title: Padomes direktīva 2003/86/EK (2003. gada 22. septembris) par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0086

Oficiālais Vēstnesis L 251 , 03/10/2003 Lpp. 0012 - 0018

		Padomes direktīva 2003/86/EK(2003. gada 22. septembris)par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanosEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 63. panta 3. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu [4],tā kā:(1) Ar mērķi pakāpeniski izveidot brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, Eiropas Kopienas dibināšanas līgums paredz pasākumu noteikšanu, kas nodrošina personu brīvu kustību saistībā ar palīgpasākumiem attiecībā uz ārējo robežkontroli, patvēruma meklētājiem un imigrāciju, un pasākumu noteikšanai attiecībā uz patvēruma meklētājiem, imigrāciju un trešo valstu pilsoņu tiesību aizsardzību.(2) Pasākumi attiecībā uz ģimeņu atkalapvienošanos jānosaka saskaņā ar pienākumu aizsargāt ģimeni un ievērot ģimenes dzīves tiesības, kas paustas daudzos starptautisko tiesību aktos. Šī direktīva ievēro pamattiesības un ņem vērā principus, kurus jo īpaši atzīst Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību harta.(3) Eiropadome 1999. gada 15. un 16. oktobra īpašajā sanāksmē Tamperē apliecina nepieciešamību saskaņot valsts tiesību aktus par trešo valstu pilsoņu uzņemšanas un uzturēšanās noteikumiem. Šajā sakarā tā ir īpaši norādījusi, ka Eiropas Savienībai jānodrošina taisnīga attieksme pret trešo valstu pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, un, izmantojot vēl spēcīgāku integrācijas politiku, jācenšas piešķirt tiem tiesības un pienākumus, kas līdzvērtīgi Eiropas Savienības pilsoņu tiesībām un pienākumiem. Eiropas Padome attiecīgi pieprasīja Padomei steidzami pieņemt juridiskos aktus, pamatojoties uz Komisijas ierosinājumiem. Nepieciešamība sasniegt mērķus, kas noteikti Tamperē, ir vēlreiz uzsvērti Eiropadomes 2001. gada 14. un 15. decembra Lākenas sanāksmē.(4) Ģimeņu atkalapvienošanās ir līdzeklis, lai padarītu iespējamu ģimenes dzīvi. Veicinot trešo valstu pilsoņu integrāciju dalībvalstī, ģimeņu atkal apvienošana palīdz radīt kultūrsociālo stabilitāti, kas veicina arī ekonomisko un sociālo kohēziju – Kopienas pamatmērķi, kas noteikts līgumā.(5) Dalībvalstis īsteno šīs direktīvas noteikumus bez diskriminācijas, pamatojoties uz dzimumu, rasi, ādas krāsu, etnisko vai sociālo izcelsmi, ģenētiskajām īpašībām, valodu, reliģiju vai ticību, politiskajiem vai citiem uzskatiem, piederību nacionālajai minoritātei, veiksmi, dzimšanu, invaliditāti, vecumu vai seksuālo orientāciju.(6) Lai aizsargātu ģimeni un nodibinātu vai saglabātu ģimenes dzīvi, pamatojoties uz vienotiem kritērijiem, jānosaka materiālie nosacījumi ģimenes atkalapvienošanās tiesību īstenošanai.(7) Dalībvalstis var piemērot šo direktīvu arī tad, ja ģimene ieceļo valstī kopā.(8) Īpaša uzmanība jāpievērš bēgļu situācijai, ņemot vērā iemeslus, kuru dēļ viņi bija spiesti pamest savu valsti un kuru dēļ viņi nevar dzīvot parastu dzīvi šajā valstī. Tādēļ jānosaka labvēlīgāki nosacījumi ģimenes atkalapvienošanās tiesību īstenošanai.(9) Ģimenes atkalapvienošanās visos gadījumos attiecas uz kodolģimenes locekļiem, t.i., uz laulāto un nepilngadīgiem bērniem.(10) Dalībvalstīm ir tiesības lemt, vai tās atļauj ģimenes atkalapvienošanos attiecībā uz radiniekiem augšupējā līnijā – pilngadīgi neprecējušies bērni, neprecējušies partneri, kā arī reģistrēti partneri poligāmu laulību gadījumā, nākamā laulātā vai apgādnieka nepilngadīgi bērni. Ja dalībvalsts atļauj minēto personu ģimenes atkalapvienošanos, tas neierobežo iespēju dalībvalstīm, kuras neatzīst ģimenes saišu esamību šajā noteikumā minētajos gadījumos, nepiešķirt šādām personām ģimenes locekļu statusu attiecībā uz tiesībām uzturēties citā dalībvalstī, kā to paredz atbilstošie EK tiesību akti.(11) Tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos jāizpilda, pienācīgi ievērojot dalībvalstu atzītās vērtības un principus, jo īpaši attiecībā uz sieviešu un bērnu tiesībām, šāda atbilstība pamato iespējamo ierobežojošo pasākumu noteikšanu pret poligāmas ģimenes atkalapvienošanās pieteikumiem.(12) Iespēja ierobežot ģimenes atkalapvienošanās tiesības attiecībā uz bērniem, kas vecāki par 12 gadiem, kuru galvenā dzīvesvieta nav pie apgādnieka, ir paredzēta, lai noteiktu bērna iespējas integrēties agrā vecumā, un nodrošina, ka tie apgūst nepieciešamo izglītību un valodas prasmes skolā.(13) Jāparedz tādu noteikumu pakete, kas reglamentē ģimenes atkalapvienošanās un ģimenes locekļu iebraukšanas un uzturēšanās pieteikumu izskatīšanas procedūru. Šādai procedūrai jābūt efektīvai un pārraugāmai, ņemot vērā dalībvalstu pārvaldes iestāžu parasto darba slodzi, kā arī caurredzamai un taisnīgai, lai piedāvātu iesaistītajām personām atbilstošu tiesisko noteiktību.(14) Ģimenes atkalapvienošanos var noraidīt to pienācīgi pamatojot. Konkrēti, persona, kura vēlas saņemt ģimenes atkalapvienošanās atļauju, nedrīkst radīt draudus sabiedriskajai kārtībai vai valsts drošībai. Sabiedriskās kārtības jēdziens var attiekties uz sodāmību par smaga nozieguma izdarīšanu. Šajā sakarā jānorāda, ka sabiedriskās kārtības un valsts drošības jēdziens attiecas arī uz gadījumiem, ja trešās valsts pilsonis ir tādas apvienības loceklis, kas atbalsta terorismu, atbalsta šādu apvienību vai ir ekstrēmiski noskaņots.(15) Jāveicina ģimenes locekļu integrācija. Šim nolūkam tiem piešķir no apgādnieka neatkarīgu statusu, jo īpaši laulības vai partnerības sabrukuma gadījumā, un pieeju izglītībai, nodarbinātībai un profesionālajām apmācībām ar tādiem pašiem nosacījumiem kā personām, ar kurām tās ir atkalapvienotas saskaņā ar atbilstošajiem nosacījumiem.(16) Tā kā piedāvātās rīcības mērķi, proti, ģimenes atkalapvienošanās tiesību noteikšana trešo valstu pilsoņiem un izpilde saskaņā ar kopīgiem noteikumiem, dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt, un tā kā minētās rīcības vēriena un seku dēļ, šo mērķi labāk var sasniegt Kopienā, Kopiena var noteikt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī direktīva nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šādu mērķu sasniegšanai.(17) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un neskarot minētā protokola 4. pantu, augstākminētās dalībvalstis nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā un tādēļ tās noteikumi nav tām saistoši un nav jāpiemēro.(18) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un tādējādi šī direktīva nav tai saistoša un nav jāpiemēro,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻAVispārīgi noteikumi1. pantsŠīs direktīvas mērķis ir paredzēt nosacījumus ģimenes atkalapvienošanās tiesību īstenošanai attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem, kas likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā.2. pantsŠajā direktīvā ir šādas definīcijas:a) "trešās valsts pilsonis" ir jebkura persona, kas nav Savienības pilsonis Līguma 17. panta 1. punkta izpratnē;b) "bēglis" ir trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks, kuram piešķirts bēgļa statuss 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvencijas izpratnē attiecībā uz bēgļu stāvokli, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra protokolu, kas parakstīts Ņujorkā;c) "apgādnieks" ir trešās valsts pilsonis, kas likumīgi uzturas dalībvalstī un iesniedz pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos, vai kura ģimenes locekļi iesniedz pieteikumu par atkalapvienošanos ar viņu;d) "ģimenes atkalapvienošanās" ir trešās valsts pilsoņa, kas likumīgi uzturas dalībvalstī, ģimenes locekļu ieceļošana un uzturēšanās šajā dalībvalstī, lai saglabātu ģimeni, neatkarīgi no tā, vai ģimenes attiecības rodas pirms vai pēc iedzīvotāja ieceļošanas šajā valstī;e) "uzturēšanās atļauja" ir jebkāda dalībvalsts iestāžu izsniegta atļauja, kas ļauj trešās valsts pilsonim likumīgi uzturēties tās teritorijā saskaņā ar 1. panta 2. punkta a) apakšpunktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1030/2002 (2002. gada 13. jūnijs), ar ko nosaka vienotu uzturēšanās atļauju formu trešo valstu pilsoņiem [5];f) "nepilngadīgie bez pavadības" ir trešās valsts pilsoņi vai bezvalstnieki, kas ir jaunāki par astoņpadsmit gadiem, kuri ierodas dalībvalsts teritorijā un ko nepavada pieaugušais, kurš par tiem ir atbildīgs saskaņā ar tiesību aktiem vai paražām, un kamēr tos faktiski neuzrauga šāda persona, vai nepilngadīgie, kas ir palikuši bez pavadības pēc ieceļošanas dalībvalsts teritorijā.3. pants1. Šo direktīvu piemēro, ja apgādniekam ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi dalībvalsts uz vienu gadu vai ilgāk, kuram ir pamatotas cerības saņemt pastāvīgās uzturēšanās atļauju, ja viņa vai viņas ģimenes locekļi ir trešo valstu pilsoņi jeb tiem ir cits statuss.2. Šo direktīvu nepiemēro, ja apgādnieks:a) ir pieteicies bēgļa statusa saņemšanai, bet vēl nav pieņemts galīgais lēmums attiecībā uz viņa pieteikumu;b) ir atļauja par uzturēšanos dalībvalstī, pamatojoties uz pagaidu aizsardzību, vai ir pieteicies uz uzturēšanās atļauju ar šādu pamatojumu un gaida lēmumu par savu statusu;c) ir atļauja par uzturēšanos dalībvalstī, pamatojoties uz aizsardzības palīgveidu saskaņā ar starptautiskām saistībām, valsts tiesību aktiem vai dalībvalstu praksi, vai ir iesniedzis pieteikumu uzturēšanās atļaujai ar minēto pamatojumu un gaida lēmumu par savu statusu.3. Šī direktīva neattiecas uz Savienības pilsoņu ģimenes locekļiem.4. Šī direktīva neattiecas uz šādiem labvēlīgākiem noteikumiem:a) divpusējiem un daudzpusējiem nolīgumiem starp Kopienu vai Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un trešajām valstīm, no otras puses;b) 1961. gada 18. oktobra Eiropas Sociālo hartu, 1987. gada 3. maijā grozīto Eiropas Sociālo hartu un 1977. gada 24. novembra Eiropas Konvenciju par viesstrādniekiem.5. Šī direktīva neskar dalībvalstu iespējas pieņemt vai saglabāt labvēlīgākus noteikumus.II NODAĻAĢimenes locekļi4. pants1. Saskaņā ar šo direktīvu un ievērojot IV nodaļā izklāstītos noteikumus, kā arī 16. pantu, dalībvalstis atļauj šādu ģimenes locekļu iebraukšanu un uzturēšanos:a) apgādnieka laulātais;b) apgādnieka vai viņa/viņas laulātā nepilngadīgi bērni, arī bērni, kas adoptēti saskaņā ar atbilstošās dalībvalsts kompetento iestāžu lēmumu vai lēmumu, kas ir automātiski piemērojams šīs dalībvalsts starptautisku saistību dēļ vai ir jāatzīst saskaņā ar starptautiskām saistībām;c) apgādnieka nepilngadīgi bērni, arī adoptēti bērni, ja apgādniekam pār tiem ir aizbildnība un bērni ir atkarīgi no viņa vai viņas. Dalībvalstis var atļaut atkalapvienošanos ar bērniem, par kuriem aizbildnība ir dalīta, ar noteikumu, ka otra puse, kas dala aizbildnību ir devusi savu piekrišanu;d) laulātā nepilngadīgi bērni, arī adoptēti bērni, ja laulātajam pār tiem ir aizbildnība, un bērni ir atkarīgi no viņa vai viņas. Dalībvalstis var atļaut atkalapvienošanos ar bērniem, par kuriem aizbildnība ir dalīta, ar noteikuma, ka otra puse, kas dala aizbildnību, ir devusi savu piekrišanu.Šajā pantā minētie nepilngadīgie bērni nedrīkst būt pārsnieguši pilngadību, ko nosaka attiecīgās dalībvalsts tiesību akts, un nedrīkst būt precējušies.Ja bērns ir vecāks par 12 gadiem un ierodas atsevišķi no pārējās viņa/viņas ģimenes, dalībvalsts, pirms ieceļošanas un uzturēšanās atļaujas piešķiršanas saskaņā ar šo direktīvu, izņēmuma kārtā var pārbaudīt, vai viņš vai viņa izpilda nosacījumus par integrāciju, ko paredz spēkā esošie tiesību akti šīs direktīvas īstenošanas brīdī.2. Saskaņā ar šo direktīvu un ievērojot IV nodaļā izklāstītos noteikumus, dalībvalstis ar tiesību aktiem vai noteikumiem, vat atļaut šādu ģimenes locekļu ieceļošanu un uzturēšanos:a) apgādnieka vai viņa vai viņas laulātā pirmās pakāpes radinieki taisnā augšupējā līnijā, ja tie ir atkarīgi no apgādnieka un nesaņem pienācīgu ģimenes atbalstu izcelsmes valstī;b) apgādnieka vai viņa vai viņas laulātā pilngadīgi neprecējušies bērni, ja tie objektīvu iemeslu dēļ nevar nodrošināt savas vajadzības sava veselības stāvokļa dēļ.3. Pamatojoties uz tiesību aktiem vai noteikumiem, dalībvalstis var atļaut apgādnieka neprecēta partnera, kurš ir trešās valsts pilsonis, ar kuru apgādniekam ir pienācīgi apliecinātas stabilas ilgtermiņa attiecības, vai trešās valsts pilsoņa, kurš ir saistīts ar apgādnieku reģistrētas partnerības rezultātā saskaņā ar 5. panta 2. punktu, un neprecētu nepilngadīgu bērnu, arī adoptētu bērnu, kā arī pilngadīgiem neprecētiem bērniem, kuri objektīvu iemeslu dēļ nevar nodrošināt savas vajadzības veselības stāvokļa dēļ, šādu personu ieceļošanu un uzturēšanos saskaņā ar šo direktīvu un, ievērojot noteikumus, kas noteikti IV nodaļā.Dalībvalstis var lemt, ka reģistrēto partneru statuss ir līdzvērtīgs laulāto statusam attiecībā uz ģimeņu atkalapvienošanos.4. Poligāmo laulību gadījumā, ja apgādniekam ir laulātais, kas dzīvo ar viņu kopā dalībvalsts teritorijā, attiecīgā dalībvalsts neatļauj ģimenes atkalapvienošanos attiecībā uz nākamo laulāto.Atkāpjoties no 1. punkta c) apakšpunkta, dalībvalstis var ierobežot ģimenes atkalapvienošanos attiecībā uz nākamā laulātā vai apgādnieka nepilngadīgiem bērniem.5. Lai nodrošinātu labāku integrāciju un nepieļautu piespiedu laulības, dalībvalstis var pieprasīt, lai apgādniekam un viņa/viņas laulātajam ir minimālais vecums un maksimāli 21 gadu vecs, pirms laulātais var pievienoties viņam/viņai.6. Izņēmuma kārtā dalībvalstis var pieprasīt, ka pieteikumi par ģimenes atkalapvienošanos ar nepilngadīgiem bērniem iesniedzami pirms 15 gadu vecuma, kā paredzēts spēkā esošajos tiesību aktos šīs direktīvas īstenošanas brīdī. Ja pieteikumu iesniedz pēc 15 gadiem, dalībvalstis, kuras nolēma piemērot šādu atkāpi, atļauj minēto bērnu ieceļošanu un uzturēšanos, pamatojoties uz citiem iemesliem, nevis ģimenes atkalapvienošanos.III NODAĻAPieteikuma iesniegšana un izskatīšana5. pants1. Dalībvalstis