title: Komisijas Direktīva 2006/86/EK ( 2006. gada 24. oktobris ), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               25.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 294/32

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/86/EK
   (2006. gada 24. oktobris),
   ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par izsekojamības prasībām, nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanu un noteiktām tehniskām prasībām cilvēku audu un šūnu kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/23/EK par kvalitātes un drošības standartu noteikšanu cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei, testēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai (1), un jo īpaši tās 8. pantu, 11. panta 4. punktu un 28. panta a), c), g) un h) punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Direktīvu 2004/23/EK nosaka kvalitātes un drošības standartus audiem un šūnām, ko paredzēts izmantot cilvēkiem, kā arī no cilvēka audiem un šūnām rūpnieciski izgatavotu izmantošanai cilvēkiem paredzētu produktu ziedošanai, iegādei, testēšanai, apstrādei, saglabāšanai, uzglabāšanai un izplatīšanai, lai tiktu nodrošināta cilvēku veselības aizsardzība augstā līmenī.

               (2)

               Lai novērstu slimību pārnēsāšanu ar cilvēka audiem un šūnām, ko paredzēts izmantot cilvēkiem, kā arī nodrošinātu vienlīdzīgu kvalitātes un drošības līmeni, Direktīva 2004/23/EK aicina noteikt īpašas tehniskās prasības katram posmam cilvēka audu un šūnu izmantošanas procesā, tostarp standartus un specifikācijas attiecībā uz audu centru kvalitātes sistēmu.

               (3)

               Lai nodrošinātu cilvēku veselības aizsardzību augstā līmenī, saskaņā ar Direktīvu 2004/23/EK dalībvalstīs ir jānosaka audu centru un sagatavošanas procesu audu centros akreditēšanas, iecelšanas, pilnvarošanas vai licencēšanas sistēma. Šai sistēmai ir jānosaka tehniskās prasības.

               (4)

               Audu centru akreditēšanas, iecelšanas, pilnvarošanas vai licencēšanas prasībām jāattiecas uz organizāciju un vadību, personālu, aprīkojumu un materiāliem, telpām/ēkām, dokumentāciju un uzskaiti, un kvalitātes pārskatiem. Akreditētiem, ieceltiem, pilnvarotiem vai licencētiem audu centriem jāatbilst papildu prasībām attiecībā uz to veiktajām īpašām darbībām.

               (5)

               Gaisa kvalitātes standarts audu un šūnu apstrādes laikā ir nozīmīgs faktors, kas var ietekmēt audu vai šūnu inficēšanas risku. Principā tiek pieprasīta gaisa kvalitāte ar daļiņu skaitu un mikrobioloģisku koloniju skaitu, kas atbilst A šķirai saskaņā ar Komisijas Direktīvu 2003/94/EK (2) un 1. pielikumu Eiropas Vadlīnijām labai ražošanas praksei. Tomēr dažās situācijās gaisa kvalitāte ar daļiņu skaitu un mikrobioloģisku koloniju skaitu, kas atbilst A šķiras standartam, nav norādīta. Šādā gadījumā jāuzrāda un jāreģistrē, ka izvēlētā vide atbilst kvalitātei un drošībai, kas ir nepieciešama attiecīgajam audu un šūnu veidam, procesam un to izmantošanai cilvēkiem.

               (6)

               Šīs direktīvas piemērošanas jomai jāaptver cilvēku audu un šūnu kvalitāte un drošība kodēšanas, apstrādes, konservācijas, uzglabāšanas un izplatīšanas laikā uz veselības aprūpes iestādi, kur tie tiks izmantoti cilvēka ķermenī. Tomēr nav jāattiecina uz šo audu un šūnu izmantošanu cilvēkiem (piem., implantēšanas ķirurģijā, perfūzijā, apaugļošanā vai embriju transplantācijā). Šīs direktīvas noteikumi par nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu izsekojamību un ziņošanu tiek arī piemēroti cilvēku audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai, ko regulē Komisijas Direktīva 2006/17/EK (3).

               (7)

               To audu un šūnu lietošana, kuras paredzēts izmantot cilvēkiem, saņēmējiem rada slimību pārnešanas risku un citas iespējamas negatīvas sekas. Lai uzraudzītu un samazinātu šīs sekas, ir jānorāda īpašas prasības izsekojamībai un jānosaka Kopienas procedūra nopietnu blakņu un nevēlamu notikumu paziņošanai.

               (8)

               Kompetentā iestāde nekavējoties jāinformē par iespējamām nopietnām nevēlamām blaknēm, kas radās donorā vai saņēmējā, un nevēlamiem notikumiem no audu un šūnu ziedošanas līdz izplatīšanai, kas var ietekmēt audu un šūnu kvalitāti un ko var attiecināt uz cilvēku audu un šūnu ieguvi (tai skaitā donoru novērtēšanu un atlasi), testēšanu, apstrādi, konservāciju, uzglabāšanu un izplatīšanu.

               (9)

               Nopietnas nevēlamas blaknes var noteikt ieguves laikā vai pēc tam no dzīviem donoriem vai izmantošanas cilvēkiem laikā vai pēc tās. Par šīm blaknēm ir jāziņo saistītiem audu centriem, lai veiktu turpmāku izmeklēšanu un ziņotu par tām kompetentajai iestādei. Tas nekavē iegādes organizāciju vai organizāciju, kas ir atbildīga par izmantošanu cilvēkiem, tieši ziņot kompetentajai iestādei par blaknēm vai nevēlamiem notikumiem, ja organizācija to vēlas. Šajā direktīvā jānosaka informācija, kas obligāti jāiekļauj ziņojumā kompetentajai iestādei, tajā pašā laikā dalībvalstis var saglabāt vai ieviest savā teritorijā stingrākus aizsargpasākumus, kas atbilst Līguma prasībām.

               (10)

               Lai maksimāli samazinātu informācijas nodošanas izmaksas, novērstu pārklāšanos un palielinātu administratīvo efektivitāti, ir jāizmanto modernas tehnoloģijas un e-pārvalde, lai veiktu uzdevumus, kas saistīti ar paredzētās informācijas nodošanu un apstrādi. Šīm tehnoloģijām jābalstās uz standarta apmaiņas formātu, izmantojot sistēmu, kas ir atbilstoša atsauces datu pārvaldībai.

               (11)

               Lai sekmētu izsekojamību un informāciju par audu un šūnu nozīmīgākajiem raksturlielumiem un īpašībām, atsevišķā Eiropas kodeksā ir jānosaka iekļaujamie pamata dati.

               (12)

               Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               (13)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Direktīvas 2004/23/EK 29. pantu.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Darbības joma
   1.   Šo direktīvu piemēro turpmāk minētā kodēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai:

               a)

               cilvēku audi un šūnas, ko paredzēts izmantot cilvēkiem, un

               b)

               no cilvēka audiem un šūnām rūpnieciski izgatavoti produkti, ko paredzēts izmantot cilvēkiem, ja uz šiem produktiem neattiecas citas direktīvas.

         2.   Šīs direktīvas 5. līdz 9. panta noteikumi par izsekojamību un nopietnu nevēlamu blakņu un notikumu ziņošanu arī tiek piemēroti cilvēku audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “reproduktīvās šūnas” ir visi audi un šūnas, kas paredzētas izmantošanai medicīniskās apaugļošanas nolūkos;

               b)

               “partnera ziedojums” ir reproduktīvo šūnu ziedojums starp vīrieti un sievieti, kuri apgalvo, ka viņiem ir intīmas fiziskās attiecības;

               c)

               “kvalitātes nodrošināšanas sistēma” ir organizatoriska struktūra, noteikti pienākumi, procedūras, procesi, kā arī resursi kvalitātes vadības īstenošanai un ietver visus pasākumus, kas tieši vai netieši veicina kvalitāti;

               d)

               “kvalitātes vadība” ir koordinētas darbības, lai pārvaldītu un kontrolētu organizāciju attiecībā uz kvalitāti;

               e)

               “darbības standartprocedūras” (DSP) ir rakstiski norādījumi, kuros aprakstīti konkrēta procesa posmi, ieskaitot izmantojamos materiālus un metodes, kā arī paredzamo galaproduktu;

               f)

               “validācija” (vai “kvalificēšana” iekārtu vai vides gadījumā) ir dokumentētu pierādījumu sniegšana, kas apstiprina, ka konkrētais process, iekārta vai vide konsekventi radīs produktu, kas atbilst iepriekšnoteiktajām specifikācijām un kvalitātes prasībām; procesu validē, lai novērtētu sistēmas darbības efektivitāti, kas balstīta uz paredzēto izmantošanu;

               g)

               “izsekojamība” ir spēja noteikt un identificēt audus/šūnas jebkurā posmā, sākot ar ieguvi, kā arī pārstrādi, testēšanu un uzglabāšanu, līdz pat izplatīšanai saņēmējam vai iznīcināšanai, kas nozīmē arī spēju identificēt donoru un audu centru vai arī ražošanas uzņēmumu, kas saņem, pārstrādā vai uzglabā audus/šūnas, un spēju identificēt saņēmēju(-us) medicīnas iestādē/iestādēs, kuras audus/šūnas nodod saņēmējam; izsekojamība ietver arī spēju noteikt un identificēt visu būtisko informāciju, kas saistīta ar produktiem un materiāliem, kuri nonāk saskarē ar šiem audiem vai šūnām;

               h)

               “kritisks” ir tāds, kas, iespējams, ietekmē audu un šūnu kvalitāti un/vai drošību vai kam ir saskare ar šūnām un audiem;

               i)

               “ieguves organizācija” ir veselības aprūpes iestāde, slimnīcas nodaļa vai cita institūcija, kas nodarbojas ar cilvēka audu un šūnu ieguvi un kas nav akreditēta, iecelta, pilnvarota vai licencēta kā audu centrs;

               j)

               “organizācijas, kas ir atbildīgas par audu un šūnu izmantošanu cilvēkiem” ir veselības aprūpes iestāde vai slimnīcas nodaļa, vai cita institūcija, kas izmanto cilvēku audus un šūnas cilvēkiem.

