title: Komisijas Īstenošanas direktīva 2012/44/ES ( 2012. gada 26. novembris ), ar ko groza Direktīvu 2003/90/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. pantā attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu pārbaudes nosacījumiem, un Direktīvu 2003/91/EK, kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudei  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               27.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 327/37

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA 2012/44/ES
   (2012. gada 26. novembris),
   ar ko groza Direktīvu 2003/90/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. pantā attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu pārbaudes nosacījumiem, un Direktīvu 2003/91/EK, kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudei
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu (1) un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību (2) un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Direktīvu 2003/90/EK (3) un Komisijas Direktīvu 2003/91/EK (4) pieņēma, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu katalogos iekļautās šķirnes atbilstu Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) noteiktajām vadlīnijām par pārbaudāmo pazīmju minimumu, kas jāņem vērā, veicot dažādu sugu pārbaudes, un par nosacījumu minimumu, kas jāņem vērā, veicot šķirņu pārbaudes, ja šādas vadlīnijas ir noteiktas. Minētajās direktīvās paredzēts, ka citām šķirnēm piemērojamas Starptautiskās Jaunu augu šķirņu aizsardzības savienības (UPOV) vadlīnijas.

               (2)

               Kopš tā laika CPVO un UPOV ir noteikuši turpmākas vadlīnijas vienai citai sugai un atjauninājuši spēkā esošās vadlīnijas.

               (3)

               Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2003/90/EK un Direktīva 2003/91/EK.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairojamā materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2003/90/EK I un II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma A daļas tekstu.
   2. pants
   Direktīvas 2003/91/EK pielikumus aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma B daļas tekstu.
   3. pants
   Attiecībā uz pārbaudēm, kuras sāktas pirms 2014. gada 1. janvāra, dalībvalstis var pieņemt lēmumu piemērot Direktīvu 2003/90/EK un Direktīvu 2003/91/EK tajā redakcijā, ko piemēroja, pirms tika izdarīti grozījumi ar šo direktīvu.
   4. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2013. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis minēto noteikumu tekstu uzreiz paziņo Komisijai.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2014. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 26. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 193, 20.7.2002., 1. lpp.

      (2)  OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp.

      (3)  OV L 254, 8.10.2003., 7. lpp.

      (4)  OV L 254, 8.10.2003., 11. lpp.

      PIELIKUMS
      A   DAĻA
      “
            I PIELIKUMS

               Direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst CPVO pārbaužu protokoliem

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           CPVO protokols

                           Festuca filiformis Pourr.

                        Šaurlapu aitu auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Festuca ovina L.

                        Aitu auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Festuca rubra L.

                        Sarkanā auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina

                        Asā auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Lolium multiflorum Lam.

                        Daudzziedu airene

                        TP 4/1, 23.6.2011.

                           Lolium perenne L.

                        Ganību airene

                        TP 4/1, 23.6.2011.

                           Lolium x boucheanum Kunth

                        Hibrīdā airene

                        TP 4/1, 23.6.2011.

                           Pisum sativum L.

                        Sējas zirņi

                        TP 7/2, 11.3.2010.

                           Brassica napus L.

                        Rapsis

                        TP 36/2, 16.11.2011.

                           Helianthus annuus L.

                        Saulespuķes

                        TP 81/1, 31.10.2002.

                           Linum usitatissimum L.

                        Šķiedras lini, eļļas lini

                        TP 57/1, 21.3.2007.

                           Avena nuda L.

                        Kailgraudu auzas

                        TP 20/1, 6.11.2003.

                           Avena sativa L. (arī A. byzantina K. Koch)

                        Auzas (arī Bizantijas auzas)

                        TP 20/1, 6.11.2003.

                           Hordeum vulgare L.

                        Mieži

                        TP 19/3, 21.3.2012.

                           Oryza sativa L.

                        Rīsi

                        TP 16/2, 21.3.2012.

                           Secale cereale L.

                        Rudzi

                        TP 58/1, 31.10.2002.

                           xTriticosecale Wittm. ex A. Camus

                        Hibrīdi, kas radušies, krustojot Triticum ģints sugas ar Secale ģints sugām

                        TP 121/2 rev. 1, 16.2.2011.

                           Triticum aestivum L.

                        Kvieši

                        TP 3/4 rev. 2, 16.2.2011.

                           Triticum durum Desf.

                        Cietie kvieši

                        TP 120/2, 6.11.2003.

                           Zea mays L.

                        Kukurūza

                        TP 2/3, 11.3.2010.

                           Solanum tuberosum L.

                        Kartupeļi

                        TP 23/2, 1.12.2005.

                        Šie protokoli ir pieejami CPVO tīmekļa vietnē (www.cpvo.europa.eu).

            II PIELIKUMS

               Direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst UPOV pārbaužu vadlīnijām

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           UPOV vadlīnijas

                           Beta vulgaris L.

                        Lopbarības bietes

                        TG/150/3, 4.11.1994.

                           Agrostis canina L.

                        Suņu smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Agrostis gigantea Roth.

                        Baltā smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Agrostis stolonifera L.

                        Ložņu smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Agrostis capillaris L.

                        Parastā smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Bromus catharticus Vahl

                        Akotu lāčauza

                        TG/180/3, 4.4.2001.

                           Bromus sitchensis Trin.

                        Sitkas lāčauza

                        TG/180/3, 4.4.2001.

                           Dactylis glomerata L.

                        Kamolzāle

                        TG/31/8, 17.4.2002.

                           Festuca arundinacea Schreber

                        Niedru auzene

                        TG/39/8, 17.4.2002.

                           Festuca pratensis Huds.

                        Pļavas auzene

                        TG/39/8, 17.4.2002.

                           xFestulolium Asch. et Graebn.

                        Hibrīdi, kas radušies, krustojot Festuca ģints sugas ar Lolium ģints sugām

                        TG/243/1, 9.4.2008.

                           Phleum nodosum L.

