title: Padomes Direktīva (1977. gada 13. decembris), ar ko papildina Direktīvu 71/118/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē tirdzniecību ar svaigu mājputnu gaļu, attiecībā uz dzesināšanas procesu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0050

Oficiālais Vēstnesis L 015 , 19/01/1978 Lpp. 0028 - 0031 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 9 Lpp. 0146  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 19 Lpp. 0231  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 9 Lpp. 0146  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 13 Lpp. 0171  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 13 Lpp. 0171

		Padomes Direktīva(1977. gada 13. decembris),ar ko papildina Direktīvu 71/118/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē tirdzniecību ar svaigu mājputnu gaļu, attiecībā uz dzesināšanas procesu(78/50/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā 14. pants Padomes 1971. gada 15. februāra Direktīvā 71/118/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē tirdzniecību ar svaigu mājputnu gaļu [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 75/431/EEK [4], izvirza noteikumu, ka dalībvalstīm jāaizliedz izmantot šajā pantā minēto mājputnu gaļas dzesināšanas procesu;tā kā šāds aizliegums nebūs saistošs 18 mēnešus pēc tam, kad Komisija būs iesniegusi ziņojumu par dzesināšanas procesiem, uz kuriem aizliegums neattiecas, vai vēlākais līdz 1978. gada 1. janvārim;tā kā Komisija pēc konsultācijām ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas sastāvā esošajām dalībvalstīm iesniedza Padomei ziņojumu, kurā ietverti nosacījumi, kas attiecas uz uzņēmumu, darbību un kontroli, un kas jāievēro dzesinot, iegremdējot ūdenī, lai uzskatītu, ka uz to neattiecas minētā aizlieguma darbības joma; tā kā šī direktīva ir pamatota uz minētā ziņojuma secinājumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 71/118/EEK 14. pantu aizstāj ar šādu tekstu:"14. pants1. No 1979. gada 15. februāra dalībvalstis aizliedz dzesināt svaigu mājputnu gaļu, to iegremdējot ūdenī, izņemot, ja to veic saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti I pielikuma V nodaļas 28.a un 28.b punktā, un ja šādā veidā dzesinātus liemeņus tūlīt sasaldē.2. Tomēr, ja tie ir liemeņi, kas ir iegūti un paredzēti realizēšanai to teritorijā, dalībvalstis ir pilnvarotas uzņēmumiem, kuri 1978. gada 1. janvārī darbojas to teritorijā, pēc pieprasījuma piešķirt atbrīvojumus no 1. punkta prasībām. Šādus atbrīvojumus drīkst piešķirt tikai līdz 1982. gada 15. augustam.Dalībvalstis, kas izmanto pirmajā daļā noteiktos atbrīvojumus, nedrīkst noraidīt tādas mājputnu gaļas ievešanu to teritorijā, kura iegūta citā dalībvalstī saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem.3. Tās dalībvalstis, kas vēlas izmantot ar 2. punktu piešķirto iespēju, par to informē Komisiju un citas dalībvalstis pēc iespējas ātrāk un jebkurā gadījumā vēlākais līdz 1979. gada 15. februārim.4. Ja izmanto 2. punkta noteikumus par atbrīvojumu, ir aizliegts izmantot I pielikuma X nodaļā noteikto veselības marķējumu.Tomēr, lai īstenotu 2. punkta otro daļu, attiecīgās dalībvalstis ir pilnvarotas atļaut to teritorijā ievest liemeņus, uz kuriem nav nekāda veselības marķējuma, kā paredzēts I pielikuma X nodaļā."2. pantsDirektīvā 71/118/EEK iekļauj šādu pantu:"14.a pants1. Komisija pēc konsultācijām ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas sastāvā esošajām dalībvalstīm līdz 1980. gada 1. janvārim iesniedz Padomei ziņojumu, kuram pēc iespējas ir pievienoti vai kuram seko attiecīgi priekšlikumi par:a) pētījuma turpināšanu par tiem liemeņu dzesināšanas procesiem, kas no higiēnas viedokļa ir apmierinoši, ziņojumā ir ziņas gan par I pielikuma V nodaļā 28.a un 28.b punktā minētās sistēmas izveidi, gan par citiem dzesināšanas procesiem, jo īpaši tiem, kuros izmanto šķidro CO2 un šķidro slāpekli, vai procesu ar izsmidzināšanu;b) mikrobioloģiskajām pārbaudēm – tostarp par robežvērtību nozīmi – un mikrobioloģiskajām metodēm, kas jāizmanto šādu pārbaužu vajadzībām, lai pārbaudītu:i) I pielikuma V nodaļas 28.a un 28.b punktā minētā dzesināšanas procesa, iegremdējot, higiēnas pakāpi, unii) visu nokaušanas procesu no brīža, kad dzīvs putns nonāk kautuvē, līdz iepakošanai vai attiecīgā gadījumā līdz liemeni aizved no kautuves;c) ūdens uzsūktspēju – tostarp par tā robežvērtības nozīmes attīstību – kā parametrs dzesināšanas iegremdējot iekārtu higiēnas pārbaudēm.2. Komisija pēc konsultācijām ar Pastāvīgajā veterinārijas komitejā sastāvā esošajām dalībvalstīm līdz 1978. gada 15. oktobrim iesniedz Padomei ziņojumu, kam pēc iespējas ir pievienoti priekšlikumi par konkrētiem higiēnas nosacījumiem, saskaņā ar kuriem liemeņiem, ko tūlīt nesasaldē, var piemērot procesu, kurš atbilst I pielikuma V nodaļas 28.a