title: Padomes Direktīva (ES) 2019/997 (2019. gada 18. jūnijs), ar ko izveido ES pagaidu ceļošanas dokumentu un atceļ Lēmumu 96/409/KĀDP

text:
                  20.6.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 163/1

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2019/997
         (2019. gada 18. jūnijs),
         ar ko izveido ES pagaidu ceļošanas dokumentu un atceļ Lēmumu 96/409/KĀDP
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 23. panta otro daļu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
         tā kā:

                     (1)

                     Savienības pilsonība ir dalībvalstu valstspiederīgo pamatstatuss. Šis statuss ikvienam Savienības pilsonim piešķir tiesības tādas trešās valsts teritorijā, kurā nav pārstāvēta dalībvalsts, kuras valstspiederīgie viņi ir, baudīt citas dalībvalsts diplomātisko un konsulāro iestāžu aizsardzību ar tādiem pašiem nosacījumiem kā attiecīgās dalībvalsts valstspiederīgajiem. Padomes Direktīva (ES) 2015/637 (2) īsteno minētās tiesības, nosakot sadarbības un koordinācijas pasākumus, kas vajadzīgi nepārstāvētu Savienības pilsoņu konsulārās aizsardzības veicināšanai.

                     (2)

                     Direktīvā (ES) 2015/637 pagaidu ceļošanas dokumenti ir minēti kā viens no konsulārās palīdzības veidiem, kas dalībvalstu vēstniecībām un konsulātiem ir jānodrošina nepārstāvētiem Savienības pilsoņiem. Pagaidu ceļošanas dokuments ir viena brauciena dokuments, kas ļauj tā turētājam atgriezties mājās vai – izņēmuma kārtā – uz citu galamērķi, ja šai personai nav piekļuves saviem parastajiem ceļošanas dokumentiem, jo tie, piemēram, ir nozagti vai pazaudēti. Cits galamērķis varētu būt, piemēram, kaimiņvalsts vai līdzīgi tuva valsts, kurā nepārstāvēta pilsoņa valstspiederības dalībvalstij ir vēstniecība vai konsulāts.

                     (3)

                     Ar Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Lēmumu 96/409/KĀDP (3) tika izveidots vienots pagaidu ceļošanas dokuments, ko dalībvalstis var izdot Savienības pilsoņiem vietās, kurās šo pilsoņu valstspiederības dalībvalstij nav pastāvīgas diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības. Tagad ir nepieciešams atjaunināt minētā lēmuma noteikumus un izveidot modernizētu un drošāku ES pagaidu ceļošanas dokumenta (“ES PCD”) formu. Būtu jānodrošina konsekvence starp ES PCD izdošanas konkrētajiem nosacījumiem un procedūru un Direktīvā (ES) 2015/637 noteiktajiem vispārīgajiem noteikumiem par konsulāro aizsardzību, jo minētā direktīva, tostarp tās 14. pantā noteiktā finanšu procedūra, attiecas uz ES PCD izdošanu nepārstāvētiem pilsoņiem. Šajā direktīvā būtu jāparedz papildu noteikumi, kas vajadzības gadījumā jāpiemēro līdztekus Direktīvā (ES) 2015/637 izklāstītajiem noteikumiem.

                     (4)

                     ES PCD būtu pēc pieprasījuma jāizdod ikvienam nepārstāvētam pilsonim trešā valstī, kura pase vai ceļošanas dokuments ir pazaudēts, nozagts vai iznīcināts vai to kāda cita iemesla dēļ nav iespējams iegūt saprātīgā laikposmā, piemēram, jaundzimušajiem, kas dzimuši ceļojuma laikā, vai personām, kuru dokumentiem beidzies derīguma termiņš un valstspiederības dalībvalsts nevar tos viegli aizstāt. ES PCD būtu jāizdod pēc tam, kad dalībvalsts, kas nepārstāvētajam pilsonim sniedz palīdzību, ir saņēmusi viņa valstspiederības dalībvalsts apstiprinājumu par pilsoņa valstspiederību un identitāti.

                     (5)

                     Tā kā pases vai ceļošanas dokumentu pazaudēšana var nepārstāvētiem pilsoņiem trešās valstīs radīt ievērojamu spriedzi, ir jāizveido vienkāršota procedūra palīdzību sniedzošās dalībvalsts un nepārstāvētā pilsoņa valstspiederības dalībvalsts sadarbībai un koordinācijai. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka konsultēšanās tiek veikta pēc iespējas ātri, parasti dažu darbdienu laikā. Vienlaikus ir nepieciešams saglabāt pietiekamu elastīgumu izņēmuma gadījumos. Izdot ES PCD bez iepriekšējas konsultēšanās ar valstspiederības dalībvalsti palīdzību sniedzošajai dalībvalstij vajadzētu būt atļautam tikai ārkārtējas steidzamības gadījumos. Pirms to dara, dalībvalstīm parasti vajadzētu būt izsmēlušām visus pieejamos saziņas līdzekļus ar valstspiederības dalībvalsti. Piemēram, dalībvalstīm vispirms būtu jāmēģina nosūtīt daļu attiecīgās informācijas, piemēram, pieteikuma iesniedzēja vārdu un uzvārdu, valstspiederību un dzimšanas datumu. Šādās situācijās palīdzību sniedzošajai dalībvalstij būtu pēc iespējas drīz jāpaziņo valstspiederības dalībvalstij par tās vārdā sniegto palīdzību, lai nodrošinātu, ka valstspiederības dalībvalsts ir pienācīgi informēta.

                     (6)

                     Drošības apsvērumu dēļ ES PCD saņēmējiem pēc drošas nokļūšanas mājās šie dokumenti būtu jāatgriež, piemēram, robežas amatpersonām vai iestādēm, kas atbildīgas par pasu izdošanu. Turklāt palīdzību sniedzošās dalībvalsts izdevējiestādei būtu jāglabā ikviena ES PCD kopija vai skenējums, un vēl viena kopija vai skenējums būtu jānosūta saņēmēja valstspiederības dalībvalstij. Atgrieztie ES PCD un to saglabātās kopijas būtu jāiznīcina pēc iespējas drīz.

                     (7)

                     Nepārstāvētiem pilsoņiem vajadzētu būt iespējai pieteikties uz ES PCD jebkuras dalībvalsts vēstniecībā vai konsulātā. Kā paredzēts Direktīvā (ES) 2015/637, dalībvalstīm ir iespēja noslēgt vienošanos par praktisku kārtību pienākumu sadalei saistībā ar ES PCD izdošanu nepārstāvētiem pilsoņiem. Dalībvalstīm, kas saņem ES PCD pieteikumus, būtu katrā gadījumā atsevišķi jānovērtē, vai ES PCD izdošana ir piemērota rīcība vai arī lieta būtu jānodod vēstniecībai vai konsulātam, kas ir izraudzīti kā kompetenti saskaņā ar jau pastāvošas kārtības nosacījumiem.

                     (8)

                     Atbilstoši ES PCD kā viena brauciena dokumenta nolūkam tā derīgumam vajadzētu aptvert periodu, kas vajadzīgs minētā brauciena veikšanai. Ņemot vērā mūsdienu ceļošanas iespējas un ātrumu, ES PCD derīgumam nevajadzētu pārsniegt 15 kalendārās dienas, izņemot izņēmuma apstākļos.

                     (9)

                     Papildus ES PCD izdošanai nepārstāvētiem pilsoņiem trešās valstīs šai direktīvai nevajadzētu liegt dalībvalstīm izdot ES PCD citās situācijās, ņemot vērā valsts tiesību aktus un praksi. Dalībvalstīm vajadzētu arī būt iespējai izdot ES PCD saviem valstspiederīgajiem, Savienības pilsoņiem, kas nav pārstāvēti dalībvalstu teritorijā, un citas dalībvalsts pilsoņiem, kas ir pārstāvēta valstī, kurā tie vēlas iegūt ES PCD. Tādā gadījumā dalībvalstīm būtu jāīsteno vajadzīgie pasākumi, lai nepieļautu ļaunprātīgu izmantošanu un krāpšanu. Tomēr dalībvalstis varētu arī nolemt neizdot ES PCD šādās situācijās.

                     (10)

                     Saskaņā ar Direktīvas (ES) 2015/637 5. pantu, kā arī lai nodrošinātu Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 20. panta 2. punkta c) apakšpunktā nostiprināto tiesību un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (“Harta”) 7. pantā atzīto tiesību uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību efektivitāti, un ņemot vērā valsts tiesību aktus un praksi, palīdzību sniedzošajai dalībvalstij vajadzētu būt iespējai izdot ES PCD Savienības pilsoņus pavadošiem ģimenes locekļiem, kas nav Savienības pilsoņi, ja minētie ģimenes locekļi likumīgi uzturas kādā dalībvalstī, ņemot vērā katra gadījuma konkrētos apstākļus.

                     (11)

                     Konkrētiem ģimenes locekļiem, kas nav Savienības pilsoņi, varētu tikt prasīts papildus ES PCD iegūt vīzas, lai atgrieztos uz Savienības teritoriju. Ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK (4) 5. panta 2. punktu, ģimenes locekļiem, kas nav nevienas dalībvalsts valstspiederīgie, ir vajadzīga tikai ieceļošanas vīza saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1806 (5) vai attiecīgā gadījumā saskaņā ar valstu tiesību aktiem. Ja ģimenes locekļiem ir derīga uzturēšanās atļauja, kas minēta Direktīvas 2004/38/EK 10. pantā, tas šādus ģimenes locekļus atbrīvo no vīzas prasības. Dalībvalstīm ir jāpiešķir šādām personām visi atvieglojumi, lai tās iegūtu vajadzīgās vīzas. Šādas vīzas izdod bez maksas pēc iespējas drīz un balstoties uz paātrinātu procedūru.