         3. pants
   Audu centru akreditēšanas, iecelšanas, pilnvarošanas vai licencēšanas prasības
   Audu centram ir jāatbilst I pielikumā noteiktajām prasībām.
   4. pants
   Audu un šūnu sagatavošanas procesu akreditēšanas, iecelšanas, pilnvarošanas, licencēšanas prasības
   Sagatavošanas procesiem audu centros ir jāatbilst II pielikumā noteiktajām prasībām.
   5. pants
   Nopietnu nevēlamu blakņu paziņošana
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka:

               a)

               ieguves organizācijām ir izstrādātas procedūras, lai saglabātu iegūto audu un šūnu ierakstus, un audu centriem nekavējoties ziņotu par jebkādu nopietnu nevēlamu blakni, kas ir konstatēta dzīvam donoram, kas var ietekmēt audu un šūnu kvalitāti un drošību;

               b)

               organizācijām, kas ir atbildīgas par audu un šūnu izmantošanu cilvēkiem, ir izstrādātas procedūras, lai saglabātu izmantoto audu un šūnu ierakstus, un audu centriem nekavējoties paziņotu par jebkādu nopietnu nevēlamu blakni, kas tika novērota klīniskas izmantošanas laikā vai pēc tās un kas var tikt saistīta ar audu un šūnu drošību un kvalitāti;

               c)

               audu centri, kas izplata audus un šūnas izmantošanai cilvēkiem, sniedz informāciju organizācijām, kas ir atbildīgas par audu un šūnu izmantošanu cilvēkiem, par to, kā organizācijai ir jāziņo par nopietnām nevēlamām blaknēm saskaņā ar b) apakšpunktu.

         2.   Dalībvalstis nodrošina, ka audu centriem:

               a)

               ir izstrādātas procedūras, kā kompetentajai iestādei bez kavēšanās darīt zināmu visu attiecīgo pieejamo informāciju par iespējamām nopietnām nevēlamām blaknēm saskaņā ar 1. punkta a) un b) apakšpunktu;

               b)

               ir izstrādātas procedūras, kā kompetentajai iestādei nekavējoties darīt zināmu izmeklēšanas slēdzienu, lai analizētu cēloni un izrietošās sekas.

         3.   Dalībvalstis nodrošina, ka:

               a)

               Direktīvas 2004/23/EK 17. pantā minētā atbildīgā persona sniedz kompetentajai iestādei informāciju, kura ir iekļauta paziņojumā, kas ir norādīts III pielikuma A daļā;

               b)

               audu centri ziņo kompetentajai iestādei par veiktajām darbībām saistībā ar pārējiem audiem un šūnām, kas ir tikuši izplatīti izmantošanai cilvēkiem;

               c)

               audu centri dara zināmu kompetentajai iestādei izmeklēšanas slēdzienu, sniedzot vismaz to informāciju, kas ir minēta III pielikuma B daļā.

         6. pants
   Paziņošana par nopietniem nevēlamiem notikumiem
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka:

               a)

               ieguves organizācijām un audu centriem ir izstrādātas procedūras, lai saglabātu ierakstus un bez kavēšanās darītu zināmu audu centriem par jebkādiem nopietniem nevēlamiem notikumiem ieguves laikā un kas var ietekmēt cilvēku audu un šūnu kvalitāti un/vai drošību;

               b)

               organizācijām, kas ir atbildīgas par audu un šūnu izmantošanu cilvēkiem, ir izstrādātas procedūras, lai nekavējoties paziņotu audu centriem par jebkādiem nopietniem nevēlamiem notikumiem, kas var ietekmēt audu un šūnu kvalitāti un drošību;

               c)

               audu centri iesniedz organizācijai, kas ir atbildīga par audu un šūnu izmantošanu cilvēkiem, informāciju par to, kā organizācijai būtu tiem jāziņo par nopietniem nevēlamiem notikumiem, kas var ietekmēt audu un šūnu kvalitāti un drošību.

         2.   Medicīniskās apaugļošanas gadījumā jebkāda veida gametas vai embrija kļūdaina noteikšana vai sajaukšana ir uzskatāma par nopietnu nevēlamu notikumu. Visas personas vai ieguves organizācijas, vai organizācijas, kas ir atbildīgas par izmantošanu cilvēkiem un kas veic medicīnisko apaugļošanu, ziņo par šādiem notikumiem piegādes audu centriem, lai varētu veikt izmeklēšanu un paziņot kompetentajai iestādei.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, ka audu centriem:

               a)

               ir izstrādātas procedūras, kā kompetentajai iestādei bez kavēšanās darīt zināmu visu attiecīgo pieejamo informāciju par iespējamiem nopietniem nevēlamiem notikumiem saskaņā ar 1. punkta a) un b) apakšpunktu;

               b)

               ir izstrādātas procedūras, kā kompetentajai iestādei bez kavēšanās darīt zināmu izmeklēšanas slēdzienu, lai analizētu cēloni un izrietošās sekas.

         4.   Dalībvalstis nodrošina, ka:

               a)

               Direktīvas 2004/23/EK 17. pantā minētā atbildīgā persona sniedz kompetentajai iestādei informāciju, kura ir iekļauta paziņojumā, kas ir norādīts IV pielikuma A daļā;

               b)

               audu centri izvērtē nopietnus nevēlamus notikumus, lai noteiktu novēršamus cēloņus pašā procesā;

               c)

               audu centri dara zināmu kompetentajai iestādei izmeklēšanas slēdzienu, sniedzot vismaz to informāciju, kas ir minēta IV pielikuma B daļā.

         7. pants
   Gada pārskati
   1.   Dalībvalstis līdz katra nākamā gada 30. jūnijam iesniedz Komisijai gada pārskatu par nopietnu nevēlamu blakņu un notikumu paziņojumiem, kurus saņēmusi kompetentā iestāde. Komisija iesniedz dalībvalstu kompetentajām iestādēm saņemto ziņojumu kopsavilkumu. Kompetentā iestāde dara pieejamu šo ziņojumu audu centriem.
   2.   Datu nosūtīšanai jāatbilst datu apmaiņas formāta noteikumiem saskaņā ar V pielikuma A un B daļu un jānodrošina visa nepieciešamā informācija, lai noteiktu sūtītāju un saglabātu tā atsauces datus.
   8. pants
   Informācijas apmaiņa starp kompetentajām iestādēm un Komisiju
   Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes sniedz viena otrai un Komisijai atbilstošu informāciju attiecībā uz nopietnām nevēlamām blaknēm un notikumiem, lai nodrošinātu, ka ir veiktas atbilstošas darbības.
   9. pants
   Izsekojamība
   1.   Audu centros ir efektīva un precīza sistēma, lai nekļūdīgi identificētu un marķētu saņemtās un izplatītās šūnas/audus.
   2.   Audu centri un organizācijas, kas ir atbildīgas par izmantošanu cilvēkiem, saglabā VI pielikumā minētos datus vismaz 30 gadus atbilstošos un lasāmos glabāšanas informācijas nesējos.
   10. pants
   Eiropas kodēšanas sistēma
   1.   Vienotu Eiropas identifikācijas kodu piešķir visam audu centrā ziedotajam materiālam, lai nodrošinātu atbilstošu donora identifikāciju un visu ziedoto materiālu izsekojamību un sniegtu informāciju par šūnu un audu nozīmīgākajiem raksturlielumiem un īpašībām. Kodā iekļauj vismaz VII pielikumā minēto informāciju.
   2.   Direktīvas 1. punktu nepiemēro reproduktīvām šūnām, ko ziedo partneris.
   11. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis pieņem normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2007. gada 1. septembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis līdz 2008. gada 1. septembrim pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas 10. panta prasības.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmu Komisijai valsts tiesību aktu galveno noteikumu tekstu, kurus tās ir pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   12. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   13. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 24. oktobrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 102, 7.4.2004., 48. lpp.

      (2)  http://pharmacos.eudra.org/F2/eudralex/vol-4/home.htm un OV L 262, 14.10.2003., 22. lpp.

      (3)  OV L 38, 9.2.2006., 40. lpp.

      I PIELIKUMS
      Audu centru akreditēšanas, iecelšanas, pilnvarošanas vai licencēšanas prasības, kas ir minētas 3. pantā
      A.   ORGANIZĀCIJA UN VADĪBA

                  1.

                  Nozīmētajai atbildīgajai personai ir jābūt tādai kvalifikācijai un atbildības jomām, kā paredzēts Direktīvas 2004/23/EK 17. pantā.

                  2.

                  Audu centram ir jābūt organizācijas struktūrai un darbības procedūrām, kas atbilst darbībām, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana; organizācijas struktūrā jābūt skaidri definētai atbildības un atskaitīšanās hierarhijai.

                  3.

                  Lai konsultētu un pārraudzītu audu centra medicīniskās darbības, piemēram, donora izvēli, izmantoto audu un šūnu klīnisko rezultātu pārskatu, vai atbilstoši sazinātos ar klīniskiem lietotājiem, visos centros ir jābūt praktizējošam ārstam.

                  4.

                  Saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajiem standartiem ir jābūt dokumentētai kvalitātes pārvaldības sistēmai, ko piemēro darbībām, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana.

                  5.

                  Jānodrošina, ka, izmantojot bioloģisko materiālu un strādājot ar to, piemītošie riski ir identificēti un samazināti, atbilst atbilstošai kvalitātes un drošības uzturēšanai audu un šūnu paredzētajam mērķim. Riski ietver tādus riskus, kas jo īpaši attiecas uz procedūrām, vidi, personāla veselības statusu, kas ir raksturīgs audu centriem.

                  6.

                  Nolīgumiem starp audu centriem un trešajām pusēm ir jāatbilst Direktīvas 2004/23/EK 24. pantam. Trešo pušu nolīgumos ir jābūt minētiem attiecību un atbildības jomu nosacījumiem, kā arī protokoliem, kas jāievēro, lai atbilstu nepieciešamajām darbības specifikācijām.

                  7.

                  Jābūt izstrādātai dokumentētai sistēmai, ko uzrauga atbildīgā persona, lai apstiprinātu, ka audi un/vai šūnas atbilst atbilstošām drošības un kvalitātes specifikācijām to izlaidei un izplatīšanai.

                  8.

                  Ja darbības tiek pārtrauktas, saskaņā ar Direktīvas 2004/23/EK 21. panta 5. punktu noslēgtie nolīgumi un pieņemtās procedūras ietver izsekojamības datus un materiālu saistībā ar audu un šūnu kvalitāti un drošību.