un 28.b punktā paredzētajiem nosacījumiem.3. Padome par 1. punktā minētajiem Komisijas priekšlikumiem pieņem vienprātīgu lēmumu 12 mēnešu laikā no to iesniegšanas un par 2. punktā minētajiem priekšlikumiem – līdz 1978. gada 31. decembrim."3. pantsDirektīvas I pielikuma V nodaļai pievieno šādus punktus:"28.a Liemeņus, kurus pakļauj dzesināšanai, iegremdējot saskaņā ar 28.b punktā aprakstīto procesu, tūlīt pēc iekšu izņemšanas rūpīgi jānomazgā ar strūklu un nekavējoties jāiegremdē. Mazgāšanai ar strūklu jāveic ar iekārtām, kas efektīvi mazgā gan liemeņu iekšējās, gan ārējās virsmas.Liemeņiem, kas sver:- ne vairāk kā 2,5 kilogramus, katram liemenim jāizmanto vismaz 1,5 litri ūdens,- no 2,5 līdz 5 kilogramiem, katram liemenim jāizmanto vismaz 2,5 litri ūdens,- 5 kilogramus un vairāk, katram liemenim jāizmanto vismaz 3,5 litri ūdens.28.b Dzesināšanas procesam iegremdējot jāatbilst šādām prasībām:a) liemeņi jāiegremdē vienā vai vairākās ūdens vai ledus un ūdens tvertnēs, kuru saturu nepārtraukti atjauno. Ir pieņemama tikai tāda sistēma, kad liemeņus visu laiku ar mehāniskiem līdzekļiem dzen cauri ūdens pretplūsmai;b) ūdens temperatūra tvertnē vai tvertnēs, ko mēra pie liemeņu ievadīšanas un izvadīšanas punktiem, nedrīkst attiecīgi pārsniegt + 16 °C un + 4 °C;c) tas jāveic tā, lai XII nodaļā noteikto temperatūru iegūtu pēc iespējas ātrāk;d) minimālajam ūdens plūsmas daudzumam visa a) apakšpunktā minētā dzesināšanas procesa laikā jābūt:- 2,5 litriem uz katru liemeni, kas sver 2,5 kilogramus vai mazāk,- 4 litriem uz liemeni, kas sver no 2,5 līdz 5 kilogramiem,- 6 litriem uz katru liemeni, kas sver 5 kilogramus vai vairāk.Ja ir vairākas tvertnes, tīra ūdens ieplūde un izmantotā ūdens aizplūde katrā tvertnē jāregulē tā, lai pakāpeniski to samazinātu liemeņu kustības virzienā, un tīrais ūdens jāsadala starp tvertnēm tā, lai ūdens plūsma cauri pēdējai tvertnei ir ne mazāk kā:- 1 litrs uz katru liemeni, kas sver 2,5 kilogramus vai mazāk,- 1,5 litri uz liemeni, kas sver no 2,5 līdz 5 kilogramiem,- 2 litri uz katru liemeni, kas sver 5 kilogramus vai vairāk.Ūdeni, ko izmanto, lai tvertnes sākotnēji piepildītu, neiekļauj šo daudzumu aprēķināšanā;e) liemeņi nedrīkst palikt pirmajā iekārtas daļā vai pirmajā tvertnē ilgāk kā pusstundu vai pārējās iekārtas daļās vai citā(-ās) tvertnē(-ēs) ilgāk nekā noteikti vajadzīgs.Jāveic visi vajadzīgie drošības pasākumi, lai nodrošinātu, ka procesa pārtraukšanas gadījumā ievēro pirmajā daļā noteikto attiecīgo laiku.Ja iekārta apstājas, oficiālajam veterinārārstam jāpārliecinās, ka, pirms to atkal iedarbina, liemeņi joprojām atbilst direktīvas prasībām un ir derīgi lietošana pārtikā vai, ja tā nav, jānodrošina, ka tos pēc iespējas ātrāk nogādā uz 1. punkta h) un i) apakšpunktā paredzētajām telpām;f) katra iekārtas daļa pilnībā jāiztukšo, jāiztīra un jādezinficē, kad vien tas ir vajadzīgs, darba beigās un vismaz reizi dienā;g) ar kalibrētām kontroles mērierīcēm jānodrošina atbilstoša un nepārtraukta mērījumu uzraudzība un jāfiksē:- ūdens patēriņš, mazgājot ar strūklu, pirms iegremdēšanas,- ūdens temperatūra tvertnē vai tvertnēs pie liemeņu ievadīšanas un izvadīšanas punktiem,- ūdens patēriņš iegremdēšanas laikā,- liemeņu skaits katrā svara grupā, kas dota šā punkta d) apakšpunktā un 28.a punktā;h) ražotāja veikto dažādo pārbaužu rezultāti jāglabā un jāuzrāda pēc valsts veterinārārsta pieprasījuma;i) līdz Kopienas mikrobioloģisko metožu pieņemšanai saskaņā ar 14.a pantu dzesināšanas uzņēmuma pareizu darbību un tās ietekmi uz higiēnas līmeni novērtē ar zinātniski mikrobioloģiskām metodēm, ko dalībvalstis atzīst, un liemeņu inficēšanos ar kopējām un enterobaktērijas dzimtas baktērijām salīdzina pirms un pēc iegremdēšanas. Šādu salīdzināšanu veic, kad uzņēmumu pirmo reizi sāk izmantot, un pēc tam to dara periodiski un katru reizi, kad uzņēmumā veic jebkādas izmaiņas. Dažādu daļu darbība jānoregulē tā, lai nodrošinātu apmierinošu higiēnas standartu."4. pantsJebkura tā atbrīvojuma piemērošanas laikā, kas piešķirts saskaņā ar Direktīvas 71/118/EEK 16.a panta a) apakšpunktu, dalībvalstis nodrošina, ka pienācīgi pārbauda dzesināšanas procesu sākotnējās iekārtas un nepārtrauktu darbību visos uzņēmumos, uz kuriem šāds atbrīvojums attiecas.5. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 1978. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1977. gada 13. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Humblet[1] OV C 293, 13.12.1976., 70. lpp.[2] OV C 56, 7.3.1977., 88. lpp.[3] OV L 55, 8.3.1971., 23. lpp.[4] OV L 192, 24.7.1975., 6. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/122/EK ( 2006. gada 12. decembris ), ar ko trīsdesmito reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (perfluoroktānsulfonāti)   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 372/32