                     (12)

                     ES PCD būtu jāsastāv no vienotas ES PCD veidlapas un vienotas ES PCD uzlīmes. ES PCD būtu jāsatur visa vajadzīgā informācija, un tam būtu jāatbilst augstiem tehniskajiem standartiem, jo īpaši saistībā ar aizsargpasākumiem pret viltošanu un falsificēšanu. Tam vajadzētu būt izmaksu ziņā efektīvam, piemērotam izmantošanai visās dalībvalstīs un ar vispārēji atpazīstamiem drošības elementiem, kas ir skaidri redzami ar neapbruņotu aci.

                     (13)

                     Vienotajā ES PCD veidlapā vajadzētu būt tukšām lapām, lai vīzas, ja tās ir vajadzīgas, varētu pielīmēt tieši veidlapai. Minētajai veidlapai būtu jākalpo kā vienotās ES PCD uzlīmes nesējai; uzlīmē būtu jāietver attiecīgā informācija par saņēmēju. Vienotā ES PCD uzlīme būtu jāizstrādā pēc vīzu vienotās formas, kas noteikta Padomes Regulā (EK) Nr. 1683/95 (6), un tajā būtu jāietver līdzīgi drošības elementi. Vienotā ES PCD uzlīme būtu jāaizpilda palīdzību sniedzošās dalībvalsts vēstniecībā vai konsulātā, izmantojot tās pašas drukas ierīces, ko izmanto vīzām. Tehniska force majeure gadījumā vajadzētu būt iespējai vienoto ES PCD uzlīmi aizpildīt manuāli. Lai nepieļautu zemāku atzīšanas līmeni un drošības riskus, manuāla aizpildīšana būtu, cik vien iespējams, jāierobežo, un tai būtu jānotiek vienīgi tad, ja vienoto ES PCD uzlīmi, kas aizpildīta ar drukas ierīci, nav iespējams izdot saprātīgā laikposmā.

                     (14)

                     Lai palielinātu izdošanas procesa drošību un ātrumu, ES PCD izmantotais pieteikuma iesniedzēja sejas attēls būtu jāuzņem uz vietas vēstniecībā vai konsulātā ar digitālu fotoaparātu vai līdzvērtīgiem līdzekļiem. Vienīgi tad, ja tas nav iespējams, var izmantot fotogrāfiju pēc tam, kad vēstniecība vai konsulāts ir pārliecinājies, ka tā atbilst pieteikuma iesniedzējam. Tas pats sejas attēls vai fotogrāfija tad būtu jānosūta valstspiederības dalībvalstij, lai saņemtu apstiprinājumu par pieteikuma iesniedzēja identitāti.

                     (15)

                     Šajā direktīvā būtu jānosaka specifikācijas, kurām nevajadzētu būt slepenām. Attiecīgā gadījumā šīs specifikācijas var būt nepieciešams papildināt ar vēl citām slepenām specifikācijām, lai nepieļautu viltošanu un falsificēšanu.

                     (16)

                     Lai nodrošinātu, ka informācija par papildu tehniskajām specifikācijām netiek atklāta lielākam skaitam personu nekā nepieciešams, katrai dalībvalstij būtu jāizraugās struktūra, kas ir atbildīga par vienoto ES PCD veidlapu un uzlīmju izgatavošanu. Efektivitātes nolūkā dalībvalstis tiek mudinātas izraudzīties vienu vienotu struktūru. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai vajadzības gadījumā mainīt savu izraudzīto struktūru. Drošības apsvērumu dēļ ikvienai dalībvalstij būtu Komisijai un pārējām dalībvalstīm jāpaziņo minētās struktūras nosaukums.

                     (17)

                     Lai pievērstos vajadzībai pielāgot vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes specifikācijas, reaģējot uz tehnikas attīstību, kā arī mainīt dalībvalsti, kas atbildīga par paraugu nodrošināšanu ES PCD vienotās formas paziņošanai trešām valstīm, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (7). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienlīdzīgu dalību, Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un tās ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

                     (18)

                     Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai attiecībā uz visām papildu tehniskajām specifikācijām un rādītājiem šīs direktīvas piemērošanas pārraudzībai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (8).

                     (19)

                     Lai paaugstinātu ES PCD atzīšanas līmeni, Savienības delegācijām trešās valstīs būtu jāpaziņo attiecīgajām trešo valstu iestādēm par vienoto ES PCD formu un jebkādiem turpmākiem tās grozījumiem, jāziņo par ES PCD atzīšanu trešās valstīs un jāsekmē tā izmantošana. Šajā nolūkā izmantotie paraugi dalībvalstij ar Komisijas atbalstu būtu jāiesniedz Eiropas Ārējās darbības dienestam (EĀDD).

                     (20)

                     Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt labvēlīgākus valsts noteikumus, ciktāl tie ir saderīgi ar šo direktīvu.

                     (21)

                     Persondatu apstrādei, ko dalībvalstis veic saistībā ar šīs direktīvas īstenošanu, būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (9). ES PCD sistēmas ietvaros ir nepieciešams apstrādāt persondatus, kas vajadzīgi pieteikuma iesniedzēja identitātes pārbaudīšanai, vienotās ES PCD uzlīmes drukāšanai un attiecīgā datu subjekta ceļošanas atvieglošanai. Ir nepieciešams sīkāk precizēt aizsargpasākumus, kas piemērojami apstrādātajiem persondatiem, piemēram, ievākto persondatu maksimālo glabāšanas laiku. Maksimālais glabāšanas laiks 180 dienas palīdzību sniedzošajai dalībvalstij un divi gadi valstspiederības dalībvalstij ir vajadzīgs, lai nodrošinātu visu piemērojamo nodevu iekasēšanu un nepieļautu iespējamu ļaunprātīgu izmantošanu vai citas krāpnieciskas darbības. Pieteikuma iesniedzēju persondatu dzēšanai nevajadzētu ietekmēt dalībvalstu spēju pārraudzīt šīs direktīvas piemērošanu.

                     (22)

                     Saskaņā ar 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīguma par labāku likumdošanas procesu 22. un 23. pantu Komisijai būtu jāveic šīs direktīvas izvērtējums, jo īpaši pamatojoties uz informāciju, kas ievākta ar īpašu pārraudzības pasākumu palīdzību, lai novērtētu šīs direktīvas ietekmi un vajadzību veikt turpmākus pasākumus. Minētajā izvērtējumā varētu ņemt vērā arī turpmāku tehnikas attīstību, kas dotu iespēju ieviest elektroniskus pagaidu ceļošanas dokumentus (ePCD).

                     (23)

                     Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, paredzēt pasākumus, kuri vajadzīgi, lai veicinātu nepārstāvētu pilsoņu konsulāro aizsardzību, izdodot drošus un plaši atzītus pagaidu ceļošanas dokumentus, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet, lai izvairītos no sadrumstalotības un attiecīgi zemāka atzīšanas līmeņa pagaidu ceļošanas dokumentiem, kurus dalībvalstis izdod nepārstāvētiem pilsoņiem, to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

                     (24)

                     Šīs direktīvas mērķis ir veicināt konsulāro aizsardzību, kā garantēts Hartas 46. pantā. Tajā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti jo īpaši Hartā, tostarp tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību un persondatu aizsardzību. Šī direktīva būtu jāinterpretē un jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.

                     (25)

                     Lēmums 96/409/KĀDP būtu jāatceļ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
         I DAĻA

            PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS

            1. pants
            Priekšmets
            Šī direktīva paredz noteikumus par nosacījumiem un procedūru attiecībā uz to, kā nepārstāvēti pilsoņi trešās valstīs var iegūt ES pagaidu ceļošanas dokumentu (“ES PCD”), un izveido šāda dokumenta vienoto formu.

            2. pants
            Definīcijas
            Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

                        1)

                        “nepārstāvēts pilsonis” ir jebkurš pilsonis, kas ir tādas dalībvalsts valstspiederīgais, kura nav pārstāvēta kādā trešā valstī, kā noteikts Direktīvas (ES) 2015/637 6. pantā;

                        2)

                        “pieteikuma iesniedzējs” ir persona, kas iesniedz ES PCD pieteikumu;

                        3)

                        “saņēmējs” ir persona, kurai izdod ES PCD;

                        4)

                        “palīdzību sniedzošā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kas saņem ES PCD pieteikumu;

                        5)

                        “valstspiederības dalībvalsts” ir dalībvalsts, par kuras valstspiederīgo pieteikuma iesniedzējs sevi norāda;

                        6)

                        “darbdienas” ir visas dienas, kas nav valsts svētku dienas vai nedēļas nogales, kuras ievēro iestāde, kurai ir jārīkojas.

         II NODAĻA

            ES PAGAIDU CEĻOŠANAS DOKUMENTS

            3. pants
            ES pagaidu ceļošanas dokuments

               1.   ES pagaidu ceļošanas dokuments (“ES PCD”) ir ceļošanas dokuments, ko kāda dalībvalsts izdod nepārstāvētam pilsonim trešā valstī vienam braucienam uz šā pilsoņa valstspiederības vai uzturēšanās dalībvalsti, kā pieprasījis pilsonis, vai – izņēmuma kārtā – uz kādu citu galamērķi. Dalībvalstis var arī nolemt izdot ES PCD citiem saņēmējiem saskaņā ar 7. pantu.

