title: Padomes Direktīva 98/46/EK (1998. gada 24. jūnijs), ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikumu par veterinārajām problēmām, kuras ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0046

Oficiālais Vēstnesis L 198 , 15/07/1998 Lpp. 0022 - 0039

		Padomes Direktīva 98/46/EK(1998. gada 24. jūnijs),ar ko groza Direktīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikumu par veterinārajām problēmām, kuras ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkāmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu 64/432/EEK par veterinārajām problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [1], un jo īpaši tā 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3],tā kā Direktīvas 64/432/EEK 16. pantā Komisijai ir prasīts iesniegt priekšlikumus minētās direktīvas A, D (I nodaļa) un F pielikuma labojumiem, sevišķi attiecībā uz to pielāgošanu tehnoloģiju attīstībai;tā kā tajā pašā pantā ir izvirzīts noteikums, ka Padomei ar kvalificētu balsu vairākumu līdz 1998. gada 1. janvārim ir jāpieņem lēmums par šiem priekšlikumiem;tā kā pēdējā laikā veterināri administratīvo procedūru attīstība attiecībā uz ganāmpulka apsaimniekošanu, dzīvnieku kustības kontroli, dzīvnieku identifikāciju un informācijas apmaiņu attiecībā uz slimību kontroli prasa, lai dažos Direktīvas 64/432/EEK pielikumos tiktu izdarīti labojumi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 64/432/EEK A, D (I nodaļa) un F pielikums ar šo tiek aizstāti ar šīs direktīvas pielikumiem.2. pants1. Dalībvalstīs ne vēlāk kā līdz 1999. gada 1. jūlijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis nosaka šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos iekšzemes tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1998. gada 24. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Cunningham[1] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/12/EK (OV L 109, 25.4.1997., 1. lpp.).[2] OV C 226, 3.9.1997., 4. lpp. un OV C 337, 7.11.1997., 1. lpp.[3] OV C 14, 19.1.1998., 58. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS"A PIELIKUMSI. No tuberkulozes oficiāli brīvs liellopu ganāmpulksŠajā nodaļā "liellopi" ir visi liellopi, izņemot dzīvniekus, kas piedalās kultūras vai sporta pasākumos.1. Liellopu ganāmpulks ir oficiāli brīvs no tuberkulozes, ja:a) nevienam dzīvniekam nav tuberkulozes klīnisko pazīmju:b) visiem liellopiem, kas vecāki par sešām nedēļām, ir negatīva reakcija uz vismaz diviem oficiālajiem intradermālajiem tuberkulīna testiem, kas veikti saskaņā ar B pielikumu, pirmo reizi sešus mēnešus pēc jebkuras infekcijas likvidēšanas ganāmpulkā, un otro reizi vēl pēc sešiem mēnešiem, vai, ja ganāmpulks ir komplektēts tikai no dzīvniekiem, kas nākuši no ganāmpulkiem, kas oficiāli brīvi no tuberkulozes, tad pirmais tests ir jāveic vismaz 60 dienas pēc komplektēšanas un otrais tests nav nepieciešams;c) pēc pirmā b) punktā minētā testa veikšanas ganāmpulkam nav pievienots neviens par sešām nedēļām vecāks liellops, kam nav negatīva reakcija uz intradermālo tuberkulīna testu, kurš veikts un vērtēts saskaņā ar B pielikumu un veikts vai nu 30 dienas pirms, vai 30 dienas pēcdienas, kad attiecīgais dzīvnieks pievienots ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(-) ir fiziski jāizolē no citiem dzīvniekiem ganāmpulkā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem, līdz ir saņemta negatīva atbilde.Tomēr kompetenta iestāde var neprasīt veikt šo testu attiecībā uz dzīvnieku pārvietošanu savā teritorijā, ja dzīvnieks nāk no ganāmpulka, kas oficiāli brīvs no tuberkulozes, izņemot tādā dalībvalstī, kur līdz 1998. gada 1. janvārim, un līdz tiek saņemts oficiāli no tuberkulozes brīva reģiona statuss, kompetenta iestāde pieprasīja veikt šādus testus dzīvniekiem, ko pārvieto starp ganāmpulkiem, kas piedalās tīkla sistēmā, kā minēts 14. pantā.2. Liellopu ganāmpulks saglabā no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja:a) joprojām ir spēkā 1. punkta a) un c) apakšpunktā izklāstītie apstākļi;b) visi dzīvnieki, kas ierodas attiecīgajā saimniecībā, nāk no ganāmpulkiem, kam ir no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss;c) visiem dzīvniekiem attiecīgajā saimniecībā, neskaitot šajā saimniecībā dzimušos teļus, kas vēl nav sešas nedēļas veci, ik pēc gada tiek veikti kārtējie tuberkulīna testi saskaņā ar B pielikumu.Tomēr dalībvalsts kompetenta iestāde var visā valstī vai valsts daļā, kur visi liellopu ganāmpulki tiek iesaistīti oficiālā prettuberkulozes programmā, mainīt kārtējo testu biežumu šādā veidā:- ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto liellopu ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 1 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos gada pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz diviem gadiem, un vīriešu dzimuma nobarošanai paredzētos dzīvniekus izolētā epidemioloģiskā vienībā var izslēgt no tuberkulīna testiem, ja tie nāk no ganāmpulkiem, kas ir oficiāli brīvi no tuberkulozes, un ja kompetenta iestāde garantē, ka nobarošanai paredzētos vīriešu dzimuma dzīvniekus neizmantos ciltsdarbā, bet nosūtīs tieši uz lopkautuvi,- ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 0,2 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos divgadu pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz trim gadiem un/vai vecumu, kurā dzīvniekiem ir jāveic testi, var palielināt līdz 24 mēnešiem,- ja vidējais ikgadējais procentuālais ar tuberkulozi inficēto ganāmpulku daudzums, kas noteikts katra gada 31. decembrī, nav lielāks par 0,1 % no visiem ganāmpulkiem attiecīgajā noteiktajā apgabalā divus pēdējos trīsgadu pārskata periodus pēc kārtas, tad starplaiku starp kārtējiem testiem var pagarināt līdz četriem gadiem, vai arī kompetenta iestāde var atbrīvot ganāmpulkus no tuberkulīna testiem, ja ir ievēroti šādi noteikumi:1) pirms pievienošanas ganāmpulkam visiem liellopiem ir veikts intradermālaistuberkulīna tests ar negatīviem rezultātiem;2) visi nokautie liellopi tiek izmeklēti, lai konstatētu tuberkulozes izraisītus bojājumus, un visiem šādiem bojājumiem tiek veikta histopatoloģiskā un bakterioloģiskā izmeklēšana, lai konstatētu tuberkulozes pazīmes.Attiecībā uz dalībvalsti vai kādu tās daļu, kompetentā iestāde var arī palielināt tuberkulīna testu biežumu, ja saslimstības līmenis ir pieaudzis.3A. Ganāmpulkam tiek atcelts no tuberkulozes brīva ganāmpulka statuss, ja:a) vairs nav izpildīti 2. punkta noteikumi;vaib) tiek uzskatīts, ka vienam vai vairākiem dzīvniekiem bijusi pozitīva reakcija uz tuberkulīna testu, vai aizdomas par tuberkulozes gadījumu rodas pēcnāves apskates laikā.Ja uzskata, ka dzīvniekam bijusi pozitīva reakcija, tad to nošķir no ganāmpulka un nokauj. Dzīvniekam ar pozitīvu reakciju vai aizdomīgā dzīvnieka kautķermenim jāveic atbilstoša pēcnāves apskate, laboratoriskā un epidemioloģiskā izmeklēšana. Ganāmpulka statuss līdz laboratorijas izmeklēšanas pabeigšanai ir atcelts. Ja tuberkulozes klātbūtne neapstiprinās, tad no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusu var atjaunot pēc visu to dzīvnieku pārbaudes, kas vecāki par sešām nedēļām, kurai ir negatīvi rezultāti vismaz 42 dienas pēc pozitīvi reaģējošā(o) dzīvnieka(u) nošķiršanas;vaic) ganāmpulkā ir dzīvnieki ar nenoskaidrotu statusu B pielikuma nozīmē. Šajā gadījumā ganāmpulka statuss paliek atcelts līdz attiecīgo dzīvnieku statusa noskaidrošanai. Šādi dzīvnieki ir jāizolē no citiem dzīvniekiem ganāmpulkā, līdz to statusu noskaidro vai nu ar atkārtotu testu, kas notiek pēc 42 dienām, vai ar pēcnāves apskati un laboratorijas izmeklēšanu;d) atkāpjoties no c) punkta prasībām, dalībvalstīs, kur kompetentā iestāde veic kārtējo ganāmpulka apsekošanu, lietojot B pielikumā aprakstīto salīdzinošo tuberkulīna testu, un gadījumā, kad ganāmpulkā vismaz 3 gadus nav atklāti pozitīvi reaģējoši dzīvnieki, kompetentā iestāde tomēr var izlemt neierobežot citu dzīvnieku kustību ganāmpulkā ar noteikumu, ka visos nepārliecinošos gadījumos statusu nosaka ar atkārtotu testu pēc 42 dienām, un ka šīs saimniecības dzīvniekus neļauj iesaistīt Kopienas iekšējā tirdzniecībā līdz nepārliecinošo gadījumu statusa noskaidrošanai. Ja šajā pēdējā testā kādam dzīvniekam vai nu ir pozitīva vai arī joprojām ir neskaidra reakcija, tad piemēro b) apakšpunkta noteikumus. Ja pēc tam tiek pierādīta slimības klātbūtne, visi dzīvnieki, kas atstājuši ganāmpulku kopš ganāmpulka pēdējā negatīvā testa, ir jāatrod un jāpārbauda.3B. Ja tuberkulozes klātbūtne apstiprinās, laboratorijas pārbaudē izdalot M.bovis, tad ganāmpulkam ir jāanulē no tuberkulozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss.Kompetentā iestāde var anulēt šo statusu šādos gadījumos:a) 2. punktā izklāstītie priekšnoteikumi vairs netiek izpildīti;b) pēcnāves apskatē parādās klasiski tuberkulozes izraisīti bojājumi;c) epidemioloģiska izmeklēšana konstatē infekcijas iespēju;d) vai arī citu iemeslu dēļ, kas nepieciešami liellopu tuberkulozes kontrolei.Reģistrēšana un pārbaude ir jāuzņemas kompetentajai iestādei attiecībā uz jebkuru ganāmpulku, ko uzskata par epidemioloģiski saistītu. Oficiāli no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusam jāsaglabājas anulētam, kamēr tiek pabeigta telpu un darbarīku tīrīšana un dezinfekcija un visiem dzīvniekiem, kas vecāki par sešām nedēļām, ir negatīva reakcija uz vismaz diviem pēc kārtas veiktiem tuberkulīna testiem, no kuriem pirmais noticis ne ātrāk kā 60 dienas, bet otrais – ne ātrāk kā četrus mēnešus un ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc pēdējā pozitīvi reaģējošā dzīvnieka nošķiršanas no ganāmpulka.4. Pamatojoties uz informāciju, kas iesniegta saskaņā ar 8. pantu, dalībvalsti vai daļu dalībvalsts saskaņā ar 17. pantā noteikto procedūru var pasludināt par oficiāli brīvu no tuberkulozes, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:a) ar tuberkulozi inficēto liellopu ganāmpulku daudzums sešus gadus pēc kārtas nav pārsniedzis 0,1 % gadā, un vismaz 99,9 % no ganāmpulkiem sešus gadus pēc kārtas katru gadu ir ieguvuši oficiāli no tuberkulozes brīvu ganāmpulku statusu, šo pēdējo procentuālo rādītāju nosakot katra kalendārā gada 31. decembrī;b) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 [1], darbojas identifikācijas sistēma, kas dod iespējas identificēt ganāmpulku izcelsmi un katra liellopa pārvietošanu;c) visiem nokautajiem liellopiem veic oficiālu pēcnāves apskati;d) tiek ievērota oficiāli no tuberkulozes brīva ganāmpulka statusa atcelšanas un anulēšanas kārtība.5. Dalībvalsts vai dalībvalsts daļa saglabā oficiāli no tuberkulozes brīvu statusu, ja tiek izpildīti 4. punkta a) līdz d) apakšpunkta noteikumi. Ja tomēr ir pierādījumi par nozīmīgām izmaiņām attiecībā uz tuberkulozes situāciju dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kas tikusi atzīta par oficiāli brīvu no tuberkulozes, Komisija saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību var pieņemt lēmumu par šā statusa atcelšanu vai anulēšanu līdz lēmuma prasību izpildīšanai.II. No brucelozes oficiāli brīvi un no brucelozes brīvi liellopu ganāmpulkiŠajā nodaļā "liellopi" nozīmē visus liellopus, izņemot nobarošanai paredzētos vīriešu dzimuma dzīvniekus, ja tie nāk no brucelozes oficiāli brīviem ganāmpulkiem un ja kompetentā iestāde garantē, ka nobarošanai paredzētie vīriešu dzimuma dzīvnieki netiks izmantoti atražošanai un tiks nosūtīti tieši uz kautuvi.1. Liellopu ganāmpulks ir oficiāli brīvs no brucelozes, ja:a) tajā nav pret brucelozi vakcinētu liellopu, izņemot sieviešu dzimuma liellopus, kas vakcinēti vismaz trīs gadus iepriekš;b) tajā esošie liellopi vismaz sešus mēnešus nav uzrādījušas klīniskas brucelozes pazīmes;c) visi liellopi, kas vecāki par 12 mēnešiem, tikuši pakļauti vienam no turpmāk minētajiem testu režīmiem un saskaņā ar Pielikumu C uzrādījušas negatīvus rezultātus:(i) diviem seroloģiskajiem testiem, kas norādīti 10. punktā, ar vairāk nekā trīs un mazāk nekā 12 mēnešu starplaiku;(ii) trim piena paraugu testiem ar trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz pēc sešām nedēļām seko 10. punktā norādītais seroloģiskais tests;d) ikviens liellops, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulka ar oficiāli no brucelozes brīva ganāmpulka statusu