                        Gumainais timotiņš

                        TG/34/6, 7.11.1984.

                           Phleum pratense L.

                        Pļavas timotiņš

                        TG/34/6, 7.11.1984.

                           Poa pratensis L.

                        Pļavas skarene

                        TG/33/6, 12.10.1990.

                           Lupinus albus L.

                        Baltā lupīna

                        TG/66/4, 31.3.2004.

                           Lupinus angustifolius L.

                        Šaurlapu lupīna

                        TG/66/4, 31.3.2004.

                           Lupinus luteus L.

                        Dzeltenā lupīna

                        TG/66/4, 31.3.2004.

                           Medicago sativa L.

                        Sējas lucerna

                        TG/6/5, 6.4.2005.

                           Medicago x varia T. Martyn

                        Hibrīdā lucerna

                        TG/6/5, 6.4.2005.

                           Trifolium pratense L.

                        Sarkanais āboliņš

                        TG/5/7, 4.4.2001.

                           Trifolium repens L.

                        Baltais āboliņš

                        TG/38/7, 9.4.2003.

                           Vicia faba L.

                        Lauka pupas

                        TG/8/6, 17.4.2002.

                           Vicia sativa L.

                        Vasaras vīķi

                        TG/32/6, 21.10.1988.

                           Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

                        Lopbarības kāļi

                        TG/89/6 rev., 4.4.2001. un 1.4.2009.

                           Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

                        Eļļas rutki

                        TG/178/3, 4.4.2001.

                           Arachis hypogea L.

                        Zemesrieksti

                        TG/93/3, 13.11.1985.

                           Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

                        Ripsis

                        TG/185/3, 17.4.2002.

                           Cannabis sativa L.

                        Kaņepes

                        TG/276/1, 28.3.2012.

                           Carthamus tinctorius L.

                        Saflors

                        TG/134/3, 12.10.1990.

                           Gossypium spp.

                        Kokvilna

                        TG/88/6, 4.4.2001.

                           Papaver somniferum L.

                        Miega magones

                        TG/166/3, 24.3.1999.

                           Sinapis alba L.

                        Baltās sinepes

                        TG/179/3, 4.4.2001.

                           Glycine max (L.) Merrill

                        Soja

                        TG/80/6, 1.4.1998.

                           Sorghum bicolor (L.) Moench

                        Sorgo

                        TG/122/3, 6.10.1989.

                        Šo vadlīniju teksts ir pieejams UPOV tīmekļa vietnē (www.upov.int).

                  ”
      B   DAĻA
      “
            I PIELIKUMS

               Direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst CPVO pārbaužu protokoliem

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           CPVO protokols

                           Allium cepa L. (Cepa grupa)

                        Sīpoli un dārza sīpoli

                        TP 46/2, 1.4.2009.

                           Allium cepa L. (Aggregatum grupa)

                        Šalotes

                        TP 46/2, 1.4.2009.

                           Allium fistulosum L.

                        Lielloku sīpoli

                        TP 161/1, 11.3.2010.

                           Allium porrum L.

                        Puravi

                        TP 85/2, 1.4.2009.

                           Allium sativum L.

                        Ķiploki

                        TP 162/1, 25.3.2004.

                           Allium schoenoprasum L.

                        Maurloki

                        TP 198/1, 1.4.2009.

                           Apium graveolens L.

                        Selerijas

                        TP 82/1, 13.3.2008.

                           Apium graveolens L.

                        Sakņu selerijas

                        TP 74/1, 13.3.2008.

                           Asparagus officinalis L.

                        Sparģeļi

                        TP 130/2, 16.2.2011.

                           Beta vulgaris L.

                        Bietes, ieskaitot Cheltenham bietes

                        TP 60/1, 1.4.2009.

                           Brassica oleracea L.

                        Virziņkāposti

                        TP 90/1, 16.2.2011.

                           Brassica oleracea L.

                        Ziedkāposti

                        TP 45/2, 11.3.2010.

                           Brassica oleracea L.

                        Sparģeļkāposti jeb brokoļi

                        TP 151/2, 21.3.2007.

                           Brassica oleracea L.

                        Briseles kāposti

                        TP 54/2, 1.12.2005.

                           Brassica oleracea L.

                        Kolrābji

                        TP 65/1, 25.3.2004.

                           Brassica oleracea L.

                        Savojas kāposti, baltie galviņkāposti un sarkanie galviņkāposti

                        TP 48/3, 16.2.2011.

                           Brassica rapa L.

                        Ķīnas kāposti

                        TP 105/1, 13.3.2008.

                           Capsicum annuum L.

                        Sīvie dārzeņpipari vai dārzeņpipari

                        TP 76/2, 21.3.2007.

                           Cichorium endivia L.

                        Krokainās endīvijas un platlapu endīvijas

                        TP 118/2, 1.12.2005.

                           Cichorium intybus L.

                        Sakņu cigoriņi

                        TP 172/2, 1.12.2005.

                           Cichorium intybus L.

                        Parastie cigoriņi

                        TP 173/1, 25.3.2004.

                           Citrullus lanatus (Thumb.) Matsum. et Nakai

                        Arbūzi

                        TP 142/1, 21.3.2007.

                           Cucumis melo L.

                        Melones

                        TP 104/2, 21.3.2007.

                           Cucumis sativus L.

                        Gurķi un īsaugļu gurķi

                        TP 61/2, 13.3.2008.

                           Cucurbita pepo L.

                        Kabači vai tumšzaļie kabači

                        TP 119/1, 25.3.2004.

                           Cynara cardunculus L.

                        Artišoki un lapu artišoki

                        TP 184/1, 25.3.2004.

                           Daucus carota L.

                        Galda burkāni un lopbarības burkāni

                        TP 49/3, 13.3.2008.

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Fenheļi

                        TP 183/1, 25.3.2004.

                           Lactuca sativa L.

                        Salāti

                        TP 13/5, 16.2.2011.