               2.   Dalībvalstis ES PCD saskaņā ar 4. pantā noteikto procedūru izdod nepārstāvētiem pilsoņiem trešās valstīs, kuru pases vai ceļošanas dokumenti ir pazaudēti, nozagti vai iznīcināti vai tos kāda cita iemesla dēļ nav iespējams iegūt saprātīgā laikposmā.

            4. pants
            Procedūra

               1.   Ja kāda dalībvalsts saņem ES PCD pieteikumu, tā pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā divas darbdienas pēc pieteikuma saņemšanas konsultējas ar valstspiederības dalībvalsti saskaņā ar Direktīvas (ES) 2015/637 10. panta 2. punktu, lai pārbaudītu pieteikuma iesniedzēja valstspiederību un identitāti.

               2.   Palīdzību sniedzošā dalībvalsts valstspiederības dalībvalstij sniedz visu attiecīgo informāciju, tostarp:

                           a)

                           pieteikuma iesniedzēja uzvārdu un vārdu(s), valstspiederību, dzimšanas datumu un dzimumu;

                           b)

                           pieteikuma iesniedzēja sejas attēlu, ko pieteikuma iesniegšanas laikā uzņem palīdzību sniedzošās dalībvalsts iestādes, vai – vienīgi gadījumos, kad iepriekšminētais nav iespējams, – ieskenētu vai digitālu pieteikuma iesniedzēja fotogrāfiju, balstoties uz standartiem, kas noteikti Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) dokumentā 9303 par mašīnlasāmiem ceļošanas dokumentiem (septītais izdevums, 2015) (“ICAO dokuments 9303”);

                           c)

                           visu pieejamo identifikācijas līdzekļu, piemēram, personas apliecības vai autovadītāja apliecības, kopiju vai skenējumu un, ja pieejams, aizstātā dokumenta veidu un numuru un valsts reģistrācijas vai sociālās apdrošināšanas numuru.

               3.   Pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā trīs darbdienas pēc 2. punktā minētās informācijas saņemšanas valstspiederības dalībvalsts atbild uz konsultēšanos saskaņā ar Direktīvas (ES) 2015/637 10. panta 3. punktu un apstiprina, vai pieteikuma iesniedzējs ir tās valstspiederīgais. Ja valstspiederības dalībvalsts nespēj atbildēt trīs darbdienu laikā, tā minētajā laikposmā informē palīdzību sniedzošo dalībvalsti un sniedz aptuvenu norādi, kad sagaidāma atbilde. Palīdzību sniedzošā dalībvalsts attiecīgi informē pieteikuma iesniedzēju. Saņemot apstiprinājumu par pieteikuma iesniedzēja valstspiederību, palīdzību sniedzošā dalībvalsts pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā divas darbdienas pēc apstiprinājuma saņemšanas nodrošina pieteikuma iesniedzējam ES PCD.

               4.   Ja valstspiederības dalībvalsts iebilst pret ES PCD izdošanu kādam no saviem valstspiederīgajiem, tā informē palīdzību sniedzošo dalībvalsti. Šādā gadījumā ES PCD neizdod un valstspiederības dalībvalsts uzņemas atbildību par konsulārās aizsardzības nodrošināšanu savam pilsonim saskaņā ar tās juridiskajiem pienākumiem un praksi. Palīdzību sniedzošā dalībvalsts, cieši konsultējoties ar valstspiederības dalībvalsti, attiecīgi informē pieteikuma iesniedzēju.

               5.   Pamatotos gadījumos dalībvalstis var pārsniegt 1. un 3. punktā noteiktos termiņus.

               6.   Ārkārtējas steidzamības gadījumos palīdzību sniedzošā dalībvalsts var izdot ES PCD bez iepriekšējas konsultēšanās ar valstspiederības dalībvalsti. Pirms to dara, palīdzību sniedzošā dalībvalsts ir izsmēlusi visus pieejamos saziņas līdzekļus ar valstspiederības dalībvalsti. Palīdzību sniedzošā dalībvalsts pēc iespējas drīz paziņo valstspiederības dalībvalstij par ES PCD izdošanu un par tās personas identitāti, kurai ES PCD izdots. Minētajā paziņojumā ietver visus ES PCD iekļautos datus.

               7.   ES PCD izdevējas dalībvalsts iestāde saglabā vienu katra izdotā ES PCD kopiju vai skenējumu un otru kopiju vai skenējumu nosūta pieteikuma iesniedzēja valstspiederības dalībvalstij.

               8.   ES PCD saņēmējam, kad tas ierodas galamērķī, prasa atgriezt ES PCD neatkarīgi no tā, vai ir beidzies tā termiņš.

               9.   Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar ko izveido standarta ES PCD pieteikuma veidlapu, kurā iekļauj informāciju par pienākumu ierodoties atgriezt ES PCD. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

            5. pants
            Finanšu noteikumi

               1.   Palīdzību sniedzošā dalībvalsts iekasē no pieteikuma iesniedzēja tādas nodevas, kādas tā iekasē no saviem valstspiederīgajiem par valsts pagaidu dokumentu izdošanu.

               2.   Palīdzību sniedzošā dalībvalsts var neiekasēt nodevas vispār vai konkrētās situācijās, kuras tā nosaka.

               3.   Ja pieteikuma iesniedzēji, iesniedzot pieteikumu, nespēj samaksāt kādas piemērojamās nodevas palīdzību sniedzošajai dalībvalstij, tie, izmantojot standarta veidlapu, kas noteikta Direktīvas (ES) 2015/637 I pielikumā, apņemas atlīdzināt šādas nodevas savai valstspiederības dalībvalstij. Šādos gadījumos piemēro Direktīvas (ES) 2015/637 14. panta 2. punktu un 15. pantu.

            6. pants
            Derīgums
            ES PCD ir derīgs uz laiku, kas vajadzīgs, lai pabeigtu braucienu, kuram to izdod. Aprēķinot šo termiņu, ņem vērā vajadzīgās nakšņošanas un pārsēšanās. Derīguma termiņš ietver papildu divu dienu papildtermiņu. Izņemot izņēmuma apstākļus, ES PCD derīguma termiņš nepārsniedz 15 kalendārās dienas.

            7. pants
            ES PCD fakultatīva izdošana

               1.   Ja pieteikuma iesniedzēja pase vai ceļošanas dokuments ir pazaudēts, nozagts vai iznīcināts vai to kāda cita iemesla dēļ nav iespējams iegūt saprātīgā laikposmā, dalībvalsts var izdot ES PCD:

                           a)

                           saviem valstspiederīgajiem;

                           b)

                           Savienības pilsoņiem, kas nav pārstāvēti dalībvalstu teritorijā, tostarp LESD 355. panta 2. punkta pirmajā daļā minētajās aizjūras zemēs un teritorijās;

                           c)

                           citas dalībvalsts pilsoņiem, kas ir pārstāvēta valstī, kurā tie vēlas iegūt ES PCD, un ja šajā nolūkā starp attiecīgajām dalībvalstīm pastāv vienošanās;

                           d)

                           ģimenes locekļiem, kas nav Savienības pilsoņi un kas pavada Savienības pilsoņus, kuri nav pārstāvēti kādā trešā valstī, vai a), b) vai c) apakšpunktā minētos Savienības pilsoņus, ja minētie ģimenes locekļi likumīgi uzturas kādā dalībvalstī, neskarot nevienu piemērojamu vīzas prasību;

                           e)

                           citām personām, kurām minētajai dalībvalstij vai kādai citai dalībvalstij saskaņā ar starptautiskajām vai valsts tiesībām ir pienākums nodrošināt aizsardzību un kuras likumīgi uzturas kādā dalībvalstī.

               2.   Ja kāda dalībvalsts izdod ES PCD saskaņā ar:

                           a)

                           šā panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktu, 4. pantā noteiktā konsultēšanās ietver Savienības pilsoņu valstspiederības dalībvalsti;

                           b)

                           šā panta 1. punkta d) apakšpunktu, 4. pantā noteiktā konsultēšanās ietver pavadītā Savienības pilsoņa valstspiederības dalībvalsti un – vajadzības gadījumā – ģimenes locekļa uzturēšanās dalībvalsti. Atkāpjoties no 4. panta 6. punkta, ES PCD neizdod bez iepriekšējas konsultēšanās ar pavadītā Savienības pilsoņa valstspiederības dalībvalsti un – vajadzības gadījumā – ģimenes locekļa uzturēšanās dalībvalsti;

                           c)

                           šā panta 1. punkta e) apakšpunktu, 4. pantā noteiktā konsultēšanās ietver dalībvalsti, kurai saskaņā ar starptautiskajām vai valsts tiesībām ir pienākums nodrošināt aizsardzību pieteikuma iesniedzējam, un minētā dalībvalsts ir ES PCD norādītā galamērķa valsts.

         III NODAĻA

            ES PCD VIENOTĀ FORMA

            8. pants
            ES PCD vienotā forma

               1.   ES PCD sastāv no vienotas ES PCD veidlapas un vienotas ES PCD uzlīmes. Minētā veidlapa un minētā uzlīme atbilst specifikācijām, kas noteiktas I un II pielikumā, un papildu tehniskajām specifikācijām, kas noteiktas saskaņā ar 9. pantu.

               2.   Vienotās ES PCD uzlīmes aizpildīšanas laikā II pielikumā noteiktās sadaļas un mašīnlasāmo zonu aizpilda atbilstoši ICAO dokumentam 9303.