un, gadījumos, ja liellopi vecāki par 12 mēnešiem, seruma aglutinācijas testā saskaņā ar C pielikumu uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, vai ir reaģējušas negatīvi uz jebkuru citu testu, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, 30 dienas pirms vai 30 dienas pēc tās pievienošanas ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(i) fiziski jāizolē no citiem ganāmpulka dzīvniekiem tādā veidā, lai izvairītos no tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem līdz negatīvas reakcijas apstiprināšanai.2. Liellopu ganāmpulks saglabā no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja:a) saskaņā ar C pielikumu ik gadu ar negatīviem rezultātiem tiek veikts viens no turpmāk minētajiem testu režīmiem:(i) trīs piena gredzena raudzes testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku;(ii) trīs piena ELISA testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku;(iii) divi piena gredzena raudzes testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz sešas nedēļas vēlāk seko 10. punktā minētais seroloģiskais tests;(iv) divi piena ELISA testi ar vismaz trīs mēnešu starplaiku, kam vismaz sešas nedēļas vēlāk seko 10. punktā minētais seroloģiskais tests;(v) divi seroloģiskie testi, kas veikti ar vismaz trīs mēnešu, bet ne vairāk kā ar 12 mēnešu starplaiku.Tomēr dalībvalsts kompetenta iestāde var visā dalībvalstī vai tās daļā, kas nav oficiāli brīva no brucelozes, bet kurā visi liellopu ganāmpulki ir iesaistīti oficiālā brucelozes ierobežošanas programmā, šādi mainīt kārtējo testu biežumu:- ja nav inficēts vairāk kā 1 % liellopu ganāmpulku, tad varētu būt pietiekami katru gadu veikt divus piena gredzena raudzes testus vai divus piena ELISA testus ar vismaz trīs mēnešu starplaiku vai vienu seroloģisko testu,- ja vismaz 99,8 % no liellopu ganāmpulkiem ir atzīti par oficiāli no brucelozes brīviem ganāmpulkiem vismaz četrus gadus, tad starplaiku starp pārbaudēm var pagarināt līdz 2 gadiem, ja visi dzīvnieki, kas vecāki pār 12 mēnešiem, tiek pārbaudīti, vai pārbaudes var ierobežot, attiecinot tās uz dzīvniekiem, kas vecāki par 24 mēnešiem, ja turpinās ganāmpulku pārbaudes katru gadu. Pārbaudes ir jāveic, lietojot vienu no 10. punktā minētajiem seroloģiskajiem testiem;b) visi liellopi, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulkiem ar oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statusu un, gadījumā, ja liellopi vecāki par 12 mēnešiem, seruma aglutinācijas testā saskaņā ar C pielikumu ir uzrādījuši mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, vai arī reaģējušas negatīvi uz jebkuru citu testu, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, 30 dienas pirms vai 30 dienas pēc tā datuma, kad tās pievienotas ganāmpulkam; pēdējā gadījumā dzīvnieks(i) ir fiziski jāizolē no citiem ganāmpulka dzīvniekiem tādā veidā, lai izvairītos no tieša vai netieša kontakta ar tiem līdz negatīvas reakcijas apstiprināšanai.Tomēr b) punktā aprakstīto testu nav nepieciešams pieprasīt dalībvalstīs vai dalībvalstu reģionos, kur vismaz divus gadus ar brucelozi inficētie ganāmpulki nav pārsnieguši 0,2 %, un kur dzīvnieks nāk no tās pašas dalībvalsts vai dalībvalsts reģiona ganāmpulka ar oficiāli no brucelozes brīva ganāmpulka statusu un transportēšanas laikā nav saskāries ar zemāka statusa liellopiem;c) neraugoties uz b) punktu, liellopus no ganāmpulka, kam ir no brucelozes brīva liellopu ganāmpulka statuss, var pārcelt uz citu ganāmpulku, kam ir no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss, ja tās ir vismaz 18 mēnešus vecas un, ja vakcinētas pret brucelozi, tad vakcinācija tikusi veikta vairāk kā pirms gada.Šādiem dzīvniekiem 30 dienas pirms pārcelšanas ir jāuzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un negatīvs rezultāts papildinātāju saistīšanas reakcijas testā, vai jebkurā citā testā, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā minēto kārtību.Ja tomēr sieviešu dzimuma liellops no ganāmpulka, kas brīvs no brucelozes, tiek pārcelts uz ganāmpulku, kam ir no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss, saskaņā ar iepriekš minētā punkta noteikumiem, tad pirmajam ganāmpulkam jātiek uzskatītam par brīvu no brucelozes divus gadus pēc tā datuma, kad tam pievienots pēdējais vakcinētais dzīvnieks.3A. No brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss tiek atcelts, ja:a) 1. un 2. punktā izklāstītie priekšnoteikumi vairs netiek pildīti; vaib) laboratorijas testu rezultātā vai pēc klīniskajām pazīmēm rodas aizdomas, ka vienam vai vairākiem liellopiem ir bruceloze, un aizdomīgie dzīvnieki ir nokauti vai izolēti tādā veidā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem.Ja dzīvnieks ir nokauts un vairs nav pieejams pārbaudei, atcelto statusu var atjaunot, ja divi seruma aglutinācijas testi, kas veikti saskaņā ar Pielikumu C, visām liellopiem ganāmpulkā, kas vecākas par 12 mēnešiem, uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml. Pirmais tests jāveic vismaz 30 dienas pēc dzīvnieka nošķiršanas un otrais vismaz 60 dienas vēlāk.Ja dzīvnieks ir izolēts no dzīvniekiem ganāmpulkā, tad to var atkal pievienot ganāmpulkam, un ganāmpulka statusu var atjaunot šādā veidā:a) pēc seruma aglutinācijas testa, kas uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml, un negatīva rezultāta papildinātāju saistīšanas reakcijas testā; vaib) pēc negatīva rezultāta jebkurā citā testu kombinācijā, kas šim nolūkam apstiprināta saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību.3B. No brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ganāmpulkam ir jāanulē, ja laboratorijas testu vai epidemioloģisku izmeklēšanu rezultātā ganāmpulkā apstiprinās brucella infekcijas klātbūtne.Ganāmpulka statusu nedrīkst atjaunot līdz pat laikam, kad vai nu visi liellopi, kas atradās tur slimības izcelšanās laikā, ir nokauti, vai arī ganāmpulks pakļauts pārbaudes testiem un visi dzīvnieki, kas vecāki par 12 mēnešiem, uzrādījuši negatīvus rezultātus divos testos pēc kārtas ar 60 dienu starplaiku, turklāt pirmais veikts ne ātrāk kā 30 dienu pēc pozitīvi reaģējošā(-o) dzīvnieka(-u) nošķiršanas no ganāmpulka.Gadījumos, ja liellopi slimības izcelšanās laikā ir grūsnas, galējā pārbaude jāveic vismaz 21 dienu pēc tam, kad atnesies pēdējais slimības izcelšanās laikā grūsnais dzīvnieks.4. Liellopu ganāmpulks ir brīvs no brucelozes, ja tas atbilst 1. punkta b) un c) apakšpunkta noteikumiem, un ja vakcinācija veikta šādā veidā:(i) visi sieviešu dzimuma liellopi ir vakcinēti:- pirms sešu mēnešu vecuma ar 19. celma dzīvo vakcīnu, vai- pirms 15 mēnešu vecuma ar inaktivēto 45/20 palīgvakcīnu, kas oficiāli pārbaudīta un apstiprināta, vai- ar citām vakcīnām, kas apstiprinātas saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību;(ii) 30 mēnešu vecumu nesasniegušie liellopi, kas vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, seruma aglutinācijas testā var uzrādīt rezultātu, kas augstāks par 30 SV aglutinācijas, bet zemāks par 80 SV aglutinācijas uz 1 mililitru, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tās uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kuri vakcinēti mazāk nekā 12 mēnešus iepriekš, vai kas mazāks par 20 EEK vienībām visos citos gadījumos.5. Liellopu ganāmpulks saglabā no brucelozes brīva ganāmpulka statusu, ja:(i) tas tiek pakļauts vienam no 2. punkta a) apakšpunktā uzskaitītajiem testu režīmiem;(ii) ganāmpulkam pievienotie liellopi atbilst 2. punkta b) apakšpunkta prasībām; vai- tās ir no ganāmpulkiem, kam ir no brucelozes brīva ganāmpulka statuss, un, gadījumā, ja liellopi, kas vecākas par 12 mēnešiem, 30 dienu pirms pievienošanas ganāmpulkam vai pēc pievienošanas izolācijas apstākļos ir seruma aglutinācijas testā uzrādījuši mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un negatīvu rezultātu papildinātāju saistīšanas reakcijas testā, saskaņā ar C pielikumu, vai- tās ir no ganāmpulkiem, kam ir no brucelozes brīva ganāmpulka statuss, ir jaunākas par 30 mēnešiem un ir vakcinētas ar 19. celma dzīvo vakcīnu, ja seruma aglutinācijas testā tās uzrāda rezultātu, kas augstāks par 30 SV aglutinācijas, bet zemāks par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tās uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti agrāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāks par 20 EEK vienībām visos citos gadījumos.6A. No brucelozes brīva ganāmpulka statuss tiek atcelts, ja:a) 4. un 5. punkta nosacījumi netiek izpildīti; vaib) laboratorijas testu vai klīnisku pazīmju rezultātā rodas aizdomas, ka viens vai vairāki liellopi, kas vecāki par 30 mēnešiem, slimo ar brucelozi, un aizdomās turētais(ie) dzīvnieks(i) ir nokauts vai izolēts tādā veidā, lai izvairītos no jebkāda tieša vai netieša kontakta ar citiem dzīvniekiem.Ja dzīvnieks ir izolēts, to drīkst atkal pievienot ganāmpulkam, un ganāmpulka statusu var atjaunot, ja pēc tam tas seruma aglutinācijas testā uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml un uzrāda negatīvu rezultātu papildinātāju saistīšanas reakcijas testā vai jebkurā citā testā, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību.Ja dzīvnieki ir nokauti un vairs nav pieejami pārbaudei, tad atcelto statusu var atjaunot, ja saskaņā ar C pielikumu visiem liellopiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, veiktie divi seruma aglutinācijas testi uzrāda mazāk par 30 SV aglutinācijas uz 1 ml. Pirmais tests jāveic vismaz 30 dienu pēc dzīvnieka nošķiršanas un otrais vismaz 60 dienu vēlāk.Ja dzīvnieki, kam saskaņā ar iepriekšējiem diviem punktiem jāveic tests, ir jaunāki par 30 mēnešiem un ir tikuši vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, var uzskatīt, ka to reakcija ir negatīva, ja seruma aglutinācijas testā tie uzrāda vairāk par 30, bet mazāk par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tie uzrāda rezultātu, kas mazāks par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti mazāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāks par 20 EEK vienībām visos pārējos gadījumos.6B. No brucelozes brīva ganāmpulka statuss ir jāanulē, ja laboratorijas testi vai epidemioloģiska izmeklēšana apstiprina, ka ganāmpulkā ir brucella infekcija. Ganāmpulka statusu nedrīkst atjaunot, kamēr visi liellopi, kas atradušies ganāmpulkā infekcijas izcelšanās laikā, nav nokauti, vai arī ganāmpulks nav pakļauts pārbaudes testam un visi nevakcinētie dzīvnieki, kas vecāki par 12 mēnešiem, uzrādījuši negatīvus rezultātus divos testos pēc kārtas ar 60 dienu starplaiku, no kuriem pirmais tests veikts ne ātrāk kā 30 dienu pēc pozitīvi reaģējošā(o) dzīvnieka(u) nošķiršanas no ganāmpulka.Ja visi dzīvnieki, kam jāveic iepriekšējā punktā minētais tests, ir jaunāki par 30 mēnešiem un tikuši vakcinēti ar 19. celma dzīvo vakcīnu, tos var uzskatīt par negatīvi reaģējošiem, ja tie uzrāda vairāk par 30, bet mazāk par 80 SV aglutinācijas uz 1 ml, ja papildinātāju saistīšanas reakcijas testā tie uzrāda mazāk par 30 EEK vienībām sieviešu dzimuma dzīvniekiem, kas vakcinēti mazāk nekā pirms 12 mēnešiem, vai mazāk par 20 EEK vienībām visos pārējos gadījumos.Ja slimības izcelšanās laikā govis ir grūsnas, tad galējā pārbaude jāveic vismaz 21 dienu pēc pēdējās govs atnešanās, kas bija grūsna slimības izcelšanās laikā.7. Dalībvalsti vai dalībvalsts reģionu var pasludināt par oficiāli brīvu no brucelozes saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, ja tiek izpildīti šādi nosacījumi:a) vismaz trīs gadus nav reģistrēts neviens brucella infekcijas izraisīts aborts vai B.abortus izdalīšanas gadījums, un vismaz 99,8 % no ganāmpulkiem ir ieguvuši oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statusu katru gadu piecus gadus pēc kārtas, šo aprēķinu veicot katra kalendārā gada 31. decembrī. Ja kompetenta iestāde tomēr pieņem lēmumu par vesela ganāmpulka nokaušanu, kur, pēc epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultātiem, atsevišķi slimību gadījumi ir parādījušies sakarā ar dzīvnieku ievešanu no kādas teritorijas ārpus dalībvalsts vai ārpus dalībvalsts reģiona un ganāmpulkiem, kuriem oficiāli no brucelozes brīvu ganāmpulku statuss ir ticis atcelts vai anulēts citu iemeslu, nevis aizdomu par slimību dēļ, tad tas nav jāņem vērā minētajā aprēķinā, ja dalībvalsts centrālā