                           Lycopersicon esculentum Mill.

                        Tomāti

                        TP 44/4, 21.3.2012.

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Pētersīļi

                        TP 136/1, 21.3.2007.

                           Phaseolus coccineus L.

                        Daudzziedu pupiņas

                        TP 9/1, 21.3.2007.

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Krūmu pupiņas un kāršu pupiņas

                        TP 12/3, 1.4.2009.

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Šķautņainie zirņi, lobāmie zirņi un cukurzirņi

                        TP 7/2, 11.3.2010.

                           Raphanus sativus L.

                        Redīsi

                        TP 64/1, 27.3.2002.

                           Solanum melongena L.

                        Baklažāni

                        TP 117/1, 13.3.2008.

                           Spinacia oleracea L.

                        Spināti

                        TP 55/4, 21.3.2012.

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Lauka salāti

                        TP 75/2, 21.3.2007.

                           Vicia faba L. (partim)

                        Dārza pupas

                        TP Broadbean/1, 25.3.2004.

                           Zea mays L. (partim)

                        Cukurkukurūza un uzplīstošā kukurūza

                        TP 2/3, 11.3.2010.

                        Šo protokolu teksts ir pieejams CPVO tīmekļa vietnē (www.cpvo.europa.eu).

            II PIELIKUMS

               Direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst UPOV pārbaužu vadlīnijām

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           UPOV vadlīnijas

                           Beta vulgaris L.

                        Mangoldi vai lapu bietes

                        TG/106/4, 31.3.2004.

                           Brassica rapa L.

                        Rāceņi

                        TG/37/10, 4.4.2001.

                           Cichorium intybus L.

                        Liellapu cigoriņi vai itāļu cigoriņi

                        TG/154/3, 18.10.1996.

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Lielaugļu ķirbji

                        TG/155/4 rev., 28.3.2007. un 1.4.2009.

                           Raphanus sativus L.

                        Rutki

                        TG/63/7, 28.3.2012.

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Rabarberi

                        TG/62/6, 24.3.1999.

                           Scorzonera hispanica L.

                        Melnsakne

                        TG/116/4, 24.3.2010.

                        Šo vadlīniju teksts ir pieejams UPOV tīmekļa vietnē (www.upov.int).

                  ”


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0069

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/69/EK (1996. gada 8. oktobris), ar ko groza Direktīvu 70/220/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu motorizēto transportlīdzekļu radīto gaisa piesārņojumu

Oficiālais Vēstnesis L 282 , 01/11/1996 Lpp. 0064 - 0067 CS.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 018 Lpp. 34  - 37