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2006/122/EK
   (2006. gada 12. decembris),
   ar ko trīsdesmito reizi groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (perfluoroktānsulfonāti)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2)

   tā kā:

               (1)

               Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) bīstamības novērtējums izstrādāts, pamatojoties uz informāciju, kas bija pieejama līdz 2002. gada jūlijam. Minētajā novērtējumā izdarīts secinājums, ka perfluoroktānsulfonāti (turpmāk – “PFOS”) ir noturīgi, bioakumulatīvi un toksiski zīdītāju sugām, un tāpēc ir pamats bažām.

               (2)

                  PFOS kaitīguma risks veselībai un videi novērtēts saskaņā ar principiem, kas noteikti Padomes Regulā (EEK) Nr. 793/93 (1993. gada 23. marts) par esošo vielu riska faktoru novērtējumu un kontroli (3). Riska faktoru novērtējums liecina par nepieciešamību samazināt PFOS kaitīgās iedarbības iespējas uz cilvēka veselību un vidi.

               (3)

               Notikušas konsultācijas ar Veselības un vides apdraudējumu zinātniskā komiteju (turpmāk – “SCHER”). SCHER paziņoja, ka PFOS atbilst kritērijiem, lai tos klasificētu kā ļoti noturīgas, ļoti bioakumulatīvas un toksiskas vielas. Turklāt vidē PFOS piemīt pārneses spēja lielā attālumā, un to ietekme var būt nelabvēlīga, un tādējādi tie atbilst kritērijiem, lai tos uzskatītu par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem (NOP) saskaņā ar Stokholmas Konvenciju (4). SCHER ir konstatējusi nepieciešamību veikt sīkāku zinātnisku PFOS bīstamības risku novērtējumu, bet tā piekritusi arī tam, ka var būt nepieciešami risku samazināšanas pasākumi, lai nepieļautu atgriešanos pie agrākajiem lietojumiem. Saskaņā ar SCHER pašlaik svarīgākie ir lietojumi aviācijā, pusvadītāju ražošanā un fotogrāfijā, kas šķietami nerada būtiskus riskus videi un veselībai, ja tiek iespējami samazinātas izplūdes vidē un darba vietās. Attiecībā uz ugunsdzēšamajām putām SCHER piekrīt tam, ka pirms pieņemt galīgu lēmumu, būtu jāizvērtē aizstājēju vides un veselības riska faktori, kam ir kaitīga ietekme uz cilvēku veselību un vidi. SCHER piekrīt arī PFOS izmantošanas ierobežojumiem galvanizācijas nozarē, ja nav iespējams veikt citus pasākumus, lai līdz ievērojami zemākam līmenim samazinātu metālu galvanizācijas laikā radušās emisijas.

               (4)

               Lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi, jāierobežo PFOS laišana tirgū un lietošana. Šī direktīva attiektos uz kaitīgās iedarbības risku lielāko daļu. Citi neliela apjoma PFOS lietojumi šķietami risku nerada, un tāpēc pašlaik tiem ir ierobežojumu atbrīvojums. Tomēr īpaša uzmanība būtu jāpievērš galvanizācijas procesiem, kuros tiek izmantoti PFOS, un tādējādi šo procesu rezultātā radušās izplūdes būtu jāsamazina līdz minimumam, izmantojot labākās pieejamās tehnoloģijas (turpmāk – “BAT”), turklāt pilnībā ņemot vērā visu būtisko informāciju, kas iekļauta BAT atsauces dokumentā attiecībā uz metālu un plastmasas virsmas apstrādi, kā tas izstrādāts izmantošanai saskaņā ar Padomes Direktīvu 96/61/EK (1996. gada 24. septembrs) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (5) (IPPC direktīvu). Turklāt dalībvalstīm jāievieš šo lietojumu uzskaite, lai iegūtu informāciju par pašreiz lietoto vielu un to izplūžu daudzumiem.

               (5)

               Vides aizsardzības labad ierobežojumi jānosaka arī PFOS saturošajiem pusfabrikātiem un izstrādājumiem. Ierobežojumam jāattiecas uz visiem produktiem un izstrādājumiem, kuriem PFOS ir speciāli pievienoti, ņemot vērā, ka PFOS, iespējams, tika izmantoti noteiktu produktu un izstrādājumu, piemēram, tekstilizstrādājumu, tikai atsevišķās daļās vai pārklājumos. Ar šo direktīvu ierobežojumus nosaka tikai jauniem produktiem, un tie neattiecas ne uz lietošanā jau esošajiem produktiem, ne lietoto preču tirgu. Tomēr būtu jānosaka PFOS saturošo ugunsdzēšamo putu krājumi, un to turpmākā lietošanas būtu jāatļauj tikai uz noteiktu laiku, lai tādējādi novērstu papildu emisijas, kas rodas, izmantojot šādus produktus.

               (6)

               Lai galu galā nodrošinātu, ka PFOS lietošana tiek pakāpeniski pārtraukta, Komisijai, pamatojoties uz jaunu informāciju par lietojumiem un izstrādātajām drošākām alternatīvām, vajadzētu pārskatīt šajā direktīvā noteiktos atbrīvojumus. Atbrīvojumu var arī turpmāk piemērot tikai būtiski svarīgos nolūkos ar noteikumu, ka nav pieejamas drošākas tehniski un ekonomiski iespējamas vielas vai tehnoloģijas un ka, lai samazinātu PFOS emisijas, tiek izmantotas labākās pieejamās tehnoloģijas.

               (7)

               Pastāv aizdomas, ka perfluoroktānskābei (PFOA) un tās sāļiem piemīt tāds pats riska profils kā PFOS, un tāpēc ir regulāri jāpārbauda īstenojamās risku novērtēšanas darbības un drošāku alternatīvu pieejamība, kā arī jānosaka, kādus riska samazināšanas pasākumus, tostarp arī tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumus, nepieciešamības gadījumā vajadzētu piemērot Eiropas Savienībā.

               (8)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 76/769/EEK (6).

               (9)

               Šīs direktīvas mērķis ir ieviest saskaņotus noteikumus par PFOS, tādējādi pasargājot iekšējo tirgu, un, kā paredzēts Līguma 95. pantā, vienlaikus nodrošinot augsta līmeņa veselības un vides aizsardzību.