kompetentā iestāde, kas nodarbojas ar šiem gadījumiem, veic ikgadējo uzskaiti un saskaņā ar 8.panta 2. punktu paziņo par tiem Komisijai;b) saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 820/97 darbojas identifikācijas sistēma, kas ļauj identificēt ganāmpulku izcelsmi un izsekot katra liellopa pārvietošanai;c) paziņošana par abortu gadījumiem ir obligāta, un šos gadījumus izmeklē kompetenta iestāde.8. Saskaņā ar 9. punktu, dalībvalsts vai dalībvalsts reģions, kas saņēmis no brucelozes oficiāli brīva reģiona statusu, saglabā šo statusu, ja:a) joprojām ir izpildīti 7. punkta a) un b) apakšpunktā paredzētie nosacījumi, un paziņošana par aborta gadījumiem, kas varētu būt notikuši brucelozes dēļ, ir obligāta, un tos izmeklē kompetenta iestāde;b) pirmos piecus gadus pēc statusa iegūšanas katru gadu visi liellopi, kas vecāki par 24 mēnešiem, ne mazāk kā 20 % no visiem ganāmpulkiem ir pārbaudīti un uzrādījuši negatīvu reakciju seroloģiskajos testos, kas veikti saskaņā ar C pielikumu, vai – piena ganāmpulkiem – piena paraugu pārbaudē, kas veikta saskaņā ar C pielikumu;c) par jebkuru liellopu, ko tur aizdomās par inficēšanos ar brucelozi, tiek paziņots kompetentai iestādei, un tam tiek veikta oficiāla epidemioloģiska izmeklēšana brucelozes noteikšanai, kas sastāv no vismaz diviem seroloģiskiem asins testiem, ieskaitot papildinātāju saistīšanas reakcijas testu un atbilstošu paraugu mikrobioloģisko analīzi;d) aizdomu perioda laikā, kam jāturpinās, līdz tiek saņemti negatīvi rezultāti c) punktā minētajiem testiem, aizdomās turētā dzīvnieka izcelsmes vai pārejas ganāmpulkam, un ganāmpulkiem, kas epidemioloģiski saistīti ar šo ganāmpulku, no brucelozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ir jāatceļ;e) brucelozes uzliesmojuma izplatīšanās gadījumā visi liellopi ir jānokauj. Atlikušajām jutīgajām sugām ir jāveic atbilstoši testi, un telpas un iekārtas ir jāiztīra un jādezinficē.9. Dalībvalstij vai dalībvalsts reģionam, kas pasludināts par oficiāli brīvu no brucelozes, ir jāpaziņo Komisijai par visiem brucelozes gadījumiem. Ja ir pierādījumi par nozīmīgām situācijas pārmaiņām saistībā ar brucelozi dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kas tikusi atzīta par oficiāli brīvu no brucelozes, tad Komisija 17. pantā noteiktajā kārtībā var ierosināt, lai šis statuss tiktu atcelts vai anulēts, līdz tiks izpildītas lēmuma prasības.10. II nodaļas nolūkā seroloģiskais tests ir vai nu seruma aglutinācijas tests, buferšķīduma brucelas antigēna tests, papildinātāju saistīšanas reakcijas tests, plazmas aglutinācijas tests, plazmas gredzena raudzes tests, mikroaglutinācijas tests, vai arī individuālais asins ELISA tests, kā aprakstīts C pielikumā. Tāpat II nodaļas nolūkā tiks pieņemts jebkurš cits diagnostiskais tests, kas apstiprināts saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību un aprakstīts C pielikumā. Piena tests ir piena gredzena raudzes vai piena ELISA tests saskaņā ar C pielikumu.D PIELIKUMSI NODAĻANO GOVJU ENZOOTISKĀS LEIKOZES OFICIĀLI BRĪVI GANĀMPULKI, DALĪBVALSTIS UN REĢIONIA. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvs ganāmpulks ir ganāmpulks, kurā:(i) nav ne klīnisku, ne laboratorijas testa ceļā iegūtu pierādījumu par jebkādiem govju enzootiskās leikozes gadījumiem ganāmpulkā, un šādi gadījumi nav apstiprinājušies arī iepriekšējos divus gadus; un(ii) visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, ir iepriekšējos 12 mēnešus negatīvi reaģējuši uz diviem testiem, kas saskaņā ar šo pielikumu veikti ar vismaz četru mēnešu starplaiku; vai(iii) tas atbilst (i) punkta prasībām un atrodas reģionā vai dalībvalstī, kas ir oficiāli brīva no govju enzootiskās leikozes.B. Ganāmpulks saglabā no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīva ganāmpulka statusu, ja:(i) ja ir izpildīti A daļas (i) punkta noteikumi;(ii) visi dzīvnieki, ko pievieno ganāmpulkam, nāk no ganāmpulkiem, kas ir oficiāli brīvi no govju enzootiskās leikozes;(iii) visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, turpina uzrādīt negatīvu reakciju uz testu, kas veikts saskaņā ar II nodaļu un notiek ar trīs gadu starplaiku;(iv) ganāmpulkam pievienotie selekcijas dzīvnieki ar trešās valsts izcelsmi ir importēti saskaņā ar Direktīvu 72/426/EEK.C. No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīva ganāmpulka statuss ganāmpulkam jāatceļ, ja B punktā minētie nosacījumi netiek pildīti vai arī ja laboratorijas testu vai klīnisku pazīmju rezultātā rodas aizdomas, ka vienam vai vairākiem liellopiem ir govju enzootiskā leikoze un aizdomās turētais(ie) dzīvnieks(i) tiek nekavējoties nokauti.D. Statusam jāsaglabājas atceltam, līdz tiek izpildītas šādas prasības:1. Ja kaut vienam dzīvniekam no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvā ganāmpulkā bijusi pozitīva reakcija uz vienu no II nodaļā minētajiem testiem vai ja aizdomas par atsevišķa dzīvnieka infekciju šajā ganāmpulkāir pamatotas ar citiem apstākļiem:(i) dzīvnieks ar pozitīvu reakciju un, ja tā ir govs, jebkurš no tās dzimušais teļš ir jānošķir no ganāmpulka nosūtīšanai uz lopkautuvi veterināro iestāžu uzraudzībā;(ii) visiem dzīvniekiem ganāmpulkā, kas vecāki par 12 mēnešiem, ir negatīva reakcija uz diviem seroloģiskajiem testiem (ar vismaz četru, bet ne vairāk kā 12 mēnešu starplaiku), kas saskaņā ar II nodaļu veikti vismaz trīs mēnešus pēc pozitīvi reaģējošā dzīvnieka un tā iespējamo pēcnācēju nošķiršanas no ganāmpulka;(iii) notikusi epidemioloģiskā izmeklēšana, kur iegūti negatīvi rezultāti, un visi ganāmpulki, kas epidemioloģiski saistīti ar inficēto ganāmpulku, ir tikuši pakļauti (ii) punktā izklāstītajiem pasākumiem.Tomēr kompetenta iestāde var piešķirt izņēmuma statusu, nepieprasot nokaut inficētās govs teļu, ja tas ticis atšķirts no mātes tūlīt pēc piedzimšanas. Šajā gadījumā teļš jāpakļauj 2. punkta (iii) apakšpunktā minētajām prasībām.2. Ja no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvā ganāmpulkā vairāk nekā vienam dzīvniekam bijusi pozitīva reakcija uz vienu no II nodaļā minētajiem testiem vai arī, ja vairāk nekā viens dzīvnieks šajā ganāmpulkā tiek turēts aizdomās par inficēšanos, balstoties uz citiem iemesliem:(i) visi dzīvnieki ar pozitīvu reakciju un, ja tās ir govis, arī to teļi, ir jānošķir no ganāmpulka nosūtīšanai uz lopkautuvi veterināro iestāžu uzraudzībā;(ii) visiem ganāmpulka dzīvniekiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, ir jāuzrāda negatīva reakcija divos testos, kas saskaņā ar II nodaļu jāveic ar ne mazāk kā četru un ne vairāk kā 12 mēnešu starplaiku;(iii) citiem dzīvniekiem šajā ganāmpulkā pēc identifikācijas jāpaliek saimniecībā līdz 24 mēnešu vecumam, un pēc šī vecuma sasniegšanas tos ir jāpārbauda saskaņā ar II nodaļu, izņemot gadījumu, kad kompetenta iestāde atļauj tos oficiālā uzraudzībā tieši nosūtīt uz kautuvi;(iv) ir tikusi veikta epidemioloģiska izmeklēšana, kur iegūti negatīvi rezultāti, un ikviens ganāmpulks, kas epidemioloģiski saistīts ar inficēto ganāmpulku, ir ticis pakļauts (ii) punktā minētajiem pasākumiem.Tomēr kompetenta iestāde var piešķirt izņēmuma statusu, atļaujot nenokaut inficētās govs teļu, ja tas atšķirts no mātes tūlīt pēc piedzimšanas. Šajā gadījumā teļš ir jāpakļauj 2. punkta (iii) apakšpunkta prasībām.E. Saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību un, pamatojoties uz saskaņā ar 8. pantu nodrošināto informāciju, dalībvalsti vai dalībvalsts daļu var uzskatīt par oficiāli brīvu no govju enzootiskās leikozes, ja:a) ir izpildīti visi A daļas nosacījumi, un vismaz 99,8 % no ganāmpulkiem ir oficiāli brīvi no govju enzootiskās leikozes;vaib) dalībvalstī vai tās daļā iepriekšējos trijos gados nav apstiprinājies neviens govju enzootiskās leikozes gadījums un paziņošana par visiem audzēju gadījumiem, kas varētu būt radušies govju enzootiskās leikozes rezultātā, izmeklējot to cēloņus, ir obligāta, unja tā ir dalībvalsts, tad visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, vismaz 10 % pēc nejaušības metodes izraudzītu ganāmpulku iepriekšējos 24 mēnešos ir pārbaudīti un uzrādījuši negatīvus rezultātus saskaņā ar II nodaļu, vaija tā ir dalībvalsts daļa, tad visi dzīvnieki, kas vecāki par 24 mēnešiem, ir iepriekšējos 24 mēnešos saskaņā ar II nodaļu pārbaudīti un uzrādījuši negatīvus rezultātus saskaņā ar II nodaļu;vaic) jebkura cita metode ar ticamības likmi 99 % parāda, ka bijuši inficēti mazāk par 0,2 % ganāmpulku.F. Dalībvalsts vai dalībvalsts reģions saglabā no govju enzootiskā leikozes oficiāli brīva reģiona statusu, ja:a) visi dzīvnieki, kas nokauti šajā dalībvalstī vai reģionā, tiek nodoti oficiālai pēcnāves apskatei, pēc kuras visi audzēji, kas varētu būt GL vīrusa rezultāts, tiek nosūtīti laboratoriskai izmeklēšanai;b) dalībvalsts paziņo Komisijai par visiem govju enzootiskās leikozes gadījumiem reģionā;c) visi dzīvnieki, kas pozitīvi reaģē uz jebkuriem II nodaļā minētajiem testiem, tiek nokauti un attiecīgie ganāmpulki tiek pakļauti ierobežojumiem līdz to statusa atjaunošanai saskaņā ar D daļu;d) visi dzīvnieki, kas vecāki par diviem gadiem, ir pārbaudīti vai nu vienu reizi piecos gados pēc statusa piešķiršanas saskaņā ar II nodaļu, vai arī pirmos piecus gadus pēc statusa piešķiršanas saskaņā ar jebkuru citu kārtību, ar 99 % ticamību parādot, ka bijuši inficēti mazāk par 0,2 % ganāmpulku. Tomēr, ja dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā nav reģistrēts neviens govju enzootiskās leikozes gadījums proporcijā viens ganāmpulks pret 10000 vismaz 3 gadus, tad saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību var pieņemt lēmumu, ka kārtējo seroloģisko testu skaitu var samazināt, ja visiem liellopiem, kas vecāki par 12 mēnešiem, vismaz 1 % pēc nejaušības metodes izraudzītu ganāmpulku katru gadu pārbauda saskaņā ar II nodaļu.G. Saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību dalībvalstij vai dalībvalsts daļai tiek atcelts no govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvas valsts vai reģiona statuss, ja saskaņā ar iepriekš minēto punktu F veiktās izmeklēšanas rezultātā ir pierādījumi par nopietnām situācijas pārmaiņām attiecībā uz govju enzootisko leikozi dalībvalstī vai dalībvalsts daļā, kura ir atzīta par oficiāli brīvu no govju enzootiskās leikozes.No govju enzootiskās leikozes oficiāli brīvo statusu var atjaunot saskaņā ar 17. pantā noteikto kārtību, ja ar šo pašu kārtību noteiktie kritēriji tiek izpildīti.F PIELIKUMS1. paraugs+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++2. paraugs+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"[1] Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 820/97, kas iedibina liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu, kā arī liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu (OV L 117, 7.5.1997., 1.lpp).--------------------------------------------------II PIELIKUMSKorelācijas tabulaPriekšmets | Atsauces uz Direktīvas 97/12/EK pielikumiem | Attiecīgie atsauces punkti Direktīvas 97/12/EK pielikumos, kuros grozījumi izdarīti ar šo direktīvu |2. pants (definīcijas) | | |Tuberkuloze | | |Oficiāli brīvs ganāmpulks | A I 1, 2, 3 | A I 1, 2, 3A, 3B |Oficiāli brīvs reģions/dalībvalsts | A I 4, 5, 6 | A I 4, 5 |Bruceloze | | |Oficiāli brīvs ganāmpulks | A II 1, 2, 3 | A II 1, 2, 3A, 3B |Oficiāli brīvs reģions | A II 7, 8, 9 | A II 7, 8, 9 |Oficiāli brīva dalībvalsts | A II 10, 11, 12 | A II 7, 8, 9 |Brīvs ganāmpulks | A II 4, 5, 6 | A II 4, 5, 6A, 6B |Visai nodaļai par brucelozi | | Jauns punkts par testēšanu |Enzootiskā leikoze | | |Oficiāli brīvs ganāmpulks | D I A, B | D I A, B |Oficiāli brīvs reģions/dalībvalsts | D I E, F, G | D I E, F, G |5. pants (sertifikācija) | | |5. panta 1. punkts | F | F 1. un 2. paraugs |5. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrais ievilkums | F | F 1. un 2. paraugs |5. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums | F | F 1. un 2. paraugs |5. panta 4. punkts | D daļa, F pielikums | F pielikums, C iedaļa, 1. un 2. paraugs |5. panta 5. punkta otrais teikums | F pielikums (ieskaitot D iedaļu) | F pielikums, 1. un 2. paraugs (ieskaitot C iedaļu) |5. panta 5. punkta trešais teikums | F pielikums | F pielikums, 1. un 2. paraugs |--------------------------------------------------