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/69/EK(1996. gada 8. oktobris),ar ko groza Direktīvu 70/220/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu motorizēto transportlīdzekļu radīto gaisa piesārņojumuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.b pantā izklāstīto procedūru [3],(1) tā kā jāpieņem noteikumi iekšējā tirgus mērķu sasniegšanai; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;(2) tā kā pirmā Eiropas Kopienu rīcības programma par vides aizsardzību [4], ko Padome apstiprināja 1973. gada 22. novembrī, aicināja ņemt vērā jaunākos zinātnes sasniegumus mehānisko transportlīdzekļu izplūdes gāzu radītā gaisa piesārņojuma apkarošanā un attiecīgi grozīt iepriekš pieņemtas direktīvas; tā kā piektā rīcības programma, kuras vispārējo pieeju Padome apstiprināja ar 1993. gada 1. februāra rezolūciju [5], paredz papildu pasākumus, lai panāktu nozīmīgu pašreizējā līmeņa samazinājumu mehānisko transportlīdzekļu piesārņotāju emisijai.(3) tā kā atsevišķas dalībvalstis nevar pietiekamā līmenī sasniegt mērķi samazināt piesārņojošo vielu emisiju no mehāniskajiem transportlīdzekļiem un nodrošināt transportlīdzekļu iekšējā tirgus darbību; tā kā šos mērķus var veiksmīgāk sasniegt Kopienas līmenī, tuvinot dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu no mehāniskajiem transportlīdzekļiem;(4) tā kā atzīst, ka transporta attīstība Kopienā rada nozīmīgus draudus videi un pastāv vides pastiprinātas sabrukšanas risks; tā kā faktiskās satiksmes blīvuma izmaiņas Kopienā pārsniegušas oficiālās prognozes, un tā kā tādēļ jānosaka ļoti stingras emisijas normas visiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem;(5) tā kā 1993. gadā Komisija pieņēma Eiropas programmu par emisijām, degvielu un dzinēja tehnoloģijām (Epefe); tā kā šī programma tika izveidota, lai nodrošinātu, ka priekšlikumi nākamajām direktīvām par piesārņojošu vielu emisijām rastu labākos risinājumus videi, patērētājiem un tautsaimniecībai; tā kā tas ietver piesārņotājus, ko rada mehāniskie transportlīdzekļi un tos darbinošas degvielas;(6) tā kā Direktīva 70/220/EEK [6], kas attiecas uz pasākumiem, ko veic pret gaisa piesārņošanu ar piesārņotājiem no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, ir viena no atsevišķām direktīvām par tipa apstiprināšanās procedūru, kas noteikta ar Direktīvu 70/156/EEK [7];(7) tā kā ar Direktīvu 70/220/EEK nosaka robežlielumus oglekļa oksīda un nesadedzināta ogļūdeņraža izmešiem no šādiem transportlīdzekļiem; tā kā vispirms šos robežlielumus samazināja ar Padomes Direktīvu 74/290/EEK [8] un saskaņā ar Komisijas Direktīvu 77/102/EEK [9] papildināja ar robežlielumiem slāpekļa oksīdu pieļaujamajiem izmešiem; tā kā robežlielumus šiem trim piesārņotājiem secīgi samazināja ar Komisijas Direktīvu 78/665/EEK [10] un Padomes Direktīvām 83/351/EEK [11] un 88/76/EEK [12]; tā kā ar Direktīvu 88/436/EEK [13] noteica robežlielumus daļiņveida piesārņotāju emisijai no dīzeļdzinējiem; tā kā ar Direktīvu 89/458/EEK [14] noteica stingrākas Eiropas normas gāzveida piesārņotāju emisijai no mehanizētiem transportlīdzekļiem, kuri ir mazāki par 1400 cm³; tā kā šīs normas attiecināja uz visiem pasažieru automobiļiem neatkarīgi no to dzinēju tilpuma, pamatojoties uz uzlabotu Eiropas pārbaudes procedūru, kas ietver ārpilsētas braukšanas ciklu; tā kā ar Direktīvu 91/441/EEK [15] noteica prasības, kas attiecas uz iztvaikošanas emisijām un transportlīdzekļu izmešu samazināšanas detaļu izturīgumu, kā arī stingrākas daļiņveida piesārņotāju normas mehanizētiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dīzeļdzinējiem; tā kā uz vieglajiem automobiļiem, kas paredzēti vairāk nekā sešiem pasažieriem, ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju, vai kuru maksimālā masa pārsniedz 2500 kg, vieglajiem kravas automobiļiem un apvidus transportlīdzekļiem, kas ietverti Direktīvā 70/220/EEK, saskaņā ar Direktīvu 93/59/EEK [16] attiecas tikpat stingras normas, kā uz vieglajiem automobiļiem, ņemot vērā šo transportlīdzekļu īpatnības; tā kā ar Direktīvu 94/12/EK noteica stingrākas normas vieglajiem automobiļiem, kā arī ieviesa jaunu metodi ražojuma atbilstības pārbaudei; tā kā vieglo kravas automobiļu normas jāsaskaņo ar vieglo automobiļu normām, nosakot tās vismaz tikpat stingras kā vieglajiem automobiļiem;(8) tā kā Komisijas uzsāktais darbs šajā jomā parāda, ka pašreiz labākās Kopienā pieejamās tehnoloģijas var tālāk pilnveidot, tā lai vieglie kravas automobiļi atbilstu ievērojami samazinātiem izmešu robežlielumiem; tā kā tas pats attiecas uz jaunām tehnoloģijām; tā kā ieteiktās normas attiecas gan uz jaunu transportlīdzekļu tipu apstiprināšanu, gan ražojumu atbilstības pārbaudēm, jo grozītā paraugu ņemšanas un statistiskās izvērtēšanas metode ļauj atcelt pielaides, kas noteiktas iepriekšējos lielumu samazināšanas posmos saskaņā ar Direktīvu 70/220/EEK;(9) tā kā Komisija izpētījusi iespējamību apvienot transportlīdzekļu II un III klasi, faktiskos apstākļus, kādos ar vieglajiem kravas automobiļiem brauc pilsētas un ārpuspilsētas satiksmē, un šo transportlīdzekļu raksturīgās īpatnības;(10) tā kā dalībvalstīm jāļauj, izmantojot nodokļu atvieglojumus, paātrināt to transportlīdzekļu laišanu tirgū, kas atbilst Kopienas līmenī pieņemtajām prasībām, un šādiem atvieglojumiem jāatbilst Līguma noteikumiem un dažiem nosacījumiem, kuri paredzēti, lai novērstu iekšējā tirgus traucējumus; tā kā šī direktīva neskar dalībvalstu tiesības piesārņotājvielu un citu vielu emisiju iekļaut mehānisko transportlīdzekļu transporta nodevas aprēķina bāzē;(11) tā kā šīs direktīvas iepriekšēja izziņošana neierobežo paziņošanas prasības, kas noteiktas ar citiem Kopienu tiesību noteikumiem, īpaši ar Līguma 93. panta 3. punktu;(12) tā kā Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 1997. gada 31. decembrim jāpieņem prasības, kas būs spēkā posmam no 2000. gada, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, kas jāiesniedz līdz 1996. gada 30. jūnijam un kura mērķis ir nozīmīgi samazināt izmešus no vieglajiem kravas automobiļiem;(13) tā kā pasākumiem gaisa piesārņotāju emisijas samazināšanai no 2000. gada jāveido daļa no integrētas un daudzpusīgas pieejas, kas ietver visus pasākumus ceļu satiksmes radītā gaisa piesārņojuma samazināšanai; tā kā visi Direktīvas 94/12/EK 4. pantā noteiktie parametri ir atbilstoši; tā kā