paredz, vai apgādniekam vai viņa ģimenes locekļiem attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm nepieciešams iesniegt pieteikumu par ieceļošanu un uzturēšanos, lai īstenotu ģimenes atkalapvienošanās tiesības.2. Pieteikumam pievieno dokumentārus pierādījumus par ģimenes attiecībām un pierādījumus par atbilstību 4. un 6. pantā paredzētajiem noteikumiem un, vajadzības gadījumā, 7. un 8. panta noteikumiem, kā arī ģimenes locekļa(–u) ceļošanas dokumentu apstiprinātas kopijas.Nepieciešamības gadījumā, lai iegūtu pierādījumus par ģimenes attiecību esamību, dalībvalstis var rīkot pārrunas ar apgādnieku un viņa/viņas ģimenes locekļiem un veikt citu izmeklēšanu, ko uzskata par vajadzīgu.Izskatot pieteikumu par apgādnieka neprecētu partneri, dalībvalstis kā ģimenes attiecību pierādījumus ņem vērā tādus faktus kā kopīgu bērnu, iepriekšēju kopdzīvi, partnerības reģistrāciju un citus uzticamus pierādījumus.3. Pieteikumu iesniedz un izskata, ja ģimenes locekļi uzturas ārpus dalībvalsts teritorijas, kurā uzturas apgādnieks.Izņēmuma kārtā, ja ir piemēroti apstākļi, dalībvalstis var pieņemt pieteikumus, kas iesniegti, ja ģimenes locekļi jau ir tās teritorijā.4. Personai, kas iesniegusi pieteikumu, dalībvalsts kompetentās iestādes pēc iespējas ātrāk sniedz rakstveida paziņojumu par lēmumu jebkurā gadījumā, bet ne vēlāk kā deviņus mēnešus pēc pieteikuma iesniegšanas datuma.Izņēmuma gadījumos, kas saistīti ar pieteikuma izskatīšanas sarežģītību, pirmajā daļā minēto laika ierobežojumu var pagarināt.Ja pieteikums ir noraidīts, jānorāda šāda lēmuma iemesli. Visas sekas, kas izriet no tā, ka lēmums nav pieņemts pirmajā daļā paredzētajā termiņā, nosaka atbilstošās dalībvalsts tiesību akti.5. Izskatot pieteikumu, dalībvalstis pienācīgi izvērtē nepilngadīgo bērnu intereses.IV NODAĻAPrasības, lai īstenotu tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos6. pants1. Dalībvalstis var noraidīt ģimenes locekļu ieceļošanas un uzturēšanās pieteikumu, pamatojoties uz sabiedrisko kārtību, valsts drošību un sabiedrības veselību.2. Dalībvalsts var atsaukt vai nepiešķirt uzturēšanās atļauju ģimenes loceklim, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības vai valsts drošības, vai sabiedrības veselības apsvērumiem.Pieņemot šādu lēmumu, dalībvalsts papildus 17. pantam ņem vērā ģimenes locekļa izdarītā pārkāpuma pret sabiedrisko kārtību vai valsts drošību veidu un nopietnību, vai apdraudējumu, kas izraisījusi šāda persona.3. Uzturēšanās atļaujas atjaunošanu nedrīkst novilcināt un atbilstošās dalībvalsts kompetentā iestāde nevar izraidīt personu no teritorijas, pamatojoties tikai uz slimību vai invaliditāti, kas iegūta pēc uzturēšanās atļaujas izsniegšanas.7. pants1. Ja iesniegts pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos, atbilstošā dalībvalsts var pieprasīt personai, kas iesniegusi pieteikumi, nodrošināt pierādījumus, ka apgādniekam ir:a) pajumte, kas uzskatāma par normālu salīdzinot ar ģimenes dzīvesvietu tajā pašā reģionā un kas atbilst vispārējiem higiēnas un drošības standartiem, kas ir spēkā atbilstošajā dalībvalstī;b) apdrošināšana slimības gadījumiem attiecībā uz visiem riskiem, ko parasti sedz attiecīgās dalībvalsts pilsoņiem pašiem vai viņa/viņas ģimenes locekļiem;c) stabili un pastāvīgi ienākumi, kas ir pietiekami, lai uzturētu sevi un savas ģimenes locekļus, neizmantojot attiecīgās dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmu. Dalībvalstis novērtē minētos ienākumus atkarībā no to veida un pastāvīguma, un var ņemt vērā valsts minimālo algu un pensiju līmeni, kā arī ģimenes locekļu skaitu.2. Dalībvalstis var pieprasīt trešo valstu pilsoņiem īstenot integrācijas pasākumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem.Attiecībā uz bēgļiem un/vai bēgļu ģimenes locekļiem, kas noteikti 12. pantā, pirmajā daļā minētos integrācijas pasākumus var noteikt tikai, ja personām ir piešķirta ģimenes atkalapvienošanās atļauja.8. pantsDalībvalstis var pieprasīt, lai apgādnieks ir likumīgi uzturējies šīs valsts teritorijā ne ilgāk kā divus gadus, pirms viņa/viņas ģimenes locekļi viņam/viņai pievienojas.Izņēmuma kārtā, ja dalībvalsts tiesību akti attiecas uz ģimenes atkalapvienošanos, kas ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas datumā, ņem vērā tās uzņemšanas iespējas, dalībvalsts var paredzēt nogaidīšanas laiku, kas nav ilgāks kā trīs gadi no pieteikuma par ģimenes atkalapvienošanos iesniegšanas datuma līdz uzturēšanās atļaujas izsniegšanai ģimenes locekļiem.V NODAĻABēgļu ģimenes atkalapvienošanās9. pants1. Šī nodaļa attiecas uz bēgļu, kurus atzīst dalībvalstis, ģimenes atkalapvienošanos.2. Dalībvalstis var paredzēt šīs nodaļas piemērošanu bēgļiem, kuru ģimenes attiecības ir uzsāktas pirms ieceļošanas.3. Šī nodaļa neskar nekādus noteikumus par bēgļu statusa piešķiršanu ģimenes locekļiem.10. pants1. Šīs direktīvas 4. pants attiecas uz ģimenes locekļu definīciju, izņemot to, ka tā 1. punkta trešā daļa neattiecas uz bēgļu bērniem.2. Dalībvalstis var atļaut ģimenes atkalapvienošanos ar citiem ģimenes locekļiem, kas nav noteikti 4. pantā, ja tie ir atkarīgi no bēgļa.3. Ja bēglis ir nepilngadīgais bez pavadības, dalībvalstis:a) atļauj viņa/viņas pirmās pakāpes radinieku taisnā augšupējā līnijā ieceļošanu un uzturēšanos ģimenes atkalapvienošanās nolūkā, nepiemērojot nosacījumus, kas paredzēti 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā;b) var atļaut viņa/viņas likumīgā aizbildņa vai cita ģimenes locekļa ieceļošanu un uzturēšanos ģimenes atkalapvienošanās nolūkā, ja bēglim nav radinieku taisnā augšupējā līnijā vai ja šādus radiniekus nevar atrast.11. pants1. Šīs direktīvas 5. pants attiecas uz pieteikuma iesniegšanu un izskatīšanu saskaņā ar šā panta 2. punktu.2. Ja bēglis nevar uzrādīt oficiālus dokumentārus pierādījumus par ģimenes attiecībām, dalībvalstis ņem vērā citus pierādījumus, kurus izvērtē saskaņā ar valsts tiesību aktiem par šādu attiecību esamību. Lēmumu par pieteikuma noraidīšanu nevar pamatot tikai ar šādu dokumentāru pierādījumu trūkumu.12. pants1. Atkāpjoties no 7. panta, dalībvalstis nepieprasa, lai bēglis un/vai ģimenes loceklis(–i) attiecībā uz pieteikumiem par 4. panta 1. punktā minētajiem ģimenes locekļiem iesniedz pierādījumus, ka bēglis izpilda 7. pantā noteiktās prasības.Neskarot starptautiskās saistības, ja ģimenes atkalapvienošanās ir iespējama trešā valstī, ar kuru apgādniekam un/vai ģimenes locekļiem ir īpašas saites, dalībvalstis var pieprasīt pierādījumus, kas noteikti pirmajā daļā.Dalībvalstis var pieprasīt, lai bēgļi ievērotu nosacījumus, ko paredz 7. panta 1. punkts, ja pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos nav iesniegts trīs mēnešos pēc bēgļa statusa piešķiršanas.2. Atkāpjoties no 8. panta, dalībvalstis nepieprasa, lai bēglis ir uzturējies teritorijā noteiktu laiku pirms viņa/viņas ģimenes locekļi viņam/viņai pievienojas.VI NODAĻAĢimenes locekļu ieceļošana un uzturēšanās13. pants1. Tiklīdz ir pieņemts pieteikums par ģimenes atkalapvienošanos, attiecīgā dalībvalsts atļauj ģimenes locekļa vai locekļu ieceļošanu. Šajā sakarā attiecīgā dalībvalsts piešķir šīm personām visas iespējas, lai saņemtu vajadzīgās vīzas.2. Attiecīgā dalībvalsts piešķir ģimenes locekļiem pirmo uzturēšanās atļauju uz vismaz vienu gadu. Minēto uzturēšanās atļauju var atjaunot.3. Ģimenes loceklim(–iem) piešķirto uzturēšanās atļauju derīguma termiņš principā nedrīkst pārsniegt apgādnieka uzturēšanās atļaujas derīguma termiņu.14. pants1. Apgādnieka ģimenes locekļi, tāpat kā apgādnieks, ir tiesīgi saņemt:a) piekļuvi izglītībai;b) piekļuvi nodarbinātības un pašnodarbinātības iespējām;c) piekļuvi profesionālajai orientācijai, sākotnējai un turpmākai apmācībai un atkārtotai apmācībai.2. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem dalībvalstis var lemt par nosacījumiem, kādus ģimenes locekļi izmanto tiesības uz nodarbinātības un pašnodarbinātības iespējām. Šādi nosacījumi paredz laika ierobežojumu, kas nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt 12 mēnešus, kuru laikā dalībvalstis izpēta situāciju savā darba tirgū, pirms ģimenes locekļiem atļauj izmantot tiesības uz nodarbinātības un pašnodarbinātības iespējām.3. Dalībvalstis var ierobežot piekļuvi nodarbinātības un pašnodarbinātības iespējām līdz pirmās pakāpes radiniekiem taisnā augšupējā līnijā vai pieaugušiem neprecējušies bērniem, uz kuriem attiecas 4. panta 2. punkts.15. pants1. Ne vēlāk kā pēc piecu gadu uzturēšanās, un pie nosacījuma, ka ģimenes locekļiem nav piešķirta uzturēšanās atļauja citu iemeslu, nevis ģimenes atkalapvienošanās dēļ, laulātais vai neprecējies partneris un bērns, kurš sasniedzis pilngadību, nepieciešamības gadījumā, iesniedzot pieteikumu, ir tiesīgs saņemt patstāvīgu uzturēšanās atļauju, kas nav saistīta ar apgādnieka uzturēšanās atļauju.Dalībvalstis var ierobežot uzturēšanās atļauju piešķiršanu, kas noteiktas pirmajā daļā, laulātajam vai neprecētam partnerim ģimenes attiecību sabrukuma gadījumā.2. Dalībvalstis var izsniegt patstāvīgas uzturēšanās atļaujas pieaugušiem bērniem un radiniekiem taisnā augšupējā līnijā, uz kuriem attiecas 4. panta 2. punkts.3. Atraitnības, šķiršanās, nošķiršanās vai taisnā augšupējā vai lejupējā līnijā pirmās pakāpes radinieku nāves gadījumā var izsniegt patstāvīgu uzturēšanās atļauju, pēc pieteikuma iesniegšanas, nepieciešamības gadījumā, personām, kas ieceļojušas ģimenes atkalapvienošanās dēļ. Dalībvalstis paredz noteikumus, kas nodrošina patstāvīgas uzturēšanās atļaujas piešķiršanu īpaši sarežģītu apstākļu gadījumā.4. Noteikumus, kas attiecas uz patstāvīgas uzturēšanās atļaujas piešķiršanu un derīguma termiņu, paredz attiecīgās valsts tiesību akti.VII NODAĻASodi un atlīdzināšana16. pants1. Dalībvalstis var noraidīt pieteikumu par ieceļošanu un uzturēšanos ģimenes atkalapvienošanās nolūkos, vai, vajadzības gadījumā, atsaukt vai atteikties atjaunot ģimenes locekļu uzturēšanās atļauju, ja ir šādi apstākļi:a) šajā direktīvā paredzētie nosacījumi vairs nav ievēroti.Ja atjaunojot uzturēšanās atļauju, apgādniekam nav pietiekamu ienākumu, neizmantojot dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmas līdzekļus kā noteikts 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā, dalībvalsts ņem vērā ģimenes locekļu ieguldījumu mājsaimniecības ienākumos;b) apgādnieks un viņa/viņas ģimenes loceklis(–i) vairs faktiski nedzīvo laulības vai ģimenes dzīvi;c) konstatē, ka apgādnieks vai neprecēts partneris ir precējies vai viņam/viņai ir stabilas, ilgstošas attiecības ar citu personu.2. Dalībvalstis var arī noraidīt pieteikumu par ieceļošanu un uzturēšanos ģimenes atkalapvienošanās nolūkos, vai atsaukt vai atteikties atjaunot ģimenes locekļu uzturēšanās atļauju, ja konstatē, ka:a) ir izmantota nepatiesa vai maldinoša informācija, viltoti vai falsificēti dokumenti, īstenota krāpšana citā veidā vai izmantoti citi nelikumīgi līdzekļi;b) laulība, partnerība vai adopcija ir noslēgta tikai tādēļ, lai attiecīgā persona būtu tiesīga ieceļot un uzturēties dalībvalstī.Izvērtējot apstākļus attiecībā uz šo punktu, dalībvalstis jo īpaši ņem vērā faktu, ka laulība, partnerība vai adopcija ir noslēgta pēc tam, kad apgādnieks ir saņēmis savu uzturēšanās atļauju.3. Dalībvalstis var atsaukt vai atteikties atjaunot uzturēšanās atļauju ģimenes loceklim, ja apgādnieka uzturēšanās laiks ir beidzies un ģimenes loceklim vēl nav piešķirta patstāvīga uzturēšanās atļauja saskaņā ar 15. pantu.4. Dalībvalstis var veikt īpašas pārbaudes un kontroles, ja ir iemesls turēt aizdomās par krāpšanu vai aprēķina laulību, partnerību vai adopciju, kā noteikts 2. punktā. Īpašas pārbaudes var veikt arī ģimenes locekļu uzturēšanās atļaujas atjaunošanas gadījumos.17. pantsDalībvalstis pienācīgi ņem vērā personas ģimenes attiecību veidu un pastāvību, viņa uzturēšanās laiku dalībvalstī un par ģimenes, kultūras vai sociālo saišu esamību ar savu izcelsmes valsti, ja pieteikumu noraida, atsauc vai atsaka pagarināt uzturēšanās atļauju, vai lemj par apgādnieka un viņa ģimenes locekļu izraidīšanu no valsts.18. pantsDalībvalstis nodrošina, ka apgādnieks un/vai viņa/viņas ģimenes locekļi ir tiesīgi apstrīdēt lēmumu, ja ģimenes atkalapvienošanās pieteikums ir noraidīts vai uzturēšanās atļauja vai nu nav atjaunota, vai ir atsaukta, vai paredzēta izraidīšana.Atbilstošās dalībvalstis paredz procedūru un kompetenci, saskaņā ar kuru ir izpildītas pirmajā daļā noteiktās tiesības.VIII NODAĻANobeiguma noteikumi19. pantsPeriodiski, pirmo reizi ne vēlāk kā 2007. gada 3. oktobrī, Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu dalībvalstīs, un ierosina grozījumus, kurus uzskata par nepieciešamiem. Minētos priekšlikumus grozījumiem iesniedz prioritātes secībā attiecībā uz 3., 4., 7., 8., un 13. pantu.20. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2005. gada 3. oktobrim nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāmas šādas atsauces.21. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.22. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē, 2003. gada 22. septembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsF. Frattini[1] OV C 116 E, 26.4.2000., 66. lpp., unOV C 62 E, 27.2.2001., 99. lpp.[2] OV C 135, 7.5.2001., 174. lpp.[3] OV C 204, 18.7.2000., 40. lpp.[4] OV C 73, 26.3.2003., 16. lpp.[5] OV L 157, 15.6.2002., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES ( 2011. gada 13. decembris ) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               28.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 26/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/92/ES
   (2011. gada 13. decembris)
   par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu
   (kodificēta redakcija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 85/377/EEK (1985. gada 27. jūnijs) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.