title: Komisijas Otrā direktīva (1985. gada 6. novembris), ar ko groza pielikumu Padomes Direktīvai 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0509

Oficiālais Vēstnesis L 314 , 23/11/1985 Lpp. 0025 - 0026 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 19 Lpp. 0207  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 39 Lpp. 0025  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 19 Lpp. 0207  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 39 Lpp. 0025

		Komisijas Otrā direktīva(1985. gada 6. novembris),ar ko groza pielikumu Padomes Direktīvai 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā(85/509/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1982. gada 30. jūnija Direktīvu 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 84/443/EEK [2], un jo īpaši tās 6. pantu,tā kā Direktīva 82/471/EEK nosaka regulārus grozījumus tās pielikumu saturā jaunāko zinātnes un tehnikas atziņu dēļ;tā kā nav nepieciešams pieprasīt uz barības maisījuma etiķetes vai iepakojuma apliecinājumu par "L — glutamīnskābes ražošanas blakusproduktiem" vai "L — lizīna ražošanas blakusproduktiem", jo citi marķēšanas nosacījumi ir pietiekami šo vielu identificēšanai;tā kā pētījumi par noteiktām aminoskābēm ir parādījuši, ka šie produkti atbilst Direktīvas 82/471/EEK prasībām un to izmantošanu dzīvnieku barībā tādēļ var atļaut saskaņā ar noteiktiem nosacījumiem;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 82/471/EEK pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsNe vēlāk kā 1986. gada 30. jūnijā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas 1. pantu. Par to tās tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 6. novembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksFrans Andriessen[1] OV L 213, 21.7.1982., 8. lpp.[2] OV L 245, 14.9.1984., 21. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. Aiz 2.3. grupas "— blakusprodukti no aminoskābju ražošanas raudzējot" 7. ailē "Īpaši noteikumi" pirmais ievilkums zem "Norādes uz barības maisījuma etiķetes vai iepakojuma" ir jādzēš.2. Zem 3. punkta "Aminoskābes un to sāļi" pievieno šādus produktus:"1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |Produktu grupas nosaukums | Produkta nosaukums | Barības vielas apzīmējums vai mikroorganisma identitāte | Kultūras substrāts (specifikācija, ja tāda ir) | Produktu sastāva raksturojums | Dzīvnieku suga | Īpaši noteikumi || 3.7.L – triptofāns, tehniski tīrs | (C8H5NH)-CH2–CH(NH2)– COOH | — | L – triptofāns, minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Norādes uz produkta etiķetes vai iepakojuma: nosaukums: "L – triptofāns",L – triptofāns un mitruma saturs || 3.8.DL – triptofāns, tehniski tīrs | (C8H5NH)-CH2–CH(NH2)– COOH | — | DL – triptofāns, minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Norādes uz produkta etiķetes vai iepakojuma: nosaukums: "DL – triptofāns",DL – triptofāns un mitruma saturs" |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2007/34/EK ( 2007. gada 14. jūnijs ), ar ko groza Padomes Direktīvu 70/157/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               15.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 155/49

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/34/EK
   (2007. gada 14. jūnijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 70/157/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu (1), un jo īpaši tās 13. panta 2. punkta otro ievilkumu,
   ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/157/EEK par mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu (2), un jo īpaši tās 3. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 70/157/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Direktīvu 70/156/EEK. Tāpēc Direktīvas 70/156/EEK noteikumus attiecībā uz transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām piemēro Direktīvai 70/157/EEK.

               (2)

               Kopš Direktīvas 70/157/EEK stāšanās spēkā trokšņu ierobežojumi mehāniskajiem transportlīdzekļiem ir vairākkārt samazināti – pēdējo reizi 1995. gadā. Pēdējai samazināšanai nebija gaidītā rezultāta, un turpmākie pētījumi liecināja, ka mērīšanas metode vairs neatspoguļo faktisko braukšanas veidu. Tāpēc ir lietderīgi uzsākt jaunu pārbaudes ciklu un, veicot trokšņu pārbaudi, pielāgot braukšanas apstākļus pēc iespējas tuvāk reālajiem braukšanas apstākļiem. Jaunais pārbaudes cikls ir iekļauts ANO/EEK Noteikumos Nr. 51, grozījumu 02. sērijā (3).

               (3)

               Pārejas posmā pašreizējā pārbaude un jaunā pārbaude jāveic tipa apstiprinājumam, un par abu pārbaužu rezultātiem jāziņo Komisijai. Tas ļaus Komisijai saņemt vajadzīgos datus, lai noteiktu atbilstošas robežvērtības jaunajā mērīšanas metodē, ar kuru aizstās spēkā esošo pārbaudes protokolu. Pašreizējā metode turpmāk ir vajadzīga, lai saņemtu tipa apstiprinājumu, bet jaunā metode ir jāizmanto, lai veiktu uzraudzību. Pēc pārejas posma pārbaudes protokolam, kas pielāgots jaunajai pārbaudei, ir jākļūst par vienīgo vajadzīgo mērījumu, lai saņemtu tipa apstiprinājumu.

               (4)

               Lai ņemtu vērā jaunākos grozījumus ANO/EEK Noteikumos Nr. 51 un Nr. 59, kuriem Kopiena jau ir pievienojusies, ir lietderīgi pielāgot Direktīvu 70/157/EEK tehnikas attīstībai, pielāgojot to minēto noteikumu tehniskajām prasībām. Tas jo īpaši ir svarīgi, lai pārņemtu obligāto uzraudzības procedūru par mehānisko transportlīdzekļu trokšņu emisijām, kas noteiktas ANO/EEK Noteikumos Nr. 51 saistībā ar EK tipa apstiprinājumu. Pretējā gadījumā šī direktīva tehnikas attīstības ziņā atpaliktu no minētajiem noteikumiem.

               (5)

               Saskaņā ar Direktīvas 70/157/EEK 3. pantu šajā direktīvā paredzētie pasākumi neizmaina prasības, kas noteiktas Direktīvas 70/157/EEK I pielikuma 5.2.2.1. un 5.2.2.5. punktā. Ņemot vērā pielikumu jauno struktūru, ir vajadzīgs pielāgot numerāciju un atsauces, kas šajos punktos minētas. Lai sekmētu saskaņotību ar citiem Kopienas noteikumiem, ir lietderīgi arī norādīt atbilstību starp pašreizējo un jauno numerāciju.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   1.   Direktīvu 70/157/EEK groza šādi:

               a)

               tās I pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikuma tekstu;

               b)

               tās II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas II pielikuma tekstu;

               c)

               tās III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas III pielikuma tekstu;

               d)

               tās IV pielikumu svītro.

         2.   Atsauces uz Direktīvas 70/157/EEK I pielikuma 5.2.2.1. un 5.2.2.5. punktu uzskata par atsaucēm uz 2.1. un 2.2. punktu I pielikumā, ko aizstāj ar šo direktīvu.
   2. pants
   No 2008. gada 6. jūlija līdz 2010. gada 6. jūlijam transportlīdzeklim, kam piešķir tipa apstiprinājumu, veic ANO/EEK Noteikumu Nr. 51 10. pielikumā noteikto pārbaudi tikai uzraudzības nolūkā. Pārbaudes rezultātus pievieno dokumentiem, kas izklāstīti 1. un 2. papildinājumā I pielikumā Direktīvai 70/157/EEK, kurā izdarīti grozījumi ar šo direktīvu, saskaņā ar ANO/EEK Noteikumu Nr. 51 9. pielikumu. Attiecīgā dalībvalsts šādus informatīvos dokumentus nosūta Komisijai. Minētās saistības neattiecas uz gadījumiem, kad atbilstīgi šai direktīvai spēkā esošo apstiprinājumu pagarina. Minētās uzraudzības procedūras vajadzībām transportlīdzekli neuzskata par jaunu tipu, ja tas atšķiras tikai saistībā ar 2.2.1. un 2.2.2. punktu ANO/EEK Noteikumos Nr. 51.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2008. gada 5. jūlijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai minēto tiesību aktu tekstu un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2008. gada 6. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 14. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/96/EK (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.).