mērķis prasībām, kas stājas spēkā no 2000. gada, attiecībā uz vieglajiem kravas automobiļiem ir tādu normu noteikšana, kas ir tikpat stingras kā vieglajiem automobiļiem, ieviešot izmešu samazināšanas tehnoloģijas līdzvērtīgā tehniskā līmenī, ņemot vērā vieglo kravas automobiļu raksturīgās īpatnības un ņemot vērā N1 kategorijas II un III klases transportlīdzekļu atbilstošos izturīguma nosacījumus; tā kā Komisijai jāveic vides, tehnoloģijas un rentabilitātes aspektu analīze un līdz 1996. gada jūnija beigām jānodrošina skaitliski mērķi no 2000. gada piemērojamo Kopienas pasākumu noteikšanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 70/220/EEK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Sākot ar 1996. gada 1. oktobri dalībvalstis pieņem atbilstību prasībām Direktīvā 70/220/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 1. punkta un 7. panta 1. punkta vajadzībām.2. No 1997. gada 1. janvāra attiecībā uz I klases transportlīdzekļiem un no 1998. gada 1. janvāra attiecībā uz II un III klases transportlīdzekļiem dalībvalstis vairs nepiešķir:- EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 1. punktu vai- dalībvalsts tipa apstiprinājumu, izņemot gadījumu, kad pielieto Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punkta noteikumus,par jaunu transportlīdzekļa tipu, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar gaisa piesārņošanu ar motora izmešiem, ja tas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK noteikumiem.3. No 1997. gada 1. oktobra attiecībā uz I klases transportlīdzekļiem un no 1998. gada 1. oktobra attiecībā uz II un III klases transportlīdzekļiem dalībvalstis:- uzskata, ka atbilstības sertifikāti, kas pievienoti jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK noteikumiem, vairs nav derīgi šīs direktīvas 7. panta 1. punkta mērķiem, un- liedz reģistrēt, pārdot un uzsākt ekspluatēt jaunus transportlīdzekļus, kuriem nav atbilstības sertifikātu saskaņā ar Direktīvu 70/156/EEK, izņemot gadījumus, kad pielieto Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punktu,pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar gaisa piesārņošanu ar motora izmešiem, ja transportlīdzeklis neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK prasībām.3. pantsDalībvalstis drīkst paredzēt nodokļu atvieglojumus tikai attiecībā uz tiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas atbilst ar šo direktīvu grozītajai Direktīvai 70/220/EEK. Šādi atvieglojumi atbilst Līguma noteikumiem un šādiem nosacījumiem:- tie attiecas uz visiem jauniem transportlīdzekļiem, kas piedāvāti pārdošanai dalībvalsts tirgū un jau iepriekš atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK prasībām,- tos pārtrauc 2. panta 3. punktā minētajos datumos, kad pilnībā stājas spēkā izmešu robežlielumi jauniem mehāniskiem transportlīdzekļiem,- attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu tie ir mazāki nekā papildu izmaksas par tehniskām ierīcēm, kas ieviestas, lai nodrošinātu atbilstību noteiktajiem lielumiem, un to uzstādīšanas izmaksām transportlīdzeklī.Komisiju savlaicīgi informē par pirmajā daļā minēto nodokļu atvieglojumu ieviešanu vai izmaiņām, lai tā varētu sniegt savus apsvērumus.4. pantsEiropas Parlaments un Padome, darbojoties saskaņā ar Līgumā noteiktajiem nosacījumiem, līdz 1997. gada 31. decembrim lemj par priekšlikumiem, ko Komisija iesniedz līdz 1996. gada 30. jūnijam, par tālāku samazinājuma pakāpi, pieņemot Kopienas pasākumus, gaisa piesārņojumam, ko rada šajā direktīvā ietverto mehanizēto transportlīdzekļu emisija. Pasākumi stājas spēkā no 2000. gada.Gatavojot priekšlikumus, Komisija ievēro pieeju, kas izklāstīta Direktīvas 94/12/EK 4. pantā.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1997. gada 1. aprīlim izpildītu šo direktīvu. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādu atsauci.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 8. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsK. HänschPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Rabbitte[1] OV C 390, 31.12.1994., 26. lpp. un OV C 19, 23.1.1996., 13. lpp.[2] OV C 201, 26.7.1993., 9. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 20. septembra atzinums (OV C 269, 16.10.1995., 82. lpp.), Padomes 1995. gada 22. decembra kopējā nostāja (OV C 37, 9.2.1996., 23. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 9. maija lēmums (OV C 152, 27.5.1996., 44. lpp.).[4] OV C 112, 20.12.1973., 1. lpp.[5] OV C 138, 17.5.1993., 1. lpp.[6] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/12/EK (OV L 100, 19.4.1994., 42. lpp.).[7] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 95/54/EK (OV L 266, 8.11.1995., 1. lpp.).[8] OV L 159, 15.6.1974., 61. lpp.[9] OV L 32, 3.2.1977., 32. lpp.[10] OV L 223, 14.8.1978., 48. lpp.[11] OV L 197, 20.7.1983., 1. lpp.[12] OV L 36, 9.2.1988., 1. lpp.[13] OV L 214, 6.8.1988., 1. lpp.[14] OV L 226, 3.8.1989., 1. lpp.[15] OV L 242, 30.8.1991., 1. lpp.[16] OV L 186, 28.7.1993., 21. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSGrozījumi pielikumiem Direktīvā 70/220/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/59/EEKTabulu 5.3.1.4. nodaļā aizstāj ar šādu tabulu:Transportlīdzekļa kategorija/klase | Robežvērtības |Kategorija | Klase | Standartmasa RW (kg) | Oglekļa oksīda masa L1 (g/km) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu kopējā masa L2 (g/km) | Mikrodaļiņu masa L3 (g/km) |Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela [1] | Dīzeļdegviela [1] |M [2] | — | visi | 2,2 | 1,0 | 0,5 | 0,7 | 0,08 |N1 [3] | I | RW ≤ 1250 | 2,2 | 1,0 | 0,5 | 0,7 | 0,08 |II | 1250 < RW ≤ 1700 | 4,0 | 1,25 | 0,6 | 1,0 | 0,12 |III | 1700 < RW | 5,0 | 1,5 | 0,7 | 1,2 | 0,17 |[1] Līdz 1999. gada 30. septembrim uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dīzeļmotoriem ar tiešo iesmidzināšanu, attiecas šādi L2 un L3 robežlielumi:[2] Izņemot:- transportlīdzekļus, kas paredzēti vairāk nekā sešu pasažieru pārvadāšanai, ieskaitot transportlīdzekļa vadītāju,- transportlīdzekļus, kuru maksimālā masa pārsniedz 2500 kg.[3] Un tie M kategorijas transportlīdzekļi, kas noteikti 2. piezīmē.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1972. gada 20. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz to, kā novērst radiotraucējumus, ko rada mehāniskiem transportlīdzekļiem paredzēti dzirksteļaizdedzes dzinēji