               (2)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 191. pantu Savienības vides politika balstās uz piesardzības principu un preventīvās darbības principu un uz principu, ka videi nodarīts kaitējums jālabo, pirmām kārtām novēršot tā cēloni, un uz principu, ka maksā piesārņotājs. Ietekme uz vidi būtu jāņem vērā pēc iespējas agrākā visu tehniskās plānošanas un lēmumu pieņemšanas procesu stadijā.

               (3)

               Būtu jāsaskaņo ietekmes uz vidi novērtējuma principi, jo īpaši attiecībā uz projektiem, kurus vajadzētu novērtēt, uz attīstītāju galvenajiem pienākumiem un uz novērtējuma saturu. Dalībvalstis var noteikt stingrākus noteikumus, lai aizsargātu vidi.

               (4)

               Turklāt jāsasniedz viens no Savienības mērķiem vides aizsardzības un dzīves kvalitātes jomā.

               (5)

               Savienības tiesību aktos vides jomā ir normas, kas ļauj valsts iestādēm un citām struktūrām pieņemt lēmumus, kuri var būtiski ietekmēt vidi, kā arī personu veselību un labklājību.

               (6)

               Būtu jāparedz ietekmes uz vidi novērtējuma vispārēji principi, lai papildinātu un koordinētu attīstības piekrišanas procedūru, kas reglamentē valsts un privātus projektus, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi.

               (7)

               Attīstības piekrišana valsts un privātiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi, būtu jānodrošina vienīgi pēc tam, kad veikts minēto projektu iespējamās nozīmīgās ietekmes uz vidi novērtējums. Minētais novērtējums būtu jāveic, pamatojoties uz attiecīgu informāciju, ko sniedzis attīstītājs un ko var papildināt iestādes un tā sabiedrības daļa, kurai var būt interese par attiecīgo projektu.

               (8)

               Projektiem, kas pieder pie konkrētiem tipiem, ir būtiska ietekme uz vidi, un minētie projekti parasti būtu sistemātiski jānovērtē.

               (9)

               Citu tipu projektiem var nebūt būtiskas ietekmes uz vidi visos gadījumos, un minētie projekti būtu jānovērtē gadījumos, kad dalībvalstis uzskata, ka tiem var būt būtiska ietekme uz vidi.

               (10)

               Dalībvalstis var noteikt limitus vai kritērijus, lai noteiktu, kuri šāda veida projekti būtu jānovērtē, pamatojoties uz to ietekmes uz vidi būtiskumu. Nevajadzētu būt prasībai dalībvalstīm katrā gadījumā pārbaudīt projektus, kas nesasniedz minētos limitus vai kas neatbilst minētajiem kritērijiem.

               (11)

               Nosakot šādus limitus vai kritērijus vai pārbaudot projektus katrā gadījumā, lai noteiktu, kuri projekti būtu jānovērtē, pamatojoties uz to būtisko ietekmi uz vidi, dalībvalstīm būtu jāņem vērā attiecīgie atlasītie kritēriji, kas paredzēti šajā direktīvā. Saskaņā ar subsidiaritātes principu dalībvalstīm ir visērtāk piemērot minētos kritērijus specifiskos gadījumos.

               (12)

               Attiecībā uz novērtējamiem projektiem būtu jānodrošina noteikts minimālais informācijas daudzums par projektu un tā ietekmi.

               (13)

               Ir lietderīgi noteikt kārtību, lai dotu iespēju attīstītājam saņemt atzinumu no kompetentajām iestādēm par tās informācijas saturu un apjomu, kas jāsagatavo un jāiesniedz novērtējumam. Dalībvalstis saskaņā ar šo kārtību var pieprasīt, lai attīstītājs nodrošinātu inter alia alternatīvas projektiem, par kuriem tas gatavojas iesniegt pieteikumu.