      (2)  OV L 42, 23.2.1970., 16. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/96/EK.

      (3)  OV L 137, 30.5.2007., 68. lpp.

      I PIELIKUMS
      “
            I PIELIKUMS
            NOTEIKUMI PAR EK TIPA APSTIPRINĀJUMU ATTIECĪBĀ UZ MEHĀNISKĀ TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA TROKŠŅU LĪMENI
            1.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPAM
            1.1.   EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz trokšņu līmeni, ievērojot Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu, iesniedz transportlīdzekļa ražotājs.
            1.2.   Informācijas dokumenta paraugs ir sniegts 1. papildinājumā.
            1.3.   Transportlīdzekļa ražotājam jāiesniedz tehniskajam dienestam, kas atbild par testiem, tā transportlīdzekļa tipa paraugs, kuru piesaka tipa apstiprinājumam.
            1.4.   Pēc tehniskā dienesta pieprasījuma jāiesniedz arī izplūdes sistēmas paraugs un tāda motora paraugs, kuram ir vismaz tāds pats darba tilpums un nominālā maksimālā jauda, kā tam, ar kuru aprīkots transportlīdzeklis, ko piesaka tipa apstiprinājumam.
            2.   TROKŠŅU LĪMENIS BRAUCOŠIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM
            2.1.   Robežvērtības
            Trokšņu līmenis, ko mēra saskaņā ar III pielikuma noteikumiem, nepārsniedz šādas robežas:

                        Transportlīdzekļu kategorijas

                        Ar dB(A) izteiktas vērtības
                        (decibeli (A))

                                    2.1.1.

                                    Transportlīdzekļi, kuri paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kuros nav vairāk kā deviņas sēdvietas, ieskaitot vadītāja sēdekli

                        74

                  2.1.2.   Transportlīdzekļi, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kas aprīkoti ar vairāk nekā deviņām sēdvietām, ieskaitot vadītāja sēdekli, un kam maksimāli pieļaujamā masa pārsniedz 3,5 tonnas un

                                    2.1.2.1.

                                    ar motora jaudu, kas mazāka par 150 kW

                        78

                                    2.1.2.2.

                                    ar motora jaudu, kas nav mazāka par 150 kW

                        80

                  2.1.3.   Transportlīdzekļi, kas paredzēti pasažieru pārvadāšanai un kas aprīkoti ar vairāk nekā deviņām sēdvietām, ieskaitot vadītāja sēdekli; transportlīdzekļi, kas paredzēti kravu pārvadāšanai:

                                    2.1.3.1.

                                    ar maksimāli pieļaujamo masu, kas nepārsniedz 2 tonnas

                        76

                                    2.1.3.2.

                                    ar maksimāli pieļaujamo masu, kas pārsniedz 2 tonnas, bet nepārsniedz 3,5 tonnas

                        77

                  2.1.4.   Transportlīdzekļi, kas paredzēti preču pārvadāšanai un kam maksimāli pieļaujamā masa pārsniedz 3,5 tonnas:

                                    2.1.4.1.

                                    ar motora jaudu, kas mazāka par 75 kW

                        77

                                    2.1.4.2.

                                    ar motora jaudu, kas nav mazāka par 75 kW, bet ir mazāka par 150 kW

                        78

                                    2.1.4.3.

                                    ar motora jaudu, kas nav mazāka par 150 kW

                        80

                  Tomēr

                        —

                        attiecībā uz 2.1.1. un 2.1.3. iedaļas transportlīdzekļu kategorijām robežvērtības ir palielinātas par 1 dB(A), ja tie ir aprīkoti ar tiešas iesmidzināšanas dīzeļmotoru,

                        —

                        attiecībā uz transportlīdzekļiem, kam maksimāli pieļaujamā masa ir vairāk nekā divas tonnas un kas konstruēti braukšanai bezceļa apstākļos, robežvērtības ir palielinātas par 1 dB(A), ja to motora jauda ir mazāka par 150 kW, un par 2 dB(A), ja to motora jauda ir 150 kW vai lielāka,

                        —

                        attiecībā uz tādu 2.1.1. iedaļas transportlīdzekļu kategorijām, kas aprīkoti ar rokas vadības pārnesumkārbu ar vairāk nekā četriem pārnesumiem braukšanai uz priekšu un ar motoru, kurš sasniedz maksimālo jaudu, kas pārsniedz 140 kW/t, un kura maksimālās jaudas un maksimālās masas attiecība pārsniedz 75 kW/t, robežvērtības ir palielinātas par 1 dB(A), ja ātrums, ar kuru transportlīdzekļa aizmugure šķērso līniju BB' ar trešo pārnesumu ir lielāks par 61 km/h.

                  2.2.   Rezultātu interpretācija
            2.2.1.   Lai kompensētu mērinstrumentu neprecizitāti, katra mērījuma rezultātu nosaka, atņemot 1 dB(A) no mērierīces rādījuma.
            2.2.2.   Mērījumus uzskata par derīgiem, ja starpība starp diviem tajā pašā transportlīdzekļa pusē pēc kārtas izdarītiem mērījumiem nepārsniedz 2 dB(A).
            2.2.3.   Augtākais izmērītais trokšņu līmenis ir testa rezultāts. Ja rezultāts par 1 dB(A) pārsniedz maksimāli pieļaujamo trokšņu līmeni pārbaudāmā transportlīdzekļa kategorijai, veic divus papildu mērījumus, mikrofonam esot attiecīgajā stāvoklī. Mikrofonam esot minētajā stāvoklī, trim no četriem šādi gūtiem mērījumiem jāiekļaujas noteiktajās robežās.
            3.   MARĶĒJUMI
            3.1.   Izplūdes un ieplūdes sistēmas detaļām, izņemot stiprinājumus un caurules, jābūt ar:
            3.1.1.   sistēmu un to detaļu ražotāja preču zīmi vai tirdzniecības nosaukumu;
            3.1.2.   ražotāja preču aprakstu.
            3.2.   Šiem marķējumiem jābūt skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem pat pēc sistēmas uzstādīšanas transportlīdzeklī.
            4.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPAM
            4.1.   Ja attiecīgās prasības ir izpildītas, piešķir EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu un vajadzības gadījumā 4. panta 4. punktu.
            4.2.   EK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir norādīts 2. papildinājumā.
            4.3.   Apstiprinājuma numuru saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu piešķir katram apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam. Tā pati dalībvalsts nepiešķir vienu un to pašu numuru cita tipa transportlīdzeklim.
            5.   TIPA PĀRVEIDOŠANA UN APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI
            5.1.   Ja tiek pārveidots tips, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus.
            6.   RAŽOJUMA ATBILSTĪBA
            6.1.   Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, veic pasākumus saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. pantā noteiktajām prasībām.
            6.2.   Īpaši noteikumi:
            6.2.1.   Testi, kas minēti Direktīvas 70/156/EEK X pielikuma 2.3.5. punktā, ir ANO/EEK Noteikumu Nr. 51 7. pielikumā minētie testi, kā noteikts šīs direktīvas III pielikumā.
            6.2.2.   To apskašu biežums, kas minētas Direktīvas 70/156/EEK X pielikuma 3. punktā, parasti ir reizi divos gados.

            1. papildinājums
            Informācijas dokuments Nr. … saskaņā ar I pielikumu Padomes Direktīvai 70/156/EEK (1) par EK tipa apstiprinājumu transportlīdzeklim attiecībā uz tā pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes sistēmu (Direktīva 70/157/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu …/…/EK)
            Turpmāk norādītās ziņas, ja vajadzīgs, jāiesniedz trīs eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visi rasējumi jāiesniedz atbilstošā mērogā un pietiekami detalizēti A4 formātā vai šā formāta mapē. Ja ir fotoattēli, tiem jābūt pietiekami detalizētiem.
            Ja sistēmām, detaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniska vadības ierīce, tad jāsniedz informācija par tās darbību.
            0.   Vispārīgi noteikumi
            0.1.   Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums):
            0.2.   Tips un vispārīgs(-i) komercapraksts(-i):
            0.3.   Tipa identifikācijas līdzekļi, ja marķējums ir uz transportlīdzekļa (b):
            0.3.1.   Minētā marķējuma atrašanās vieta:
            0.4.   Transportlīdzekļa kategorija (c):
            0.5.   Ražotāja nosaukums un adrese:
            0.8.   Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es):
            1.   Transportlīdzekļa vispārējās uzbūves īpatnības
            1.1.   Transportlīdzekļa prototipa fotoattēli un/vai rasējumi:
            1.3.3.   Dzenošās asis (skaits, novietojums, savienojums):
            1.6.   Motora novietojums un izkārtojums:
            2.   Masa un gabarīti (e) (kg un mm) (attiecīgā gadījumā atsaucas uz rasējumu)
            2.4.   Transportlīdzekļa gabarītu diapazons (kopumā)
            2.4.1.   Šasijai bez virsbūves
            2.4.1.1.   Garums (j):
            2.4.1.2.   Platums (k):
            2.4.2.   Šasijai ar virsbūvi
            2.4.2.1.   Garums (j):
            2.4.2.2.   Platums (k):
            2.6.   Transportlīdzekļa masa ar virsbūvi darba kārtībā vai šasijas masa ar kabīni, ja ražotājs to neaprīko ar virsbūvi, (ar standarta aprīkojumu, ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, eļļas, degvielu, instrumentus, rezerves riteni un vadītāju) (o) (maksimālā un minimālā):
            3.   Motors (q)
            3.1.   Ražotājs:
            3.1.1.   Ražotāja motora kods: (marķējums uz motora vai citi identifikācijas līdzekļi)
            3.2.   Iekšdedzes motors
            3.2.1.1.   Darbības princips: dzirksteļaizdedze/kompresijaizdedze, četrtaktu/divtaktu (2)

            3.2.1.2.   Cilindru skaits un novietojums:
            3.2.1.2.3.   Aizdedzes secība:
            3.2.1.3.   Motora darba tilpums (s): cm3

            3.2.1.8.   Maksimālā motora jauda (t): kW ar ……. min–1 (ražotāja uzrādītā vērtība)
            3.2.4.   Degvielas padeve
            3.2.4.1.   Ar karburatoru: jā/nē (2)

            3.2.4.1.2.   Tips(-i):
            3.2.4.1.3.   Piešķirtais numurs:
            3.2.4.2.   Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai kompresijaizdedze): jā/nē (2)

            3.2.4.2.2.   Darbības princips: tiešā iesmidzināšana/priekškamera/virpuļkamera (2)

            3.2.4.2.4.   Regulators
            3.2.4.2.4.1.   Tips:
            3.2.4.2.4.2.1.   Atslēgšanās punkts, ja slodze ir: min–1

            3.2.4.3.   Ar degvielas iesmidzināšanu (tikai dzirksteļaizdedze): jā/nē (2)

            3.2.4.3.1.   Darbības princips: ieplūdes kolektors (vienpunkta/daudzpunktu) (2))/tiešā iesmidzināšana/cita (precizēt) (2)

            3.2.8.   Ieplūdes sistēma
            3.2.8.4.2.   Gaisa filtrs, rasējumi, vai
            3.2.8.4.2.1.   Marka(-as):
            3.2.8.4.2.2.   Tips(-i):
            3.2.8.4.3.   Ieplūdes klusinātājs, rasējumi, vai
            3.2.8.4.3.1.   Marka(-as):
            3.2.8.4.3.2.   Tips(-i):
            3.2.9.   Izplūdes sistēma
            3.2.9.2.   Izplūdes sistēmas apraksts un/vai rasējums:
            3.2.9.4.   Izplūdes klusinātājs(-i):
            Priekšējās daļas, vidus un aizmugures klusinātājam: uzbūve, tips, marķējums, vajadzības gadījumā āra troksnim: samazināšanas pasākumi motora nodalījumā un uz motora:
            3.2.9.5.   Izplūdes caurules atrašanās vieta:
            3.2.9.6.   Izplūdes klusinātājs, kas satur šķiedrainus materiālus:
            3.2.12.2.1.   Katalītiskais neitralizators: jā/nē (3)