               (10)

               Šī direktīva neskar Kopienas tiesību aktus, kuros noteiktas strādājošo aizsardzības minimālās prasības, piemēram, Padomes Direktīvu 89/391/EEK (1989. gada 12 jūnijs) par tādu pasākumu ieviešanu, kas uzlabo darbinieku drošību un veselības aizsardzību darbā (7) , un atsevišķas direktīvas, kas uz to pamatojas, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/37/EK (2004. gada 29. aprīlis) par darbinieku aizsardzību pret riska faktoriem, kas saistīti ar pakļaušanu kancerogēnu vai mutagēnu vielu iedarbībai darba vietā (sestā atsevišķā Padomes direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē (kodificētā versija) (8) un Padomes Direktīvu 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darbinieku veselības un drošības aizsardzību darba vietā pret riska faktoriem, kas saistīti ar ķīmiskām vielām (četrpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (9),

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU:
   1. pants
   Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2007. gada 27. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai šo noteikumu tekstu kopā ar atbilstības tabulu, kur atspoguļota atbilstība starp minētajiem noteikumiem un šo direktīvu.
   Šos pasākumus tās piemēro no 2008. gada 27. jūnija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā publicēšanas dienā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2006. gada 12. decembrī.

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. PEKKARINEN

      (1)  OV C 195, 18.8.2006., 10. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 25. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2006. gada 11. decembra Lēmums.

      (3)  OV L 84, 5.4.1993., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums Nr. 2006/507/EK (2004. gada 14. oktobris) par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 209, 31.07.2006., 1. lpp.).

      (5)  OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 166/2006 (OV L 33, 4.2.2006., 1. lpp.).

      (6)  OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/90/EK (OV L 33, 4.2.2006., 28. lpp.).

      (7)  OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

      (8)  OV L 158, 30.4.2004., 50. lpp. Kļūdas labojums OV L 229, 29.6.2004., 23. lpp.

      (9)  OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      PIELIKUMS
      I pielikumam Direktīvā 76/769/EEK pievieno šādu punktu:

                  “52.
                  Perfluoroktānsulfonāti
                  (PFOS)
                  C8F17SO2X
                  (X = OH, metāla sāls (O-M+), halogenīds, amīds, u.c. atvasinājumi, ieskaitot polimērus)

                              1)

                              Nedrīkst laist tirgū vai izmantot par vielu vai sastāvdaļu preparātos masas koncentrācijā, kas ir vienāda vai lielāka par 0,005 %.

                              2)

                              Nedrīkst laist tirgū pusfabrikātos un izstrādājumos vai to daļās, ja PFOS masas koncentrācija ir vienāda vai lielāka par 0,1 % un tā ir aprēķināta, pamatojoties uz strukturāli vai mikrostrukturāli noteiktu daļu, kas satur PFOS, masu, vai tekstilizstrādājumos un citos pārklātos materiālos, ja PFOS daudzums ir vienāds vai lielāks par 1 μg/m2 no pārklātā materiāla.

                              3)

                              Atkāpjoties no iepriekšminētā, 1. punkts un 2. punkts neattiecas uz šiem izstrādājumiem, kā arī vielām un preparātiem, kas nepieciešami šādu izstrādājumu izgatavošanai:

                                          a)

                                          gaismas izturīgiem un atstarojošiem pārklājumiem fotolitogrāfijas procesos,

                                          b)

                                          fotogrāfiskajiem pārklājumiem, ko izmanto filmām, papīriem vai iespiedplatēm,

                                          c)

                                          miglas supresantiem nedekoratīvās cietās hromēšanas (VI) procesā un mitrinātājiem, ko izmanto kontrolējamās elektrogalvanizācijas sistēmās, kad vidē izplūdušo PFOS daudzums ir samazināts līdz minimumam, pilnībā izmantojot attiecīgās labākās pieejamās tehnoloģijas, kas izstrādātas atbilstīgi Padomes Direktīvai 96/61/EK (1996. gada 24. septembris) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (1),

                                          d)

                                          aviācijā izmantojamajiem hidrauliskajiem šķidrumiem.

                              4)

                              Atkāpjoties no 1. punkta, ugunsdzēšamās putas, kas laistas tirgū pirms 2006. gada 27. decembra, var izmantot līdz 2011. gada 27. jūnijam.

                              5)

                              1. un 2. punktu piemēro, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 648/2004 (2004. gada 31. marts) par mazgāšanas līdzekļiem (2).

                              6)

                              Ne vēlāk kā līdz 2008. gada 27. decembrim dalībvalstis ievieš, informējot par to Komisiju, uzskaiti, kurā iekļauj informāciju par:

                                          a)

                                          3. punkta c) apakšpunktā minētajiem procesiem, attiecībā uz kuriem tiek piemēroti atbrīvojumi, kā arī lietojamo PFOS un to izplūžu daudzumiem,

                                          b)

                                             PFOS saturošo ugunsdzēšamo putu pašreizējiem krājumiem.

                              7)

                              Tiklīdz ir pieejama detalizēta informācija par lietojumiem un drošākām, izmantošanai paredzētām alternatīvām vielām vai tehnoloģijām, Komisija pārskata katru 3.a– 3.d punktā iekļauto atbrīvojumu tā, ka:

                                          a)

                                          pakāpeniski tiek pārtraukta PFOS izmantošana, ja drošāku alternatīvu izmantošana ir tehniski un ekonomiski iespējama,

                                          b)

                                          atbrīvojumus var piemērot arī turpmāk tikai attiecībā uz būtiski svarīgiem nolūkiem, ja to gadījumos nepastāv drošākas alternatīvas un ja tika ziņots par pasākumiem, kas veikti drošāku alternatīvu rašanai,

                                          c)

                                             PFOS izplūdes vidē ir samazinātas līdz minimumam, piemērojot labākās pieejamās tehnoloģijas.

                              8)

                              Komisija regulāri pārbauda īstenojamās risku novērtēšanas darbības, kā arī to, vai ir pieejamas drošākas alternatīvas vielām un tehnoloģijām, kurās tiek izmantota perfluoroktānskābe (PFOA) un ar to saistītas vielas, un ierosina pasākumus, tostarp arī tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumus, kas nepieciešami noteikto risku samazināšanai, jo īpaši, ja ir pieejamas tehniski un ekonomiski iespējamas drošākas alternatīvas vielas vai tehnoloģijas.

         (1)  OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 166/2006 (OV L 33, 4.2.2006., 1. lpp.).