               (14)

               Projekta ietekme uz vidi būtu jānovērtē, lai ņemtu vērā rūpes par cilvēka veselības aizsardzību, lai ar labāku vidi veicinātu dzīves kvalitāti, lai nodrošinātu sugu daudzveidības saglabāšanos un lai saglabātu ekosistēmas reprodukcijas spēju kā dzīvības pamatavotu.

               (15)

               Ir vēlams paredzēt stingrākus noteikumus par ietekmes uz vidi novērtējumu pārrobežu kontekstā, lai ņemtu vērā attīstību starptautiskā mērogā. Eiropas Kopiena 1991. gada 25. februārī parakstīja Konvenciju par ietekmes uz vidi novērtējumu pārrobežu kontekstā, un to ratificēja 1997. gada 24. jūnijā.

               (16)

               Efektīva sabiedrības līdzdalība lēmumu pieņemšanā dod iespēju sabiedrībai paust un lēmumu pieņēmējam ņemt vērā viedokļus un bažas, kas var būt saistītas ar minētajiem lēmumiem, tādējādi palielinot politisko atbildību un lēmumu pieņemšanas procesa pārredzamību un sekmējot sabiedrības informētību vides jautājumos un atbalstu pieņemtajiem lēmumiem.

               (17)

               Līdzdalība, tostarp apvienību, organizāciju un grupu, jo īpaši nevalstisko vides aizsardzības organizāciju līdzdalība, attiecīgi būtu jāveicina, inter alia uzlabojot sabiedrības izglītotību vides jautājumos.

               (18)

               Eiropas Kopiena 1998. gada 25. jūnijā parakstīja ANO/EEK Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesās saistībā ar vides jautājumiem (“Orhūsas konvencija”) un ratificēja to 2005. gada 17. februārī.

               (19)

               Viens no Orhūsas konvencijas mērķiem ir vēlme garantēt tiesības uz sabiedrības dalību ar vidi saistītu lēmumu pieņemšanā, lai palīdzētu aizsargāt personu tiesības dzīvot veselībai un labklājībai piemērotā vidē.

               (20)

               Orhūsas konvencijas 6. pantā paredzēta sabiedrības dalība tādu lēmumu pieņemšanā, kas skar konkrētas darbības, kuras uzskaitītas konvencijas I pielikumā, un darbības, kuras nav šādi uzskaitītas, bet var būtiski ietekmēt vidi.

               (21)

               Orhūsas konvencijas 9. panta 2. un 4. punktā paredzēta tiesas procesu vai citu procedūru pieejamība, lai apstrīdētu tādu lēmumu, darbību vai bezdarbību būtības vai procesuālo likumību, uz kurām attiecas minētās konvencijas 6. panta noteikumi par sabiedrības dalību.

               (22)

               Tomēr šī direktīva nebūtu jāpiemēro projektiem, kuru sīks izklāsts pieņemts ar īpašu valsts tiesību aktu, jo šīs direktīvas mērķi, tostarp sniegt informāciju, tiek sasniegti likumdošanas procesā.

               (23)

               Turklāt izņēmuma gadījumos var būt pieļaujama konkrēta projekta nepakļaušana novērtējuma procedūrai, kas paredzēta šajā direktīvā, ja attiecīgā informācija tiek sniegta Komisijai un sabiedrībai.

               (24)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga un seku dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

               (25)

               Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem V pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   1.   Šī direktīva attiecas uz to valsts un privāto projektu ietekmes uz vidi novērtējumu, kuriem, iespējams, ir būtiska ietekme uz vidi.
   2.   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “projekts” nozīmē:

                           —

                           celtniecības darbu vai citu ierīkošanu vai programmu izpildi,

                           —

                           citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē un ainavā, to skaitā iejaukšanos, kas saistīta ar minerālo resursu ieguvi;

               b)

               “attīstītājs” nozīmē atļaujas pieprasītāju privātam projektam vai valsts iestādi, kas ierosina projektu;

               c)

               “attīstības piekrišana” nozīmē kompetentās iestādes vai iestāžu lēmumu, kas piešķir attīstītājam tiesības turpināt projektu;

               d)

               “sabiedrība” nozīmē vienu vai vairākas fiziskas vai juridiskas personas un – saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem vai praksi – to apvienības, organizācijas vai grupas;

               e)

               “attiecīgā sabiedrības daļa” nozīmē sabiedrības daļu, kuru ietekmē vai var ietekmēt ar vidi saistīto lēmumu pieņemšanas procedūra, kas minēta 2. panta 2. punktā, vai kura ir šajā jautājumā ieinteresēta; piemērojot šo definīciju, uzskata, ka nevalstiskās organizācijas, kuras veicina vides aizsardzību un atbilst visām attiecīgās valsts tiesību aktu prasībām, ir ieinteresētas;

               f)

               “kompetentā iestāde vai iestādes” nozīmē iestādi vai iestādes, ko dalībvalstis iecēlušas kā atbildīgās par to pienākumu izpildi, kuri izriet no šīs direktīvas.

         3.   Dalībvalstis – ja valsts tiesību akti to paredz, tad katrā gadījumā atsevišķi – var nolemt nepiemērot šo direktīvu projektiem, kas paredzēti valsts aizsardzības mērķiem, ja tās uzskata, ka šāda piemērošana negatīvi ietekmēs minētos mērķus.
   4.   Šī direktīva neattiecas uz projektiem, kuru sīku izklāstu pieņem ar īpašu valsts tiesību aktu, jo šīs direktīvas mērķi, tostarp sniegt informāciju, tiek sasniegti likumdošanas procesā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis nosaka visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka, pirms tiek dota piekrišana, uz tiem projektiem, kuriem var būt būtiska ietekme uz vidi inter alia to rakstura, apjoma vai atrašanās vietas dēļ, attiektos prasība par attīstības piekrišanu un novērtējumu attiecībā uz to ietekmi. Minētie projekti ir noteikti 4. pantā.
   2.   Ietekmes uz vidi novērtējumu var iekļaut dalībvalstīs pastāvošajā projektu piekrišanas procedūrā vai, ja tas neizdodas, citā procedūrā, vai procedūrā, kas jāizveido, lai īstenotu šīs direktīvas mērķus.
   3.   Dalībvalstis var paredzēt vienotu kārtību, lai īstenotu šīs direktīvas prasības un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/1/EK (2008. gada 15. janvāris) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (5) prasības.
   4.   Neskarot 7. pantu, dalībvalstis var izņēmuma gadījumos nepakļaut konkrētu projektu pilnībā vai daļēji noteikumiem, kas paredzēti šajā direktīvā.
   Šajā gadījumā dalībvalstis:

               a)

               apsver, vai būtu vajadzīgs cita veida novērtējums;

               b)

               attiecīgajai sabiedrības daļai dara zināmu informāciju, kas iegūta a) apakšpunktā minētajā cita veida novērtējumā, informāciju, kura attiecas uz atbrīvojumu un tā piešķiršanas iemesliem;

               c)

               pirms tiek dota piekrišana, informē Komisiju par iemesliem, kas attaisno atbrīvojuma piešķiršanu, un nodrošina to ar informāciju, kas attiecīgos gadījumos darīta zināma tās pilsoņiem.

         Komisija nekavējoties nosūta šos dokumentus pārējām dalībvalstīm.
   Komisija katru gadu iesniedz Eiropas Parlamentā un Padomē ziņojumu par šā punkta piemērošanu.
   3. pants
   Ietekmes uz vidi novērtējums pienācīgā veidā, ņemot vērā katru atsevišķu gadījumu un saskaņā ar 4. līdz 12. pantu, nosaka, raksturo un novērtē projekta tiešo un netiešo ietekmi uz šādiem faktoriem:

               a)

               cilvēku, faunu un floru;

               b)

               augsni, ūdeni, gaisu, klimatu un ainavu;

               c)

               materiālām vērtībām un kultūras mantojumu;

               d)

               mijiedarbību starp faktoriem, kas minēti a), b) un c) punktā.

         4. pants
   1.   Saskaņā ar 2. panta 4. punktu I pielikumā uzskaitītos projektus pakļauj novērtējumam saskaņā ar 5. līdz 10. pantu.
   2.   Saskaņā ar 2. panta 4. punktu attiecībā uz II pielikumā uzskaitītajiem projektiem dalībvalstis nolemj, vai projekts jānovērtē saskaņā ar 5. līdz 10. pantu. Dalībvalstis nolemj, izmantojot:

               a)

               katra gadījuma pārbaudes;
               vai

               b)

               dalībvalsts noteiktos limitus vai kritērijus.

         Dalībvalstis var nolemt piemērot gan a), gan b) apakšpunktā minēto kārtību.
   3.   Kad katra gadījuma pārbaude tiek veikta vai ir noteikti limiti vai kritēriji, kas šim mērķim paredzēti 2. punktā, ņem vērā attiecīgos atlasītos kritērijus, kas paredzēti III pielikumā.
   4.   Dalībvalstis nodrošina, lai tas, ko kompetentās iestādes nosaka saskaņā ar 2. punktu, tiktu paziņots sabiedrībai.
   5. pants
   1.   Gadījumā, kad pastāv projekti, kas saskaņā ar 4. pantu jāpakļauj ietekmes uz vidi novērtējumam saskaņā ar šo pantu un 6. līdz 10. pantu, dalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attīstītājs attiecīgā formā sniedz IV pielikumā paredzēto informāciju tiktāl, ciktāl:

               a)

               dalībvalstis uzskata, ka informācija ir saistīta ar doto piekrišanas procedūras stadiju un ar tām konkrēta projekta vai projekta tipa un vides īpašībām, kas var tikt ietekmētas;

               b)

               dalībvalstis uzskata, ka attīstītājam var pieprasīt apkopot šo informāciju, inter alia ņemot vērā pašreizējās novērtējuma zināšanas un metodes.

         2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja to pieprasa attīstītājs pirms attīstības piekrišanas pieprasījuma iesniegšanas, kompetentā iestāde sniedz atzinumu par informāciju, kas attīstītājam jāsniedz saskaņā ar 1. punktu. Kompetentā iestāde apspriežas ar attīstītāju un iestādēm, kas iepriekš minētas 6. panta 1. punktā, pirms tā sniedz savu atzinumu. Fakts, ka iestāde ir sniegusi atzinumu saskaņā ar šo punktu, neliedz tai pēc tam pieprasīt attīstītājam sniegt turpmāku informāciju.
   Dalībvalstis var pieprasīt, lai kompetentās iestādes sniedz šādu atzinumu, neatkarīgi no tā, vai attīstītājs to pieprasa.
   3.   Informācija, kas attīstītājam jāsniedz saskaņā ar 1. punktu, ietver vismaz:

               a)

               projekta aprakstu, kas satur informāciju par projekta norises vietu, tā dizainu un apjomu;

               b)

               to pasākumu aprakstu, kas paredzēti, lai izvairītos no būtiskas negatīvas ietekmes, samazinātu to un, ja iespējams, to kompensētu;

               c)

               datus, kas ir vajadzīgi, lai noteiktu un novērtētu galveno ietekmi uz vidi, kāda var būt projektam;

               d)

               īsu galveno alternatīvu aprakstu, kuru ir izpētījis attīstītājs, un šīs izvēles galvenā iemesla norādījumu, ņemot vērā ietekmi uz vidi;

               e)

               šā punkta a) līdz d) apakšpunktā minētās informācijas netehnisku kopsavilkumu.