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31972L0245

Oficiālais Vēstnesis L 152 , 06/07/1972 Lpp. 0015 - 0024 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0104  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(II) Lpp. 0609  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0104  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(II) Lpp. 0637  - 0645 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0250  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0117  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0117

		Padomes Direktīva(1972. gada 20. jūnijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz to, kā novērst radiotraucējumus, ko rada mehāniskiem transportlīdzekļiem paredzēti dzirksteļaizdedzes dzinēji(72/245/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā tehniskās prasības, kam mehāniskiem transportlīdzekļiem paredzētiem dzirksteļaizdedzes motoriem saskaņā ar valstu tiesību aktiem jāatbilst, attiecas, inter alia, uz šādu transportlīdzekļi radīto radiotraucējumu novēršanu;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tādēļ visās dalībvalstīs papildus spēkā esošajiem noteikumiem vai to vietā jānosaka vienādas prasības, lai attiecībā uz visu tipu transportlīdzekļiem varētu piemērot jo īpaši EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1];tā kā vēlams ievērot tehniskās prasības, ko pieņēmusi ANO Eiropas Ekonomikas komisija Noteikumos Nr. 10 (Vienoti noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz radiotraucējumu novēršanu), kura pievienota 1958. gada 20. marta Nolīgumam par vienotu nosacījumu pieņemšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu iekārtu un daļu apstiprināšanu un šā apstiprinājuma savstarpēju atzīšanu [2],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kas aprīkots ar augsta sprieguma aizdedzes sistēmu, ko paredzēts izmantot uz ceļiem, ar virsbūvi vai bez tās, kam ir vismaz četri riteņi un maksimālais projektētais ātrums pārsniedz 25 km/h, izņemot transportlīdzekļus, kuri pārvietojas pa sliežu ceļiem, kā arī lauksaimniecības traktorus un mašīnas un transportlīdzekļus, kas iesaistīti sabiedrisko darbu veikšanā.2. pantsNeviena dalībvalsts nevar atteikt transportlīdzekļa EEK vai dalībvalsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu to motora(-u) elektriskās aizdedzes sistēmu radīto radiotraucējumu dēļ, ja minētajiem transportlīdzekļiem ir radiotraucējumu novēršanas iekārta, kas atbilst pielikumos noteiktajām prasībām.3. pantsDalībvalsts, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai iegūtu informāciju par visiem I pielikuma 2.2. punktā minētas daļas vai parametra pārveidojumiem. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka, vai jāizdara jauni testi pārveidotajam prototipam un vai jāsagatavo jauns ziņojums. Ja minētie testi liecina par neatbilstību šīs direktīvas prasībām, pārveidojumu neapstiprina.4. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar procedūru, kas noteikta 13. pantā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai astoņpadsmit mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības, un tās par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, lai to tiesību aktu svarīgākie noteikumi, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, tiktu paziņoti Komisijai.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1972. gada 20. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ.P. buchler[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] --------------------------------------------------I PIELIKUMS [1]Definīcijas, EEK tipa apstiprinājuma pieteikums, marķējumi, EEK tipa apstiprinājums, specifikācijas, testi, ražojuma atbilstība(1.) 2. DEFINĪCIJASŠajā direktīvā ir spēkā šādas definīcijas:(2.1.) 2.2. "Transportlīdzekļa tips attiecībā uz radiotraucējumu novēršanu" ir mehāniskie transportlīdzekļi, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā:2.2.1. motora nodalījumu un tam vistuvākā pasažiera nodalījuma daļu veidojošās virsbūves daļas forma un materiāls;2.2.2. motora tips (divtaktu vai četrtaktu, cilindru skaits un tilpums, karburatoru skaits, vārstu izkārtojums, maksimālā jauda un atbilstošais apgriezienu skaits minūtē);2.2.3. aizdedzes strāvas slēguma sastāvdaļu (indukcijas spoles, sadalītāja, aizdedzes sveču, ekranējuma u. c.) novietojums vai modelis;2.2.4. motora nodalījumā ievietoto metāla sastāvdaļu (piem., apsildes ierīču, rezerves riteņa, gaisa filtra u. c.) novietojums.2.3. "Radiotraucējumu ierobežošana" ir radiotraucējumu samazināšana skaņas pārraidīšanas un televīzijas frekvenču joslās līdz tādam līmenim, ka nerodas būtiski to uztvērēju darbības traucējumi, kas neatrodas pašā transportlīdzeklī; šis nosacījums ir izpildīts, ja traucējumu līmenis ir zemāks par robežām, kas noteiktas 6.2.2. punktā turpmāk.2.4. "Radiotraucējumu novēršanas iekārta" ir pilns sastāvdaļu komplekts, kas vajadzīgs, lai ierobežotu mehāniska transportlīdzekļa aizdedzes sistēmas radītos radiotraucējumus. Radiotraucējumu novēršanas iekārtā ietilpst arī zemētājsloksnes un ekranējuma sastāvdaļas, kas speciāli iekļautas radiotraucējumu novēršanai.2.5. "Dažādu tipu iekārtas radiotraucējumu novēršanai" ir tādu iekārtu komplekti, kas atšķiras tādos būtiskos aspektos kā:2.5.1. to sastāvdaļām ir atšķirīgi tirdzniecības nosaukumi vai markas;2.5.2. kādas sastāvdaļas "augstfrekvences" parametri ir citādi vai sastāvdaļas atšķiras ar formu vai izmēriem;2.5.3. vismaz vienas sastāvdaļas darbības principi ir citādi;2.5.4. to sastāvdaļas samontētās citādi.2.6. "Radiotraucējumu novēršanas iekārtas sastāvdaļa" ir viena no radiotraucējumu novēršanas iekārtas atsevišķajām daļām.3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS3.1. Transportlīdzekļa ražotājs vai tā pilnvarotais pārstāvis iesniedz transportlīdzekļa tipa EEK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz radiotraucējumu novēršanu.3.2. Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādas ziņas:3.2.1. transportlīdzekļa tipa apraksts attiecībā uz iepriekš 2.2. punktā minētajiem aspektiem ar pievienotu motora nodalījuma kopsalikuma attēlu, kurā ir atsevišķu daļu iznesumi, vai fotoattēlu. Norāda numurus un/vai simbolus, pēc kuriem nosaka motora tipu un transportlīdzekļa tipu;3.2.2 saraksts, kurā pienācīgi identificētas radiotraucējumu novēršanas iekārtas sastāvdaļas;3.2.3. sīki izstrādāts katras sastāvdaļas rasējums, pēc kura to var viegli atrast un identificēt;3.2.4. ziņas par līdzstrāvas pretestību nominālvērtību un - ja ir rezistīvi aizdedzes vadi - par to nominālo pretestību vienā metrā.3.3. EEK tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno arī radiotraucējumu novēršanas iekārtas paraugu.3.4. Transportlīdzekli, kas ir apstiprināmā transportlīdzekļa tipa prototips, nodod tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprināšanas testiem.4. MARĶĒJUMI4.1. Uz radiotraucējumu novēršanas iekārtas sastāvdaļām ir:4.1.1. iekārtas un tās sastāvdaļu ražotāju tirdzniecības nosaukumi vai markas;4.1.2. ražotāja sniegtais preces apraksts.4.2. Uz radiotraucējumu novēršanas vadiem marķējumus atkārto pēc ne vairāk kā divpadsmit centimetriem.4.3. Šie marķējumi ir skaidri salasāmi un neizdzēšami.5. TIPA APSTIPRINĀJUMS(5.1.) (5.2.) 