         (2)  OV L 104, 8.4.2004., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 907/2006 (OV L 168, 21.6.2006., 5. lpp.).”


title: Padomes Direktīva (1979. gada 20. decembris), ar ko groza Pirmo direktīvu par kopīgu noteikumu ieviešanu attiecībā uz dažiem kravu autopārvadājumu veidiem starp dalībvalstīm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980L0049

Oficiālais Vēstnesis L 018 , 24/01/1980 Lpp. 0023 - 0023 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 2 Lpp. 0119  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 07 Sējums 2 Lpp. 0122  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 2 Lpp. 0119  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 07 Sējums 2 Lpp. 0203  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 07 Sējums 2 Lpp. 0203

		Padomes Direktīva(1979. gada 20. decembris),ar ko groza Pirmo direktīvu par kopīgu noteikumu ieviešanu attiecībā uz dažiem kravu autopārvadājumu veidiem starp dalībvalstīm(80/49/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā saskaņā ar Padomes 1962. gada 23. jūlija Pirmo direktīvu par kopīgu noteikumu ieviešanu attiecībā uz dažiem kravu autopārvadājumu veidiem starp dalībvalstīm [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/175/EEK [4], būtu jāparedz atbrīvojums no visām kvotām un atļaujām pārvadājumiem, ko uzņēmumi veic uz pašu rēķina,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1962. gada 23. jūlija Pirmās direktīvas I pielikumu groza šādi:1. Iekļauj šādu punktu:"11. Kravu pārvadājumi ar mehāniskiem transportlīdzekļiem, ievērojot šādus nosacījumus:a) pārvadājamā krava ir uzņēmuma īpašums, vai arī uzņēmums to pārdevis, nopircis, iznomājis vai noīrējis, izgatavojis, ieguvis, pārstrādājis vai remontējis;b) reisa uzdevums ir atvest kravu uz uzņēmumu vai aizvest no tā, vai arī to pārvietot savām vajadzībām uzņēmuma teritorijā vai ārpus tās;c) šādiem pārvadājumiem izmantojamie mehāniskie transportlīdzekļi jāvada uzņēmuma darbiniekiem;d) kravu pārvadāšanai izmantojamiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem jābūt uzņēmuma īpašumā vai pirktiem ar pēcmaksu.Šis noteikums neattiecas uz aizstāšanai lietoto transportlīdzekli parasti izmantojamā transportlīdzekļa īslaicīgu bojājumu laikā;e) salīdzinājumā ar uzņēmuma vispārējo darbību pārvadājumiem jābūt tikai palīgdarbībai."2. Pielikuma 11. un 12. punkts kļūst attiecīgi par 12. un 13. punktu.2. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai vēlākais līdz 1980. gada 1. jūlijam liberalizētu 1. pantā minētos pārvadājumu veidus.Trijos mēnešos pēc šīs direktīvas paziņošanas un noteikti līdz 1980. gada 1. jūlijam dalībvalstis ziņo Komisijai par pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu šo direktīvu.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1979. gada 20. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Tunney[1] OV C 293, 13.12.1976., 50. lpp.[2] OV C 281, 27.11.1976., 2. lpp.[3] OV 70, 6.8.1962., 2005./62. lpp.[4] OV L 54, 25.2.1978., 18. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Trešā direktīva (1978. gada 19. decembris) par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļu un akcīzes nodokļu režīmu starptautiskos ceļojumos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L1032

Oficiālais Vēstnesis L 366 , 28/12/1978 Lpp. 0028 - 0030 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0072  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0097  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0072  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0103  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0103