         4.   Dalībvalstis vajadzības gadījumā nodrošina, lai jebkura iestāde, kuras rīcībā ir attiecīga informācija, kurai ir tiešs sakars ar 3. pantu, dara šo informāciju zināmu attīstītājam.
   6. pants
   1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tām iestādēm, kuras var būt saistītas ar projektu to īpašās atbildības par vidi dēļ, tiek dota iespēja izteikt savu viedokli par attīstītāja sniegto informāciju un par attīstības piekrišanas lūgumu. Šajā nolūkā dalībvalstis nosaka iestādes, ar kurām apspriesties vai nu vispārīgos jautājumos, vai par katru gadījumu atsevišķi. Informāciju, kas iegūta saskaņā ar 5. pantu, nosūta šīm iestādēm. Apspriešanās kārtību sīki izstrādā dalībvalstis.
   2.   Pēc iespējas agrīnākā stadijā ar vidi saistītā lēmuma pieņemšanas procedūrā, kas minēta 2. panta 2. punktā, un vēlākais, tiklīdz pamatoti iespējams šādu informāciju sniegt, sabiedrībai sniedz informāciju (ar publisku paziņojumu vai citā piemērotā veidā, piemēram, elektroniskajos sabiedrības saziņas līdzekļos, ja tie ir pieejami) šādos jautājumos:

               a)

               lūgums piešķirt attīstības piekrišanu;

               b)

               tas, ka uz konkrēto projektu attiecas ietekmes uz vidi novērtējuma procedūra un, attiecīgā gadījumā, šīs direktīvas 7. pants;

               c)

               sīkāka informācija par kompetentajām iestādēm, kas atbild par lēmuma pieņemšanu un kurās var saņemt attiecīgu informāciju, un kam var iesniegt atsauksmes vai jautājumus, kā arī atsauksmju vai jautājumu iesniegšanas termiņš;

               d)

               iespējamo lēmumu būtība vai – ja iespējams tikai viens lēmums – lēmuma projekts;

               e)

               norāde uz tās informācijas pieejamību, kas savākta, ievērojot 5. pantu;

               f)

               norāde uz attiecīgās informācijas pieejamības laiku, vietu un veidu;

               g)

               sīkāka informācija par tiem pasākumiem sabiedrības līdzdalībai, kas veikti saskaņā ar šā panta 5. punktu.

         3.   Dalībvalstis nodrošina, ka pieņemamā termiņā attiecīgajai sabiedrības daļai ir pieejama:

               a)

               visa informācija, kas savākta saskaņā ar 5. pantu;

               b)

               saskaņā ar valsts tiesību aktiem – būtiskākie ziņojumi un ieteikumi, kurus kompetentā iestāde vai iestādes ir saņēmušas līdz laikam, kad attiecīgo sabiedrības daļu informē saskaņā ar šā panta 2. punktu;

               c)

               saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/4/EK (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai (6) noteikumiem – šā panta 2. punktā neminēta informācija, kas attiecas uz lēmumu, kuru pieņem saskaņā ar šīs direktīvas 8. pantu, un kas kļūst pieejama tikai pēc attiecīgās sabiedrības daļas informēšanas saskaņā ar šā panta 2. punktu.

         4.   Attiecīgajai sabiedrības daļai laikus dod reālas iespējas piedalīties vides lēmumu pieņemšanas procedūrā, kas minēta 2. panta 2. punktā, un tālab tai ir tiesības sniegt atsauksmes un paust viedokļus kompetentajai iestādei, kamēr vēl tiek izskatītas visas iespējas un nav pieņemts lēmums attiecībā uz attīstības piekrišanas piešķiršanas lūgumu.
   5.   Dalībvalstis paredz sīki izstrādātus noteikumus sabiedrības informēšanai (piemēram, izsūtot informāciju pa pastu noteiktā teritorijā vai publicējot to vietējā laikrakstā) un attiecīgās sabiedrības daļas viedokļa apzināšanai (piemēram, aicinot iedzīvotājus izteikties rakstiski vai veicot sabiedrības aptauju).
   6.   Dažādajos lemšanas posmos jāparedz pieņemami termiņi, ar tiem atvēlot pietiekami daudz laika sabiedrības informēšanai un ļaujot attiecīgajai sabiedrības daļai sagatavoties un efektīvi piedalīties vides lēmumu pieņemšanā saskaņā ar šo pantu.
   7. pants
   1.   Ja dalībvalsts apzinās, ka projektam var būt būtiska ietekme uz vidi citā dalībvalstī, vai ja dalībvalsts, kuru šis projekts var būtiski ietekmēt, to pieprasa, tad dalībvalsts, kuras teritorijā paredzēts īstenot projektu, pēc iespējas drīzāk, bet ne vēlāk kā tad, kad tā informē savu sabiedrību, ietekmētajai dalībvalstij, inter alia, nosūta:

               a)

               projekta aprakstu kopā ar visu pieejamo informāciju par tā iespējamo pārrobežu ietekmi;

               b)

               informāciju par iespējamā lēmuma būtību.

         Dalībvalsts, kuras teritorijā plānots veikt projektu, atvēl otrai dalībvalstij pietiekami daudz laika, kurā norādīt, vai tā vēlas piedalīties 2. panta 2. punktā minētajā vides lēmumu pieņemšanas procedūrā; turklāt projekta īstenotāja dalībvalsts var iekļaut šajā sūtījumā informāciju, kas minēta šā panta 2. punktā.
   2.   Ja dalībvalsts, kas saņem informāciju saskaņā ar 1. punktu, norāda, ka tā vēlas piedalīties 2. panta 2. punktā minētajā vides lēmumu pieņemšanas procedūrā, tad dalībvalsts, kuras teritorijā paredzēts īstenot projektu, nosūta (ja tā vēl to nav izdarījusi) ietekmētajai dalībvalstij informāciju, kas jāsniedz saskaņā ar 6. panta 2. punktu un jādara pieejama saskaņā ar 6. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktu.
   3.   Attiecīgās dalībvalstis, katra tik lielā mērā, cik ir ieinteresēta, arī nodrošina:

               a)

               lai 1. un 2. punktā minētā informācija būtu pieejama saprātīgā termiņā attiecīgajām iestādēm, kas minētas 6. panta 1. punktā, un attiecīgajai sabiedrības daļai tās dalībvalsts teritorijā, kas var tikt būtiski ietekmēta; un

               b)

               lai 6. panta 1. punktā minētajām iestādēm un attiecīgajai sabiedrības daļai būtu dota iespēja, pirms sniedz projekta attīstības piekrišanu, izteikt savu viedokli saprātīgā laikposmā par informāciju, kas sniegta kompetentajai iestādei tajā dalībvalstī, kuras teritorijā paredzēts veikt projektu.

         4.   Attiecīgās dalībvalstis apspriežas par inter alia iespējamo projekta pārrobežu ietekmi un par paredzētajiem pasākumiem, lai samazinātu vai novērstu šādu ietekmi, un vienojas par saprātīgu apspriedes ilguma termiņu.
   5.   Attiecīgā dalībvalsts var paredzēt sīki izstrādātus šā panta īstenošanas noteikumus, un tiem jābūt tādiem, lai attiecīgā sabiedrības daļa ietekmētās dalībvalsts teritorijā varētu efektīvi piedalīties 2. panta 2. punktā minētajā vides lēmumu pieņemšanas procedūrā attiecībā uz konkrēto projektu.
   8. pants
   Attīstības piekrišanas procedūrā jāņem vērā informācija, kas iegūta saskaņā ar 5., 6. un 7. pantu.
   9. pants
   1.   Kad ir pieņemts lēmums piešķirt vai atteikt attīstības piekrišanu, kompetentā iestāde vai iestādes saskaņā ar attiecīgo procedūru informē par to sabiedrību un dara tai pieejamu šādu informāciju:

               a)

               lēmuma saturs un visi ar to saistītie nosacījumi;

               b)

               pēc attiecīgās sabiedrības daļas pausto bažu un viedokļu izpētes – galvenie iemesli un apsvērumi, kas ir šā lēmuma pamatā, tostarp informācija par sabiedrības līdzdalības procesu;

               c)

               vajadzības gadījumā – to galveno pasākumu apraksts, kas paredzēti, lai novērstu būtisku negatīvu ietekmi, mazinātu to un, ja iespējams, to kompensētu.

         2.   Kompetentā iestāde vai iestādes informē katru dalībvalsti, ar kuru notikusi apspriešanās saskaņā ar 7. pantu, nosūtot tai informāciju, kas minēta šā panta 1. punktā.
   Dalībvalsts, ar kuru notikusi apspriešanās, nodrošina, ka šo informāciju piemērotā veidā dara pieejamu attiecīgajai sabiedrības daļai tās teritorijā.
   10. pants
   Šīs direktīvas noteikumi neskar kompetento iestāžu pienākumu ievērot ierobežojumus, kādus uzliek valsts normatīvie un administratīvie akti un ieviestā tiesiskā prakse attiecībā uz rūpniecisko un komercnoslēpumu, ietverot intelektuālo īpašumu, un sabiedrības interešu aizsardzību.
   Gadījumos, kad ir piemērojams 7. pants, uz informācijas nosūtīšanu uz citu dalībvalsti un tās saņemšanu citā dalībvalstī attiecas ierobežojumi, kas ir spēkā dalībvalstī, kurā projekts ierosināts.
   11. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka saskaņā ar valsts tiesību sistēmu attiecīgās sabiedrības daļas locekļiem:

               a)

               kuri ir pietiekami ieinteresēti; vai

               b)

               ja dalībvalsts administratīvi procesuālajās tiesībās tas paredzēts kā priekšnoteikums – kuru tiesības ir aizskartas;

         ir iespēja pārskatīšanas kārtībā ierosināt lietu tiesā vai citā neatkarīgā un objektīvā struktūrā, kas izveidota ar tiesību aktiem, lai apstrīdētu tādu lēmumu, darbību vai bezdarbības būtības vai procesuālo likumību, uz kuru attiecas šīs direktīvas noteikumi par sabiedrības līdzdalību.
   2.   Dalībvalstis nosaka, kurā stadijā minētos lēmumus, darbības vai bezdarbību var apstrīdēt.
   3.   Dalībvalstis nosaka, kas tieši uzskatāms par pietiekamu ieinteresētību un tiesību aizskārumu, paturot prātā mērķi – attiecīgajai sabiedrības daļai nodrošināt tiesas pieejamību. Tālab šā panta 1. punkta a) apakšpunkta sakarā jebkuras 1. panta 2. punktā minētajām prasībām atbilstošas nevalstiskās organizācijas interesi uzskata par pietiekamu. Uzskata arī, ka šādām organizācijām ir tiesības, kas var tikt aizskartas, kā noteikts šā panta 1. punkta b) apakšpunktā.
   4.   Šā panta noteikumi neliedz lietu nodot iepriekšējai izskatīšanai administratīvā iestādē, un – ja valsts tiesību aktos ir šāda prasība – tie neietekmē prasību pirms juridiskās pārskatīšanas procedūras piemērošanas izmantot visas iespējas administratīvajā pārskatīšanas procedūrā.
   Visām šīm procedūrām jābūt godīgām, taisnīgām, laicīgām un ne pārmērīgi dārgām.
   5.   Lai veicinātu šā panta noteikumu efektivitāti, dalībvalstis nodrošina, ka sabiedrībai ir pieejama praktiska informācija par piekļuvi administratīvajām un tiesu pārskatīšanas procedūrām.
   12. pants
   1.   Dalībvalstis un Komisija apmainās ar informāciju par gūto pieredzi šīs direktīvas piemērošanā.
   2.   Jo īpaši dalībvalstis informē Komisiju par jebkādiem kritērijiem un/vai limitiem, kas pieņemti, lai atlasītu attiecīgos projektus, saskaņā ar 4. panta 2. punktu.
   3.   Pamatojoties uz minēto informācijas apmaiņu, Komisija, ja ir nepieciešams, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei papildu priekšlikumus, lai nodrošinātu ka šo direktīvu piemēro pietiekami koordinētā veidā.
   13. pants
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   14. pants
   Direktīvu 85/337/EEK, kā tā grozīta ar direktīvām, kas minētas V pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem V pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas VI pielikumā.
   15. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   16. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2011. gada 13. decembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SZPUNAR

      (1)  OV C 248, 25.8.2011., 154. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2011. gada 13. septembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2011. gada 15. novembra lēmums.

      (3)  OV L 175, 5.7.1985., 40. lpp.

      (4)  Sk. VI pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 24, 29.1.2008., 8. lpp.

      (6)  OV L 41, 14.2.2003., 26. lpp.

      I PIELIKUMS

         PROJEKTI, KAS MINĒTI 4. PANTA 1. PUNKTĀ

                  1.

                  Naftas pārstrādes rūpnīcas (izņemot uzņēmumus, kas no naftas ražo vienīgi smērvielas) un iekārtas 500 un vairāk tonnu ogļu vai degakmens gazifikācijai vai šķidrināšanai dienā.

                  2.