            3.2.12.2.1.1.   Katalītisko neitralizatoru un elementu skaits:
            3.3.   Elektriskais motors
            3.3.1.   Tips (tinumi, ierosas):
            3.3.1.1.   Maksimālā izejas jauda stundā: kW
            3.3.1.2.   Darbības spriegums: V
            3.4.   Citi motori vai to kombinācijas (dati par šādu motoru detaļām):
            4.   Transmisija (v)
            4.2.   Tips (mehāniskā, hidrauliskā, elektriskā u. c.):
            4.6.   Pārnesumskaitļi

                        Pārnesums

                        Iekšējās pārnesumkārbas pārnesumi
                        (motora apgriezienu attiecība pret pārnesumkārbas dzenamās vārpstas apgriezieniem)

                        Beigu piedziņas pārnesums(-i)
                        (pārnesumkārbas dzenamās vārpstas apgriezienu attiecība pret piedziņas riteņu apgriezieniem)

                        Kopējais pārnesumu skaitlis

                        Maksimums CVT
                            (4)

                        1
                        2
                        3
                        …
                        Maksimums CVT
                            (4)

                        Atpakaļgaita

                  4.7.   Maksimālais transportlīdzekļa ātrums (un pārnesums, ar kuru to var sasniegt) (km/h) (w):
            6.   Balstiekārta
            6.6.   Riepas un riteņi
            6.6.2.   Rites virsmas lielākais un mazākais rādiuss
            6.6.2.1.   1. ass:
            6.6.2.2.   2. ass:
            6.6.2.3.   3. ass:
            6.6.2.4.   4. ass:
            utt.
            9.   Virsbūve (neattiecas uz M1 kategorijas transportlīdzekļiem)
            9.1.   Virsbūves tips:
            9.2.   Izmantotie materiāli un izgatavošanas paņēmiens
            12.   Dažādi
            12.5.   Dati par visām ierīcēm bez motora, kas paredzētas trokšņa samazināšanai (ja uz tām neattiecas citi punkti):
            Papildu informācija attiecībā uz visurgājējiem
            1.3.   Asu un riteņu skaits:
            2.4.1.   Šasijai bez virsbūves
            2.4.1.4.1.   Priekšējās pārkares leņķis (na): … grādi
            2.4.1.5.1.   Pakaļējās pārkares leņķis (nb): … grādi
            2.4.1.6.   Klīrenss (kā noteikts Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma A daļas 4.5. punktā)
            2.4.1.6.1.   Starp asīm:
            2.4.1.6.2.   Zem priekšējās(-ām) ass(-īm):
            2.4.1.6.3.   Zem aizmugurējās(-ām) ass(-īm):
            2.4.1.7.   Uzbrauktuves leņķis (nc): … grādi
            2.4.2.   Šasijai ar virsbūvi
            2.4.2.4.1.   Priekšējās pārkares leņķis (na): … grādi
            2.4.2.5.1.   Pakaļējās pārkares leņķis (nb): … grādi
            2.4.2.6.   Klīrenss (kā noteikts Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma A daļas 4.5. punktā)
            2.4.2.6.1.   Starp asīm:
            2.4.2.6.2.   Zem priekšējās(-ām) ass(-īm):
            2.4.2.6.3.   Zem aizmugurējās(-ām) ass(-īm):
            2.4.2.7.   Uzbrauktuves leņķis (nc): … grādi
            2.15.   Spēja uzsākt kustību pret kalnu (tikai transportlīdzeklis) … %.
            4.9.   Diferenciāļa bloķētājmehānisms: jā/nē/pēc izvēles (5)

            Datums, mape

            2. papildinājums
            PARAUGS
            EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS
            (Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

               Administratīvās iestādes zīmogs

            Paziņojums par

                        —

                        tipa apstiprinājumu (6),

                        —

                        tipa apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu (6),

                        —

                        tipa apstiprinājuma atteikšanu (6),

                        —

                        tipa apstiprinājuma anulēšanu (6)

                  transportlīdzekļa/detaļas/atsevišķas tehniskas vienības (6) tipam attiecībā uz Direktīvu …/…/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu …/…/EK.
            Tipa apstiprinājuma numurs:
            Pamatojums attiecinājumam uz citu tipu:
            I   IEDAĻA
            0.1.   Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums):
            0.2.   Tips un vispārīgs(-i) komercapraksts(-i):
            0.3.   Tipa identifikācijas līdzekļi, ja marķējums atrodas uz transportlīdzekļa/detaļas/atsevišķas tehniskas vienības (6)
                (7)

            0.3.1.   Minētā marķējuma atrašanās vieta:
            0.4.   Transportlīdzekļa kategorija (8):
            0.5.   Ražotāja nosaukums un adrese:
            0.7.   EK tipa apstiprinājuma zīmes stiprinājuma vieta un veids attiecībā uz detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām:
            0.8.   Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es)
            II   IEDAĻA
            1.   Papildu informācija (ja vajadzīgs): skatīt papildpielikumu
            2.   Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests:
            3.   Testa ziņojuma noformēšanas diena:
            4.   Testa ziņojuma numurs:
            5.   Piezīmes (ja tādas ir): skatīt papildpielikumu
            6.   Vieta:
            7.   Datums:
            8.   Paraksts:
            9.   Pievienots apstiprināšanas iestādei iesniegtās informācijas paketes rādītājs, ko var saņemt pēc pieprasījuma.

            Papildpielikums EK tipa apstiprinājuma sertifikātam Nr. …
            par transportlīdzekļa tipa apstiprināšanu, ņemot vērā Direktīvu 70/157/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu …/…/EK
            1.   Papildu informācija
            1.1.   Vajadzības gadījumā ANO/EEK Noteikumu Nr. 51 III pielikuma 3.1.2.3.2.3. punktā ietverto transportlīdzekļu saraksts:
            1.2.   Motors
            1.2.1.   Ražotājs:
            1.2.2.   Tips:
            1.2.3.   Modelis:
            1.2.4.   Nominālā maksimālā jauda … kW ar … apgr./min–1

            1.3.   Transmisija: neautomātiskā pārnesumkārba/automātiskā pārnesumkārba (9)

            1.3.1   Pārnesumu skaits:
            1.4.   Aprīkojums
            1.4.1   Izplūdes klusinātājs:
            1.4.1.1.   Ražotājs:
            1.4.1.2.   Modelis:
            1.4.1.3.   Tips: …atbilst rasējumam Nr.
            1.4.2   Ieplūdes klusinātājs:
            1.4.2.1.   Ražotājs:
            1.4.2.2.   Modelis:
            1.4.2.3.   Tips: … atbilst rasējumam Nr.
            1.5.   Riepu izmērs:
            1.5.1.   Tipa apstiprinājuma testos izmantoto riepu tipa apraksts:
            1.6.   Mērījumi
            1.6.1.   Braucoša transportlīdzekļa trokšņu līmenis:

                        Mērījumu rezultāti

                        Kreisā puse
                        dB(A) (10)

                        Labā puse
                        dB(A) (10)

                        Ātrumu pārslēga sviras stāvoklis

                        pirmais mērījums

                        otrais mērījums

                        trešais mērījums

                        ceturtais mērījums

                        Testa rezultāts: … dB(A)/E (11)

                  1.6.2.   Stāvoša transportlīdzekļa trokšņu līmenis:

                        Mērījumu rezultāti

                        dB(A)

                        Motors

                        pirmais mērījums

                        otrais mērījums

                        trešais mērījums

                        Testa rezultāts: … dB(A)/E (12)

                  1.6.3.   Saspiesta gaisa trokšņu līmenis:

                        Mērījumu rezultāti

                        Kreisā puse
                        dB(A) (13)

                        Labā puse
                        dB(A) (13)

                        pirmais mērījums

                        otrais mērījums

                        trešais mērījums

                        ceturtais mērījums

                        Testa rezultāts: … dB(A)

                  5.   Piezīmes:
         ”

         (1)  Šajā informācijas dokumentā iekļauto punktu un zemsvītras piezīmju numuri atbilst Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma punktu un zemsvītras piezīmju numuriem. Punkti, kas neattiecas uz šo direktīvu, ir izlaisti.

         (2)  Lieko svītrot.

         (3)  Lieko svītrot.

         (4)  Pastāvīgi regulējama transmisija.

         (5)  Lieko svītrot.

         (6)  Lieko svītrot.

         (7)  Ja tipa identifikācijas līdzekļi satur rakstu zīmes, kas nav transportlīdzekļa, detaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipu aprakstos, kuri iekļauti šajā tipa apstiprinājuma sertifikātā, tad šādas rakstu zīmes dokumentā attēlo ar simbolu: “?” (piemēram, ABC??123??).

         (8)  Kā noteikts Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma A iedaļā.

         (9)  Lieko svītrot.

         (10)  Mērījumu vērtības dotas, atņemot 1 dB(A) saskaņā ar I pielikuma 2.2.1. punkta noteikumiem.

         (11)  “E” norāda, ka attiecīgie mērījumi veikti saskaņā ar šo direktīvu.

         (12)  “E” norāda, ka attiecīgie mērījumi veikti saskaņā ar šo direktīvu.

         (13)  Mērījumu vērtības dotas, atņemot 1 dB(A) saskaņā ar I pielikuma 2.2.1. punkta noteikumu.

      II PIELIKUMS
      “
            II PIELIKUMS
            ADMINISTRATĪVI NOTEIKUMI IZPLŪDES SISTĒMU KĀ ATSEVIŠĶU TEHNISKU VIENĪBU EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM (REZERVES IZPLŪDES SISTĒMAS)
            1.   PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀŠANAI
            1.1.   Ievērojot Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu, pieteikums EK tipa apstiprinājumam attiecībā uz rezerves izplūdes sistēmu vai tās detaļu kā atsevišķu tehnisku vienību jāiesniedz transportlīdzekļa ražotājam vai attiecīgās atsevišķās tehniskās vienības ražotājam.
            1.2.   Informācijas dokumenta paraugs ir sniegts 1. papildinājumā.
            1.3.   Pēc attiecīgā tehniskā dienesta pieprasījuma, pretendentam jāiesniedz:
            1.3.1.   divi sistēmas paraugi, attiecībā uz kuriem veikts EEK tipa apstiprinājums,
            1.3.2.   izplūdes sistēmas tips, ar ko transportlīdzeklis sākotnēji bija aprīkots, kad piešķīra EEK tipa apstiprinājumu;
            1.3.3.   tā transportlīdzekļa tipa prototips, kam jāuzstāda sistēma un kas atbilst ANO/EEK Noteikumu Nr. 51 7. pielikuma 4.1. punkta prasībām, kā minēts šīs direktīvas III pielikumā.
            1.3.4.   atsevišķs motors, kas atbilst aprakstītā transportlīdzekļa tipam.
            2.   MARĶĒJUMI
            2.4.1.   Rezerves izplūdes sistēmai vai tās detaļām, izņemot stiprinājumus un caurules, jābūt ar:
            2.4.1.1.   rezerves sistēmas un tās detaļu ražotāja preču zīmi vai tirdzniecības nosaukumu,
            2.4.1.2.   ražotāja preču aprakstu.
            2.4.2.   Šiem marķējumiem jābūt skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem pat pēc sistēmas uzstādīšanas transportlīdzeklī.
            3.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA
            3.1.   Ja attiecīgās prasības ir izpildītas, piešķir EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu un – vajadzības gadījumā – 4. panta 4. punktu.
            3.2.   EK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir norādīts 2. papildinājumā.
            3.3.   Saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu tipa apstiprinājuma numurs jāpiešķir katram rezerves izplūdes sistēmas un tās detaļas tipam, kas apstiprināts kā atsevišķa tehniska vienība; tipa apstiprinājuma numura 3. iedaļa norāda direktīvas numuru, ar kuru izdarīti grozījumi un kuru piemēroja transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma laikā. Tā pati dalībvalsts nepiešķir to pašu numuru citam rezerves izplūdes sistēmas vai tās detaļas tipam.
            4.   EK TIPA APSTIPRINĀJUMA ZĪME
            4.1.   Katrai rezerves izplūdes sistēmai vai tās detaļai, izņemot stiprinājumus un caurules, kas atbilst saskaņā ar šo direktīvu apstiprinātam tipam, jābūt ar EK tipa apstiprinājuma zīmi.
            4.2.   EK tipa apstiprinājuma zīme ir taisnstūrveida, kas ietver mazo burtu “e”, kam seko tās dalībvalsts pazīšanas rakstzīme(-es), kura ir piešķīrusi apstiprinājumu:

                        Vācijai “1”,

                        Francijai “2”,

                        Itālijai “3”,

                        Nīderlandei “4”,

                        Zviedrijai “5”,

                        Beļģijai “6”,

                        Ungārijai “7”,

                        Čehijai “8”,

                        Spānijai “9”,

                        Apvienotajai Karalistei “11”,

                        Austrijai “12”,

                        Luksemburgai “13”,

                        Somijai “17”,

                        Dānijai “18”,

                        Rumānijai “19”,

                        Polijai “20”,

                        Portugālei “21”,

                        Grieķijai “23”,

                        Īrijai “24”,

                        Slovēnijai “26”,

                        Slovākijai “27”,

                        Igaunijai “29”,

                        Latvijai “32”,

                        Bulgārijai “34”,

                        Lietuvai “36”,

                        Kiprai “49”,

                        Maltai “50”.