                  9.

                  Lai nodrošinātu visu audu vai šūnu vienību identifikāciju visos darbību posmos, kas paredzētas akreditācijai/iecelšanai/pilnvarošanai/licencēšanai, ir jābūt izstrādātai dokumentētai sistēmai.

            B.   PERSONĀLS

                  1.

                  Audu centros ir jābūt pietiekamam skaitam darbinieku, kuriem jābūt kvalificētiem savu uzdevumu veikšanai. Personāla kompetence jānovērtē atbilstošos laikposmos, kas ir minēti kvalitātes nodrošināšanas sistēmā.

                  2.

                  Visam personālam ir jābūt nepārprotamiem, dokumentētiem un atjaunotiem darba aprakstiem. Tā uzdevumiem, atbildības jomām un pienākumiem ir jābūt skaidri dokumentētiem un saprotamiem.

                  3.

                  Personālam jānodrošina sākotnējas/pamata mācības, nepieciešamības gadījumā, ja procedūras mainās vai zinātniskās atziņas attīstās, jaunas mācības un atbilstošas saistītas profesionālās izaugsmes iespējas. Apmācību programmai ir jānodrošina un jādokumentē, ka ikviena persona:

                              a)

                              ir pierādījusi kompetenci, veicot tai uzdotos uzdevumus;

                              b)

                              ir atbilstošas zināšanas un izpratne par zinātniskiem/tehniskiem procesiem un principiem, kas ir saistīti ar tai uzdotajiem uzdevumiem;

                              c)

                              izprot centra, kurā strādā, organizācijas struktūru, kvalitātes nodrošināšanas sistēmu un veselības un drošības noteikumus un

                              d)

                              ir atbilstoši informēta par sava darba plašāku ētisku, juridisku un tiesisku kontekstu.

            C.   APRĪKOJUMS UN MATERIĀLI

                  1.

                  Visam aprīkojumam un materiāliem ir jābūt veidotiem un uzturētiem, lai atbilstu to paredzētam mērķim, un jāsamazina jebkāda veida kaitējums saņēmējiem un/vai personālam.

                  2.

                  Viss kritiskais aprīkojums un tehniskās ierīces ir jāidentificē un jāvalidē, regulāri jāpārbauda un jāveic profilaktiskā apkope saskaņā ar ražotāja instrukcijām. Ja aprīkojums vai materiāli ietekmē svarīgus apstrādes vai uzglabāšanas rādītājus (piem., temperatūru, spiedienu, daļiņu skaitu, mikrobioloģiskā piesārņojuma līmeņus), tie ir jāidentificē, un tie atbilstoši jāuzrauga, izmantojot signalizāciju, trauksmi un korektīvas darbības, lai nepieciešamības gadījumā noteiktu traucējumus un defektus un nodrošinātu, ka svarīgākie rādītāji vienmēr tiek uzturēti atbilstošās robežās. Viss aprīkojums ar kritisku mērīšanas funkciju ir jākalibrē pēc izsekojama standarta, ja tāds ir pieejams.

                  3.

                  Uzstādot jaunu un remontētu aprīkojumu, pirms izmantošanas tas jātestē un jāvalidē. Testa rezultāti ir jādokumentē.

                  4.

                  Visa kritiskā aprīkojuma apkope, apkalpošana, tīrīšana, dezinfekcija un sanitārija ir jāveic regulāri un atbilstoši jāreģistrē.

                  5.

                  Ir jābūt pieejamām visu kritiskā aprīkojuma daļu izmantošanas procedūrām, kurās ir minētas veicamās darbības traucējumu vai kļūmes gadījumā.

                  6.

                  To darbību procedūrām, kas paredzētas akreditācijai/iecelšanai/pilnvarošanai/licencēšanai, jāprecizē specifikācijas visiem kritiskiem materiāliem un reaģentiem. Jo īpaši ir jānosaka piedevu (piem., šķīdumu) un iesaiņošanas materiālu specifikācijas. Kritiskiem reaģentiem un materiāliem ir jāatbilst dokumentētām prasībām un specifikācijām un vajadzības gadījumā Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 27. oktobra Direktīvas 98/79/EK par medicīnas ierīcēm, ko lieto in vitro diagnostikā (2), prasībām.

            D.   TELPAS/ĒKAS

                  1.

                  Saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajiem standartiem audu centram ir jābūt piemērotām telpām, lai veiktu darbības, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana.

                  2.

                  Ja šīs darbības ietver audu un šūnu apstrādi, tās pakļaujot vides iedarbībai, darbības jāveic vidē ar noteiktu gaisa kvalitāti un tīrību, lai samazinātu piesārņošanas risku, tostarp ziedojumu savstarpēju inficēšanās iespēju. Šo pasākumu efektivitāte ir jāvalidē un jāuzrauga.

                  3.

                  Ja vien 4. punktā nav norādīts citādi un ja audi vai šūnas apstrādes laikā tiek pakļautas videi bez secīga mikrobioloģiskās inaktivācijas procesa, gaisa kvalitāte ar daļiņu skaitu un mikrobioloģisko koloniju skaitu, kas atbilst A šķirai saskaņā ar 1. pielikumu Eiropas Vadlīnijām labai ražošanas praksei un Direktīvu 2003/94/EK, tiek pieprasīta ar fona vidi, kas ir atbilstoša attiecīgo audu/šūnu apstrādei, bet vismaz līdzvērtīga GMP D šķirai daļiņu un mikrobioloģiska skaita ziņā.

                  4.

                  Mazāk stingri nosacījumi attiecībā uz vidi, nekā minēts 3. punktā, var būt pieņemami, ja:

                              a)

                              piemēro validēto mikrobioloģisko inaktivāciju vai validēto gala sterilizācijas procesu, vai

                              b)

                              uzrādīts, ka pakļaušana iedarbībai A šķiras vidē ir negatīvi ietekmējusi nepieciešamās attiecīgo audu vai šūnu īpašības;

                              c)

                              vai ir uzrādīts, ka audu vai šūnu piemērošanas saņēmējam veids un maršruts satur daudz mazāku baktēriju vai sēnīšu infekcijas pārnešanas risku saņēmējam nekā audu un šūnu transplantācija;

                              d)

                              vai ja nav tehniski iespējams veikt nepieciešamo procesu A šķiras vidē (piemēram, sakarā ar īpaša aprīkojuma prasībām apstrādes zonā, kas nav pilnīgi savietojama ar A šķiru).

                  5.

                  Direktīvas 4. punkta a), b), c) un d) apakšpunktā vide ir jānorāda. Jānorāda un jādokumentē, ka izvēlētā vide atbilst nepieciešamajai kvalitātei un drošībai, vismaz ņemot vērā paredzēto mērķi, piemērošanas veidu un saņēmēja imunitāti. Visās audu centru nodaļās personālam jānodrošina atbilstošs apģērbs un aprīkojums, kā arī rakstiskas higiēnas un apģērbu instrukcijas.

                  6.

                  Veicot darbības, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana, iekļauj audu un šūnu uzglabāšanu, jānosaka uzglabāšanas nosacījumi, kas ir nepieciešami, lai uzturētu nepieciešamās audu un šūnu īpašības, tai skaitā atbilstošus rādītājus, piemēram, temperatūru, mitrumu vai gaisa kvalitāti.

                  7.

                  Kritiskie rādītāji (piem., temperatūra, mitrums, gaisa kvalitāte) ir jākontrolē, jāuzrauga un jāreģistrē, lai pierādītu atbilsmi noteiktajiem uzglabāšanas nosacījumiem.

                  8.

                  Uzglabāšanas telpām ir jābūt veidotām tā, lai tās skaidri atdala un atšķir audus un šūnas pirms izlaides/karantīnā no tiem, kas ir izlaisti, un no tiem, kas ir izbrāķēti, lai tie nesajauktos un savstarpēji neinficētos. Fiziski atdalītas zonas vai uzglabāšanas ierīces, vai ierīces nošķirtu nodalījumu ir jāizvieto gan karantīnā, gan izlaistās glabātavās noteiktu audu un šūnu glabāšanai, kas ir savākti atbilstoši īpašiem kritērijiem.

                  9.

                  Audu centriem ir jābūt rakstveida politikai un procedūrām attiecībā uz kontrolētu piekļuvi, tīrīšanu un apkopi, atkritumu iznīcināšanu un papildu pakalpojumiem ārkārtas situācijā.

            E.   DOKUMENTĀCIJA UN IERAKSTI

                  1.

                  Ir jābūt izstrādātai sistēmai, kurā ir skaidri noteikta efektīva dokumentācija, pareizi ieraksti un reģistri, un apstiprinātas darbības standartprocedūras (DSP) darbībām, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana. Dokumenti ir regulāri jāpārskata, un tiem ir jāatbilst šajā direktīvā noteiktajiem standartiem. Sistēmai ir jānodrošina, ka veiktais darbs tiek standartizēts un ka visi posmi ir pārredzami; t. i., kodēšana, donora atbilstība, ieguve, apstrāde, konservācija, uzglabāšana, transports, izplatīšana vai iznīcināšana, iekļaujot aspektus saistībā ar kvalitātes kontroli un kvalitātes nodrošināšanu.

                  2.

                  Visām kritiskajām darbībām jāidentificē un jādokumentē materiāli, aprīkojums un iesaistītais personāls.

                  3.

                  Audu centros pilnvarotam personālam ir jāpārskata, jādatē, jāapstiprina, jādokumentē un precīzi jāīsteno visas dokumentu izmaiņas.

                  4.

                  Lai nodrošinātu dokumentu pārskatu un izmaiņu vēsturi, kā arī to, ka tiek izmantotas tikai pašreizējās dokumentu versijas, ir jāizveido dokumentu kontroles procedūra.

                  5.

                  Ierakstiem ir jābūt ticamiem, kas atspoguļo patiesus rezultātus.

                  6.

                  Ierakstiem ir jābūt salasāmiem un neizdzēšamiem, un tie var būt rokrakstā vai pārnesti citā validētā sistēmā, piemēram, datorā vai uz mikrofilmas.

                  7.

