar atbilstošiem analītiskiem datiem, ietverot informāciju par piemaisījumu ietekmi, kuri konfidencialitātes apsvērumu dēļ tiek dēvēti par 2., 6., 7., 9., 10., 11., 12. piemaisījumiem. Dokumentācijā par toksiskumu izmantotā testa materiāla atbilstība ir jāapstiprina, ņemot vērā minētā tehniskā materiāla specifikāciju, un ir jāpieprasa informācija, kas apstiprina riska novērtējuma rezultātus attiecībā uz ūdens organismiem. Ja orizalins saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (7) tiek klasificēts kā tāda viela, par ko “ir aizdomas, ka [tā] var izraisīt vēzi”, attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt papildu informāciju, kas apstiprina metabolītu OR13 (8) un OR15 (9) ietekmi, kā arī attiecīgu riska novērtējumu attiecībā uz gruntsūdeņiem.

               (8)

               Pirms darbīgo vielu iekļauj I pielikumā, jāparedz pietiekams laikposms, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties šīs iekļaušanas radīto jauno prasību izpildei.

               (9)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, ko rada darbīgās vielas iekļaušana I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur orizalinu, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. panta prasībām un attiecīgajiem I pielikuma nosacījumiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc spēkā esošās atļaujas. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu atbilstīgi Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem.

               (10)

               Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot darbīgās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulu (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (10), gūtā pieredze liecina, ka var rasties grūtības, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām grūtībām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, galvenokārt pienākums pārbaudīt, vai atļaujas turētājam ir piekļuve dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr šāds precizējums, salīdzinot ar līdz šim pieņemtajām direktīvām par grozījumiem I pielikumā, neparedz dalībvalstīm vai atļauju turētājiem jaunus pienākumus.

               (11)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EEK.

               (12)

               Lēmumā 2008/934/EK ir paredzēts, ka orizalinu neiekļauj minētajā pielikumā un līdz 2011. gada 31. decembrim atsauc tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuros ir minētā viela. Minētā lēmuma pielikumā ir nepieciešams svītrot rindu attiecībā uz orizalinu.

               (13)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Lēmumu 2008/934/EK.

               (14)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Lēmuma 2008/934/EK pielikumā svītro rindu par orizalinu.
   3. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 30. novembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 1. decembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK līdz 2011. gada 30. novembrim vajadzības gadījumā groza vai atsauc pašreizējās tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuru sastāvā ir orizalins kā darbīgā viela.
   Līdz minētajam datumam tās jo īpaši pārliecinās, vai ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz orizalinu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un vai atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur orizalinu kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā vēlākais līdz 2011. gada 31. maijam, dalībvalstis atkārtoti novērtē saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma orizalina ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis joprojām atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir noteikts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur orizalinu kā vienīgo darbīgo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais līdz 2015. gada 31. maijam; vai

               b)

               ja līdzeklis satur orizalinu kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju līdz 2015. gada 31. maijam vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļāva Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. jūnijā.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 4. martā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp.

      (3)  OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp.

      (4)  OV L 333, 11.12.2008., 11. lpp.

      (5)  OV L 15, 18.1.2008., 5. lpp.

      (6)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance oryzalin. EFSA Journal 2010; 8(9):1707. (59 lpp.). doi:10.2903/j.efsa.2010.1707. Pieejams tiešsaistē: www.efsa.europa.eu.

      (7)  OV L 353, 31.12.2008., 1. lpp.

      (8)  2-etil-7-nitro-1-propil-1H-benzimidazol-5-sulfonamīds.

      (9)  2-etil-7-nitro-1H-benzimidazol-5-sulfonamīds.

      (10)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Parastais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “334

                     Orizalins

                        CAS Nr.: 19044-88-3

                        CIPAC Nr.: 537

                        3,5-dinitro-N4,N4-dipropilsulfanilamīds

                     ≥ 960 g/kg
                     N-nitrosodipropilamīns:
                     ≤ 0,1 mg/kg
                     Toluols: ≤ 4 g/kg

                     2011. gada 1. jūnijs

                     2021. gada 31. maijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut izmantot vienīgi kā herbicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par orizalinu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2011. gada 28. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstis īpašu uzmanību pievērš:

                                 1)

                                 darbinieka, kas veic apstrādi, drošībai un lietošanas nosacījumos paredz izmantot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus;

                                 2)

                                 ūdens organismu un augu, kas neietilpst mērķgrupā, aizsardzībai;

                                 3)

                                 gruntsūdens aizsardzībai gadījumos, kad darbīgo vielu lieto reģionos ar jutīgu augsni un/vai klimatiskajiem apstākļiem;

                                 4)

                                 riskam attiecībā uz zālēdājiem putniem un zīdītājiem;

                                 5)

                                 riskam attiecībā uz bitēm ziedēšanas sezonā.