                              a)

                              Termoelektrostacijas un citas iekšdedzes iekārtas ar 300 megavatu vai lielāku siltuma jaudu;

                              b)

                              atomelektrostacijas un citi kodolreaktori, ietverot šādu atomelektrostaciju vai kodolreaktoru izjaukšanu vai to ekspluatācijas pārtraukšanu (1) (izņemot pētījumu iekārtas šķelšanās un bagātināšanās materiālu ražošanai un konversijai, kuru maksimālā jauda nepārsniedz 1 kilovatu nepārtraukta siltuma daudzuma).

                  3.

                              a)

                              Iekārtas kodoldegvielas ar samazinātu radioaktivitāti pārstrādei;

                              b)

                              iekārtas, kas konstruētas:

                                          i)

                                          kodoldegvielas ražošanai vai bagātināšanai;

                                          ii)

                                          kodoldegvielas ar samazinātu radioaktivitāti vai augstas pakāpes radioaktīvu atkritumu apstrādei;

                                          iii)

                                          kodoldegvielas ar samazinātu radioaktivitāti galējai noglabāšanai;

                                          iv)

                                          vienīgi radioaktīvo atkritumu galējai noglabāšanai;

                                          v)

                                          vienīgi kodoldegvielas ar samazinātu radioaktivitāti vai radioaktīvo atkritumu glabāšanai (plānota ilgāk par 10 gadiem) no to ražošanas vietas atšķirīgā vietā.

                  4.

                              a)

                              Rūpnīca čuguna un tērauda sākotnējai kausēšanai;

                              b)

                              iekārtas neapstrādātu krāsaino metālu ražošanai no rūdas, koncentrātiem vai sekundārām izejvielām metalurģiskos, ķīmiskos vai elektrolītiskos procesos.

                  5.

                  Iekārtas azbesta ieguvei un azbesta un azbestu saturošu vielu apstrādei un pārstrādei: azbesta cementa ražojumiem ar ražošanas apjomu gadā, kas pārsniedz 20 000 tonnu pabeigtu ražojumu, abrazīviem materiāliem ar ražošanas apjomu gadā, kas pārsniedz 50 tonnu pabeigtu ražojumu, un citiem azbesta izmantošanas veidiem ar izlietojumu, kas pārsniedz 200 tonnu gadā.

                  6.

                  Ķīmiskās rūpnīcas, t. i., tās iekārtas vielu ražošanai rūpnīcu mērogā, izmantojot ķīmiskās konversijas procesus, kuros vairākas vienības tiek pretstatītas un funkcionāli pielāgotas viena otrai un kuras ir paredzētas:

                              a)

                              pamata organisko ķīmisko vielu ražošanai;

                              b)

                              pamata neorganisko ķīmisko vielu ražošanai;

                              c)

                              fosforu, slāpekli vai kāliju saturoša mēslojuma (vienkārša mēslojuma vai maisījuma) ražošanai;

                              d)

                              augu aizsardzības produktu un biocīdu ražošanai;

                              e)

                              pamata farmaceitisko preču ražošanai, izmantojot ķīmisku vai bioloģisku procesu;

                              f)

                              sprāgstvielu ražošanai.

                  7.

                              a)

                              Tālsatiksmes dzelzceļa līniju un lidostu (2) ar pamata skrejceļu, kura garums ir 2 100 m vai vairāk, būve;

                              b)

                              automaģistrāļu un ātrgaitas šoseju būve (3);

                              c)

                              jauna četru joslu ceļa būve vai esošo divu vai mazāk joslu ceļu joslu pārdalīšana un/vai ceļu paplašināšana tā, lai nodrošinātu četras vai vairākas joslas, ja šāds jauns ceļš vai pārgrupēta un/vai paplašināta ceļa daļa ir 10 km vai vairāk nepārtrauktā garumā.

                  8.

                              a)

                              Iekšzemes ūdensceļi un ostas iekšzemes ūdenstransporta satiksmei, kas var uzņemt kuģus, kuru masa pārsniedz 1 350 tonnu;

                              b)

                              tirdzniecības ostas, iekraušanas un izkraušanas kuģu piestātnes ārpus ostām, kas savienotas ar zemi (izņemot prāmju piestātnes) un kas var uzņemt kuģus, kuru masa pārsniedz 1 350 tonnu.

                  9.

                  Atkritumu noglabāšanas iekārtas bīstamo atkritumu sadedzināšanai, ķīmiskai apstrādei, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem (4) I pielikumā zem nosaukuma D9, vai bīstamo atkritumu aprakšanai, kā definēts minētās direktīvas 3. panta 2. punktā.

                  10.

                  Atkritumu noglabāšanas iekārtas nebīstamo atkritumu sadedzināšanai vai ķīmiskai apstrādei, kā noteikts Direktīvas 2008/98/EK I pielikumā zem nosaukuma D9, kuru ražošanas jauda pārsniedz 100 tonnu dienā.

                  11.

                  Pazemes ūdeņu ieguve vai mākslīga pazemes ūdeņu papildināšana, ja iegūtā vai ievadītā ūdens daudzums gadā ir līdzvērtīgs vai pārsniedz 10 miljonus kubikmetru.

                  12.

                              a)

                              Projekti, kas paredz ūdens resursu pārdali starp upju baseiniem, ja minētais pārvietošanas mērķis ir novērst iespējamo ūdens iztrūkumu un ja pārvietotā ūdens daudzums pārsniedz 100 miljonus kubikmetru gadā;

                              b)

                              visos pārējos gadījumos – projekti, kas paredz ūdens resursu pārdali starp upju baseiniem, ja vairākos gados vidējā novadīšanas baseina plūsma pārsniedz 2 000 miljonus kubikmetru gadā un ja pārvietotā ūdens daudzums pārsniedz 5 % no minētās plūsmas.

                        Abos gadījumos dzeramā ūdens pievadīšana pa caurulēm ir izslēgta.

                  13.

                  Notekūdeņu attīrīšanas iekārtas, kuru ražošanas jauda pārsniedz 150 000 cilvēka ekvivalentu, kas ir līdzvērtīga Padomes Direktīvas 91/271/EEK (1991. gada 21. maijs) par komunālo notekūdeņu attīrīšanu (5) 2. panta 6. punktā paredzētajai jaudai.

                  14.

                  Naftas un dabasgāzes ieguve komerciāliem mērķiem, ja iegūtais daudzums pārsniedz 500 tonnas dienā attiecībā uz naftu un 500 000 m3 dienā attiecībā uz gāzi.

                  15.

                  Dambji un citas iekārtas, kas konstruētas ūdens uzkrāšanai vai pastāvīgai glabāšanai, ja jaunā vai papildu ūdens daudzums, kas uzkrāts vai saglabāts, pārsniedz 10 miljonus kubikmetru.

                  16.

                  Cauruļvadi, kuru diametrs pārsniedz 800 mm un garums – 40 km:

                              a)

                              gāzes, naftas un ķīmisko vielu transportam;

                              b)

                              oglekļa dioksīda (CO2) plūsmu transportēšanai, lai tās ģeoloģi uzglabātu, tostarp saistītās kompresijas stacijas.

                  17.

                  Kompleksi intensīvai putnu un cūku audzēšanai ar vairāk nekā:

                              a)

                              85 000 vietām broileriem, 60 000 vietām dējējvistām;

                              b)

                              3 000 vietām nobarojamām cūkām (virs 30 kg); vai

                              c)

                              900 vietām sivēnmātēm.

                  18.

                  Rūpnieciskās ražotnes:

                              a)

                              celulozes ražošanai no koka vai citiem šķiedru materiāliem;

                              b)

                              papīra un kartona ražošanai ar ražošanas jaudu, kas pārsniedz 200 tonnu dienā.

                  19.

                  Karjeri vai atklātas izrakteņu ieguves vietas, ja to laukuma platība pārsniedz 25 hektārus, vai kūdras ieguves vietas, ja to laukuma platība pārsniedz 150 hektāru.

                  20.

                  Elektroenerģijas gaisvadu līniju būvniecība, kurām ir 220 kV vai lielāks spriegums un vairāk nekā 15 km liels garums.

                  21.

                  Iekārtas naftas, naftas ķīmijas produktu vai ķīmijas produktu glabāšanai ar 200 000 tonnu vai lielāku ietilpību.

                  22.

                  Uzglabāšanas vietas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/31/EK (2009. gada 23. aprīlis) par oglekļa dioksīda ģeoloģisko uzglabāšanu (6).

                  23.

                  Iekārtas CO2 plūsmu uztveršanai, lai tās ģeoloģiski uzglabātu saskaņā ar Direktīvu 2009/31/EK, no šajā pielikumā minētajām iekārtām, kā arī tad, ja gadā uztvertais CO2 apjoms ir 1,5 megatonnas vai lielāks.

                  24.

                  Visas šajā pielikumā uzskaitīto projektu izmaiņas vai paplašināšana, ja šīs izmaiņas vai paplašinājums pats atbilst robežvērtībām, ja tādas ir noteiktas šajā pielikumā.

         (1)  Atomelektrostacijas un citi kodolreaktori vairs nav uzskatāmi par šādām iekārtām, ja visa kodoldegviela un citi radioaktīvie elementi tiek pastāvīgi aizvesti no iekārtas atrašanās vietas.

         (2)  Šajā direktīvā “lidosta” ir lidosta, kas atbilst 1944. gada Čikāgas Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas dibināšanas konvencijas (14. pielikums) definīcijai.

         (3)  Šajā direktīvā “ātrgaitas šoseja” ir šoseja, kas atbilst 1975. gada 15. novembra Eiropas Līguma par galvenajām starptautiskajām maģistrālēm definīcijai.

         (4)  OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.

         (5)  OV L 135, 30.5.1991., 40. lpp.

         (6)  OV L 140, 5.6.2009., 114. lpp.

      II PIELIKUMS

         PROJEKTI, KAS MINĒTI 4. PANTA 2. PUNKTĀ

      1.   ZEMKOPĪBA, MEŽKOPĪBA UN AKVAKULTŪRA

                  a)

                  Projekti lauku zemes īpašumu pārstrukturēšanai;

                  b)

                  projekti neapstrādātās zemes vai daļēji neskarto platību izmantošanai zemkopībā;

                  c)

                  ūdens apsaimniekošanas projekti zemkopībā, ietverot apūdeņošanas un zemes drenēšanas projektus;

                  d)

                  sākotnējā apmežošana un atmežošana, lai pārietu uz citu zemes izmantošanas veidu;

                  e)

                  intensīvās lopkopības kompleksi (projekti, kas nav ietverti I pielikumā);

                  f)

                  intensīvā zivju audzēšana;

                  g)

                  jūras teritoriju apguve.

            2.   IEGUVES RŪPNIECĪBA

                  a)

                  Akmeņlauztuves, derīgo izrakteņu ieguve atklātos karjeros un kūdras ieguve (projekti, kas nav ietverti I pielikumā);

                  b)

                  pazemes raktuves;

                  c)

                  derīgo izrakteņu ieguve, veicot jūras vai upju bagarēšanu;

                  d)

                  dziļurbumi, jo īpaši:

                              i)

                              ģeotermālais urbums;

                              ii)

                              urbums radioaktīvo atkritumu glabāšanai;

                              iii)

                              urbums ūdens apgādei;

                        izņemot urbumus augsnes stabilitātes pārbaudei;

                  e)

                  virszemes rūpnieciskās iekārtas ogļu, naftas, dabas gāzes un rūdu, kā arī degakmens ieguvei.

            3.   ENERĢIJAS RŪPNIECĪBA

                  a)

                  Rūpnieciskās iekārtas elektrības, tvaiku un karstā ūdens ražošanai (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  b)

                  rūpnieciskās iekārtas elektrības, tvaika un karstā ūdens pārvietošanai; elektroenerģijas pārraidīšana pa gaisvadu elektrolīnijām (projekti, kas nav ietverti I pielikumā);

                  c)

                  dabas gāzes virszemes glabāšana;

                  d)

                  deggāzu pazemes glabāšana;

                  e)

                  fosilā kurināmā virszemes glabāšana;

                  f)

                  brikešu rūpnieciskā ražošana no oglēm un brūnoglēm;

                  g)

                  iekārtas radioaktīvo atkritumu pārstrādei un glabāšanai (ja tās nav iekļautas I pielikumā);

                  h)

                  iekārtas hidroelektroenerģijas ražošanai;

                  i)

                  iekārtas vēja izmantošanai, lai ražotu enerģiju (vēja saimniecības);

                  j)

                  iekārtas CO2 plūsmu uztveršanai no šīs direktīvas I pielikumā neminētām iekārtām, lai šādas plūsmas ģeoloģiski uzglabātu saskaņā ar Direktīvu 2009/31/EK.