                  Netālu no taisnstūrveida zīmes jābūt arī “pamata apstiprinājuma numuram”, kas ir tipa apstiprinājuma numurs 4. punktā un kas ir minēts Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumā, pirms kura atrodas divi skaitļi, kas norāda kārtas numuru, kāds piešķirts jaunākajam būtiskajam Direktīvas 70/157/EEK tehniskajam grozījumam dienā, kad piešķīra EK tipa apstiprinājumu. Direktīvai 70/157/EEK kārtas numurs ir 00; Direktīvai 77/212/EEK kārtas numurs ir 01; Direktīvai 84/424/EEK kārtas numurs ir 02; Direktīvai 92/97/EEK kārtas numurs ir 03. Kārtas numurs 03 atbilst arī tehniskajām prasībām ANO/EEK Noteikumu Nr. 59 00 sērijas grozījumiem.
            4.3.   Zīmei jābūt skaidri salasāmai un neizdzēšamai pat pēc rezerves izplūdes sistēmas vai tās detaļas uzstādīšanas transportlīdzeklī.
            4.4.   EK tipa apstiprinājuma zīmes paraugs ir parādīts 3. papildinājumā.
            5.   TIPA PĀRVEIDOŠANA UN APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI
            5.1.   Ja tiek pārveidots transportlīdzekļa tips, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus.
            6.   RAŽOJUMA ATBILSTĪBA
            6.1.   Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, veic pasākumus saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. pantā noteiktajām prasībām.
            6.2.   Īpaši noteikumi:
            6.2.1.   Testi, kas minēti Direktīvas 70/156/EEK X pielikuma 2.3.5. punktā, ir ANO/EEK Noteikumu Nr. 59 5. pielikumā minētie testi, kā noteikts šīs direktīvas III pielikumā.
            6.2.2.   To apskašu biežums, kas minētas Direktīvas 70/156/EEK X pielikuma 3. punktā, parasti ir reizi divos gados.

            1. papildinājums
            Informācijas dokuments Nr. … par mehānisko transportlīdzekļu izplūdes sistēmas kā atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājumu (Direktīva 70/157/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu …/…/EK)
            Turpmāk norādītās ziņas, ja vajadzīgs, iesniedz trīs eksemplāros kopā ar satura rādītāju. Visi rasējumi jāiesniedz atbilstošā mērogā un pietiekami detalizēti A4 formātā vai šī formāta mapē. Ja ir fotoattēli, tiem jābūt pietiekami detalizētiem.
            Ja sistēmām, detaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām ir elektroniska vadības ierīce, tad jāsniedz informācija par tās darbību.
            0.   Vispārīgi noteikumi
            0.1.   Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums):
            0.2.   Tips un vispārīgs(-i) komercapraksts(-i):
            0.5.   Ražotāja nosaukums un adrese:
            0.7.   EK tipa apstiprinājuma zīmes stiprinājuma vieta un veids attiecībā uz detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām:
            0.8.   Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es):
            1.   Tā transportlīdzekļa apraksts, kam ierīce paredzēta (ja ar ierīci paredzēts aprīkot vairāk nekā vienu transportlīdzekļa tipu, šajā punktā prasīto informāciju sniedz attiecībā uz katru attiecīgo tipu)
            1.1.   Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums):
            1.2.   Tips un vispārīgs(-i) komercapraksts(-i):
            1.3.   Tipa identifikācijas līdzekļi, ja marķējums ir uz transportlīdzekļa:
            1.4.   Transportlīdzekļa kategorija:
            1.5.   EK tipa apstiprinājuma numurs attiecībā uz trokšņu līmeni:
            1.6.   Visa informācija, kas minēta tipa apstiprinājuma sertifikāta 1.1. līdz 1.5. punktā attiecībā uz transportlīdzekli (šīs direktīvas I pielikuma 2. papildinājums):
            2.   Ierīces apraksts
            2.1.   Rezerves izplūdes sistēmas apraksts, kas norāda katras sistēmas detaļas relatīvo stāvokli, kopā ar uzstādīšanas pamācību:
            2.2.   Sīki izstrādāts katras detaļas rasējums, lai tās varētu viegli atrast un atpazīt, un norāde uz izmantotajiem materiāliem. Šajos rasējumos jānorāda vieta EK tipa apstiprinājuma zīmei, kuras piestiprināšana ir obligāta:
            Datums, mape

            2. papildinājums
            PARAUGS
            EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS
            (Maksimālais izmērs: A4 (210 × 297 mm))

               Administratīvās iestādes zīmogs

            Paziņojums par

                        —

                        tipa apstiprinājumu (1),

                        —

                        tipa apstiprinājuma attiecinājumu uz citu tipu (1),

                        —

                        tipa apstiprinājuma atteikšanu (1),

                        —

                        tipa apstiprinājuma anulēšanu (1)

                  transportlīdzekļa/tā sastāvdaļas/atsevišķas tehniskas vienības (1) tipam, ievērojot Direktīvu …/…/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu …/…/EK.
            Tipa apstiprinājuma numurs:
            Pamatojums attiecinājumam uz citu tipu:
            I   IEDAĻA
            0.1.   Marka (ražotāja tirdzniecības nosaukums):
            0.2.   Tips un vispārīgs(-i) komercapraksts(-i):
            0.3.   Tipa identifikācijas līdzekļi, ja marķējums ir uz transportlīdzekļa/detaļas/atsevišķas tehniskas vienības (1)
                (2):
            0.3.1.   Minētā marķējuma atrašanās vieta:
            0.4.   Transportlīdzekļa kategorija (3):
            0.5.   Ražotāja nosaukums un adrese:
            0.7.   EK tipa apstiprinājuma zīmes stiprinājuma vieta un veids attiecībā uz detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām:
            0.8.   Montāžas rūpnīcas(-u) adrese(-es):
            II   IEDAĻA
            1.   Papildu informācija (ja vajadzīgs): skatīt papildpielikumu
            2.   Par testu veikšanu atbildīgais tehniskais dienests:
            3.   Testa ziņojuma noformēšanas datums:
            4.   Testa ziņojuma numurs:
            5.   Piezīmes (ja tādas ir): skatīt papildpielikumu
            6.   Vieta:
            7.   Datums:
            8.   Paraksts:
            9.   Pievienots apstiprinājuma iestādei iesniegtās informācijas paketes rādītājs, ko var saņemt pēc pieprasījuma.

            Papildpielikums EK tipa apstiprinājuma sertifikātam Nr. …
            par mehānisko transportlīdzekļu izplūdes sistēmas kā atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājumu, ņemot vērā Direktīvu 70/157/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu …/…/EK
            1.   Papildu informācija
            1.1.   Atsevišķās tehniskās vienības sastāvdaļas:
            1.2.   Preču zīme vai tirdzniecības nosaukums mehāniskā transportlīdzekļa tipam(-iem), kas aprīkojams ar klusinātāju (4)

            1.3.   Transportlīdzekļa tips(-i) un tā/to tipa apstiprinājuma numurs(-i):
            1.4.   Motors
            1.4.1.   Tips (dzirksteļaizdedzes motors, dīzeļmotors):
            1.4.2.   Cikli: divtaktu, četrtaktu:
            1.4.3.   Kopējais darba tilpums:
            1.4.4.   Nominālā maksimālā jauda … kW ar … apgr./min–1

            1.5.   Pārnesumu skaits:
            1.6.   Izmantotie pārnesumu skaitļi:
            1.7.   Dzenošais tilta pārnesums(-i):
            1.8.   Trokšņa līmeņa vērtības:

                        braucošs transportlīdzeklis: … dB(A), apgriezienu skaits stabilizēts pirms paātrinājuma ar … km/h;

                        stāvošs transportlīdzeklis: … dB(A), ar … min–1

                  1.9.   Pretspiediena vērtība:
            1.10.   Jebkuri prasību ierobežojumi, kas attiecas uz izmantošanu un uzstādīšanu:
            2.   Piezīmes:

            3. papildinājums
            EK tipa apstiprinājuma zīmes paraugs

            Izplūdes sistēma vai tās detaļa ar minēto EK tipa apstiprinājuma zīmi ir ierīce, kas apstiprināta Spānijā (e 9), ievērojot Direktīvu 92/97/EEK (03), ar pamata apstiprinājuma numuru 0148.
            Izmantotie skaitļi ir tikai paraugs.
         ”

         (1)  Lieko svītrot.

         (2)  Ja tipa identifikācijas līdzekļi satur rakstu zīmes, kas nav transportlīdzekļa, detaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipu aprakstos, kuri iekļauti šajā tipa apstiprinājuma sertifikātā, tad šādas rakstu zīmes dokumentā attēlo ar simbolu: “?” (piemēram, ABC??123??).

         (3)  Kā noteikts Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma A iedaļā.

         (4)  Ja norādīti vairāki tipi, jāaizpilda 1.3. līdz 1.10. iedaļa (ieskaitot) attiecībā uz katru tipu.

      III PIELIKUMS

            “III PIELIKUMS

                        1.

                        Tehniskās prasības ir tās, kas izklāstītas:

                                    a)

                                    ANO/EEK Noteikumu Nr. 51 (1) 2., 6.1., 6.2.1. un 6.3. punktā un 3. līdz 10. pielikumā;

                                    b)

                                    ANO/EEK Noteikumu Nr. 59 (2) 2. un 6. punktā un 3. līdz 5. pielikumā.

                        2.

                        Lai pielāgotu 1. punktā minētos noteikumus, piemēro šo:

                                    a)

                                    “transportlīdzeklis bez kravas” ir transportlīdzeklis, kura masa aprakstīta šīs direktīvas I pielikuma 1. papildinājuma 2.6. punktā un kurā nav vadītāja;

                                    b)

                                    “paziņojuma veidlapa” ir jāsaprot kā tipa apstiprinājuma sertifikāts, kas norādīts I un II pielikuma 2. papildinājumā;

                                    c)

                                    “attiecīgo noteikumu līgumslēdzējpuses” jāsaprot kā “dalībvalstis”;

                                    d)

                                    atsauces uz Noteikumiem Nr. 51 un Nr. 59 jāsaprot kā atsauces uz Direktīvu 70/157/EEK;

                                    e)

                                    2.2.6. punktā 1. zemsvītras piezīmi saprot šādi: “Kategoriju definīcijas skatīt Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma A iedaļā”.

         (1)  OV L 137, 30.5.2007., 68. lpp.