                  Neskarot 9. panta 2. punktu, visi ieraksti, tai skaitā neapstrādāti dati, kas ir kritiski audu un šūnu drošībai un kvalitātei, ir jāglabā, lai nodrošinātu piekļuvi šiem datiem vismaz 10 gadus pēc termiņa beigām, klīniskai izmantošanai vai iznīcināšanai.

                  8.

                  Ierakstiem ir jāatbilst konfidencialitātes prasībām, kas noteiktas Direktīvas 2004/23/EK 14. pantam. Reģistriem un datiem drīkst piekļūt tikai tās personas, kuras ir pilnvarojusi atbildīgā persona, un kompetentā iestāde, lai veiktu pārbaudes un kontroles pasākumus.

            F.   KVALITĀTES PĀRBAUDE

                  1.

                  Darbībām, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana, ir jāizstrādā revīzijas sistēma. Lai pārbaudītu atbilsmi apstiprinātiem protokoliem un normatīvajām prasībām, revīzija jāveic neatkarīgām apmācītām un kompetentām personām vismaz katrus divus gadus. Rezultātus un korektīvas darbības ir jādokumentē.

                  2.

                  Noviržu gadījumā no pieprasītajiem kvalitātes un drošības standartiem ir jāveic dokumentētas izmeklēšanas, kas iekļauj lēmumu par iespējamām korektīvām un preventīvām darbībām. Par neatbilstošiem audiem un šūnām ir jālemj saskaņā ar rakstiskām procedūrām, kuras pārrauga atbildīgā persona, un šīs neatbilstības jāreģistrē. Visi skartie audi un šūnas ir jāidentificē, un par tiem ir jāatskaitās.

                  3.

                  Korektīvas darbības ir jādokumentē, jāuzsāk un jāpabeidz savlaicīgi un efektīvi. Pēc preventīvu un korektīvu darbību īstenošanas ir jānovērtē to efektivitāte.

                  4.

                  Audu centram ir jābūt izstrādātiem procesiem, ar kuriem pārbauda kvalitātes pārvaldības sistēmas veiktspēju, lai nodrošinātu pastāvīgu un sistemātisku uzlabošanos.

         (1)  OV L 169, 12.7.1993., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

         (2)  OV L 331, 7.12.1998., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

      II PIELIKUMS
      Audu un šūnu sagatavošanas procesu audu centros pilnvarošanas prasības saskaņā ar 4. pantu
      Kompetentā iestāde apstiprina visas audu un šūnu sagatavošanas procesus pēc donora atlases kritēriju un ieguves procedūru, visu procesa posmu protokolu, kvalitātes vadības kritēriju un galīgo šūnu un audu kvantitatīvo un kvalitatīvo kritēriju novērtējuma. Šim novērtējumam ir jāatbilst vismaz šajā pielikumā noteiktajām prasībām.
      A.   SAŅEMŠANA AUDU CENTRĀ
      Pēc iegūto audu un šūnu saņemšanas audu centrā audiem un šūnām ir jāatbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 2006/17/EK.
      B.   APSTRĀDE
      Ja darbības, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana, iekļauj audu un šūnu apstrādi, audu centra procedūrām ir jāatbilst šādiem kritērijiem:

                  1.

                  Kritiskās apstrādes procedūras ir jāvalidē, un tās nedrīkst sniegt saņēmējam klīniski neefektīvus vai kaitīgus audus vai šūnas. Šī validācija var būt pamatota uz paša centra veiktajiem pētījumiem vai uz publicētu pētījumu datiem, vai centra piegādātu audu klīnisku rezultātu iepriekšēja novērtējuma vispāratzītām apstrādes procedūrām.

                  2.

                  Tam ir jāpierāda, ka audu centra vidē personāls var konsekventi un efektīvi veikt validētu procesu.

                  3.

                  Procedūras ir jādokumentē DSP, kam ir jāatbilst validētai metodei un šajā direktīvā noteiktajiem standartiem saskaņā ar I pielikuma E daļas 1. līdz 4. punktu.

                  4.

                  Jānodrošina, ka visi procesi tiek veikti saskaņā ar apstiprinātu DSP.

                  5.

                  Ja mikrobioloģisks inaktivācijas process tiek piemērots audiem vai šūnām, tas ir jānorāda, jādokumentē un jāvalidē.

                  6.

                  Pirms nozīmīgu izmaiņu veikšanas apstrādes procesā, pārveidotais process ir jāvalidē un jādokumentē.

                  7.

                  Apstrādes procedūras ir regulāri kritiski jānovērtē, lai nodrošinātu, ka tās joprojām sasniedz paredzētos rezultātus.

                  8.

                  Audu un šūnu izmešanas procedūrām ir jānovērš citu ziedojumu un produktu, apstrādes vides vai personāla inficēšanās. Šīm procedūrām ir jāatbilst valsts tiesību aktiem.

            C.   PRODUKTU UZGLABĀŠANA UN IZLAIDE
      Ja darbības, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana, iekļauj audu un šūnu uzglabāšanu un izlaidi, apstiprinātām audu centra procedūrām ir jāatbilst šādiem kritērijiem:

                  1.

                  Maksimālajam uzglabāšanas laikam ir jābūt norādītam visiem uzglabāšanas nosacījumu veidiem. Izvēlētajam periodam ir jāatspoguļo arī iespējamā nepieciešamo audu un šūnu īpašību deģenerācija.

                  2.

                  Ir jābūt audu un/vai šūnu uzskaites sistēmai, lai nodrošinātu, ka tos nevar izlaist, līdz visas prasības, kas ir noteiktas šajā direktīvā, ir ievērotas. Ir jābūt standarta darba procedūrai, kas precizē izplatāmo audu un šūnu izlaides nosacījumus, saistības un procedūras.

                  3.

                  Audu un šūnu identifikācijas sistēmai visos audu centra pārstrādes posmos skaidri jānodala izlaistie no neizlaistajiem (ievietotajiem karantīnā) un izbrāķētajiem produktiem.

                  4.

                  Ierakstos ir jānorāda, ka pirms audu un šūnu izlaides ir ievērotas visas atbilstošās specifikācijas, jo īpaši visas pašreizējās deklarācijas veidlapas, atbilstoši medicīniski ieraksti, apstrādes ieraksti un testu rezultāti ir pārbaudīti saskaņā ar šim uzdevumam pilnvarotas personas un atbildīgas personas rakstisku procedūru, ņemot vērā Direktīvas 2004/23/EK 17. pantu. Ja rezultātu izlaidei no laboratorijas ir izmantots dators, revīzijā jānorāda atbildīgais par šo izlaidi.

                  5.

                  Lai noteiktu visu uzglabāto audu un šūnu izmantojumu pēc visu jaunu donora atlases vai testēšanas kritēriju ieviešanas vai jebkāda ievērojami modificēta apstrādes posma ieviešanas, kas sekmē kvalitāti un drošību, saskaņā ar Direktīvas 2004/23/EK 17. pantu ir jāveic atbildīgās personas apstiprināts dokumentēts riska novērtējums.

            D.   IZPLATĪŠANA UN ATSAUKŠANA
      Ja darbības, kurām ir paredzēta akreditācija/iecelšana/pilnvarošana/licencēšana, iekļauj audu un šūnu izplatīšanu, pilnvarotā audu centra procedūrām ir jāatbilst šādiem kritērijiem:

                  1.

                  Jānosaka kritiski transportēšanas nosacījumi, piemēram, temperatūra un laika ierobežojumi, lai saglabātu nepieciešamās audu un šūnu īpašības.

                  2.

                  Tvertnei/iepakojumam ir jābūt drošam un jānodrošina, ka audi un šūnas tiek glabāti īpašos apstākļos. Visas tilpnes un iepakojumi ir jāvalidē atbilstoši mērķim.

                  3.

                  Ja audus un šūnas izplata piesaistīta trešā puse, lai nodrošinātu, ka ir uzturēti nepieciešamie apstākļi, ir jānoslēdz dokumentēts nolīgums.

                  4.

                  Audu centrā ir jābūt pilnvarotam personālam, lai novērtētu atsaukšanas nepieciešamību un uzsāktu un koordinētu nepieciešamās darbības.

                  5.

                  Ir jāizstrādā efektīva atsaukšanas procedūra, iekļaujot pienākumu un darbību aprakstu. Tas ietver paziņojumu kompetentajai iestādei.

                  6.

                  Darbības ir jāveic iepriekšnoteiktos laikposmos un jāiekļauj visu saistītu audu un šūnu izsekošana un nepieciešamības gadījumā arī izcelsmes atklāšana. Izmeklēšanas mērķis ir identificēt donoru, kas varēja būt par iemeslu saņēmējam izraisītajā reakcijā un atgūt pieejamos audus un šūnas no šā donora, kā arī informēt preču saņēmējus un no tā paša donora iegādāto audu un šūnu saņēmējus, ja tie varētu tikt pakļauti riskam.

                  7.

                  Ir jāizveido audu un šūnu pieprasījumu apstrādes procedūras. Šūnu un audu sadales noteikumi konkrētiem pacientiem vai veselības aprūpes iestādēm ir jādokumentē un pēc pieprasījuma jādara pieejami šīm pusēm.

                  8.

                  Ir jāizstrādā atdoto produktu apstrādes dokumentēta sistēma, iekļaujot kritērijus to pieņemšanai krājumos, ja tādi ir.

            E.   IZPLATĪŠANAS GALĪGĀ MARĶĒŠANA

                  1.

                  Primārajai audu/šūnu tilpnei ir jāuzrāda:

                              a)

                              audu un šūnu tips, audu/šūnu identifikācijas numurs vai kods un partijas vai sūtījuma numurs, ja tāds ir;

                              b)

                              audu centra identifikācija;

                              c)

                              derīguma termiņš;

                              d)

                              autologa ziedojuma gadījumā tas jānorāda (tikai autologai izmantošanai), kā arī jāidentificē donors/saņēmējs;

                              e)

                              tiešo ziedojumu gadījumā uz etiķetes jānorāda paredzētais saņēmējs;

                              f)

                              ja ir zināms, ka audi un šūnas ir pozitīvi attiecībā uz atbilstīgas infekcijas slimības marķieri, tas ir jāmarķē: BIOLOĢISKI BĪSTAMS.