            4.   METĀLU RAŽOŠANA UN APSTRĀDE

                  a)

                  Iekārtas čuguna vai tērauda ražošanai (pirmā vai otrā sakausējuma), ietverot nepārtrauktu liešanu;

                  b)

                  iekārtas melno metālu apstrādei:

                              i)

                              karstās velmētavas;

                              ii)

                              smēdes ar āmuriem;

                              iii)

                              metālu aizsargpārklājumu uzkausēšanai;

                  c)

                  melno metālu lietuves;

                  d)

                  iekārtas krāsaino metālu kausēšanai, ietverot to leģēšanu, izņemot dārgmetālus, ietverot reģenerētos produktus (attīrīšana, liešana lietnē utt.);

                  e)

                  iekārtas metālu un plastikāta materiālu virsmas apstrādei, izmantojot elektrolītisku vai ķīmisku procesu;

                  f)

                  transportlīdzekļu ražošana un komplektēšana un transportlīdzekļu dzinēju ražošana;

                  g)

                  kuģu būvētavas;

                  h)

                  iekārtas lidmašīnu būvēšanai un remontēšanai;

                  i)

                  dzelzceļa iekārtu ražošana;

                  j)

                  sprāgstvielu štancēšana;

                  k)

                  iekārtas metāla rūdu kausēšanai un aglomerācijai.

            5.   IEGUVES NOZARE

                  a)

                  Koksa krāsnis (sausā ogļu pārtvaice);

                  b)

                  cementa ražošanas iekārtas;

                  c)

                  iekārtas azbesta ražošanai un azbesta izstrādājumu izgatavošanai (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  d)

                  iekārtas stikla, to skaitā arī stikla šķiedras, ražošanai;

                  e)

                  iekārtas minerālo vielu kausēšanai, to skaitā minerālo šķiedru ražošanai;

                  f)

                  keramikas produktu izgatavošana, tos apdedzinot, jo īpaši jumta kārniņu, ķieģeļu, ugunsizturīgo ķieģeļu, flīžu, keramikas trauku vai porcelāna izgatavošana.

            6.   ĶĪMIJAS RŪPNIECĪBA (PROJEKTI, KAS NAV IETVERTI I PIELIKUMĀ)

                  a)

                  Starpproduktu apstrāde un ķīmisko vielu ražošana;

                  b)

                  pesticīdu un farmaceitisko preču, krāsu un laku, elastomēru un peroksīdu ražošana;

                  c)

                  glabāšanas iekārtas naftai, petroķīmiskiem un ķīmiskiem ražojumiem.

            7.   PĀRTIKAS RŪPNIECĪBA

                  a)

                  Augu un dzīvnieku eļļu un tauku ražošana;

                  b)

                  dzīvnieku un augu izcelsmes produktu iepakošana un konservēšana;

                  c)

                  piena produktu ražošana;

                  d)

                  brūvēšana un iesala gatavošana;

                  e)

                  konditorejas izstrādājumu un sīrupa ražošana;

                  f)

                  iekārtas dzīvnieku kaušanai;

                  g)

                  rūpnieciskās cietes ražošanas iekārtas;

                  h)

                  zivju produktu un zivju eļļas fabrikas;

                  i)

                  cukura fabrikas.

            8.   TEKSTILA, ĀDAS, KOKSNES UN PAPĪRA RŪPNIECĪBA

                  a)

                  Rūpnieciskās ražotnes papīra un kartona ražošanai (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  b)

                  rūpnīcas šķiedru vai tekstila pirmapstrādei (tādas darbības kā mazgāšana, balināšana, merserizēšana) vai to krāsošanai;

                  c)

                  rūpnīcas ādu miecēšanai;

                  d)

                  celulozes apstrādes un ražošanas iekārtas.

            9.   GUMIJAS RŪPNIECĪBA
      Uz elastomēru bāzes veidotu produktu ražošana un pārstrāde.
      10.   Infrastruktūras projekti:

                  a)

                  rūpniecisko kompleksu celtniecības projekti;

                  b)

                  pilsētu celtniecības projekti, ietverot tirdzniecības centru un autostāvvietu celtniecību;

                  c)

                  dzelzceļu būve un preču pārkraušanas vietu un pārsēšanās terminālu celtniecība (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  d)

                  lidlauku būve (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  e)

                  ceļu, ostu būve, to skaitā zvejniecības ostu būve (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  f)

                  to iekšzemes ūdensceļu būve, kas nav iekļauti I pielikumā; kanalizācijas un plūdu novēršanas darbi;

                  g)

                  dambji un citas iekārtas, kas konstruētas, lai noturētu ūdeni vai uzglabātu to ilgstošu laika periodu (projekti, kas nav iekļauti I pielikumā);

                  h)

                  tramvaju sliedes, virszemes un pazemes dzelzceļi, gaisa tilti vai līdzīgas konkrēta tipa brauktuves, kas tiek izmantotas vienīgi vai galvenokārt pasažieru transportēšanai;

                  i)

                  naftas un gāzes cauruļvadu iekārtas un cauruļvadi CO2 plūsmu transportēšanai, lai tās ģeoloģiski uzglabātu (I pielikumā neiekļautie projekti);

                  j)

                  garas distances ūdensvadu ierīkošana;

                  k)

                  darbs krastā, lai novērstu eroziju, un piejūras darbi, ar kuriem var pārveidot krastu, uzbūvējot, piemēram, dambjus, molus, aizsprostus, un citi jūras aizsardzības darbi, izņemot šo būvju uzturēšanu un pārbūvēšanu;

                  l)

                  pazemes ūdeņu ieguve vai mākslīga pazemes ūdeņu papildināšana, kas nav iekļauta I pielikumā;

                  m)

                  darbi, kas paredz ūdens resursu pārdali starp upju baseiniem, kas nav iekļauti I pielikumā.

            11.   CITI PROJEKTI

                  a)

                  Pastāvīgie sacensību un testa treki motorizētiem transporta līdzekļiem;

                  b)

                  iekārtas atkritumu noglabāšanai (projekti, kas nav ietverti I pielikumā);

                  c)

                  notekūdeņu attīrīšanas iekārtas (projekti, kas nav ietverti I pielikumā);

                  d)

                  dūņu nogulsnēšanas vietas;

                  e)

                  melno metālu metāllūžņu, to skaitā metāllūžņos nododamo transporta līdzekļu, glabāšana;

                  f)

                  dzinēju, turbīnu un reaktoru pārbaudes stendi;

                  g)

                  mākslīgo minerālu šķiedru ražošanas iekārtas;

                  h)

                  iekārtas sprāgstvielu reģenerēšanai vai iznīcināšanai;

                  i)

                  tādu dzīvnieku izcelsmes produktu pārstrādes vietas, kas nav paredzēti izmantošanai pārtikā.

            12.   TŪRISMS UN ATPŪTA

                  a)

                  Slēpotāju pacēlāji, lifti un bugeļi un ar tiem saistīti uzlabojumi;

                  b)

                  jahtu ostas;

                  c)

                  brīvdienu ciematiņi un viesnīcu kompleksi ārpus pilsētas robežām un ar to saistīti attīstības pasākumi;

                  d)

                  pastāvīgās kempinga vietas un autofurgonu stāvvietas;

                  e)

                  tematiskie parki.

                  13.

                  a)

                  Jebkādas izmaiņas vai papildinājumi projektos, kas uzskaitīti I vai šajā pielikumā, kas jau ir apstiprināti, paveikti vai ir veikšanas procesā un kam var būt būtiska negatīva ietekme uz vidi (projekta izmaiņas vai paplašinājums, kas nav ietverts I pielikumā);

                  b)

                  tajos projektos I pielikumā, kas veikti vienīgi vai galvenokārt, lai attīstītu un pārbaudītu jaunas metodes vai produktus, un kas nav izmantoti vairāk kā divus gadus.

      III PIELIKUMS

         4. PANTA 3. PUNKTĀ MINĒTIE ATLASES KRITĒRIJI

      1.   PROJEKTU ĪPAŠĪBAS
      Projektu īpašības jāapsver, jo īpaši ņemot vērā:

                  a)

                  projekta apjomu;

                  b)

                  saistību ar citiem projektiem;

                  c)

                  dabas resursu izlietošanu;

                  d)

                  atkritumu rašanos;

                  e)

                  piesārņojumu un traucējumus;

                  f)

                  katastrofu riska pakāpi, jo īpaši ņemot vērā izmantojamās vielas vai tehnoloģijas.

            2.   PROJEKTU ATRAŠANĀS VIETA
      Jāņem vērā to ģeogrāfisko apgabalu vides jutīgums, kurus projekti var ietekmēt, jo īpaši ņemot vērā:

                  a)

                  pastāvošo zemes izmantošanu;

                  b)

                  dabas resursu relatīvo bagātību, kvalitāti un spēju reģenerēties šajā apgabalā;

                  c)

                  dabiskās vides absorbcijas spēju, pievēršot īpašu uzmanību šādām zonām:

                              i)

                              mitrzemes;

                              ii)

                              piekrastes zonas;

                              iii)

                              kalnu un mežu zonas;

                              iv)

                              dabas rezervāti un parki;

                              v)

                              teritorijas, kas ir klasificētas vai aizsargātas saskaņā ar dalībvalstu likumiem; īpaši aizsargātās teritorijas, kuras dalībvalstis nozīmējušas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību (1) un Padomes Direktīvu 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (2);

                              vi)

                              teritorijas, kurās Savienības tiesību aktos noteiktie vides kvalitātes standarti jau ir pārsniegti;

                              vii)

                              blīvi apdzīvotas teritorijas;

                              viii)

                              ainavas, kas ir nozīmīgas no vēstures, kultūras un arheoloģijas viedokļa.

            3.   IESPĒJAMĀS IETEKMES PAZĪMES
      Projektu iespējamā nozīmīgā ietekme jāņem vērā saistībā ar kritērijiem, kas paredzēti 1. un 2. punktā, un jo īpaši ņemot vērā:

                  a)

                  ietekmes pakāpi (ietekmētās populācijas ģeogrāfiskais apgabals un izmērs);

                  b)

                  ietekmes pārrobežu raksturu;

                  c)

                  ietekmes svarīgumu un sarežģītību;

                  d)

                  ietekmes iespējamību;

                  e)

                  ietekmes ilgumu, biežumu un atgriezeniskumu.

         (1)  OV L 20, 26.1.2010., 7. lpp.

         (2)  OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.

      IV PIELIKUMS

         5. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTĀ INFORMĀCIJA

                  1.

                  Projekta apraksts, kurā jo īpaši ietverts:

                              a)

                              visa projekta fizisko pazīmju raksturojums un zemes izmantošanas prasības tā konstruēšanas un darbības fāžu laikā;

                              b)

                              ražošanas procesu galveno pazīmju raksturojums, piemēram, izlietoto materiālu iedaba un daudzums;

                              c)

                              to paredzamo atkritumu un izplūdes aprēķins pēc tipa un daudzuma (ūdens, gaisa un augsnes piesārņojums, troksnis, vibrācija, gaisma, karstums, radiācija utt.), ko izraisījusi ierosinātā projekta darbošanās.

                  2.

                  Īss galveno alternatīvu apraksts, kuras izpētījis attīstītājs, un šīs izvēles galvenā iemesla norādījums, ņemot vērā ietekmi uz vidi.

                  3.

                  To vides aspektu apraksts, kurus ierosinātais projekts var būtiski ietekmēt, jo īpaši populāciju, faunu, augsni, ūdeni, gaisu, klimatiskos faktorus, materiālos īpašumus, ietverot arhitektūras un arheoloģisko mantojumu, ainavu un iepriekš minēto faktoru savstarpējo mijiedarbību.

                  4.

                  Ierosinātā projekta iespējamās ietekmes uz vidi apraksts (1), ko izraisa:

                              a)

                              projekta pastāvēšana;

                              b)

                              dabas resursu izlietošana;

                              c)

                              piesārņotāju noplūde, traucējumu radīšana un atkritumu iznīcināšana.

                  5.

                  Attīstītāja sniegtais apraksts par izmantotajām aprēķināšanas metodēm, lai novērtētu 4. punktā minēto ietekmi uz vidi.

                  6.