               3.   Lai sasniegtu šīs direktīvas mērķus, jo īpaši lai nodrošinātu tiesību uz konsulāro aizsardzību īstenošanu, balstoties uz mūsdienīgu un drošu ES PCD formu, Komisija ir pilnvarota, reaģējot uz tehnikas attīstību, pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 11. pantu, lai grozītu I un II pielikumu, kā arī atsauces uz ICAO noteiktajiem standartiem, kas minētas šā panta 2. punktā un 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā.

               4.   Dalībvalstis var pievienot jebkādus vajadzīgos valsts līmeņa ierakstus vienotās ES PCD uzlīmes sadaļā “Piezīmes”, kas minēta II pielikuma 9. punktā. Minētie valsts līmeņa ieraksti neatkārto II pielikumā noteiktās sadaļas.

               5.   Visus ierakstus vienotajā ES PCD uzlīmē, tostarp sejas attēlu, drukā. Izdrukātajā vienotajā ES PCD uzlīmē neveic nekādas manuālas izmaiņas.
               Izņēmuma kārtā tehniska force majeure gadījumos vienotās ES PCD uzlīmes var aizpildīt manuāli un piestiprināt fotogrāfiju. Šādos gadījumos fotogrāfija tiek papildus aizsargāta pret fotoattēla nomaiņu. Vienotajā ES PCD uzlīmē, kas ir aizpildīta manuāli, neveic nekādas izmaiņas.

               6.   Ja atklājas kļūda vienotajā ES PCD uzlīmē, kas vēl nav pielīmēta vienotajai ES PCD veidlapai, vienoto ES PCD uzlīmi atzīst par nederīgu un iznīcina. Ja kļūda atklājas pēc vienotās ES PCD uzlīmes pielīmēšanas vienotajai ES PCD veidlapai, abas atzīst par nederīgām un iznīcina, un izgatavo jaunu vienoto ES PCD uzlīmi.

               7.   Izdrukāto vienoto ES PCD uzlīmi ar aizpildītajām sadaļām pielīmē vienotajai ES PCD veidlapai saskaņā ar I pielikumu.

               8.   Dalībvalstis nodrošina, ka neaizpildītu vienoto ES PCD veidlapu un uzlīmju glabāšana tiek aizsargāta pret zādzībām.

            9. pants
            Papildu tehniskās specifikācijas

               1.   Komisija pieņem īstenošanas aktus ar ES PCD papildu tehniskajām specifikācijām attiecībā uz:

                           a)

                           vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes dizainu, formu un krāsām;

                           b)

                           prasībām par vienotās ES PCD veidlapas materiālu un drukāšanas paņēmieniem;

                           c)

                           drošības elementiem un prasībām, tostarp uzlabotiem daļējas un pilnas viltošanas un falsificēšanas novēršanas standartiem;

                           d)

                           citiem noteikumiem, kas jāievēro, aizpildot un izdodot ES PCD.

                     Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               2.   Var nolemt, ka 1. punktā minētās papildu tehniskās specifikācijas ir slepenas un netiek publicētas. Tādā gadījumā tās dara pieejamas tikai tām struktūrām, ko dalībvalstis izraudzījušās kā struktūras, kas ir atbildīgas par ES PCD izgatavošanu, un personām, kuras atbilstoši pilnvarojusi kāda dalībvalsts vai Komisija.

            10. pants
            ES PCD izgatavošana

               1.   Katra dalībvalsts izraugās struktūru, kas ir atbildīga par vienoto ES PCD veidlapu un uzlīmju izgatavošanu. Vienu un to pašu struktūru var izraudzīties vairākas vai visas dalībvalstis.

               2.   Katra dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm tās struktūras nosaukumu, kura izgatavo tās vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes. Ja kāda dalībvalsts maina savu izraudzīto struktūru, tā attiecīgi informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.

            11. pants
            Deleģēšanas īstenošana

               1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

               2.   Pilnvaras pieņemt 8. panta 3. punktā un 13. panta 1. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laikposmu no 2019. gada 10. jūlija.

               3.   Padome jebkurā laikā var atsaukt 8. panta 3. punktā un 13. panta 1. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

               4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts izraudzījusies saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

               5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo Padomei.

               6.   Saskaņā ar 8. panta 3. punktu un 13. panta 1. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Padomei, Padome nav izteikusi iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām Padome ir informējusi Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

               7.   Eiropas Parlamentu informē par Komisijas pieņemtajiem deleģētajiem aktiem, jebkādiem iebildumiem, kas par tiem izteikti, vai par to, ka Padome ir atsaukusi pilnvaru deleģēšanu.

            12. pants
            Komiteju procedūra

               1.   Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1683/95 6. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

            13. pants
            Paziņošana trešām valstīm

               1.   21 mēneša laikā pēc 9. pantā minēto papildu tehnisko specifikāciju pieņemšanas tā dalībvalsts, kas ir Padomes prezidentvalsts, saskaņā ar LES 16. panta 9. punktu nodrošina Komisijai un EĀDD vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes paraugus.
               Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 11. pantu, lai grozītu šā punkta pirmo daļu, izraugoties citu dalībvalsti par valsti, kas atbildīga par minētajā daļā minēto paraugu nodrošināšanu, balstoties uz objektīviem kritērijiem, piemēram, to, ka tās teritorijā atrodas struktūra, kuru vairākas vai visas dalībvalstis izraudzījušās par ES PCD izgatavotāju.

               2.   EĀDD pārsūta vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes paraugus Savienības delegācijām trešās valstīs.

               3.   Savienības delegācijas trešās valstīs informē attiecīgo trešo valstu attiecīgās iestādes par ES PCD izmantošanu, kā arī par tā vienoto formu un galvenajiem drošības elementiem, tostarp nodrošinot vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes paraugus uzziņas vajadzībām. Paziņošanu kādai atsevišķai trešai valstij atkārto pēc minētās trešās valsts pieprasījuma. Paziņojumā neiekļauj paraugus, kuri jāpatur slepenībā saskaņā ar 9. panta 2. punktu.

               4.   Ikreiz, kad tiek mainīta vienotā ES PCD veidlapa vai uzlīme, atkārto 1.–3. punktā noteikto procedūru. Šā panta 1. punktā minētais termiņš ir 21 mēnesis pēc vienotās ES PCD veidlapas vai uzlīmes izmainītās formas pieņemšanas.

               5.   Ja kādā trešā valstī nav Savienības delegācijas, pārstāvētās dalībvalstis, izmantojot vietējo konsulāro sadarbību, izlemj, kura dalībvalsts paziņo minētās trešās valsts attiecīgajām iestādēm par ES PCD vienoto formu, kā arī tā galvenajiem drošības elementiem. EĀDD koordinē ar attiecīgo dalībvalsti vienotās ES PCD veidlapas un uzlīmes paraugu pārsūtīšanu minētajā nolūkā.

         IV NODAĻA

            NOBEIGUMA NOTEIKUMI

            14. pants
            Labvēlīgāks režīms
            Dalībvalstis var ieviest vai paturēt spēkā noteikumus, kas ir labvēlīgāki par šīs direktīvas noteikumiem, ciktāl tie ir saderīgi ar šo direktīvu.

            15. pants
            Persondatu aizsardzība

               1.   Persondatus, kurus apstrādā šīs direktīvas vajadzībām, tostarp 4. panta 2. punktā minēto pieteikuma iesniedzēja sejas attēlu vai fotogrāfiju, izmanto tikai tam, lai pārbaudītu pieteikuma iesniedzēja identitāti saskaņā ar 4. pantā noteikto procedūru, izdrukātu vienoto ES PCD uzlīmi un atvieglotu minētā pieteikuma iesniedzēja ceļošanu. Palīdzību sniedzošā dalībvalsts un valstspiederības dalībvalsts persondatiem nodrošina atbilstīgu drošību.

               2.   Neskarot Regulu (ES) 2016/679, pieteikuma iesniedzējam, kam tiek izdots ES PCD, ir tiesības pārbaudīt ES PCD iekļautos persondatus un attiecīgā gadījumā pieprasīt, lai tiktu veikti labojumi, izdodot jaunu dokumentu.

               3.   ES PCD neietver nekādu informāciju mašīnlasāmā formā, ja vien tā nav paredzēta arī II pielikuma 6. punktā minētajās sadaļās.

               4.   Palīdzību sniedzošā dalībvalsts un valstspiederības dalībvalsts glabā pieteikuma iesniedzēja persondatus vienīgi tik ilgi, cik tas nepieciešams, tostarp 5. pantā minēto nodevu iekasēšanai. Nekādā gadījumā palīdzību sniedzošā dalībvalsts minētos persondatus neglabā ilgāk par 180 dienām vai valstspiederības dalībvalsts – ilgāk par diviem gadiem. Beidzoties glabāšanas periodam, pieteikuma iesniedzēja persondatus dzēš.

               5.   Atkāpjoties no 4. punkta, dalībvalstis nodrošina visu atgriezto ES PCD un visu saistīto kopiju drošu iznīcināšanu pēc iespējas drīz.

            16. pants
            Pārraudzība

               1.   Dalībvalstis regulāri pārrauga šīs direktīvas piemērošanu, pamatojoties uz šādiem rādītājiem:

                           a)

                           to ES PCD skaits, kas izdoti saskaņā ar 3. pantu, un saņēmēja valstspiederība;

                           b)

                           to ES PCD skaits, kas izdoti saskaņā ar 7. pantu, un saņēmēja valstspiederība; un

                           c)

                           ES PCD krāpšanas un viltošanas gadījumu skaits.

               2.   Dalībvalstis organizē to datu sagatavošanu un vākšanu, kas vajadzīgi 1. punktā izklāstīto rādītāju izmaiņu novērtēšanai, un šo informāciju reizi gadā sniedz Komisijai.