                           Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver riska mazināšanas pasākumus.
                     Attiecīgās dalībvalstis vajadzības gadījumā īsteno pārraudzības programmas, lai jutīgajās zonās pārbaudītu iespējamo gruntsūdeņu piesārņojumu ar metabolītiem OR13 (2-etil-7-nitro-1-propil-1H-benzimidazol-5-sulfonamīds) un OR15 (2-etil-7-nitro-1H-benzimidazol-5-sulfonamīds). Attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt apstiprinošu informāciju attiecībā uz:

                                 1)

                                 rūpnieciski ražotā tehniskā materiāla specifikāciju, iesniedzot atbilstošus analītiskus datus, tostarp informāciju par piemaisījumu ietekmi, kuri konfidencialitātes apsvērumu dēļ tiek dēvēti par 2., 6., 7., 9., 10., 11., 12. piemaisījumiem;

                                 2)

                                 dokumentācijā par toksiskumu izmantotā testa materiāla atbilstību, ņemot vērā minētā tehniskā materiāla specifikāciju;

                                 3)

                                 riska novērtējumu attiecībā uz ūdens organismiem;

                                 4)

                                 metabolītu OR13 un OR15 ietekmi, kā arī attiecīgu riska novērtējumu par gruntsūdeņiem, ja saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (OV L 353, 31.12.2008., 1. lpp.) orizalins tiek klasificēts kā tāda viela, par ko “ir aizdomas, ka [tā] var izraisīt vēzi”.

                           Attiecīgās dalībvalstis nodrošina, lai pieteikuma iesniedzējs līdz 2011. gada 1. decembrim iesniegtu Komisijai informāciju, kas noteikta 1. un 2. punktā, un līdz 2013. gada 31. maijam – informāciju, kas noteikta 3. punktā. Informāciju, kas noteikta 4. punktā, iesniedz sešu mēnešu laikā pēc lēmuma par orizalina klasificēšanu izziņošanas.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Direktīva 2013/26/ES ( 2013. gada 8. februāris ), ar ko pielāgo dažas direktīvas pārtikas nekaitīguma, veterinārās un fitosanitārās politikas jomā saistībā ar Horvātijas pievienošanos

text:
               10.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 158/376

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2013/26/ES
   (2013. gada 8. februāris),
   ar ko pielāgo dažas direktīvas pārtikas nekaitīguma, veterinārās un fitosanitārās politikas jomā saistībā ar Horvātijas pievienošanos
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Horvātijas Pievienošanās līgumu un jo īpaši tā 3. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Horvātijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 50. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Pievienošanās akta 50. pantu, ja pirms pievienošanās pieņemtajos iestāžu aktos ir vajadzīgi pielāgojumi sakarā ar pievienošanos un ja vajadzīgie pielāgojumi nav paredzēti Pievienošanās aktā vai tā pielikumos, Komisija, ja tā ir pieņēmusi sākotnējo aktu, pieņem šim nolūkam vajadzīgos aktus.

               (2)

               Konferences, kurā izstrādāja Pievienošanās līgumu, Nobeiguma aktā ir norādīts, ka Augstās Līgumslēdzējas Puses panāca politisku vienošanos par vairākiem iestāžu pieņemto aktu pielāgojumiem, kas vajadzīgi sakarā ar pievienošanos, un Padome un Komisija ir aicinātas pieņemt šos pielāgojumus pirms pievienošanās, tos vajadzības gadījumā papildinot un atjaunojot, lai ņemtu vērā Savienības tiesību aktu attīstību.

               (3)

               Tādēļ būtu atbilstīgi jāgroza Komisijas Direktīvas 1999/21/EK (1) un 2006/141/EK (2),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 1999/21/EK un 2006/141/EK groza, kā noteikts pielikumā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz datumam, kurā Horvātija pievienosies Eiropas Savienībai, pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no Horvātijas pievienošanās dienas Eiropas Savienībai.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā, ja stājas spēkā Horvātijas Pievienošanās līgums, tā spēkā stāšanās datumā.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 8. februārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 91, 7.4.1999., 29. lpp.