		Padomes Trešā direktīva(1978. gada 19. decembris)par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļu un akcīzes nodokļu režīmu starptautiskos ceļojumos(78/1032/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā, lai dalībvalstu iedzīvotāji vēl skaidrāk apzinātos kopējā tirgus darbību, ir jāturpina pasākumi attiecībā uz nodokļu atbrīvojumiem, ko piešķir privātpersonām starptautiskos ceļojumos;tā kā ir jāatvieglina ceļošana starp dalībvalstīm, palielinot atbrīvojumus no apgrozījuma un akcīzes nodokļiem, jo turklāt Direktīvā 69/169/EEK [4], ko groza Direktīva 72/230/EEK [5], noteiktā atbrīvojuma summa faktiski ir samazinājusies sakarā ar dzīves dārdzības pieaugumu Kopienā;tā kā Eiropas norēķinu vienības ieviešana, ko paredz Eiropas Kopienu iestāžu pieņemtie tiesību akti nodokļu atbrīvojumu jomā, nedrīkst samazināt valstu valūtā izteiktās summas, uz kurām pašlaik attiecas nodokļu atbrīvojumi;tā kā ir jāsaskaņo nodokļu atvieglojumu režīms mazumtirdzniecībā, lai izvairītos no divkāršas nodokļu uzlikšanas, kas izriet no pašreizējiem noteikumiem;tā kā pašreizējā ekonomiskā stāvokļa dēļ būtu jāpieļauj pagaidu atkāpes attiecībā uz preču vienības vērtību, tās ievedot Dānijas Karalistē un Īrijā, kā arī attiecībā uz daudzuma ierobežojumiem nedzirkstošo vīnu ievešanai Dānijas Karalistē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 69/169/EEK 2. pantu groza šādi:a) 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Atbrīvojumu no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu attiecina uz precēm, kas ir no Kopienas dalībvalsts ieceļojošu ceļotāju personīgajā bagāžā, ar noteikumu, ka tās atbilst Līguma 9. un 10. pantā paredzētajiem nosacījumiem un ir iegādātas saskaņā ar vispārējiem nodokļu uzlikšanas noteikumiem kādas dalībvalsts iekšējā tirgū, un ja preču ievešana nav komerciāla un vienas personas ievesto preču kopējā vērtība nepārsniedz simts astoņdesmit Eiropas norēķinu vienības."b) 2. punktā vārdus "trīsdesmit norēķinu vienībām" aizstāj ar vārdiem "piecdesmit Eiropas norēķinu vienībām";c) 3. punktā vārdus "simts divdesmit piecas norēķinu vienības" aizstāj ar vārdiem "simts astoņdesmit Eiropas norēķinu vienības";d) pievieno šādus punktus:"4. Ja ceļojums, par ko runāts 1. punktā:- noris tranzītā caur trešo valsti, teritorijas pārlidojumu bez nolaišanās neuzskatot par tranzītu šīs direktīvas nozīmē,- sākas citas dalībvalsts teritorijas daļā, kurā apgrozījuma nodokļus un/vai akcīzes nodokļus nepiemēro precēm, ko tur patērē,tad ceļotājam jāspēj pierādīt, ka viņa bagāžā esošās preces ir iegādātas saskaņā ar vispārējiem nodokļu uzlikšanas noteikumiem kādas dalībvalsts iekšējā tirgū, un par tām nepienākas apgrozījuma un/vai akcīzes nodokļu atmaksāšana; ja tas nenotiek, piemēro 1. pantu.5. No nodokļiem atbrīvoto preču kopējā vērtība noteikti nedrīkst pārsniegt 1. vai 2. punktā paredzēto vērtību."2. pantsDirektīvas 69/169/EEK 4. pantu groza šādi:a) 1. punkta b) apakšpunkta otrā ievilkuma II slejā vārdus "kopā 3 litri" aizstāj ar vārdiem "kopā 4 litri";b) 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Ceļotājiem, kas ir jaunāki par septiņpadsmit gadiem, attiecībā uz 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām precēm atbrīvojumus nepiešķir.Ceļotājiem, kas ir jaunāki par piecpadsmit gadiem, attiecībā uz 1. punkta d) apakšpunktā minētajām precēm atbrīvojumus nepiešķir."c) pievieno šādus punktus:"4. Ja ceļojums, par ko runāts 2. panta 1. punktā:- noris tranzītā caur trešo valsti, pārlidojumu bez nolaišanās neuzskatot par tranzītu šīs direktīvas nozīmē,- sākas vienas dalībvalsts teritorijas daļā, kurā apgrozījuma nodokļus un/vai akcīzes nodokļus nepiemēro precēm, ko tur patērē,tad ceļotājam jāspēj pierādīt, ka viņa bagāžā esošās preces ir iegādātas saskaņā ar vispārējiem nodokļu uzlikšanas noteikumiem kādas dalībvalsts iekšējā tirgū, un par tām nepienākas apgrozījuma un/vai akcīzes nodokļu atmaksāšana; ja tas nenotiek, piemēro 1. punkta I slejā minētos daudzumus.5. No nodokļiem atbrīvoto preču kopējais daudzums noteikti nedrīkst pārsniegt 1. punkta II slejā paredzēto daudzumu."3. pantsDirektīvas 69/169/EEK 6. pantu groza šādi:a) 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Neskarot noteikumus, ko piemēro preču pārdošanai muitas kontrolē lidostu tirdzniecības vietās un lidmašīnās, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, kas attiecas uz pārdošanu mazumtirdzniecībā, lai 3. un 4. punktā paredzētajos gadījumos un saskaņā ar minēto punktu nosacījumiem atļautu apgrozījuma nodokļu atvieglojumus tādu preču piegādēm, kuras izvedamas personīgajā bagāžā, ceļotājiem izbraucot no dalībvalsts. Nekādus atvieglojumus nevar piešķirt attiecībā uz akcīzes nodokļiem."b) 3. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu daļu:"Dalībvalstis ir tiesīgas šos nodokļu atvieglojumus saviem iedzīvotājiem nepiešķirt."4. pants"7. pants1. Šajā direktīvā "Eiropas norēķinu vienība" (ENV) ir tā, kas noteikta 1977. gada 21. decembra Finanšu nolikumā [6].2. Eiropas norēķinu vienības (ENV) ekvivalentu valsts valūtā, ko piemēro, lai īstenotu šo direktīvu, nosaka reizi gadā. Piemērojamās likmes, kas reģistrētas oktobra pirmajā darbdienā, stājas spēkā nākamā gada 1. janvārī.3. Dalībvalstis ir tiesīgas noapaļot summas valsts valūtā, kas iegūtas, konvertējot Eiropas norēķinu vienībās izteiktās summas, kuras paredzētas 1. un 2. pantā, ja šī noapaļošana nepārsniedz 2 Eiropas norēķinu vienības.4. Veicot 2. punktā paredzēto gadskārtējo pielīdzināšanu, dalībvalstis ir tiesīgas saglabāt spēkā esošo atbrīvojumu summu, ja pirms 3. punktā paredzētās noapaļošanas konvertējot Eiropas norēķinu vienībās izteikto summu, summa valsts valūtā netiek grozīta vairāk kā par 5 %."5. pants1. Atkāpjoties no Direktīvas 69/169/EEK 2. panta 1. punkta, kas grozīts šīs direktīvas 1. panta a) apakšpunktā:- Dānijas Karaliste līdz 1981. gada 31. decembrim var nepiemērot nodokļu atbrīvojumu precēm, kuru vienības vērtība pārsniedz 135 Eiropas norēķinu vienības,- Īrija līdz 1983. gada 31. decembrim var nepiemērot nodokļu atbrīvojumu precēm, kuru vienības vērtība pārsniedz 77 Eiropas norēķinu vienības.2. Laika posmā, kurā darbojas direktīvas 1. punktā paredzētās atkāpes, citas dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai saskaņā ar Direktīvas 69/169/EEK 6. panta 4. punktā minētajām procedūrām ļautu piemērot nodokļu atvieglojumus Dānijā un Īrijā ievestām precēm, kurām šajās valstīs atbrīvojumu no nodokļiem nepiešķir.3. Atkāpjoties no Direktīvas 69/169/EEK 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta, kas grozīts šīs direktīvas 2. panta a) apakšpunktā, Dānijas Karaliste var līdz 1983. gada 31. decembrim saglabāt daudzuma ierobežojumu - 3 litrus, kas attiecas uz nedzirkstošo vīnu ievešanu ar atbrīvojumu no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa.6. pants1. Dalībvalstīs veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1979. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības.2. Dalībvalstis informē Komisiju par tiesību normām, ko tās pieņem, lai īstenotu šo direktīvu. Komisija par to informē citas dalībvalstis.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1978. gada 19. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH.-D. Genscher[1] OV C 31, 8.2.1977., 5. lpp.[2] OV C 133, 6.6.1977., 44. lpp.[3] OV C 114, 11.5.1977., 33. lpp.[4] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp.[5] OV L 139, 17.6.1972., 28. lpp.[6] OV L 356, 31.12.1977., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1985. gada 20. decembris), ar ko groza, ņemot vērā Spānijas un Portugāles pievienošanos, Direktīvu Nr. 85/384/EEK par arhitektu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0614