                        Ja d) un e) punktā minēto informāciju nav iespējams norādīt uz iepakojuma galvenās tvertnes etiķetes, tā jānorāda uz atsevišķas lapas, ko pievieno galvenajai tvertnei. Šo informācijas lapu iepako kopā ar galveno tilpni tā, lai tās būtu kopā.

                  2.

                  Turpmāk minētā informācija ir jānorāda vai nu uz etiķetes, vai pavaddokumentos:

                              a)

                              apraksts (definīcija) un attiecīgajā gadījumā audu vai šūnu produkta izmēri;

                              b)

                              morfoloģija un funkcionāli dati, ja tādi ir;

                              c)

                              audu/šūnu izplatīšanas diena;

                              d)

                              donoram veiktā bioloģiskā noteikšana un rezultāti;

                              e)

                              uzglabāšanas ieteikumi;

                              f)

                              tilpnes, iepakojuma un jebkādas nepieciešamas manipulācijas/atjaunošanas norādes;

                              g)

                              derīguma termiņš pēc atvēršanas/manipulācijas;

                              h)

                              norādes par nopietnu nevēlamu blakņu un/vai notikumu ziņošanu saskaņā ar 5. līdz 6. pantu;

                              i)

                              iespējamu kaitīgu pārpalikumu klātesamība (piem., antibiotiku, etilēna oksīda utt.).

            F.   TRANSPORTĒŠANAS TVERTNES ĀRĒJĀ MARĶĒŠANA
      Transportējot galvenā tvertne ir jāievieto transportēšanas tvertnē, uz kuras jānorāda vismaz šāda informācija:

                  a)

                  izcelsmes audu centra identifikācija tostarp adrese un tālruņa numurs;

                  b)

                  organizācijas, kas ir atbildīga par galamērķa izmantošanu cilvēkiem, identifikācija;

                  c)

                  norāde, ka iepakojums satur cilvēku audus/šūnas, un “APIETIES UZMANĪGI!”;

                  d)

                  ja dzīvas šūnas ir nepieciešamas transplantāta funkcionēšanai, piemēram, cilmes šūnas, gametas un embriji, jāpievieno šāds uzraksts: “NEAPSTAROT!”;

                  e)

                  ieteicamie transportēšanas apstākļi (piem., glabāt vēsumā, vertikāli utt.);

                  f)

                  drošības norādes/dzesēšanas metode (ja ir nepieciešama).

      III PIELIKUMS
      PAZIŅOŠANA PAR NOPIETNĀM NEVĒLAMĀM BLAKNĒM

      IV PIELIKUMS
      PAZIŅOJUMS PAR NEVĒLAMIEM NOTIKUMIEM

      V PIELIKUMS
      GADA PAZIŅOJUMA FORMĀTS

      VI PIELIKUMS
      Informācija par obligātajiem donoru/saņēmēju glabājamajiem datiem saskaņā ar 9. pantu
      A.   AUDU CENTRI
      Donora identifikācija
      Ziedojuma identifikācija, kurā vismaz iekļauj šādu informāciju:

                  —

                  ieguves organizācijas vai audu centra identifikācija

                  —

                  unikālais ziedojuma ID numurs

                  —

                  ieguves diena

                  —

                  ieguves vieta

                  —

                  ziedojuma veids (piem., viens vai daudzu audu, autologs vai allogēns, dzīvs vai miris)

            Produkta identifikācija, kurā vismaz iekļauj šādu informāciju:

                  —

                  audu centra identifikācija

                  —

                  audu un šūnas/produkta veids (pamata nomenklatūra)

                  —

                  fonda numurs (ja tāds ir)

                  —

                  sadalījuma numurs (ja tāds ir)

                  —

                  derīguma termiņš

                  —

                  audu/šūnu statuss (piem., karantīnā, izmantojami utt.)

                  —

                  produktu apraksts un izcelsme, piemērotie apstrādes posmi, materiāli un piedevas, kas nonāk saskarē ar audiem un šūnām un ietekmē to kvalitāti un/vai drošību

                  —

                  iekārtas, kas izdod pēdējo marķējumu, identifikācija

            Izmantošanas cilvēkiem identifikācija, kurā iekļauj vismaz šādu informāciju:

                  —

                  izplatīšanas/iznīcināšanas datums

                  —

                  klīniska vai gala lietotāja/iekārtas identifikācija

            B.   ORGANIZĀCIJA, KAS IR ATBILDĪGA PAR IZMANTOŠANU CILVĒKIEM

                  a)

                  Piegādātāja audu centra identifikācija

                  b)

                  Klīniska vai gala lietotāja/iekārtas identifikācija

                  c)

                  Audu un šūnu veids

                  d)

                  Produkta identifikācija

                  e)

                  Saņēmēja identifikācija

                  f)

                  Izmantošanas datums

      VII PIELIKUMS
      Eiropas kodēšanas sistēmā ietvertā informācija

                  a)

                  Ziedojuma identifikācija:

                              —

                              unikālais ID numurs

                              —

                              audu centra identifikācija

                  b)

                  Produkta identifikācija:

                              —

                              produkta kods (pamata nomenklatūra)

                              —

                              sadalījuma numurs (ja tāds ir)

                              —

                              derīguma termiņš


title: Komisijas Direktīva 2012/45/ES ( 2012. gada 3. decembris ), ar ko pielikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem otro reizi pielāgo zinātnes un tehnikas attīstībai  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               4.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/18

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2012/45/ES
   (2012. gada 3. decembris),
   ar ko pielikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem otro reizi pielāgo zinātnes un tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīvu 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem (1) un jo īpaši tās 8. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 2008/68/EK I pielikuma I.1. iedaļa, II pielikuma II.1. iedaļa un III pielikuma III.1. iedaļa attiecas uz noteikumiem, kas ietverti starptautiskos nolīgumos par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem pa autoceļiem, dzelzceļiem un iekšējiem ūdensceļiem, kā definēts minētās direktīvas 2. pantā.

               (2)

               Šo starptautisko nolīgumu noteikumus atjaunina ik pēc diviem gadiem. Tādējādi šie nolīgumi jaunākajā grozītajā redakcijā būs spēkā no 2013. gada 1. janvāra ar pārejas periodu līdz 2013. gada 30. jūnijam.

               (3)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 2008/68/EK I pielikuma I.1. iedaļa, II pielikuma II.1. iedaļa un III pielikuma III.1. iedaļa.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Bīstamo kravu transporta komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2008/68/EK grozījumi
   Direktīvu 2008/68/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas I pielikuma I.1. iedaļu aizstāj ar šādu:
               “I.1.   ADR

                  ADR A un B pielikums, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra, saprotot, ka vārdus “Līgumslēdzēja puse” vajadzības gadījumā aizstāj ar vārdu “dalībvalsts”.”;

               2)

               direktīvas II pielikuma II.1. iedaļu aizstāj ar šādu:
               “II.1.   RID

                  RID pielikums, kas ir COTIF C papildinājums, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra, saprotot, ka vārdus “RID līgumslēdzēja valsts” vajadzības gadījumā aizstāj ar vārdu “dalībvalsts”.”;

               3)

               direktīvas III pielikuma III.1. iedaļu aizstāj ar šādu:
               “III.1.   ADN

                  ADN pievienotie noteikumi, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra, kā arī ADN 3. panta f) punkts, 3. panta h) punkts, 8. panta 1. punkts un 8. panta 3. punkts, saprotot, ka vārdus “Līgumslēdzēja puse” vajadzības gadījumā aizstāj ar vārdu “dalībvalsts”.”

         2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2013. gada 30. jūnijam. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 3. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp.


title: Komisijas Direktīva 79/795/EEK (1979. gada 20. jūlijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/127/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31979L0795

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 22/09/1979 Lpp. 0001 - 0023 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0057  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0198  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0057  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0167  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0167