                  Paredzēto pasākumu apraksts, lai novērstu, samazinātu un, ja tas ir iespējams, kompensētu jebkādu būtisku negatīvu ietekmi uz vidi.

                  7.

                  Netehnisks kopsavilkums par informāciju, kas sniegta zem 1. līdz 6. virsraksta.

                  8.

                  Norāde uz jebkādām grūtībām (tehniskie trūkumi vai prasmes trūkums), ar kādām sastapies attīstītājs, iegūstot pieprasīto informāciju.

         (1)  Šajā aprakstā būtu jāietver projekta tiešā ietekme un jebkāda tā netiešā, sekundārā, kopīgā, īstermiņa, vidēji ilga termiņa un ilgtermiņa, pastāvīga un pagaidu, pozitīva un negatīva ietekme.

      V PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu sarakstu

      (minēti 14. pantā)

                  Padomes Direktīva 85/337/EEK
                  (OV L 175, 5.7.1985., 40. lpp.)

                  Padomes Direktīva 97/11/EK
                  (OV L 73, 14.3.1997., 5. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/35/EK
                  (OV L 156, 25.6.2003., 17. lpp.)

                  tikai 3. pants

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/31/EK
                  (OV L 140, 5.6.2009., 114. lpp.)

                  tikai 31. pants

            B   DAĻA

         Termiņu saraksts transponēšanai valsts tiesību aktos

      (minēti 14. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  85/337/EEK

                  1988. gada 3. jūlijs

                  97/11/EK

                  1999. gada 14. marts

                  2003/35/EK

                  2005. gada 25. jūnijs

                  2009/31/EK

                  2011. gada 25. jūnijs

      VI PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 85/337/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 2. punkts, pirmā daļa

                  1. panta 2. punkts, ievadfrāze

                  1. panta 2. punkts, otrā daļa, ievadfrāze

                  1. panta 2. punkta a) apakšpunkts, ievadfrāze

                  1. panta 2. punkts, otrā daļa, pirmais ievilkums

                  1. panta 2. punkta a) apakšpunkts, pirmais ievilkums

                  1. panta 2. punkts, otrā daļa, otrais ievilkums

                  1. panta 2. punkta a) apakšpunkts, otrais ievilkums

                  1. panta 2. punkts, trešā daļa

                  1. panta 2. punkta b) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkts, ceturtā daļa

                  1. panta 2. punkta c) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkts, piektā daļa

                  1. panta 2. punkta d) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkts, sestā daļa

                  1. panta 2. punkta e) apakšpunkts

                  1. panta 3. punkts

                  1. panta 2. punkta f) apakšpunkts

                  1. panta 4. punkts

                  1. panta 3. punkts

                  1. panta 5. punkts

                  1. panta 4. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 2.a punkts

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 4. punkts

                  3. pants, ievadfrāze

                  3. pants, ievadfrāze

                  3. pants, pirmais ievilkums

                  3. panta a) punkts

                  3. pants, otrais ievilkums

                  3. panta b) punkts

                  3. pants, trešais ievilkums

                  3. panta c) punkts

                  3. pants, ceturtais ievilkums

                  3. panta d) punkts

                  4. pants

                  4. pants

                  5. panta 1. punkts

                  5. panta 1. punkts

                  5. panta 2. punkts

                  5. panta 2. punkts

                  5. panta 3. punkts, ievadfrāze

                  5. panta 3. punkts, ievadfrāze

                  5. panta 3. punkts, pirmais ievilkums

                  5. panta 3. punkta a) apakšpunkts

                  5. panta 3. punkts, otrais ievilkums

                  5. panta 3. punkta b) apakšpunkts

                  5. panta 3. punkts, trešais ievilkums

                  5. panta 3. punkta c) apakšpunkts

                  5. panta 3. punkts, ceturtais ievilkums

                  5. panta 3. punkta d) apakšpunkts

                  5. panta 3. punkts, piektais ievilkums

                  5. panta 3. punkta e) apakšpunkts

                  5. panta 4. punkts

                  5. panta 4. punkts

                  6. pants

                  6. pants

                  7. panta 1. punkts, ievadfrāze

                  7. panta 1. punkts, pirmā daļa, ievadfrāze

                  7. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  7. panta 1. punkts, pirmā daļa, a) punkts

                  7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  7. panta 1. punkts, pirmā daļa, b) punkts

                  7. panta 1. punkts, pēdējā frāze

                  7. panta 1. punkts, otrā daļa

                  7. panta 2. punkts līdz 7. panta 5. punkts

                  7. panta 2. punkts līdz 7. panta 5. punkts

                  8. pants

                  8. pants

                  9. panta 1. punkts, ievadfrāze

                  9. panta ievadfrāze

                  9. panta 1. punkts, pirmais ievilkums

                  9. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  9. panta 1. punkts, otrais ievilkums

                  9. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  9. panta 1. punkts, trešais ievilkums

                  9. panta 1. punkta c) apakšpunkts

                  9. panta 2. punkts

                  9. panta 2. punkts

                  10. pants

                  10. pants

                  10.a pants, pirmā daļa

                  11. panta 1. punkts

                  10.a pants, otrā daļa

                  11. panta 2. punkts

                  10.a pants, trešā daļa

                  11. panta 3. punkts

                  10.a pants, ceturtā un piektā daļa

                  11. panta 4. punkts, pirmā un otrā daļa

                  10.a pants, sestā daļa

                  11. panta 5. punkts

                  11. panta 1. punkts

                  12. panta 1. punkts

                  11. panta 2. punkts

                  12. panta 2. punkts

                  11. panta 3. punkts

                  —

                  11. panta 4. punkts

                  12. panta 3. punkts

                  12. panta 1. punkts

                  —

                  12. panta 2. punkts

                  13. pants

                  —

                  14. pants

                  —

                  15. pants

                  14. pants

                  16. pants

                  I pielikums, 1. punkts

                  I pielikums, 1. punkts

                  I pielikums, 2. punkts, pirmais ievilkums

                  I pielikums, 2. punkta a) apakšpunkts

                  I pielikums, 2. punkts, otrais ievilkums

                  I pielikums, 2. punkta b) apakšpunkts

                  I pielikums, 3. punkta a) apakšpunkts

                  I pielikums, 3. punkta a) apakšpunkts

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, ievadfrāze

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, ievadfrāze

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, pirmais ievilkums

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkta i) punkts

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, otrais ievilkums

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkta ii) punkts

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, trešais ievilkums

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkta iii) punkts

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, ceturtais ievilkums

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkta iv) punkts

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts, piektais ievilkums

                  I pielikums, 3. punkta b) apakšpunkta v) punkts

                  I pielikums, 4. punkts, pirmais ievilkums

                  I pielikums, 4. punkta a) apakšpunkts

                  I pielikums, 4. punkts, otrais ievilkums

                  I pielikums, 4. punkta b) apakšpunkts

                  I pielikums, 5. punkts

                  I pielikums, 5. punkts

                  I pielikums, 6. punkts, ievadfrāze

                  I pielikums, 6. punkts, ievadfrāze

                  I pielikums, 6. punkta i) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta a) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta ii) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta b) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta iii) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta c) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta iv) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta d) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta v) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta e) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta vi) apakšpunkts

                  I pielikums, 6. punkta f) apakšpunkts

                  I pielikums, 7.–15. punkts

                  I pielikums, 7.–15. punkts

                  I pielikums, 16. punkts, ievadfrāze

                  I pielikums, 16. punkts, ievadfrāze

                  I pielikums, 16. punkts, pirmais ievilkums

                  I pielikums, 16. punkta a) apakšpunkts

                  I pielikums, 16. punkts, otrais ievilkums

                  I pielikums, 16. punkta b) apakšpunkts

                  I pielikums, 17.–21. punkts

                  I pielikums, 17.–21. punkts

                  I pielikums, 22. punkts

                  I pielikums, 24. punkts

                  I pielikums, 23. punkts

                  I pielikums, 22. punkts

                  I pielikums, 24. punkts

                  I pielikums, 23. punkts

                  II pielikums, 1. punkts

                  II pielikums, 1. punkts

                  II pielikums, 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

                  II pielikums, 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, ievadfrāze

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, ievadfrāze

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, pirmais ievilkums

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkta i) punkts

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, otrais ievilkums

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkta ii) punkts

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, trešais ievilkums

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkta iii) punkts

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, pēdējā frāze

                  II pielikums, 2. punkta d) apakšpunkts, pēdējā frāze

                  II pielikums, 2. punkta e) apakšpunkts

                  II pielikums, 2. punkta e) apakšpunkts

                  II pielikums, 3.–12. punkts

                  II pielikums, 3.–12. punkts

                  II pielikums, 13. punkts, pirmais ievilkums

                  II pielikums, 13. punkta a) apakšpunkts

                  II pielikums, 13. punkts, otrais ievilkums

                  II pielikums, 13. punkta b) apakšpunkts

                  III pielikums, 1. punkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 1. punkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 1. punkts, pirmais ievilkums

                  III pielikums, 1. punkta a) apakšpunkts

                  III pielikums, 1. punkts, otrais ievilkums

                  III pielikums, 1. punkta b) apakšpunkts

                  III pielikums, 1. punkts, trešais ievilkums

                  III pielikums, 1. punkta c) apakšpunkts

                  III pielikums, 1. punkts, ceturtais ievilkums

                  III pielikums, 1. punkta d) apakšpunkts

                  III pielikums, 1. punkts, piektais ievilkums

                  III pielikums, 1. punkta e) apakšpunkts

                  III pielikums, 1. punkts, sestais ievilkums

                  III pielikums, 1. punkta f) apakšpunkts

                  III pielikums, 2. punkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 2. punkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 2. punkts, pirmais ievilkums

                  III pielikums, 2. punkta a) apakšpunkts

                  III pielikums, 2. punkts, otrais ievilkums

                  III pielikums, 2. punkta b) apakšpunkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, ievadfrāze

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, a) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta i) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, b) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta ii) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, c) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta iii) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, d) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta iv) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, e) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta v) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, f) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta vi) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, g) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta vii) punkts

                  III pielikums, 2. punkts, trešais ievilkums, h) punkts

                  III pielikums, 2. punkta c) apakšpunkta viii) punkts

                  III pielikums, 3. punkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 3. punkts, ievadfrāze

                  III pielikums, 3. punkts, pirmais ievilkums

                  III pielikums, 3. punkta a) apakšpunkts

                  III pielikums, 3. punkts, otrais ievilkums

                  III pielikums, 3. punkta b) apakšpunkts

                  III pielikums, 3. punkts, trešais ievilkums

                  III pielikums, 3. punkta c) apakšpunkts

                  III pielikums, 3. punkts, ceturtais ievilkums

                  III pielikums, 3. punkta d) apakšpunkts

                  III pielikums, 3. punkts, piektais ievilkums

                  III pielikums, 3. punkta e) apakšpunkts

                  IV pielikums, 1. punkts, ievadfrāze

                  IV pielikums, 1. punkts, ievadfrāze

                  IV pielikums, 1. punkts, pirmais ievilkums

                  IV pielikums, 1. punkta a) apakšpunkts

                  IV pielikums, 1. punkts, otrais ievilkums

                  IV pielikums, 1. punkta b) apakšpunkts

                  IV pielikums, 1. punkts, trešais ievilkums

                  IV pielikums, 1. punkta c) apakšpunkts

                  IV pielikums, 2. un 3. punkts

                  IV pielikums, 2. un 3. punkts

                  IV pielikums, 4. punkts, ievadfrāze

                  IV pielikums, 4. punkts, pirmā daļa, ievadfrāze

                  IV pielikums, 4. punkts, pirmais ievilkums

                  IV pielikums, 4. punkts, pirmā daļa, a) punkts

                  IV pielikums, 4. punkts, otrais ievilkums

                  IV pielikums, 4. punkts, pirmā daļa, b) punkts

                  IV pielikums, 4. punkts, trešais ievilkums

                  IV pielikums, 4. punkts, pirmā daļa, c) punkts

                  IV pielikums, 4. punkts, pēdējā frāze

                  IV pielikums, 5. punkts

                  IV pielikums, 5. punkts

                  IV pielikums, 6. punkts

                  IV pielikums, 6. punkts

                  IV pielikums, 7. punkts

                  IV pielikums, 7. punkts

                  IV pielikums, 8. punkts

                  —

                  V pielikums

                  —

                  VI pielikums