Oficiālais Vēstnesis L 376 , 31/12/1985 Lpp. 0001 - 0001 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 3 Lpp. 0055  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0130  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 3 Lpp. 0055  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0130

		Padomes direktīva(1985. gada 20. decembris),ar ko groza, ņemot vērā Spānijas un Portugāles pievienošanos, Direktīvu Nr. 85/384/EEK par arhitektu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus(85/614/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Aktu par Spānijas un Portugāles pievienošanos, un jo īpaši tā 396. pantu,tā kā, ievērojot Spānijas un Portugāles pievienošanos, ir jāizdara daži Direktīvas Nr. 85/384/EEK [1] grozījumi, lai nodrošinātu tās vienādu piemērošanu Spānijas Karalistē un Portugāles Republikā, un citās dalībvalstīs;tā kā, ievērojot Līguma par Spānijas un Portugāles pievienošanos 2. panta 3. punktu, Kopiena drīkst pirms to pievienošanās veikt Akta par pievienošanos 396. pantā minētos pasākumus, kuri stātos spēkā saskaņā ar minēto līgumu un tā spēkā stāšanās dienā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"j) Spānijā:- arhitekta kvalifikāciju apliecinošs dokuments (título oficial de arquitecto), ko piešķīrusi Izglītības un zinātnes ministrija vai universitātes;k) Portugālē:- diploms "diploma do curso especial de arquitectura", ko piešķīrušas Lisabonas un Porto mākslas skolas,- arhitekta diploms "diploma de arquitecto", ko piešķīrušas Lisabonas un Porto mākslas skolas,- diploms "diploma do curso de arquitectura", ko piešķīrušas Lisabonas un Porto mākslas augstskolas,- diploms "diploma de licenciatura em arquitectura", ko piešķīrusi Lisabonas Mākslas augstskola,- diploms "carta de curso de licenciatura em arquitectura", ko piešķīrušas Lisabonas Tehniskā universitāte un Porto Universitāte."2. pantsDalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības Direktīvas Nr. 85/384/EEK 31. panta 1. punktā precizētajā laikā.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1986. gada 20. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Krieps[1] OV L 223, 21.8.1985., 15. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (ES) 2016/882 (2016. gada 1. jūnijs), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/59/EK groza attiecībā uz valodas prasmju prasībām (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               3.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 146/22

         KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2016/882
   (2016. gada 1. jūnijs),
   ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/59/EK groza attiecībā uz valodas prasmju prasībām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīvu 2007/59/EK par to vilcienu vadītāju sertifikāciju, kuri vada lokomotīves un vilcienus Kopienas dzelzceļu sistēmā (1), un jo īpaši tās 31. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Daži noteikumi Direktīvas 2007/59/EK VI pielikumā attiecībā uz vilcienu vadītāju valodu prasmju prasībām B1 līmenī rada nevajadzīgi lielu slogu ļoti īpašos gadījumos, kad vilciena vadītāji dodas tikai līdz kaimiņos esošas dalībvalsts robežstacijai, tādējādi ietekmējot pārrobežu pakalpojumu nepārtrauktību.

               (2)

               Tādēļ ir nepieciešams samazināt lieko valodu slogu posmos starp robežām un stacijām, kuras atrodas tuvu robežām un ir paredzētas pārrobežu pakalpojumiem, atbrīvojot attiecīgos vilcienu vadītājus no valodas prasmju prasībām B1 līmenī.

               (3)

               Kā atbrīvojuma priekšnosacījums būtu vajadzīgi pietiekami pasākumi, lai nodrošinātu saziņu starp attiecīgajiem vilcienu vadītājiem un infrastruktūras pārvaldītāja darbiniekiem ikdienas, traucētās un ārkārtas situācijās, lai novērstu jebkādu negatīvu ietekmi uz dzelzceļa sistēmas drošību.

               (4)

               Būtu jāparedz pārejas pasākumi attiecībā uz vilcienu vadītājiem, kuri ieguvuši vai iegūs sertifikātu saskaņā ar Direktīvu 2007/59/EK pirms datuma, kad sāk piemērot valstu noteikumus, ar kuriem transponē šo direktīvu.

               (5)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2007/59/EK.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Direktīvas 2007/59/EK 32. panta 1. punktā minētās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2007/59/EK VI pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Uzskata, ka vilcienu vadītāji, kuri ieguvuši vai iegūs sertifikātu saskaņā ar Direktīvu 2007/59/EK pirms 2016. gada 1. jūlija, atbilst minētās direktīvas prasībām.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2016. gada 1. jūlijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2016. gada 1. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3.   Pienākums transponēt un īstenot šo direktīvu neattiecas uz Kipras Republiku un Maltas Republiku, kamēr to teritorijā nav izveidota dzelzceļa sistēma.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2016. gada 1. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 315, 3.12.2007., 51. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2007/59/EK VI pielikuma 8. punktu aizstāj ar šādu:
      “8.   VALODAS PRASMJU PĀRBAUDES

                  1.

                  Vilcienu vadītājiem, kam jāsazinās ar infrastruktūras pārvaldītāju būtiskos drošības jautājumos, jābūt valodas prasmēm vismaz vienā no attiecīgā infrastruktūras pārvaldītāja norādītajām valodām. Darbinieku valodas prasmēm jābūt tādā līmenī, lai viņi varētu aktīvi un efektīvi sazināties ikdienas, traucētās un ārkārtas situācijās. Viņiem jāprot izmantot “satiksmes nodrošināšanas un vadības” SITS aprakstītā ziņojumu un sazināšanās metode.

                  2.

                  Lai izpildītu 1. punktā paredzētās prasības, vilcienu vadītājiem jāspēj saprast (gan klausoties, gan lasot) un sazināties (gan mutiski, gan rakstiski) atbilstoši B1 līmenim Eiropas Padomes izveidotās Eiropas vienotās valodu prasmes līmeņa noteikšanas sistēmas (CEFR) (1) skalā.

                  3.