		Komisijas Direktīva 79/795/EEK(1979. gada 20. jūlijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/127/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiemEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/547/EEK [2], un jo īpaši tās 11., 12. un 13. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 71/127/EEK (1971. gada 1. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiem [3],tā kā, ņemot vērā iegūto pieredzi un pašreizējās tehnoloģijas, tagad ir iespējams papildināt attiecīgos noteikumus, padarīt tos stingrākus un labāk pielāgot faktiskajiem testu apstākļiem;tā kā Padomes Direktīva 71/127/EEK paredz, ka jāizstrādā no vadītāja sēdekļa regulējamu ārējo atpakaļskata spoguļu specifikācijas, tiklīdz to atļauj tehnoloģijas attīstība;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu tirdzniecībā mehānisko transportlīdzekļu nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 71/127/EEK groza šādi.1. Direktīvas 3. panta 2. punkta pēdējo daļu groza šādi:"Nav atbilstīgs apstiprinātajam tipam pirmās daļas nozīmē, ja nav ievērotas I pielikuma 2. punkta prasības."2. Direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu pantu:"1. No 1980. gada 1. februāra neviena dalībvalsts atpakaļskata spoguļu dēļ nedrīkst:a) - atteikt EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanu mehāniskā transportlīdzekļa tipam, izsniegt Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu, vai- aizliegt transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā,ja attiecīgā tipa transportlīdzekļa vai šo transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļi atbilst šīs direktīvas prasībām;b) - atteikt EEK detaļas tipa apstiprinājuma vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu atpakaļskata spoguļa tipam, ja šie atpakaļskata spoguļi atbilst šīs direktīvas noteikumiem, vai- aizliegt laist tirgū atpakaļskata spoguļus, uz kuriem ir šajā direktīvā noteiktā EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.2. No 1981. gada 1. oktobra dalībvalsts:a) - neizsniedz Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu par tāda transportlīdzekļa tipu, kura atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,- var atteikt valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu transportlīdzekļa tipam, kura atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem;b) - nepiešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu atpakaļskata spoguļa tipam, ja tas neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,- var atteikt valsts detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanu atpakaļskata spoguļa tipam, ja tas neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.3. No 1984. gada 1. oktobra dalībvalstis:- var aizliegt tādu transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā, kuru atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,- var aizliegt laist tirgū atpakaļskata spoguļus, uz kuriem nav šajā direktīvā paredzētās EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes."3. Direktīvas I, II un III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I, II, III un IV pielikumu.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā līdz 1980. gada 1. februārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1979. gada 20. jūlijāKomisijas vārdā –Komisijas loceklisÉtienne davignon[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 168, 26.6.1978., 39. lpp.[3] OV L 68, 22.3.1971., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. DEFINĪCIJAS1.1. "Atpakaļskata spogulis" ir jebkura ierīce, izņemot sarežģītas optiskas sistēmas, piemēram, periskopus, ar ko 3.4. punktā noteiktās redzamības zonās paredzēts nodrošināt skaidru aizmugures redzamību.1.2. "Salona atpakaļskata spogulis" ir 1.1. punktā noteiktā ierīce, ko var uzstādīt transportlīdzekļa pasažieru salonā.1.3. "Ārējais atpakaļskata spogulis" ir 1.1. punktā noteiktā ierīce, ko var uzstādīt uz transportlīdzekļa ārējās virsmas.1.4. "Papildu atpakaļskata spogulis" ir atpakaļskata spogulis, izņemot 1.1. punktā noteiktā tipa ierīci, ko var uzstādīt transportlīdzekļa salonā vai ārpusē ar noteikumu, ka tas atbilst 2. punkta noteikumiem, izņemot 2.1.1., 2.2. un 2.3.4. punkta noteikumus.1.5. "Atpakaļskata spoguļa tips" nozīmē ierīces, kurām neatšķiras turpmāk minētie būtiskie parametri:1.5.1. atpakaļskata spoguļa atstarojošās virsmas izliekuma izmēri un rādiuss;1.5.2. atpakaļskata spoguļu konstrukcija, forma vai materiāli, tajā skaitā savienojums ar virsbūvi.1.6. "Atpakaļskata spoguļa klase" apzīmē visas ierīces, kam ir viens vai vairāki kopīgi parametri vai funkcijas. Salona atpakaļskata spoguļi iedalās I klasē. Papildu salona atpakaļskata spoguļi iedalās Is klasē.Ārējie atpakaļskata spoguļi iedalās II un III klasē.Papildu ārējie atpakaļskata spoguļi iedalās IIs un IIIs klasē.1.7. "r" ir izliekuma rādiusu vidējais rādiuss, ko mēra uz atstarojošās virsmas saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 2. punktā aprakstīto metodi.1.8. "Izliekuma pamatrādiusi vienā atstarojošās virsmas punktā (ri)" ir vērtības, ko nosaka ar 1. papildinājumā paredzēto iekārtu un mēra uz atstarojošās virsmas loka, kas iet caur spoguļa centru paralēli b segmentam, ko paredz 2.2.2.1. punkts, un uz loka, kas ir perpendikulārs šim segmentam.1.9. r=r+ r′1.10. "Spoguļa centrs" ir atstarojošās virsmas redzamā laukuma centrs.1.11. "Atpakaļskata spoguļa sastāvdaļu izliekuma rādiuss" ir tā apļa loka rādiuss "c", kas visvairāk atbilst attiecīgās daļas izliektajai formai.1.12. "Vadītāja redzes punkti" ir divi punkti, kas viens no otra atrodas 65 mm attālumā un vertikāli ir 635 mm virs IV pielikumā noteiktā vadītāja sēdekļa R punkta. Taisnā līnija, kas savieno šos punktus, iet perpendikulāri transportlīdzekļa gareniskajai vertikālajai vidus plaknei. Tā segmenta centrs, kas savieno abus redzes punktus, ir uz gareniskās vertikālās plaknes, kam jāšķērso paredzētā vadītāja sēdekļa centrs, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs.1.13. "Ambinokulārā redzamība" ir visa redzamības zona, ko iegūst, pārklājoties labās un kreisās acs monokulārās redzamības zonām (skatīt shēmu zemāk).+++++ TIFF +++++1.14. "Transportlīdzekļa tips attiecībā uz atpakaļskata spoguļiem" ir transportlīdzekļi, kam turpmāk minētie galvenie aprīkojumi ir vienādi:1.14.1. virsbūves aprīkojumi, kas samazina redzamības zonu;1.14.2. R punkta koordinātas;1.14.3. noteiktie atpakaļskata spoguļa novietojumi un tipi.1.15. "M1, M2, M3, N1, N2 un N3 kategoriju transportlīdzekļi" ir transportlīdzekļi, kas noteikti Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā.2. NOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ ATPAKAĻSKATA SPOGUĻU EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMU2.1. Vispārīgās specifikācijas2.1.1. Visiem atpakaļskata spoguļiem jābūt regulējamiem.2.1.2. Atstarojošās virsmas mala jāievieto turētājā, kam pa perimetru visos punktos un visos virzienos vērtība "c" ≥2,5 mm. Ja atstarojošā virsma ir izvirzīta ārpus turētāja, izliekuma "c" rādiuss izvirzītās daļas malā nedrīkst būt mazāks kā 2,5 mm, un atstarojošajai virsmai jāiebīdās turētājā, ja vislielākā izvirzījuma punktam pieliek 50 N lielu spēku attiecībā pret turētāju, horizontālā virzienā apmēram paralēli transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei.2.1.3. Ja atpakaļskata spogulis ir uzstādīts uz plaknes virsmas, izliekuma "c" rādiusam jābūt vismaz 2,5 mm visās daļās neatkarīgi no ierīces noregulējuma, tajā skaitā arī tajās daļās, kas joprojām ir savienotas ar balstu pēc 2.4.2. punktā paredzētā testa, ja šīs daļas statiskā stāvoklī varētu nonākt kontaktā ar lodi, kuras diametrs ir vai nu 165 mm – salona atpakaļskata spogulim – vai arī 100 mm – ārējam atpakaļskata spogulim.2.1.3.1. Prasības, kas attiecībā uz rādiusu paredzētas 2.1.3. punktā, nepiemēro tādu stiprinājuma iedobumu vai padziļinājumu malām, kuru diametrs vai garākā diagonāle ir mazāka par 12 mm ar noteikumu, ka šīs malas ir neasas.2.1.4. Tās ierīces konstrukcijai, ar ko atpakaļskata spoguli piestiprina pie transportlīdzekļa, jābūt konstruētai tā, ka vismaz daļai no virsmas, pie kuras piestiprināta ierīce, iet cauri cilindrs ar 50 mm rādiusu, kura ass ir tā šarnīra vai rotācijas ass vai viena no asīm, kas nodrošina atpakaļskata spoguļa novirzīšanos attiecīgā trieciena virzienā.2.1.5. Attiecīgos noteikumus nepiemēro 2.1.2. un 2.1.3. punktā minētajām ārējo atpakaļskata spoguļu daļām, kas ir izgatavotas no materiāla, kura Shore A cietība nepārsniedz 60.2.1.6. Ja salona atpakaļskata spoguļu daļas ir izgatavotas no materiāla, kura Shore A cietība ir mazāka par 50, un ir piestiprinātas pie monolīta balsta, 2.1.2. un 2.1.3. punkta prasības piemēro vienīgi balstam.2.2. Izmēri2.2.1. Salona atpakaļskata spoguļi (I klase)a = 15 cm ×1 +1000r2.2.2. Ārējie atpakaļskata spoguļi (II un III klase)2.2.2.1. Atstarojošās virsmas izmēriem jābūt tādiem, lai uz tās varētu uzzīmēt:- taisnstūri ar 4 cm augstu malu, kura pamata garums centimetros ir "a",- segmentu, kas ir paralēls taisnstūra sānu malai un kura garums centimetros ir "b".Atpakaļskata spoguļu klase | Transportlīdzekļu kategorijas, kam konstruēti atpakaļskata spoguļi | a | b |II | M2, M3, N2 un N3 | 171 + 1000r | 20 |III | M1 un N1 | 131 + 1000r | 7 |2.2.2.2. 