5.3. EEK tipa apstiprinājuma apliecībai pievieno veidlapu, kas atbilst paraugam IV pielikumā.(5.4.) (5.5.) (5.6.) 6. SPECIFIKĀCIJAS6.1. Vispārīgas specifikācijasRadiotraucējumu novēršanas iekārtas sastāvdaļas projektē, izgatavo un uzstāda tā, lai transportlīdzeklis normālos lietošanas apstākļos atbilstu šīs direktīvas prasībām.6.2. Specifikācijas attiecībā uz radiotraucējumiem6.2.1. MērmetodeTraucējošo starojumu, ko rada apstiprināšanai nodotā tipa transportlīdzekļi, mēra, izmantojot II pielikumā aprakstīto metodi.6.2.2. Atskaites robežas6.2.2.1. Starojuma robežas, kas pamatojas uz kvazimaksimuma mērījumiem, ir 50 μV/m 40 līdz 75 MHz frekvenču joslā un 50 līdz 120 μV/m 75 līdz 250 MHz frekvenču joslā, šai robežai lineāri paaugstinoties frekvencēs, kas pārsniedz 75 MHz.6.2.2.2. Ja mērījumus izdara ar maksimumu mērīšanas iekārtu, rādījumus, kas izteikti μV/m, dala ar 10.6.2.3. Attiecībā uz radiotraucējumu novēršanu apstiprināšanai nodotiem transportlīdzekļu tipam izmērītās vērtības nav mazākas par 20 procentiem zem atskaites robežām.7. TESTIAtbilstību iepriekš 6. punktā noteiktajām prasībām pārbauda saskaņā ar II pielikumā aprakstīto metodi.(8.) 9. RAŽOJUMA ATBILSTĪBA(9.1.) 9.2. Pārbaudot sērijveidā ražota transportlīdzekļa atbilstību, ražojumu uzskata par atbilstošu šīs direktīvas prasībām, ja izmērītie līmeņi nepārsniedz 6.2.2. punktā noteiktās robežas vairāk kā par 25 %.9.3. Ja sērijveidā ražotam transportlīdzeklim vismaz viens līmenis vairāk kā par 25 % pārsniedz 6.2.2. punktā noteiktās robežas, izgatavotājs var lūgt izdarīt mērījumus vismaz sešu attiecīgās sērijas transportlīdzekļu paraugam. Katrā frekvenču joslā iegūtos rezultātus interpretē, izmantojot III pielikumā aprakstīto statistikas metodi.[1] Pielikumu teksts atbilst ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Noteikumu Nr. 10 tekstam; jo īpaši dalījums punktos ir tāds pats; tādēļ, ja kādam Noteikumu Nr. 10 punktam šajā direktīvā nav atbilstoša punkta, tā numuru atgādinājumam norāda iekavās.--------------------------------------------------II PIELIKUMSAUGSTA SPRIEGUMA AIZDEDZES SISTĒMU RADĪTU RADIOTRAUCĒJUMU MĒRĪŠANAS METODE1. MĒRINSTRUMENTSMēraparatūra atbilst Starptautiskās īpašās radiotraucējumu komitejas (CISPR) Publikācijas Nr. 2 (pirmais izdevums, 1961. gads) prasībām vai specifikācijām, ko piemēro maksimumu mērinstrumentiem, kas norādīti CISPR Publikācijā Nr. 5 (pirmais izdevums, 1967. gads).PIEZĪME:Ja pieejamā aparatūra pilnībā neatbilst visām CISPR specifikācijām, neatbilstības skaidri jānorāda.2. REZULTĀTU IZTEIKŠANA120B.3. MĒRĪŠANAS LAUKUMSMērīšanas laukums ir līdzena vieta bez izteiktām viļņus atstarojošām virsmām tādas elipses formā, kuras lielā ass ir 20 m un mazā ass 17,3 m. Antenai un motora centram jābūt uz elipses lielās ass, bet transportlīdzekļa simetrijas plaknei - paralēli mazajai asij. Antenai un antenai tuvākās motora malas līnijas krustošanās punktam ar lielo asi, jāatrodas katram savā elipses fokusā. Mērinstrumentu komplekts, kabīne vai transportlīdzeklis ar mērinstrumentu komplektu, var atrasties elipsē, taču ne tuvāk par 3 m horizontāli aiz antenas mērāmajam transportlīdzeklim pretējā pusē. Turklāt jānodrošina, lai nebūtu nekādu svešu trokšņu vai signālu, kas varētu reāli ietekmēt mērījumu; tāpēc izslēdz motoru un izdara pārbaudi pirms un pēc mērījumiem, tos var uzskatīt par apmierinošiem tikai tad, ja to rādījumi ir vismaz par 10 dB lielāki nekā pārbaudēs, kas izdarītas pirms un pēc mērīšanas.4. TRANSPORTLĪDZEKLIS4.1. Darbojas tikai motora darbībai vajadzīgā palīgelektroiekārta.4.2. Motora darba temperatūra ir normāla. Katrā mērījumā motoru darbina šādi:Cilindru skaits | Mērīšanas metode |Maksimums | Kvazimaksimums |Viens | Lielāks par brīvgaitas | 2500 apgriezieni minūtē |Vairāk par vienu | Lielāks par brīvgaitas | 1500 apgriezieni minūtē |4.3. Mērījumus neizdara, ja uz transportlīdzekļa līst lietus vai ja nav pagājušas 10 minūtes pēc lietus beigām.5. ANTENA5.1 AugstumsDipola centrs atrodas 3 m virs zemes.5.2. Mērīšanas attālumsHorizontālais attālums no antenas līdz tuvākajai transportlīdzekļa metāla daļai ir 10 m.5.3. Antenas atrašanās vieta attiecībā pret transportlīdzekliAntenu novieto transportlīdzeklim vienā un pēc tam otrā pusē paralēli transportlīdzekļa simetrijas plaknei un vienā līnijā ar motoru divos mērīšanas stāvokļos. (Sk. šā pielikuma papildinājumu.)5.4. Antenas novietojumsKatrā mērīšanas punktā reģistrē rādījumus, kas atbilst dipola horizontālajam un vertikālajam stāvoklim. (Sk. šā pielikuma papildinājumu.)5.5. RādījumiLielāko no četriem rādījumiem, kas fiksēti katrā izlases frekvencē, uzskata par raksturīgo rādījumu frekvencē, kurā izdarīti mērījumi6. FREKVENCESMērījumus izdara 40 līdz 250 MHz diapazonā. Uzskata, ka transportlīdzeklis ar ļoti lielu varbūtību atbilst noteiktajām radiotraucējumu novēršanas robežām visā frekvenču diapazonā, ja tā atbilstību konstatē šādās sešās frekvencēs: 45, 65, 90, 150, 180 un 220 (± 5 MHz). (5 MHz pielaidei sešām norādītajām frekvencēm vajadzētu būt pietiekamai, lai nepieļautu traucējumus, ko rada pārraides nominālajās frekvencēs.)--------------------------------------------------III PIELIKUMSRADIOTRAUCĒJUMU NOVĒRŠANAS PĀRBAUDES STATISTISKĀ METODELai ar 80 % varbūtību nodrošinātu, ka 80 % transportlīdzekļu atbilst noteiktai robežai L, jāizpilda šāds nosacījums:x+ kS≤ Ln = 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |k = 1,42 | 1,35 | 1,30 | 1,27 | 1,24 | 1,21 | 1,20 |Sn = rezultātu standartnovirze n transportlīdzekļiemSn2 ∑/n — 1x = atsevišķs rezultātsL = noteiktā robežax- un L izteikti dB (μV/m). | | | | |Ja pirmais paraugs no n transportlīdzekļiem neatbilst specifikācijai, pārbauda otru paraugu no n transportlīdzekļiem un kopējos rezultātus novērtē tā, it kā tie būtu iegūti no 2n traktoru parauga.--------------------------------------------------IV PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/146/EK ( 2009. gada 26. novembris), ar kuru labo Direktīvu 2008/125/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai kā aktīvās vielas iekļautu alumīnija fosfīdu, kalcija fosfīdu, magnija fosfīdu, cimoksanilu, dodemorfu, 2,5-dihlorbenzoskābes metilesteri, metamitronu, sulkotrionu, tebukonazolu un triadimenolu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 312/55