      (2)  OV L 401, 30.12.2006., 1. lpp.

      PIELIKUMS

         PĀRTIKAS NEKAITĪGUMS, VETERINĀRĀ UN FITOSANITĀRĀ POLITIKA

      TIESĪBU AKTI ATTIECĪBĀ UZ PĀRTIKAS NEKAITĪGUMU

                  1.

                  31999 L 0021: Komisijas 1999. gada 25. marta Direktīva 1999/21/EK par diētisko pārtiku cilvēkiem ar veselības traucējumiem (OV L 91, 7.4.1999., 29. lpp.).
                  Direktīvas 4. panta 1. punktā sarakstu, kas sākas ar vārdu “bulgāru valodā” un beidzas ar vārdiem “medicinska ändamål”, aizstāj ar šādu sarakstu:

                              “—

                              bulgāru valodā:
                              “Диетични храни за специални медицински цели”

                              —

                              spāņu valodā:
                              “Alimento dietético para usos médicos especiales”

                              —

                              čehu valodā:
                              “Dietní potravina určená pro zvláštní lékařské účely”

                              —

                              dāņu valodā:
                              “Levnedsmiddel/Levnedsmidler til særlige medicinske formål”

                              —

                              vācu valodā:
                              “Diätetisches/Diätetische Lebensmittel für besondere medizinische
                              Zwecke (Bilanzierte Diäten)”

                              —

                              igauņu valodā:
                              “Toit meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks”

                              —

                              grieķu valodā:
                              “Διαιτητικά τρόφιμα για ειδικούς ιατρικούς σκοπούς”

                              —

                              angļu valodā:
                              “Food(s) for special medical purposes”

                              —

                              franču valodā:
                              “Aliment(s) diététique(s) destiné(s) a des fins médicales spéciales”

                              —

                              horvātu valodā:
                              “Hrana za posebne medicinske potrebe”

                              —

                              itāļu valodā:
                              “Alimento dietetico destinato a fini medici speciali”

                              —

                              latviešu valodā:
                              “Diētiskā pārtika cilvēkiem ar veselības traucējumiem”

                              —

                              lietuviešu valodā:
                              “Specialios medicininės paskirties maisto produktai”

                              —

                              ungāru valodā:
                              “Speciális – gyógyászati célra szánt – tápszer”

                              —

                              maltiešu valodā:
                              “Ikel dijetetiku għal skopijiet mediċi speċifiċi”

                              —

                              holandiešu valodā:
                              “Dieetvoeding voor medisch gebruik”

                              —

                              poļu valodā:
                              “Dietetyczne środki spożywcze specjalnego przeznaczenia medycznego”

                              —

                              portugāļu valodā:
                              “Produto dietético de uso clínico”

                              —

                              rumāņu valodā:
                              “Alimente dietetice pentru scopuri medicale speciale”

                              —

                              slovāku valodā:
                              “dietetická potravina na osobitné lekárske účely”

                              —

                              slovēņu valodā:
                              “Dietno (dietetično) živilo za posebne zdravstvene namene”

                              —

                              somu valodā:
                              “Kliininen ravintovalmiste/kliinisiä ravintovalmisteita”

                              —

                              zviedru valodā:
                              “Livsmedel för speciella medicinska ändamål”.”

                  2.

                  32006 L 0141: Komisijas 2006. gada 22. decembra Direktīva 2006/141/EK par mākslīgajiem maisījumiem zīdaiņiem un mākslīgajiem papildu ēdināšanas maisījumiem zīdaiņiem un ar ko groza Direktīvu 1999/21/EK (OV L 401, 30.12.2006., 1. lpp.):

                              a)

                              direktīvas 11. panta sarakstā, kas sākas ar vārdiem “— bulgāru valodā” un beidzas ar vārdu “Tillskottsnäring”, pēc ieraksta franču valodā iekļauj šādu ierakstu:

                                          “—

                                          horvātu valodā: “početna hrana za dojenčad” un “prijelazna hrana za dojenčad”,”;

                              b)

                              direktīvas 12. panta sarakstā, kas sākas ar vārdiem “— bulgāru valodā” un beidzas ar vārdiem “Tillskottsnäring uteslutande baserad på mjölk”, pēc ieraksta franču valodā iekļauj šādu ierakstu:

                                          “—

                                          horvātu valodā: “početna mliječna hrana za dojenčad” un “prijelazna mliječna hrana za dojenčad”,”.