         (2)  OV L 326, 24.11.2006., 43. lpp.”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/34/EK (1994. gada 30. jūnijs), ar kuru groza Direktīvu 89/107/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas piedevām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0034

Oficiālais Vēstnesis L 237 , 10/09/1994 Lpp. 0001 - 0002 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 27 Lpp. 0003  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 27 Lpp. 0003

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/34/EK(1994. gada 30. jūnijs),ar kuru groza Direktīvu 89/107/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas piedevām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.b pantā minēto procedūru [3],tā kā saskaņošanas noteikumiem piedevu jomā nevajadzētu skart dalībvalstīs 1992. gada 1. janvārī to spēkā esošo noteikumu piemērošanu, ar kuriem aizliedz dažu piedevu izmantošanu īpašos pārtikas produktos, kurus uzskata par tradicionāliem un ražo to teritorijā, ar noteikumu, ka minētie noteikumi nav piemērojami pārtikas produktu kopumam, kas aptver pārtikas produktus, uz kuriem neattiecas šī direktīva un attiecībā uz kuriem Kopienas noteikumos ir paredzēta piedevu izmantošanas atļauja;tā kā šos produktus varētu nošķirt, izmantojot atbilstīgu marķējumu;tā kā tādu pārtikas produktu apritei, kas atbilst noteikumiem direktīvās attiecībā uz piedevām, vajadzētu būt brīvai no traucējumiem;tā kā paredzētajiem noteikumiem nevajadzētu skart kādas personas brīvību veikt uzņēmējdarbību kādas dalībvalsts teritorijā ražot un pārdot pārtikas produktus, kas atbilst direktīvām attiecībā uz par piedevām,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvā 89/107/EEK [4] iekļauj šādu 3.a pantu:"3.a pants1. Atkāpjoties no 3. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta, Padome pēc Komisijas priekšlikuma saskaņā ar Līguma 100.a pantā noteikto procedūru atļauj dalībvalstīm paturēt spēkā aizliegumu izmantot dažas piedevas atsevišķu, par tradicionāliem uzskatītu pārtikas produktu ražošanā, ar noteikumu, ka:- šis aizliegums ir bijis spēkā 1992. gada 1. janvārī,- attiecīgās dalībvalstis atļauj savā teritorijā ražot un pārdot visus pārtikas produktus, kurus neuzskata par tradicionāliem un kuri atbilst 3. pantā paredzētajiem noteikumiem.2. Neierobežojot Regulas (EEK) Nr. 2081/92 [5] un (EEK) Nr. 2082/92 [6] dalībvalstis līdz 1994. gada 1. jūlijam nosūta Komisijai sarakstu, kur uzskaitīti pārtikas produkti, ko tās uzskata par tradicionāliem, sīki norādot to izvēles iemeslus, kā arī attiecīgos tiesību aktu noteikumus, kas aizliedz dažu piedevu izmantošanu šādos pārtikas produktos.Līdz 1995. gada 1. aprīlim Komisija iesniedz Padomei priekšlikumu par kritērijiem, kas jāpiemēro, pieņemot lēmumu par to, vai produkts ir vai nav tradicionāls, kā arī par valstu noteiktajiem aizliegumiem, kurus var paturēt spēkā saskaņā ar šiem kritērijiem.Padome pieņem lēmumu par šiem priekšlikumiem līdz 1995. gada 31. decembrim.3. Līdz brīdim, kad Padome pieņēmusi lēmumu saskaņā ar 2. punktu, dalībvalstis var paturēt spēkā visus aizliegumus, kuri Komisijai paziņoti saskaņā ar 2. punkta pirmo daļu, ja tie atbilst 1. punktā noteiktajiem vispārējiem nosacījumiem."2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.Dalībvalstis par tiem informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 30. jūnijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsE. KlepschPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Baltas[1] OV C 206, 13.8.1992., 1. lpp.[2] OV C 73, 15.3.1993., 4. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1993. gada 26. maija Atzinums (OV C 176, 28.6.1993., 117. lpp.), kas apstiprināts 1993. gada 2. decembrī (OV C 342, 20.12.1993.), Padomes 1994. gada 9. marta Kopējā nostāja (vēl nav publicēta Oficiālajā Vēstnesī) un Eiropas Parlamenta 1994. gada 9. marta Lēmums (OV C 91, 28.3.1994., 75. lpp.).[4] OV L 40, 11.2.1989., 27. lpp.[5] Padomes 1992. gada 14. jūlija Regula (EEK) Nr. 2081/92 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV L 208, 24.7.1992., 1. lpp.).[6] Padomes 1992. gada 14. jūlija Regula (EEK) Nr. 2082/92 par īpaša rakstura apliecībām lauksaimniecības produktiem un pārtikai (OV L 208, 24.7.1992., 9. lpp.).--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2003/3/EK (2003. gada 6. janvāris) attiecībā uz zilās krāsvielas tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK divpadsmitais pielāgojums tehnikas attīstībai)dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0003

Oficiālais Vēstnesis L 004 , 09/01/2003 Lpp. 0012 - 0015

		Komisijas Direktīva 2003/3/EK(2003. gada 6. janvāris)attiecībā uz "zilās krāsvielas" tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK divpadsmitais pielāgojums tehnikas attīstībai)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/2/EK (2003. gada 6. janvāris) par arsēna tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (Padomes Direktīvas 76/769/EEK desmitais pielāgojums tehnikas attīstībai) [2], un jo īpaši tās 2. panta a) punktu, kas ieviests ar Padomes Direktīvu 89/678/EEK [3],tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvu 76/769/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/61/EK [4], dažās tekstilizstrādājumos un ādas izstrādājumos nav jālieto noteiktas azokrāsvielas; tāpat arī minētie tekstilizstrādājumi vai ādas izstrādājumi nav jālaiž tirgū, ja vien tie neatbilst minētās direktīvas prasībām.(2) Saskaņā ar Komisijas Direktīvu 93/67/EEK (1993. gada 20. jūlijs), ar ko nosaka principus to risku novērtēšanai, kurus cilvēkiem un videi rada vielas, par ko paziņo saskaņā ar Padomes Direktīvu 67/548/EEK [5], ir novērtēts "zilās krāsvielas, indeksa Nr. 611–070–00–2" radītais veselības un vides apdraudējums; riska novērtējumā ir iezīmēta vajadzība samazināt zilās krāsvielas radīto vides apdraudējumu, jo šai zilajai krāsvielai ir augsts ūdens toksiskums, tā tik viegli nenoārdās un vidē nonāk kopā ar notekūdeņiem.(3) Lai aizsargātu vidi, jāaizliedz laist tirgū un lietot zilo krāsvielu ādas izstrādājumu un tekstilizstrādājumu krāsošanai. Tādēļ zilā krāsviela jāierindo starp tām vielām, kas uzskaitītas Direktīvas 76/769/EEK I pielikumā.(4) Šajā direktīvā, nosakot zilās krāsvielas tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumus, ir ņemts vērā pašreizējais zināšanu un tehnikas līmenis attiecībā uz piemērotām alternatīvām metodēm.(5) Šo direktīvu piemēro, neskarot Kopienas tiesību aktus, ar ko nosaka prasību minimumu darbinieku aizsardzībai, jo īpaši Padomes Direktīvu 89/391/EEK (1989. gada 12.jūnijs) par pasākumu ieviešanu, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā [6], un Padomes Direktīvu 90/394/EEK (1990. gada 28. jūnijs) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu iedarbību darbā (Sestā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/38/EK [8].(6) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu pielāgo tehnikas attīstībai, kā izklāstīts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstīs vēlākais līdz 2003. gada 31. decembrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstīs šos noteikumus piemēro no 2004. gada 30. jūnija.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma tāda atsauce.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 6. janvārīKomisijas vārdā –Komisijas loceklisErkki Liikanen[1] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[2] OV L 4, 9.1.2003., 9. lpp.[3] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[4] OV L 243, 11.9.2002., 15. lpp.[5] OV L 227, 8.9.1993., 9. lpp.[6] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[7] OV L 196, 26.7.1990., 1. lpp.[8] OV L 138, 1.6.1999., 66. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS— Direktīvas 76/769/EEK I pielikuma 43. punktu aizstāj ar šādu punktu:"43. Azokrāsvielas | 1.Azokrāsvielas, kam reducējot atšķeļ vienu vai vairākas azogrupas, gatavajos izstrādājumos vai to krāsotajās daļās viens vai vairāki aromātiskie amīni, kas iekļauti papildinājumā, var izdalīties tādā koncentrācijā, kuru var noteikt saskaņā ar testēšanas metodi, kas ieviesta saskaņā ar šīs direktīvas 2. panta a) apakšpunktu, tas ir, vairāk nekā 30 ppm, nedrīkst lietot ādas izstrādājumos un tekstilizstrādājumos, kuri var tieši un ilgstoši saskarties ar cilvēka ādu vai mutes dobumu, piemēram:apģērbā, gultas veļā, dvieļos, šinjonos, parūkās, cepurēs, salvetēs un citos higiēnas priekšmetos, guļammaisos,apavos, cimdos, rokas pulksteņu siksniņās, rokassomās, makos/kabatas portfeļos, portfeļos, krēslu pārvalkos, makos, ko nēsā apliktus ap kaklu,tekstilmateriāla vai ādas materiāla rotaļlietās un rotaļlietās, kurām ir tekstilmateriāla vai ādas materiāla apģērba gabali,dzijā un audumos, kas paredzēti lietošanai galapatērētājam.2.Turklāt ādas un tekstilizstrādājumus, kas iepriekšminēti 1. punktā, nedrīkst laist tirgū, ja vien tie neatbilst minētajā punktā izklāstītajām prasībām.Izdarot atkāpi, līdz 2005. gada 1. janvārim šo noteikumu nepiemēro tekstilizstrādājumiem, kas izgatavoti no otrreizējā pārstrādē iegūtām šķiedrām, ja amīni izdalās no vielas atlikumiem, kuri radušies no to pašu šķiedru iepriekšējā krāsojuma, un ja sarakstā iekļautie amīni izdalās koncentrācijā, kas ir mazāka par 70 ppm.3.Azokrāsvielas, kuras iekļautas "Azokrāsvielu sarakstā", kas ar šo ir pievienots papildinājumam, nedrīkst laist tirgū vai lietot par vielu vai preparātu sastāvā ādas izstrādājumu un tekstilizstrādājumu krāsošanai masas koncentrācijā, kas pārsniedz 0,1 %.4.Ne vēlāk kā 2005. gada 11. septembrī Komisija, ņemot vērā jaunāko uzkrāto zinātnisko pieredzi, pārskata noteikumus par azokrāsvielām." |— Papildinājumāiekļauj Šādupunktu:"43. punkts — AzokrāsvielasAromātisko amīnu saraksts| CAS numurs | Indeksa numurs | EK numurs | Vielas |1 | 92–67–1 | 612–072–00–6 | 202–177–1 | bifenil–4–ilamīns 4–aminobifenils ksenilamīns |2 | 92–87–5 | 612–042–00–2 | 202–199–1 | benzidīns |3 | 95–69–2 | | 202–441–6 | 4–hlor–o–toluidīns |4 | 91–59–8 | 612–022–00–3 | 202–080–4 | 2–naftilamīns |5 | 97–56–3 | 611–006–00–3 | 202–591–2 | o–aminoazotoluēns 4–amino–2', 3–dimetilazobenzols 4–o–tolilazo–o–toluidīns |6 | 99–55–8 | | 202–765–8 | 5–nitro–o–toluidīns |7 | 106–47–8 | 612–137–00–9 | 203–401–0 | 4–hloranilīns |8 | 615–05–4 | | 210–406–1 | 4–metoksi–m–fenilēndiamīns |9 | 101–77–9 | 612–051–00–1 | 202–974–4 | 4,4'–metilēndianilīns 4,4'–diaminodifenilmetāns |10 | 91–94–1 | 612–068–00–4 | 202–109–0 | 3,3'–dihlorbenzidīns 3,3'–dihlorbifenil–4,4'–ilīndiamīns |11 | 119–90–4 | 612–003–00–X | 204–355–4 | 3,3'–dimetoksibenzidīns o–dianizidīns |12 | 119–93–7 | 612–041–00–7 | 204–358–0 | 3,3'–dimetilbenzidīns 4,4'–bi–o–toluidīns |13 | 838–88–0 | 612–085–00–7 | 212–658–8 | 4,4'–metilēndi–o–toluidīns |14 | 120–71–8 | | 204–419–1 | 6–metoksi–m–toluidīns p–krezidīns |15 | 101–14–4 | 612–078–00–9 | 202–918–9 | 4,4'–metilēn–bis–(2–hloranilīns) 2,2'–dihlor–4,4'–metilēndianilīns |16 | 101–80–4 | | 202–977–0 | 4,4'–oksidianilīns |17 | 139–65–1 | | 205–370–9 | 4,4'–tiodianilīns |18 | 95–53–4 | 612–091–00–X | 202–429–0 | o–toluidīns 2–aminotoluols |19 | 95–80–7 | 612–099–00–3 | 202–453–1 | 4–metil–m–fenilēndiamīns |20 | 137–17–7 | | 205–282–0 | 2,4,5–trimetilanilīns |21 | 90–04–0 | 612–035–00–4 | 201–963–1 | o–anizidīns 2–metoksianilīns |22 | 60–09–3 | 611–008–00–4 | 200–453–6 | 4–aminoazobenzols |Azokrāsvielu saraksts| CAS numurs | Indeksa numurs | EK numurs | Vielas |1 | Nav piešķirts 1. komponents: CAS Nr. 118685–33–9C39H23ClCrN7O12S.2Na2. komponents: C46H30CrN10020S2.3Na | 611–070–00–2 | 405–665–4 | Maisījums no dinātrija (6–(4–anizidīn)–3–sulfonāt–2– (3,5–dinitro–2–oksīdfenilazo)–l– naftolāt)(l– (5–hlor–2–oksīdfenilazo)– 2–naftolāt)hromāta(l–); trinātrija bis(6–(4–anizidīn)–3–sulfonāt–2 –(3,5–dinitro–2– oksīdfenilazo)–1– naftolāt)hromāta(l–)" |--------------------------------------------------