               3.   Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, nosakot rādītājus papildus tiem, kas minēti 1. punktā. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

            17. pants
            Izvērtēšana

               1.   Ne agrāk kā piecus gadus pēc šīs direktīvas transponēšanas dienas Komisija veic šīs direktīvas izvērtēšanu un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā izklāstīti galvenie konstatējumi. Ziņojumā iekļauj persondatu drošības līmeņa atbilstīguma, ietekmes uz pamattiesībām un vienotas ES PCD nodevas iespējamas ieviešanas novērtējumu.

               2.   Dalībvalstis Komisijai sniedz informāciju, kas vajadzīga 1. punktā minētā ziņojuma sagatavošanai.

            18. pants
            Atcelšana

               1.   Lēmumu 96/409/KĀDP atceļ no dienas, kas ir 36 mēnešus pēc 9. pantā minēto papildu tehnisko specifikāciju pieņemšanas.

               2.   Atsauces uz atcelto lēmumu ir uzskatāmas par atsaucēm uz šo direktīvu.

               3.   Dalībvalstis līdz 1. punktā minētajam termiņam nodrošina to PCD veidlapu atzīšanu par nederīgām un iznīcināšanu, kuras izgatavotas saskaņā ar Lēmumu 96/409/KĀDP.

            19. pants
            Transponēšana

               1.   Dalībvalstis 24 mēnešu laikā pēc 9. pantā minēto papildu tehnisko specifikāciju pieņemšanas pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
               Tās piemēro minētos noteikumus no dienas, kas ir 36 mēnešus pēc 9. pantā minēto papildu tehnisko specifikāciju pieņemšanas.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            20. pants
            Stāšanās spēkā
            Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            21. pants
            Adresāti
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Luksemburgā, 2019. gada 18. jūnijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. CIAMBA

            (1)  2019. gada 16. janvāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  Padomes Direktīva (ES) 2015/637 (2015. gada 20. aprīlis) par koordinācijas un sadarbības pasākumiem, ar ko veicina nepārstāvēto Savienības pilsoņu konsulāro aizsardzību trešās valstīs, un ar ko atceļ Lēmumu 95/553/EK (OV L 106, 24.4.2015., 1. lpp.).

            (3)  Dalībvalstu valdību pārstāvju Padomes Lēmums 96/409/KĀDP (1996. gada 25. jūnijs) par pagaidu ceļošanas dokumenta ieviešanu (OV L 168, 6.7.1996., 4. lpp.).

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 77. lpp.).

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1806 (2018. gada 14. novembris), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru valstspiederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru valstspiederīgajiem minētā prasība neattiecas (OV L 303, 28.11.2018., 39. lpp.).

            (6)  Padomes Regula (EK) Nr. 1683/95 (1995. gada 29. maijs), ar ko nosaka vienotu vīzu formu (OV L 164, 14.7.1995., 1. lpp.).

            (7)  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

            (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

            (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

            I PIELIKUMS

               VIENOTĀ ES PCD VEIDLAPA

            Vienotā ES PCD veidlapa atbilst turpmāk sniegtajām specifikācijām.
            1.   Forma un izmērs
            Vienotajai ES PCD veidlapai ir trīsdaļīgs dizains (viena no abām pusēm apdrukāta loksne, kas salocīta trīs daļās). Salocītā veidā veidlapas izmērs atbilst ISO/IEC 7810 ID-3 standartam.
            2.   Pirmā lapa: titullapa
            Vienotās ES PCD veidlapas titullapā šeit sniegtajā secībā ir norādīti šādi vārdi: “EIROPAS SAVIENĪBA” visās Savienības oficiālajās valodās un vārdi “EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT” un “TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE”. Tajā tiek attēlotas arī divpadsmit aplī izvietotas zelta zvaigznes.
            3.   Otrā lapa: vienotās ES PCD uzlīmes ielīmēšana
            Vienoto ES PCD uzlīmi stingri ielīmē vienotās ES PCD veidlapas otrajā lapā tā, lai nepieļautu tās vieglu noņemšanu. Vienotās ES PCD uzlīmes malu nolīdzina līdz ar lapas malu un pielīmē tai. Vienotās ES PCD uzlīmes mašīnlasāmo zonu nolīdzina līdz ar lapas ārmalu. Izdevējiestāžu spiedogu uzspiež vienotajai ES PCD uzlīmei tā, lai tas sniegtos uz lapas.
            4.   Trešā un ceturtā lapa: informācija
            Trešajā un ceturtajā lapā ir sniegts vārdu “Pagaidu ceļošanas dokuments”, kā arī vienotās ES PCD uzlīmes virsrakstu tulkojums visās Savienības oficiālajās valodās, izņemot angļu un franču valodu. Ir arī šāds teksts:

               “This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.
               Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.”

            5.   Piektā un sestā lapa: vīzas un ieceļošanas/izceļošanas spiedogi
            Ceturtajā un piektajā lapā ir tikai virsraksts “VISA/VISA”, un tās atstāj neaizpildītas.
            Šīs lapas ir paredzētas vīzām un ieceļošanas/izceļošanas spiedogiem.
            6.   Vienotās ES PCD veidlapas numurs
            Uz vienotās ES PCD veidlapas ir iepriekš uzdrukāts septiņu ciparzīmju numurs.

            II PIELIKUMS

               VIENOTĀ ES PCD UZLĪME

            Vienotā ES PCD uzlīme atbilst turpmāk sniegtajām specifikācijām.
            Vienotās ES PCD uzlīmes elementi

                        1.

                        Vienotā ES PCD uzlīme ietver dokumenta turētāja sejas attēlu, kas uzdrukāts pēc augstiem drošības standartiem, izņemot, ja tiek izmantota fotogrāfija saskaņā ar 8. panta 5. punktu. Sejas attēls vai fotogrāfija ir sejas attēls vai fotogrāfija, kuru izmanto 4. panta 2. punkta vajadzībām.

                        2.

                        Vienotā ES PCD uzlīme ietver drošības elementus, kas nodrošina pietiekamu aizsardzību pret falsificēšanu, jo īpaši ņemot vērā drošības elementus, ko izmanto vienotajā vīzu formā.

                        3.

                        Visas dalībvalstis izmanto vienus un tos pašus drošības elementus.

                        4.

                        Uz vienotās ES PCD uzlīmes ir:

                                    a)

                                    saīsinājums “EU ETD/TVP UE”;

                                    b)

                                    vārdi “European Union/Union européenne”;

                                    c)

                                    trīs burtu kods “EUE”, kā noteikts ICAO dokumentā 9303.

                        5.

                        Vienotā ES PCD uzlīme horizontāli ietver vienotās ES PCD uzlīmes septiņu ciparzīmju numuru, ko iepriekš uzdrukā melnā krāsā. Izmanto īpašu burtu šriftu. Pirms šā numura ir izdevējas dalībvalsts divu burtu valsts kods, kā noteikts ICAO dokumentā 9303, kuru var vai nu uzdrukāt iepriekš, vai pievienot, kad vienoto ES PCD uzlīmi aizpilda. Drošības nolūkos to pašu septiņu ciparzīmju numuru var uz vienotās ES PCD uzlīmes iepriekš uzdrukāt vairākas reizes.

                  Aizpildāmās sadaļas

                        6.

                        Vienotajā ES PCD uzlīmē ir sadaļas ar šādu informāciju:

                                    a)

                                    galamērķa valsts un visas tranzītvalstis, kurās izmantojams izdotais ES PCD;

                                    b)

                                    izdevēja dalībvalsts un izdevējiestādes atrašanās vieta;

                                    c)

                                    izdošanas datums un derīguma beigu termiņš;

                                    d)

                                    ES PCD saņēmēja uzvārds un vārds(-i), valstspiederība, dzimšanas datums un dzimums;

                                    e)

                                    I pielikuma 6. punktā minētais tās vienotās ES PCD veidlapas numurs, kurai pielīmēs ES PCD uzlīmi.

                        7.

                        Aizpildāmo sadaļu virsraksti ir angļu un franču valodā un tos numurē.

                        8.

                        Datumus raksta šādi: diena, izmantojot divas ciparzīmes, no kurām pirmā ir nulle, ja attiecīgo dienu apzīmē tikai ar vienu ciparzīmi; mēnesis, izmantojot divas ciparzīmes, no kurām pirmā ir nulle, ja attiecīgo mēnesi apzīmē tikai ar vienu ciparzīmi; gads, izmantojot četras ciparzīmes. Aiz dienas un mēneša liek atstarpi. Piemēram: 20 01 2018 = 2018. gada 20. janvāris.

                        9.

                        Vienotajā ES PCD uzlīmē ietver sadaļu “Piezīmes”, kuru izdevējiestāde izmanto, lai norādītu jebkādu vajadzīgo papildu informāciju, piemēram, aizstātā dokumenta veidu un numuru.

                  Mašīnlasāma informācija

                        10.

                        Vienotā ES PCD uzlīme ietver attiecīgo mašīnlasāmo informāciju atbilstoši ICAO dokumentam 9303, lai vienkāršotu kontroli uz ārējām robežām. Kā mašīnlasāmās zonas pirmās divas zīmes lieto burtus “AE”, lai norādītu, ka dokuments ir ES pagaidu ceļošanas dokuments. Mašīnlasāmajā zonā ir drukāts teksts redzamajā fona drukā, kas ietver vārdus “Eiropas Savienība” visās Savienības oficiālajās valodās. Minētais teksts neietekmē mašīnlasāmās zonas tehniskās iezīmes vai iespējas šo zonu nolasīt.