2.3. Atstarojošā virsma un atstarojuma koeficienti2.3.1. Atpakaļskata spoguļa atstarojošajai virsmai jābūt vai nu plakanai vai sfēriski izliektai.2.3.2. Izliekuma rādiusu atstarpes2.3.2.1. Atstarpe starp ri vai r’i un rp jebkurā atskaites punktā nedrīkst pārsniegt 0,15 r.2.3.2.2. Atstarpe starp jebkuru izliekuma rādiusu (rp1, rp2 un rp3) un r nedrīkst pārsniegt 0,15 r.2.3.2.3. Ja r nav mazāks par 3000 mm, 2.3.2.1. un 2.3.2.2. punktos norādīto vērtību 0,15 r aizstāj ar vērtību 0,25 r.2.3.3. "r" vērtība nedrīkst būt mazāka kā:- 1800 mm II klases atpakaļskata spoguļiem,- 1200 mm I un III klases atpakaļskata spoguļiem.2.3.4. Parastā atstarojuma koeficienta vērtība, ko nosaka saskaņā ar šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstīto metodi, nedrīkst būt mazāka kā 40 %.Ja spogulim ir divi režīmi ("dienas" un "nakts"), "dienas" režīmā jābūt iespējai atpazīt ceļu satiksmē izmantoto signālu krāsas. Parastā atstarojuma koeficienta vērtība "nakts" režīmā nedrīkst būt mazāka kā 4 %.2.3.5. Atstarojošajai virsmai jāsaglabā 2.3.4. punktā noteiktie parametri, neraugoties uz ilgstošu nelabvēlīgu laika apstākļu iedarbību parastā pielietojumā.2.4. Testi2.4.1. Atpakaļskata spoguļu drošību pret triecieniem un locīšanu turētājā, kas piestiprināts pie kāta vai balsta, pārbauda 2.4.2. un 2.4.3. punktā aprakstītos veidos.2.4.1.1. Tests, kas paredzēts 2.4.2. punktā, nav vajadzīgs II vai IIs klases ārējiem atpakaļskata spoguļiem, kam neatkarīgi no noregulējuma neviena daļa neatrodas zemāk par 2 m no zemes, ja transportlīdzekļa slodze atbilst tā maksimālajai tehniski pieļaujamajai masai.Šādos gadījumos ražotājam ir jāiesniedz apraksts, kas paredz atpakaļskata spoguļa uzstādīšanu tādā veidā, ka jebkurā iespējamajā noregulējuma stāvoklī neviena tā daļa neatrodas zemāk par 2 m no zemes, ja transportlīdzekļa slodze atbilst tā maksimālajai tehniski pieļaujamajai masai.Ja piemēro šo izņēmumu, balstu marķē ar neizdzēšamu simbolu+++++ TIFF +++++un izdara attiecīgu atzīmi tipa apstiprinājuma sertifikātā.2.4.2. Triecienizturības tests2.4.2.1. Testa iekārtas apraksts.2.4.2.1.1. Testa iekārta ir no svārsta, kas svārstās taisnā leņķī ap divām horizontālām asīm, kuras viena pret otru atrodas taisnā leņķī un no kurām viena ir perpendikulāra attiecībā pret svārsta "palaišanas" trajektorijas plakni.Svārsta galā ir āmurs, kas ir no cietas lodes ar diametru 165 ± 1 mm, kura pārklāta ar 5 mm biezu gumiju, kuras Shore A cietība ir 50.Nodrošina ierīci, kas ļauj noteikt balsta maksimālo leņķi palaišanas plaknē.Balstu, kas cieši piestiprināts pie svārsta rāmja, izmanto, lai paraugus turētu atbilstīgi 2.4.2.2.6. punktā norādītajām prasībām attiecībā uz triecienu.1. attēls norāda testa ierīces parametrus un īpašas specifikācijas attiecībā uz konstrukciju.+++++ TIFF +++++1. attēls2.4.2.1.2. m= md1).2.4.2.2. Testa apraksts.2.4.2.2.1. Procedūru, ko izmanto, lai piestiprinātu atpakaļskata spoguli pie balsta, iesaka ierīces ražotājs vai vajadzības gadījumā – transportlīdzekļa ražotājs.2.4.2.2.2. Atpakaļskata spoguļa novietojums testa veikšanai.2.4.2.2.2.1. Atpakaļskata spoguļus novieto svārsta trieciena ierīcē, lai asis, kas atrodas vertikāli un horizontāli, uzstādot atpakaļskata spoguli transportlīdzeklim saskaņā ar pieteicēja uzstādīšanas instrukcijām, atrastos līdzīgā novietojumā.2.4.2.2.2.2. Ja atpakaļskata spogulis ir regulējams attiecībā pret pamatni, testu veic tādā stāvoklī, kurā pieteicēja nodrošinātā regulējuma robežās jebkurai šarnīrierīcei ir vismazākās iespējas darboties.2.4.2.2.2.3. Ja atpakaļskata spogulim ir ierīce, ar ko regulēt tā attālumu no pamatnes, ierīce jānoregulē tādā stāvoklī, kurā attālums starp turētāju un pamatni ir vismazākais.2.4.2.2.2.4. Ja atstarojošā virsma turētājā ir kustīga, to noregulē tā, lai augšējais stūris, kas atrodas vistālāk no transportlīdzekļa, būtu vistālāk izvirzīts attiecībā pret turētāju.2.4.2.2.3. Izņemot 2. testu salona atpakaļskata spoguļiem (sk. 2.4.2.2.6.1. punktu), kad svārsts ir vertikālā stāvoklī, horizontālajai un vertikālajai gareniskajai asij, kas iet caur āmura centru, jāiet caur 1.10. punktā noteikto spoguļa centru. Svārsta svārstību gareniskais virziens ir paralēls transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei.2.4.2.2.4. Ja saskaņā ar 2.4.2.2.1. un 2.4.2.2.2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, kas reglamentē regulējumu, atpakaļskata spoguļa daļas ierobežo āmura brīvu atgriešanos, trieciena punkts jāpārvieto virzienā, kas ir perpendikulārs attiecīgajai rotācijas vai šarnīra asij.To nedrīkst pārvietot tālāk nekā vajadzīgs tests izpildīšanai; minētā pārvietošana jāierobežo tādējādi, ka:- vai nu āmura galā esošā lode paliek vismaz tangenciālā stāvoklī attiecībā pret cilindru, kā noteikts 2.1.4. punktā,- vai arī punkts, kurā notiek saskare ar āmuru, atrodas vismaz 10 mm no atstarojošās virsmas malas.2.4.2.2.5. Tests ir šāds – āmuram ļauj krist no augstuma, kas atbilst svārsta stāvoklim 60° leņķī pret vertikāli, lai āmurs atsitas pret atpakaļskata spoguli brīdī, kad svārsts nonāk vertikālā stāvoklī.2.4.2.2.6. Atpakaļskata spoguļus pakļauj triecienam dažādos turpmāk minētajos novietojumos.2.4.2.2.6.1. Salona atpakaļskata spoguļi- 1. tests. Trieciena punkts ir noteikts 2.4.2.2.3. punktā. Triecienam jābūt tādam, lai āmurs atsistos pret atpakaļskata spoguļa atstarojošās virsmas pusi.- 2. tests. Trieciena punkts ir uz aizsargietvara malas, lai radītais trieciens veido 45° leņķi ar spoguļa plakni un atrodas horizontālā plaknē, kas iet caur spoguļa centru. Triecienu vērš pret atstarojošās virsmas pusi.2.4.2.2.6.2. Ārējie atpakaļskata spoguļi- 1. tests. Trieciena punkts ir noteikts 2.4.2.2.3. vai 2.4.2.2.4. punktā Triecienam jābūt tādam, lai āmurs atsistos pret atpakaļskata spoguļa atstarojošās virsmas pusi.- 2. tests. Trieciena punkts ir noteikts 2.4.2.2.3. vai 2.4.2.2.4. punktā. Triecienam jābūt tādam, lai āmurs atsistos pret to atpakaļskata spoguļa pusi, kas ir pretēja atstarojošās virsmas pusei.2.4.3. Kātam piestiprinātā turētāja liekšanas tests2.4.3.1. Testa aprakstsTurētāju horizontāli ievieto ierīcē, lai stingri varētu iespīlēt stiprinājuma regulējamās daļas. Virzienā uz turētāja lielāko malu ar 15 mm platu fiksētu atduri, kas aptver turētāju visā platumā, nofiksē galu, kas atrodas vistuvāk stiprinājuma punktam uz regulējamās daļas.Otrā galā turētājam uzliek atduri, kas ir identisks iepriekšminētajam, lai var pielikt norādīto testa slodzi (2. attēls).Kā norādīts 2. attēlā, to turētāja galu, kas ir pretējs galam, kuram pieliek spēku, var iespīlēt nevis vienkārši nobloķēt.Atpakaļskata spoguļu turētāju liekšanas testa ierīces paraugs+++++ TIFF +++++2.4.3.2. Testa slodze ir 25 kg. To pieliek vienu minūti.2.5. Testu rezultāti2.5.1. Testos, kas aprakstīti 2.4.2. punktā, svārstam jāturpina svārstīties pēc trieciena tādā veidā, lai balsta stāvokļa projekcija palaišanas plaknē veido vismaz 20° leņķi attiecībā pret vertikāli.Leņķa mērījuma precizitāte ir ± 1°.Šo prasību nepiemēro atpakaļskata spoguļiem, kas piestiprināti pie vējstikla un kam pēc testa piemēro 2.5.2. punktā izvirzīto prasību.2.5.2. Ja 2.4.2. punktā aprakstīto testu laikā, kas paredzēti pie vējstikla piestiprinātiem atpakaļskata spoguļiem, salūst atpakaļskata spoguļa stiprinājums, atlikušās daļas izvirzījums virs pamatnes nedrīkst būt lielāks kā 1 cm, un pēc testa atlikušajai konfigurācijai jāatbilst 2.1.3. punktā paredzētajiem nosacījumiem.2.5.3. Spogulis nedrīkst saplīst 2.4.2. un 2.4.3. punktā aprakstīto testu laikā. Spoguļa saplīšana tomēr ir pieļaujama, ja ir izpildīts viens no turpmāk minētajiem nosacījumiem:2.5.3.1. Stikla gabali joprojām turas pie turētāja aizmugurējās daļas vai virsmas, kas stingri savienota ar turētāju; stikla daļēja atdalīšanās no turētāja aizmugurējās daļas ir pieļaujama ar noteikumu, ka atstatums starp plaisām nepārsniedz 2,5 mm. Pieļaujama sīku lausku atdalīšanās no stikla virsmas trieciena punktā.2.5.3.2. Spogulis ir izgatavots no neplīstoša stikla.2.6. EEK detaļas tipa apstiprinājuma nosacījumi un marķēšana2.6.1. EEK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikums2.6.1.1. Atpakaļskata spoguļa tipa EEK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz preču zīmes vai tirdzniecības nosaukuma īpašnieks vai viņa pilnvarots pārstāvis.2.6.1.2. Visu veidu atpakaļskata spoguļu tipa apstiprinājuma pieteikumiem pievieno:2.6.1.2.1. Tehnisku aprakstu, kurā jo īpaši norāda tā transportlīdzekļa tipu(-us), kam ir paredzēts atpakaļskata spogulis.2.6.1.2.2. Pietiekami sīkus rasējumus, lai atpakaļskata spoguli varētu identificēt, kā arī uzstādīšanas instrukcijas – rasējumos jānorāda EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes ieteicamais novietojums.2.6.1.2.3. Četrus atpakaļskata spoguļus – trīs izmanto testos un vienu patur laboratorijā turpmākai pārbaudei, kas vēlāk var izrādīties vajadzīga. Laboratorija var pieprasīt papildu paraugu iesniegšanu.2.6.2. EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme2.6.2.1. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi veido taisnstūris, kurā ir mazais burts "e", kam seko tās dalībvalsts pazīšanas burts (-i) vai cipars, kas piešķīrusi detaļas tipa apstiprinājumu:1  Vācijai,2  Francijai:,3  Itālijai:,4  Nīderlandei:,6  Beļģijai:,11  Apvienotajai Karalistei:,13  Luksemburgai:,18  Dānijai:,IRL  Īrijai:.Pie taisnstūra tajā jānorāda arī EEK detaļas tipa apstiprinājuma numurs.