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/146/EK
   (2009. gada 26. novembris),
   ar kuru labo Direktīvu 2008/125/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai kā aktīvās vielas iekļautu alumīnija fosfīdu, kalcija fosfīdu, magnija fosfīdu, cimoksanilu, dodemorfu, 2,5-dihlorbenzoskābes metilesteri, metamitronu, sulkotrionu, tebukonazolu un triadimenolu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punkta otrās daļas otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Direktīvā 2008/125/EK (2) ir terminoloģijas kļūdas attiecībā uz alumīnija fosfīda, kalcija fosfīda, magnija fosfīda iespējamo atļauto izmantošanu. Minētās kļūdas ir jālabo.

               (2)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2008/125/EK pielikumu labo šādi.

               1.

               Pirmo un otro teikumu 266. rindas (Alumīnija fosfīds) septītās slejas (Īpaši noteikumi) A daļā aizstāj ar šādiem teikumiem:
               “Drīkst lietot vienīgi kā insekticīdu, rodenticīdu, talpicīdu un leporicīdu lietošanai gatavu alumīnija fosfīdu saturošu līdzekļu veidā.
               Kā rodenticīdu, talpicīdu un leporicīdu drīkst lietot vienīgi ārpus telpām.”

               2.

               Pirmo teikumu 267. rindas (Kalcija fosfīds) septītās slejas (Īpaši noteikumi) A daļā aizstāj ar šādu teikumu:
               “Drīkst lietot vienīgi ārpus telpām kā rodenticīdu un talpicīdu lietošanai gatavu kalcija fosfīdu saturošu līdzekļu veidā.”

               3.

               Pirmo un otro teikumu 268. rindas (Magnija fosfīds) septītās slejas (Īpaši noteikumi) A daļā aizstāj ar šādiem teikumiem:
               “Drīkst lietot vienīgi kā insekticīdu, rodenticīdu, talpicīdu un leporicīdu lietošanai gatavu alumīnija fosfīdu saturošu līdzekļu veidā.
               Kā rodenticīdu, talpicīdu un leporicīdu drīkst lietot vienīgi ārpus telpām.”

         2. pants
   Vēlākais līdz 2010. gada 28. februārim dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus šīs direktīvas prasību izpildei. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2010. gada 1. marta.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 26. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 344, 20.12.2008., 78. lpp.