                        11.

                        Šī vieta ir paredzēta, lai būtu iespējams pievienot kopējo 2D svītrkodu.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/983 (2019. gada 5. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 2004/37/EK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību darbā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  20.6.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 164/23

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2019/983
         (2019. gada 5. jūnijs),
         ar ko groza Direktīvu 2004/37/EK par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību darbā
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 153. panta 2. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 153. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
         pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
         saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
         tā kā:

                     (1)

                     Īstenot Eiropas Sociālo tiesību pīlāru (3), ko Gēteborgā sociālajā samitā par taisnīgām darbvietām un izaugsmi 2017. gada 17. novembrī proklamēja Eiropas Parlaments, Padome un Komisija, ir kopīga politiska apņemšanās un atbildība. Eiropas sociālo tiesību pīlāra 10. princips paredz, ka darba ņēmējiem ir tiesības uz veselīgu, drošu un labi pielāgotu darba vidi. Darba ņēmēju tiesības uz augsta līmeņa veselības aizsardzību un drošību darbā un uz tādu darba vidi, kas ir pielāgota viņu profesionālajām vajadzībām, ietver arī aizsardzību pret kancerogēniem un mutagēniem darbavietā neatkarīgi no nodarbinātības vai iedarbības ilguma.

                     (2)

                     Šajā direktīvā ir ņemtas vērā pamattiesības un ievēroti principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tiesības uz dzīvību un tiesības uz godīgiem un taisnīgiem darba apstākļiem, kas paredzētas attiecīgi 2. un 31. pantā.

                     (3)

                     Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/37/EK (4) mērķis ir aizsargāt darba ņēmējus pret to veselības un drošības apdraudējumu, ko rada kancerogēnu vai mutagēnu iedarbība darbavietā. Minētajā direktīvā, izmantojot vispārēju principu sistēmu, kas dalībvalstīm ļauj nodrošināt minimālo prasību konsekventu piemērošanu, ir paredzēts konsekvents aizsardzības līmenis pret riskiem, kas ir saistīti ar kancerogēniem un mutagēniem. Šādu minimālo prasību mērķis ir aizsargāt darba ņēmējus Savienības līmenī un palīdzēt samazināt atšķirības starp darba ņēmēju aizsardzības līmeņiem Savienībā un nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus. Saistošas arodekspozīcijas robežvērtības ir svarīgas sastāvdaļas vispārējā sistēmā, kas ar Direktīvu 2004/37/EK izveidota darba ņēmēju aizsardzībai. Minētajām robežvērtībām jābūt balstītām uz pierādījumiem, samērīgām un izmērāmām, un tās būtu jānosaka, balstoties uz pieejamo informāciju, tostarp aktualizētiem zinātniskiem un tehniskiem datiem, uz to, cik ekonomiskā ziņā iespējami ir panākt šo robežvērtību īstenošanu un ievērošanu, uz rūpīgu sociālekonomiskās ietekmes novērtējumu, kā arī uz iedarbības mērījumu protokolu un metožu pieejamību darbavietā. Dalībvalstis var ciešā sadarbībā ar sociālajiem partneriem noteikt stingrākas saistošās arodekspozīcijas robežvērtības. Turklāt Direktīva 2004/37/EK neliedz dalībvalstīm piemērot papildu pasākumus, piemēram, bioloģisku robežvērtību.

                     (4)

                     Direktīvas 2004/37/EK mērķis ir aptvert vielas vai maisījumus, kas atbilst 1.A vai 1.B kategorijas kancerogēnu vai mutagēnu klasifikācijas kritērijiem, kuri izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1272/2008 (5) I pielikumā, kā arī vielas, maisījumus vai procesus, kuri minēti Direktīvas 2004/37/EK I pielikumā. Vielas, kas atbilst 1.A vai 1.B kategorijas kancerogēnu vai mutagēnu klasifikācijas kritērijiem, kuri izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1272/2008 I pielikumā, ir tādas vielas, kurām ir saskaņota klasifikācija vai kuras klasificē saskaņā ar minētās regulas 4. vai 36. pantu un par kurām paziņo Eiropas Ķimikāliju aģentūrai (ECHA) saskaņā ar minētās regulas 40. pantu. Minētās vielas ir uzskaitītas ECHA uzturētajā publiskajā klasificēšanas un marķēšanas sarakstā. Jebkādiem jauniem papildinājumiem Direktīvas 2004/37/EK I pielikumā minēto vielu, maisījumu un procesu sarakstā saskaņā ar minētās direktīvas 2. panta a) punkta ii) apakšpunktu ir jāuzrāda pamatoti zinātniski pierādījumi par attiecīgās vielas kancerogēnajām īpašībām, atsaucoties uz pieejamiem drošiem zinātniskiem avotiem, piemēram, ECHA Riska novērtēšanas komiteju (RAC), Starptautisko Vēža izpētes aģentūru (IARC) un valstu struktūrām, un īpašu uzmanību pievēršot recenzētai publicētai literatūrai par minēto vielu.

                     (5)

                     Arodekspozīcijas robežvērtības ir daļa no Direktīvā 2004/37/EK paredzētajiem riska pārvaldības pasākumiem. Minētās robežvērtības būtu regulāri jāpārskata saskaņā ar piesardzības principu un darba ņēmēju aizsardzības principu un ņemot vērā pieejamus un pamatotus zinātniskos un tehniskos datus par kancerogēniem un mutagēniem. Būtu jāapsver arī mērīšanas metožu uzlabošana, riska pārvaldības pasākumi un citi attiecīgie faktori. Pienākums nodrošināt atbilstību minētajām robežvērtībām neskar citus darba devēju pienākumus, kas noteikti, ievērojot minēto direktīvu, jo īpaši pienākumu samazināt kancerogēnu vai mutagēnu izmantošanu darbavietā, novērst vai samazināt kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību uz darba ņēmējiem un paredzēt šādā nolūkā īstenojamus pasākumus. Minētajiem pasākumiem, ciktāl tas tehniski ir iespējams, būtu jāietver kancerogēna vai mutagēna aizstāšana ar tādu vielu, maisījumu vai procesu, kas darba ņēmēju veselībai nav bīstams vai ir mazāk bīstams, noslēgtas sistēmas izmantošana un citi pasākumi, kas paredzēti, lai samazinātu apjomu, kādā darba ņēmēji ir pakļauti kancerogēnu vai mutagēnu iedarbībai.

                     (6)

                     Bīstamām zālēm, tostarp citotoksiskām zālēm, kuras galvenokārt izmanto vēža ārstēšanā, varētu piemist genotoksiskas, kancerogēnas vai mutagēnas īpašības. Tādēļ ir svarīgi aizsargāt darba ņēmējus, kas ir pakļauti šādu zāļu iedarbībai darbā, kurš ietver šādus elementus: bīstamu zāļu, tostarp citotoksisku zāļu, sagatavošana, ievadīšana vai iznīcināšana; pakalpojumi, kas saistīti ar bīstamu zāļu vai ar šādām zālēm piesārņotu materiālu tīrīšanu, pārvadāšanu, mazgāšanu vai atkritumu iznīcināšanu; tādu pacientu aprūpe, kas tiek ārstēti ar bīstamām zālēm. Bīstamām zālēm, tostarp citotoksiskām zālēm, piemēro Savienības pasākumus, kas paredz minimālās prasības darba ņēmēju veselības aizsardzībai un drošībai, jo īpaši tās, kas paredzētas Direktīvā 98/24/EK (6). Bīstamām zālēm, kas satur vielas, kuras ir arī kancerogēnas vai mutagēnas, piemēro Direktīvu 2004/37/EK. Komisijai būtu jānovērtē, kāds ir vispiemērotākais instruments, ar ko nodrošināt darba drošību darba ņēmējiem, kas ir pakļauti bīstamu zāļu, tostarp citotoksisku zāļu, iedarbībai. To darot nevajadzētu apdraudēt pacientu piekļuvi vislabākajām pieejamajām ārstēšanas metodēm.

                     (7)

                     Vairumam kancerogēnu un mutagēnu nav zinātniski iespējams noteikt līmeņus, kurus nepārsniedzot, eksponētībai nebūtu nelabvēlīgas ietekmes. Lai gan ar to, ka, ievērojot šo Direktīvu, darbavietā tiek noteiktas kancerogēnu un mutagēnu robežvērtības, netiek pilnībā novērsti riski, ko darba ņēmēju veselībai un drošībai rada kancerogēnu vai mutagēnu iedarbība darbā (atlikušais risks), tādējādi tomēr tiek veicināta šādas iedarbības radītā riska būtiska samazināšanās pakāpeniskā un mērķtiecīgā veidā, ievērojot Direktīvu 2004/37/EK. Citiem kancerogēniem un mutagēniem ir zinātniski iespējams noteikt tādus līmeņus, kurus nepārsniedzot, eksponētībai nebūtu nelabvēlīgas ietekmes.

                     (8)

                     Maksimālie arodekspozīcijas līmeņi dažiem kancerogēniem vai mutagēniem tiek noteikti, paredzot vērtības, kuras, ievērojot Direktīvu 2004/37/EK, nedrīkst pārsniegt.