Šo numuru veido detaļas tipa apstiprinājuma numurs, ko norāda attiecīgajam tipam aizpildītajā sertifikātā (skatīt II pielikumu), pirms kura ir divi skaitļi, kas norāda Padomes Direktīvas 71/127/EEK jaunākā grozījuma kārtas numuru dienā, kad piešķirts EEK detaļas tipa apstiprinājums. Grozījuma kārtas numuru un sertifikātā norādīto detaļas tipa apstiprinājuma numuru atdala ar zvaigznīti. Šīs direktīvas kārtas numurs ir 01.2.6.2.2. Ar iepriekšminēto EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi (simbolu un numuru) neizdzēšami marķē nozīmīgu atpakaļskata spoguļa sastāvdaļu, lai tā būtu skaidri redzama pat tad, kad atpakaļskata spogulis ir uzstādīts uz transportlīdzekļa.EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmju paraugi [1]+++++ TIFF +++++Izstrādājums ar iepriekšminēto EEK tipa apstiprinājuma zīmi ir I klases spogulis (salona atpakaļskata spogulis), kura tipu ir apstiprinājusi Vācija (e 1) ar numuru 01 * 1471.+++++ TIFF +++++Izstrādājums ar iepriekšminēto EEK tipa apstiprinājuma zīmi ir II klases spogulis (papildu ārējais atpakaļskata spogulis), kura tipu ir apstiprinājusi Francija (e 2) ar numuru 01 * 387.3. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ UZSTĀDĪŠANU TRANSPORTLĪDZEKĻOS3.1. Vispārīgi noteikumi3.1.1. Atpakaļskata spoguļi jāuzstāda tā, lai spogulis nekustētos, būtiski izmainot noteikto redzamības zonu, un nevibrētu tik ļoti, ka vadītājs varētu nepareizi uztvert attēlu.3.1.1.1. Nosacījumiem, kas paredzēti 3.1.1. punktā, jābūt spēkā, kad transportlīdzeklis kustas ar ātrumu līdz 80 % no maksimālā paredzētā ātruma, bet nepārsniedz 150 km/h.3.1.2. M2, M3, N2 un N3 kategoriju transportlīdzekļos uzstāda II klases ārējos atpakaļskata spoguļus, bet M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļos uzstāda II vai III klases spoguļus.3.2. Skaits un novietojums3.2.1. Atpakaļskata spoguļi jānovieto tā, lai vadītājs, sēžot vadītāja sēdeklī parastā transportlīdzekļa vadīšanas stāvoklī, skaidri redzētu ceļu transportlīdzekļa aizmugurē.3.2.2. Visi M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļi jāaprīko gan ar salona, gan ar ārējo atpakaļskata spoguli. Ārējais atpakaļskata spogulis jāuzstāda transportlīdzekļa kreisajā pusē dalībvalstīs, kurās labās puses satiksme, un transportlīdzekļa labajā pusē dalībvalstīs, kurās kreisās puses satiksme.3.2.2.1. Ja salona atpakaļskata spogulis neatbilst 3.4.2. punktā noteiktajām prasībām, transportlīdzeklim jāuzstāda papildu ārējais atpakaļskata spogulis. Papildu ārējais atpakaļskata spogulis jāuzstāda transportlīdzekļa labajā pusē dalībvalstīs, kurās labās puses satiksme, un transportlīdzekļa kreisajā pusē dalībvalstīs, kurās kreisās puses satiksme.3.2.2.2. Ja salona atpakaļskata spogulis vispār nenodrošina aizmugures redzamību, tā uzstādīšanu nepieprasa.3.2.3. Visus M2, M3, N2 un N3 kategoriju transportlīdzekļus aprīko ar diviem ārējiem atpakaļskata spoguļiem – pa vienam katrā transportlīdzekļa sānā.3.2.4. Ārējie atpakaļskata spoguļi ir redzami pa sānu logiem vai caur to vējstikla daļu, ko notīra vējstikla tīrītāji. Šo noteikumu tomēr nepiemēro ārējiem atpakaļskata spoguļiem, kas uzstādīti M2 un M3 kategoriju transportlīdzekļu labajā pusē dalībvalstīs, kurās ir labās puses satiksme, un tās pašas kategorijas transportlīdzekļu kreisajā pusē dalībvalstīs, kurās ir kreisās puses satiksme.3.2.5. Ja transportlīdzeklis ir šasijas/kabīnes veidā, nosakot redzamības zonu, ražotājs paredz minimālo un maksimālo virsbūves platumu un vajadzības gadījumā imitē to ar manekenu galvu plāksnēm. Tipa apstiprinājuma sertifikātā norāda visas transportlīdzekļu un spoguļu konfigurācijas, kas pārbaudītas testos.3.2.6. Nav atļauts izmantot divu plakņu vai "dubulto" spoguli, ja ir vajadzīgas abas plaknes, lai izpildītu prasības attiecībā uz redzamības zonu. Ja pamatstikls tomēr atbilst visām II vai III klases spoguļu prasībām, šāds spogulis ir atļauts. Papildu stiklu ņem vērā, nosakot augstumu no zemes un projekciju saskaņā ar 3.2.10. punktu. Papildu stikla apvalkam arī jāatbilst 2.1.2. punktā paredzētajiem nosacījumiem.3.2.7. Paredzētajam ārējam atpakaļskata spogulim transportlīdzekļa vadītāja pusē jābūt novietotam tā, lai izveidojas ne vairāk kā 55° leņķis starp transportlīdzekļa garenisko vertikālo vidus plakni un vertikālo plakni, kas iet caur atpakaļskata spoguļa centru un tās 65 mm garās taisnās līnijas centru, kas savieno abus vadītāja redzes punktus.3.2.8. Atpakaļskata spoguļus nedrīkst izvirzīt ārpus transportlīdzekļa virsbūves vairāk nekā vajadzīgs, lai izpildītu prasības attiecībā uz 3.4. punktā noteikto redzamības zonu.3.2.9. Ja transportlīdzekļa ar kravu ārējā atpakaļskata spoguļa apakšējā mala atrodas mazāk nekā 2 m virs zemes, šo ārējo atpakaļskata spoguli nedrīkst izvirzīt vairāk kā 0,20 m ārpus transportlīdzekļa kopējā platuma, ko nosaka, neņemot vērā atpakaļskata spoguļus.3.2.10. Ievērojot 3.2.8. un 3.2.9. punkta prasības, atpakaļskata spoguļus drīkst izvirzīt ārpus transportlīdzekļu pieļaujamā maksimālā platuma.3.3. Regulēšana3.3.1. Salona atpakaļskata spogulim jābūt regul0ējamam no vadītāja sēdekļa.3.3.2. Ārējam atpakaļskata spogulim, kas atrodas vadītāja pusē, jābūt regulējamam no transportlīdzekļa iekšpuses, kad durvis ir aizvērtas, kaut arī logs var būt atvērts. Spoguli tomēr var bloķēt vajadzīgajā stāvoklī vienīgi no ārpuses.3.3.3. Prasības, kas minētas 3.3.2. punktā, nepiemēro ārējiem atpakaļskata spoguļiem, kam nav vajadzīga regulēšana, lai tos varētu atgriezt iepriekšējā stāvoklī pēc izkustināšanas.3.4. Redzamības zonas3.4.1. Vispārīgi noteikumiTurpmāk noteiktās redzamības zonas jāpiemēro attiecībā uz ambinokulāro redzamību, kad acis atrodas "vadītāja redzes punktos", kā noteikts iepriekšējā 1.12. punktā. Redzamības zonas nosaka, kad transportlīdzeklis ir braukšanas kārtībā, kā paredzēts Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 2.6. punktā, un tā priekšējā sēdeklī papildus ir nosēdināts viens pasažieris, kura svars ir 75 kg ± 1 %. Tie jānosaka caur logiem, kuru kopējais gaismas caurlaidības faktors ir vismaz 70 %, ko nosaka perpendikulāri virsmai.3.4.2. Salona atpakaļskata spogulisRedzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 20 m platu, plakanu ceļa horizontālo daļu, kas centrēta ap transportlīdzekļa garenisko vertikālo vidusdaļu un stiepjas no 60 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim (3. attēls).3.4.2.1. Redzamības zonas samazināšana, ko rada pagalvji un, piemēram, saulessargi, aizmugures logu tīrītāji un sildelementi, ir pieļaujama ar noteikumu, ka šādas ierīces kopumā neaizsedz vairāk par 15 % no paredzētās redzamības zonas, ja to projicē vertikālā plaknē perpendikulāri transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei.3.4.3. Kreisās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa labo pusi, un labās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa kreiso pusi3.4.3.1. Redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 2,5 m platu plakanu ceļa horizontālo daļu, kuru labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi) nodala plakne, kas ir paralēla vertikālajai gareniskajai vidus plaknei, kura iet caur transportlīdzekļa vistālāko punktu kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi), un kura stiepjas no 10 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim (4. attēls).3.4.4. Labās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa labo pusi, un kreisās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa kreiso pusi3.4.4.1. Redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 3,5 m platu plakanu ceļa horizontālo daļu, kuru kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi) nodala plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vertikālajai gareniskajai vidus plaknei un iet caur transportlīdzekļa vistālāko punktu labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi), un kura stiepjas no 30 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim.3.4.4.2. Turklāt vadītājam jāredz ceļš 0,75 m platumā no punkta 4 m attālumā aiz vertikālās plaknes, kas iet caur vadītāja redzes punktiem (4. attēls).3.4.5. TraucējumiNosakot iepriekšminētās redzamības zonas, neņem vērā durvju rokturu, kontūrgaismas lukturu, aizmugures buferu izvirzījumu traucējumus un ar virsbūvi saistītus traucējumus, kas ir līdzīgi iepriekšminēto sastāvdaļu traucējumiem.3.4.6. Testa procedūraRedzamības zonu nosaka, novietojot jaudīgus gaismas avotus redzes punktos un pārbaudot gaismu, ko atstaro vertikāls monitora ekrāns. Var izmantot citas ekvivalentas metodes.+++++ TIFF +++++[1] Attēlā norādītie skaitļi ir orientējoši.--------------------------------------------------II PIELIKUMSEEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSPIELIKUMS TRANSPORTLĪDZEKĻA EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM ATTIECĪBĀ UZ ATPAKAĻSKATA SPOGUĻU UZSTĀDĪŠANU(4. panta 2. punkts un 10. pants Padomes Direktīvā 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV PIELIKUMSH PUNKTA NOTEIKŠANAS UN R UN H PUNKTU RELATĪVO STĀVOKĻU PĀRBAUDES PROCEDŪRAPiemēro Direktīvas 77/649/EEK III pielikuma atbilstīgās daļas.--------------------------------------------------