                     (9)

                     Šī direktīva stiprina darba ņēmēju veselības aizsardzību un drošību darbavietā. Komisijai Direktīva 2004/37/EK būtu regulāri jāpārskata un vajadzības gadījumā jāiesniedz tiesību aktu priekšlikumi. Minētajā direktīvā būtu jānosaka jaunas robežvērtības, ņemot vērā pieejamo informāciju, tostarp jaunus zinātniskos un tehniskos datus un uz pierādījumiem balstītu paraugpraksi, metodes un protokolus iedarbības līmeņu mērīšanai darbavietā. Ja iespējams, minētajā informācijā būtu jāiekļauj dati par atlikušajiem riskiem darba ņēmēju veselībai, ieteikumi, ko sagatavojusi Zinātniskā komiteja jautājumos par ķīmisku vielu iedarbības robežlielumiem darbavietā (SCOEL), atzinumi, ko sagatavojusi RAC, kā arī atzinumi, ko sagatavojusi Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevēja komiteja (ACSH), un IARC monogrāfijas. Minētajā kontekstā profilakses instruments ir informācijas pārredzamība, kas būtu jānodrošina. Informācija par atlikušo risku ir ļoti noderīga turpmākajā darbā, kura mērķis ir ierobežot riskus, ko rada pakļautība kancerogēnu un mutagēnu iedarbībai darbā, un tā būtu jādara publiski pieejama Savienības līmenī. Šī direktīva atbilst konkrētajiem SCOEL, RAC un ACSH ieteikumiem, kuru nozīme ir uzsvērta iepriekšējos Direktīvas 2004/37/EK grozījumos.

                     (10)

                     Lai nodrošinātu iespējami labāko aizsardzības līmeni, ievērojot zinātniskos datus, ir jāaplūko ne tikai ieelpošana, bet arī citi kancerogēnu un mutagēnu absorbcijas ceļi, tostarp iespēja, ka tie tiek uzņemti caur ādu, un šādos gadījumos attiecīgajām vielām būtu jāpievieno piebilde par iedarbību uz ādu. Šajā direktīvā paredzētie grozījumi Direktīvas 2004/37/EK III pielikumā ir vēl viens solis ilgstošākā minētās direktīvas atjaunināšanas procesā.

                     (11)

                     Novērtējums par to kancerogēnu ietekmi uz veselību, kuriem tiek piemērota šī direktīva, ir balstīts uz SCOEL un RAC attiecīgo zinātnisko ekspertīzi.

                     (12)

                        SCOEL, kuru izveidoja ar Komisijas Lēmumu 2014/113/ES (7), palīdz Komisijai, proti, konstatē, izvērtē un detalizēti analizē jaunākos pieejamos zinātniskos datus un ierosina arodekspozīcijas robežvērtības darba ņēmēju aizsardzībai pret ķīmiskajiem riskiem, kas jānosaka Savienības līmenī, ievērojot Direktīvas 98/24/EK un 2004/37/EK.

                     (13)

                     Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (8)
                        RAC izstrādā ECHA atzinumus par ķīmisko vielu radīto apdraudējumu cilvēka veselībai un videi. Šīs direktīvas kontekstā RAC sagatavoja savu atzinumu saskaņā ar minētās regulas 77. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

                     (14)

                     2018. un 2019. gada kampaņa “Bīstamo vielu izmantošana veselībai nekaitīgās darbavietās” ir labs piemērs tam, kā Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūra (EU-OSHA) var atbalstīt darba drošības un veselības tiesību aktu īstenošanu Savienības līmenī. EU-OSHA ir vēlams cieši sadarboties ar dalībvalstīm, lai sniegtu pielāgotu informāciju un paraugprakses piemērus darba ņēmējiem, kas saskaras ar konkrētām vielām, uzsverot norises politikā un jau esošo tiesisko regulējumu.

                     (15)

                     Kadmijs un daudzi tā neorganiskie savienojumi atbilst kritērijiem, lai tos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 klasificētu kā kancerogēnus (1.B kategorija), tāpēc tie ir kancerogēni Direktīvas 2004/37/EK nozīmē. Tādēļ, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp zinātniskajiem un tehniskajiem datiem, ir lietderīgi minētajā direktīvā noteikt robežvērtību kadmijam un tā neorganiskajiem savienojumiem. Turklāt kadmijs, kadmija nitrāts, kadmija hidroksīds un kadmija karbonāts ir apzināti kā “vielas, kas rada ļoti lielas bažas”, ievērojot Regulas (EK) Nr. 1907/2006 57. panta a) punktu un ir iekļauti minētās regulas 59. panta 1. punktā minētajā vielu kandidātu sarakstā.

                     (16)

                     Attiecībā uz kadmiju ir paredzams, ka būs grūti īstermiņā nodrošināt atbilstību robežvērtībai 0,001 mg/m3. Tādēļ ir atbilstīgi ieviest astoņu gadu pārejas laiku, kurā būtu jāpiemēro robežvērtība 0,004 mg/m3 (ieelpojamā frakcija). Lai aizsargātu tiesisko paļāvību un izvairītos no potenciāliem pastāvošās prakses traucējumiem dalībvalstīs, kuras šīs direktīvas spēkā stāšanās dienā īsteno biomonitoringa sistēmu ar bioloģisko robežvērtību, kas nepārsniedz 0,002 mg Cd/g kreatinīna urīnā, minētajās dalībvalstīs robežvērtība 0,004 mg/m3 pārejas laikā būtu jāmēra kā ieelpojamā frakcija, ņemot vērā SCOEL un ACSH atzinumus par kadmiju un tā neorganiskajiem savienojumiem.

                     (17)

                     Pamatojoties uz pieejamiem drošiem zinātniskiem avotiem, piemēram, tiem, ko nodrošina SCOEL, RAC un attiecīgās valstu struktūras, Komisijai ne vēlāk kā trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā būtu jāizvērtē iespēja grozīt Direktīvu 2004/37/EK, pievienojot noteikumus par arodekspozīcijas robežvērtības koncentrācijai gaisā kombinēšanu ar bioloģisko robežvērtību attiecībā uz kadmiju un tā neorganiskajiem savienojumiem.

                     (18)

                     Bioloģiskās robežvērtības noteikšana kadmijam un tā neorganiskajiem savienojumiem aizsargātu darba ņēmējus pret to izraisītu sistēmisku toksicitāti, kas galvenokārt ietekmē nieres un kaulus. Tādējādi bioloģiskais monitorings var veicināt darba ņēmēju aizsardzību darba vietā, taču tikai kā līdzeklis, kas papildina kadmija un tā neorganisko savienojumu koncentrācijas monitoringu gaisā un attiecīgi darba ņēmēju elpošanas zonā. Komisijai būtu jāizdod praktiskas norādes par bioloģisko monitoringu.

                     (19)

                     Berilijs un vairums berilija neorganisko savienojumu atbilst kritērijiem, lai tos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 klasificētu kā kancerogēnus (1.B kategorija), tāpēc tie ir kancerogēni Direktīvas 2004/37/EK nozīmē. Berilijam ne tikai piemīt kancerogēnas īpašības, bet tas izraisa arī beriliozi un hipersensitivitāti pret beriliju. Tātad, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp zinātniskajiem un tehniskajiem datiem, ir lietderīgi minētajā direktīvā noteikt robežvērtību berilijam un neorganiskajiem berilija savienojumiem un norādīt piebildi par ādas un elpceļu sensibilizāciju.

                     (20)

                     Paredzams, ka berilijam noteikto robežvērtību 0,0002 mg/m3 īstermiņā būs grūti ievērot. Tādēļ ir atbilstīgi ieviest septiņu gadu pārejas laiku, kurā būtu jāpiemēro robežvērtība 0,0006 mg/m3.

                     (21)

                     Arsēnskābe un tās sāļi, kā arī vairums neorganisko arsēna savienojumu atbilst kritērijiem, lai tos saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 klasificētu kā kancerogēnus (1.A kategorija), tāpēc tie ir kancerogēni Direktīvas 2004/37/EK nozīmē. Tādēļ, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp zinātniskajiem un tehniskajiem datiem, ir lietderīgi minētajā direktīvā noteikt robežvērtību arsēnskābei un tās sāļiem, kā arī neorganiskajiem arsēna savienojumiem. Turklāt arsēnskābe, diarsēna pentaoksīds un diarsēna trioksīds ir apzināti kā “vielas, kas rada ļoti lielas bažas”, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 57. panta a) punktu un ir iekļauti minētās regulas XIV pielikumā, kas nozīmē, ka pirms to izmantošanas ir jāsaņem atļauja.

                     (22)

                     Paredzams, ka arsēnskābei noteikto robežvērtību 0,01 mg/m3 vara kausēšanas nozarē būs grūti ievērot. Tādēļ būtu jāievieš četru gadu pārejas laiks.

                     (23)

                     Formaldehīds atbilst kritērijiem, lai to saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 klasificētu kā kancerogēnu (1.B kategorija), tāpēc tas ir kancerogēns Direktīvas 2004/37/EK nozīmē. Formaldehīds ir lokālas iedarbības genotoksisks kancerogēns, un ir pietiekami daudz zinātnisku pierādījumu par tā kancerogenitāti cilvēkiem. Formaldehīds ir arī ādas kontaktalergēns (ādas sensibilizators). Tādēļ ir atbilstīgi, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp zinātniskajiem un tehniskajiem datiem, noteikt ilgtermiņa un īstermiņa robežvērtību formaldehīdam minētajā direktīvā un norādīt piebildi par ādas sensibilizāciju. Turklāt pēc Komisijas pieprasījuma ECHA pašlaik arī vāc informāciju, lai novērtētu formaldehīda un formaldehīda izdalītāju iespējamo iedarbību darbavietā, tostarp attiecībā uz rūpnieciskiem un profesionāliem lietojumiem.

                     (24)

                     Formaldehīda fiksatorus parasti izmanto Savienības veselības aprūpes nozarē, jo tie ir ērti izmantojami, ļoti precīzi un ārkārtīgi viegli pielāgojami. Paredzams, ka dažu dalībvalstu veselības aprūpes nozarē būs grūtības īstermiņā ievērot 0,37 mg/m3 vai 0,3 ppm robežvērtību. Tādēļ ir atbilstīgi ieviest minētajai nozarei piecu gadu pārejas laiku, kurā būtu jāpiemēro 0,62 mg/m3 vai 0,5 ppm robežvērtība. Tomēr veselības aprūpes nozarei būtu jāsamazina pakļautība formaldehīda iedarbībai, un tā tiek mudināta pārejas laikā 0,37 mg/m3 vai 0,3 ppm robežvērtību ievērot, kad vien tas ir iespējams.

                     (25)

                     Dažās dalībvalstīs formaldehīds tiek tradicionāli izmantots mirušo iebalzamēšanai kā daļa no kultūras vai reliģiskām paražām. Paredzams, ka apbedīšanas nozarei būs grūtības īstermiņā ievērot 0,37 mg/m3 vai 0,3 ppm robežvērtību. Tādēļ ir atbilstīgi ieviest minētajai nozarei piecu gadu pārejas laiku, kurā būtu jāpiemēro 0,62 mg/m3 vai 0,5 ppm robežvērtība.

                     (26)

                     Šajā direktīvā noteiktās piebildes par sensibilizāciju berilijam un formaldehīdam tiek ieviestas, lai uzlabotu skaidrību. Direktīvas 2004/37/EK atjaunināšanas gaitā nosakot šādas piebildes, būtu jānodrošina saskanība ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem. Tas var arī nozīmēt, ka attiecīgā gadījumā tiek pievienotas piebildes par vielām, kurām jau ir konkrēts ieraksts minētās direktīvas III pielikumā.

                     (27)

                     4,4′-metilēnbis(2-hloranilīns) (MOCA) atbilst kritērijiem, lai to saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 klasificētu kā kancerogēnu (1.B kategorija), tāpēc tas ir kancerogēns Direktīvas 2004/37/EK nozīmē. Tā kancerogenitāte kopā ar acīmredzamajām genotoksiskajām īpašībām ir ļāvusi šo vielu klasificēt kā cilvēkam kancerogēnu. Konstatēts, ka ir iespējama būtiska MOCA uzņemšana caur ādu. Tādēļ ir lietderīgi noteikt robežvērtību MOCA un norādīt piebildi par uzņemšanu caur ādu. Turklāt tas ir apzināts kā “viela, kas rada ļoti lielas bažas”, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 57. panta a) punktu un ir iekļauts minētās regulas XIV pielikumā, kas nozīmē, ka pirms tā laišanas tirgū vai izmantošanas ir jāsaņem atļauja. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp zinātniskajiem un tehniskajiem datiem, ir iespējams noteikt robežvērtību MOCA.

                     (28)

                     Komisija ir apspriedusies ar ACSH. Turklāt Komisija ir organizējusi divposmu apspriešanos ar darba devējiem un darba ņēmējiem Savienības līmenī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 154. pantu. ACSH ir pieņēmusi atzinumus par vielām, uz kurām attiecas šī direktīva, un ierosinājusi saistošu arodekspozīcijas robežvērtību katrai no tām, un atbalsta attiecīgu piebilžu norādīšanu pie dažām vielām.

                     (29)

                     Lai efektīvi aizsargātu darba ņēmējus, šajā direktīvā noteiktās robežvērtības ir regulāri jāuzrauga un jāpārskata, lai nodrošinātu saskanību ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, jo īpaši, lai ņemtu vērā mijiedarbību starp Direktīvā 2004/37/EK noteiktajām robežvērtībām un minētajā regulā noteiktajiem bīstamo ķimikāliju atvasinātajiem beziedarbības līmeņiem.

                     (30)

                     Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, aizsargāt darba ņēmējus pret to veselības un drošības apdraudējumu, kā arī novērst šo apdraudējumu, ko rada vai varētu radīt kancerogēnu vai mutagēnu iedarbība darbā, nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

                     (31)

                     Šīs direktīvas īstenošanas gaitā dalībvalstīm būtu jāvairās administratīvus, finansiālus vai juridiskus ierobežojumus noteikt tādā veidā, kas kavētu mazo un vidējo uzņēmumu izveidi un attīstību. Šajā sakarā dalībvalstis un attiecīgās struktūras Savienības un valsts līmenī tiek mudinātas radīt stimulus, lai mikrouzņēmumi un mazie un vidējie uzņēmumi ievērotu šo direktīvu, un tiem šajā sakarā sniegt norādījumus un ieteikumus. Minētajā kontekstā ļoti noderīgas ir sociālo partneru vienošanās, norādījumi un citas kopīgas darbības, ar kurām apzina un veido paraugpraksi.

                     (32)

                     Ņemot vērā to, ka šī direktīva attiecas uz darba ņēmēju veselības aizsardzību un drošību darbavietā, tā būtu jātransponē divos gados pēc tās stāšanās spēkā.

                     (33)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2004/37/EK,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvu 2004/37/EK groza šādi:

                        1)

                        direktīvas 18.a pantam pievieno šādas daļas:
                        “Ne vēlāk kā 2022. gada 11. jūlijā Komisija novērtē iespēju grozīt šo direktīvu, lai pievienotu noteikumus par arodekspozīcijas robežvērtības koncentrācijai gaisā kombinēšanu ar bioloģisko robežvērtību attiecībā uz kadmiju un tā neorganiskajiem savienojumiem.
                        Ne vēlāk kā 2020. gada 30. jūnijā Komisija, ņemot vērā jaunākās zinātnes atziņas un pēc pienācīgas apspriešanās ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, īpaši ar veselības aprūpes darbiniekiem un speciālistiem, novērtē iespēju grozīt šo direktīvu, lai tajā iekļautu bīstamas zāles, tostarp citotoksiskas zāles, vai arī ierosināt piemērotāku instrumentu nolūkā nodrošināt darba drošību darba ņēmējiem, kas ir pakļauti šādu zāļu iedarbībai. Pamatojoties uz minēto, Komisija, apspriedusies ar darba devējiem un darba ņēmējiem, attiecīgā gadījumā iesniedz tiesību akta priekšlikumu.”;

                        2)

                        direktīvas III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

            2. pants

               1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, no 2021. gada 11. jūlija. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to valsts tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2019. gada 5. jūnijā

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. TAJANI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. CIAMBA

            (1)  OV C 440, 6.12.2018., 145. lpp.

            (2)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 27. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 21. maija lēmums.

            (3)  OV C 428, 13.12.2017., 10. lpp.

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/37/EK (2004. gada 29. aprīlis) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu vai mutagēnu iedarbību darbā (Sestā atsevišķā direktīva Padomes Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (OV L 158, 30.4.2004., 50. lpp.).

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV L 353, 31.12.2008., 1. lpp.).

            (6)  Padomes Direktīva 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darba ņēmēju veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (četrpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.).

            (7)  Komisijas Lēmums 2014/113/ES (2014. gada 3. marts), ar ko izveido Zinātnisko komiteju jautājumos par ķīmisku vielu iedarbības robežlielumiem darbavietā un atceļ Lēmumu 95/320/EK (OV L 62, 4.3.2014., 18. lpp.).

            (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

            PIELIKUMS
            Direktīvas 2004/37/EK III pielikuma “A” punktam pievieno šādas rindas:

                           Aģenta nosaukums

                           EK Nr. (1)

                              CAS Nr. (2)

                           Robežvērtības

                           Piebilde

                           Pārejas pasākumi

                           8 stundas (3)

                           Īslaicīga (4)

                           mg/m3 (5)

                           Ppm (6)

                           f/ml (7)

                           mg/m3 (5)

                           Ppm (6)

                           f/ml (7)

                           “Kadmijs un tā neorganiskie savienojumi

                           —

                           —

                           0,001 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Robežvērtība 0,004 mg/m3
                               (12) līdz 2027. gada 11. jūlijam.

                           Berilijs un neorganiskie berilija savienojumi

                           —

                           —

                           0,0002 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           ādas un elpceļu sensibilizācija (13)

                           Robežvērtība 0,0006 mg/m3 līdz 2026. gada 11. jūlijam.

                           Arsēnskābe un tās sāļi, kā arī neorganiskie arsēna savienojumi

                           —

                           —

                           0,01 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Vara kausēšanas nozarē robežvērtību piemēro no 2023. gada 11. jūlija.

                           Formaldehīds

                           200-001-8

                           50-00-0

                           0,37

                           0,3

                           —

                           0,74

                           0,6

                           —

                           ādas sensibilizācija (14)

                           Robežvērtība 0,62 mg/m3 vai 0,5 ppm (3) veselības aprūpes, apbedīšanas un balzamēšanas nozarēs līdz 2024. gada 11. jūlijam.

                           4,4′-metilēnbis(2-hloranilīns)

                           202-918-9

                           101-14-4

                           0,01

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           āda (10)

               (11)  Ieelpojamā frakcija.

               (12)  Ieelpojamā frakcija. Ieelpojamā frakcija tajās dalībvalstīs, kas šīs direktīvas spēkā stāšanās dienā īsteno biomonitoringa sistēmu ar bioloģisko robežvērtību, kas nepārsniedz 0,002 mg Cd/g kreatinīna urīnā.

               (13)  Viela var izraisīt ādas un elpceļu sensibilizāciju.

               (14)  Viela var izraisīt ādas sensibilizāciju.”