                  Attiecībā uz posmiem starp robežām un stacijām, kas atrodas tuvu pie robežas un paredzētas pārrobežu pakalpojumiem, infrastruktūras pārvaldītājs var atbrīvot dzelzceļa pārvadājumu uzņēmuma vilcienu vadītājus no 2. punkta prasībām ar nosacījumu, ka tiek piemērota šāda procedūra:

                              a)

                              dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums infrastruktūras pārvaldītājam lūdz atkāpi attiecībā uz attiecīgajiem vilcienu vadītājiem. Lai nodrošinātu taisnīgu un vienlīdzīgu attieksmi pret pretendentiem, infrastruktūras pārvaldītājs visiem iesniegtajiem lūgumiem par atkāpi piemēro vienādu novērtēšanas procedūru, kas ir daļa no tīkla pārskata;

                              b)

                              infrastruktūras pārvaldītājs piešķir atkāpi, ja dzelzceļa pārvadājumu uzņēmums var pierādīt, ka tas ir veicis pietiekamus pasākumus, lai nodrošinātu saziņu starp attiecīgajiem vilcienu vadītājiem un infrastruktūras pārvaldītāja darbiniekiem ikdienas, traucētās un ārkārtas situācijās, kā noteikts 1. punktā;

                              c)

                              dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumi un infrastruktūras pārvaldītāji nodrošina, lai attiecīgie darbinieki būtu informēti par minētajiem noteikumiem un kārtību un viņi būtu izgājuši atbilstīgu apmācību savās drošības pārvaldības sistēmās.”

         (1)  Common European Framework of Reference for Languages: Learning, Teaching, Assessment, 2001 (Cambridge University Press – versijai angļu valodā ISBN 0-521-00531-0). Pieejama arī Cedefop tīmekļa vietnē: http://www.cedefop.europa.eu/.


title: Komisijas direktīva (1988. gada 26. jūlijs), ar kuru groza pielikumu Padomes Direktīvai 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31988L0485

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 30/08/1988 Lpp. 0036 - 0039 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 27 Lpp. 0123  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 27 Lpp. 0123

		Komisijas direktīva(1988. gada 26. jūlijs),ar kuru groza pielikumu Padomes Direktīvai 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā(88/485/EEK)Eiropas Kopienu Komisija,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1982. gada 30. jūnija Direktīvu 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti Komisijas Direktīvu 86/530/EEK [2], un jo īpaši tās 6. pantu,tā kā Direktīva 82/471/EEK paredz regulārus grozījumus tās pielikuma saturā līdz ar zinātnes vai tehnikas atziņu attīstību;tā kā skaidrības labad ir lietderīgi sadalīt aminoskābju un to sāļu grupu pēc dažādajām aminoskābēm;tā kā divu jaunu lizīnu saturošu produktu izpēte ir parādījusi, ka šie produkti atbilst Direktīvas 82/471/EEK prasībām; tā kā šo produktu izmantošana dzīvnieku ēdināšanā tādēļ ir jāatļauj ar zināmiem nosacījumiem;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 82/471/EEK pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsNe vēlāk kā 1989. gada 30. jūnijā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas 1. panta prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1988. gada 26. jūlijāKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksFrans Andriessen[1] OV L 213, 21.7.1982., 8. lpp.[2] OV L 312, 7.11.1986., 39. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS3. punktu"Aminoskābes un to sāļi"aizstāj ar šādu:"1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |Produktu grupas nosaukums | Produkta nosaukums | Barības vielas apzīmējums vai mikroorganisma raksturojums | Kultūras substrāts (specifikācija, ja ir) | Produkta sastāva raksturojums | Dzīvnieku sugas | Īpaši noteikumi |3.Aminoskābes un to sāļi3.1.Metionīns | 3.1.1.DL-metionīns, tehniski tīrs | CH3S(CH2)2– CH(NH2)- COOH | – | DL-metionīns: minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Uz produkta etiķetes un iepakojuma jānorāda: nosaukums "DL-metionīns" 3.1.1. punktā minētajiem produktiem, "N-hidroksimetil- DL-metionīna kalcija sāls dihidrāts" 3.1.2. punktā minētajam produktam, "metionīncinks" 3.1.3. punktā minētajam produktam,DL-metionīns un mitruma saturs,dzīvnieku sugas vai kategorija 3.1.2. un 3.1.3. punktā minētajiem produktiem |3.1.2.N-hidroksimetil-DL – metionīna kalcija sāls dihidrāts, tehniski tīrs | [CH3S(CH2)2– CH(NH-CH2OH)- COO]2Ca.2H2O | – | DL-metionīns: minimāli 67 % Formaldehīds: maksimāli 14 % Kalcijs: minimāli 9 % | Atgremotāji no atgremošanas sākuma |3.1.3.Metionīncinks, tehniski tīrs | [CH3S(CH2)2– CH(NH2)- COO]2Zn | – | DL-metionīns: minimāli 80 % Zn: maksimāli 18,5 % |3.2.Lizīns | 3.2.1.L-lizīns, tehniski tīrs | NH2–(CH2)4– CH(NH2)-COOH | – | L-lizīns: minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Uz produkta etiķetes un iepakojuma jānorāda: nosaukums "L– lizīns" 3.2.1. punktā minētajam produktam, "L– lizīna bāzes šķīduma koncentrāts" 3.2.2. punktā minētajam produktam, "L– lizīna monohidrohlorīds" 3.2.3. punktā minētajam produktam, "L – lizīna monohidrohlorīda šķīduma koncentrāts" 3.2.4. punktā minētajam produktam, "L – lizīna sulfāts un tā fermentācijas blakusprodukti" 3.2.5. punktā minētajam produktam,L– lizīns un mitruma saturs |3.2.2.L-lizīna šķīduma koncentrāts (bāze) | NH2–(CH2)4– CH(NH2)-COOH | Saharoze, melase, cietes produkti un to hidrolizāti | L-lizīns: minimāli 60 % |3.2.3.L-lizīna monohidrohlorīds, tehniski tīrs | NH2–(CH2)4– CH(NH2)-COOH. HCl | – | L-lizīns: minimāli 78 % |3.2.4.L-lizīna monohidrohlorīda šķīduma koncentrāts | NH2–(CH2)4– CH(NH2)-COOH. HCl | Saharoze, melase, cietes produkti un to hidrolizāti | L-lizīns: minimāli 22,4 % |3.2.5.L-lizīna sulfāts, kas iegūts fermentācijas procesā ar Corynebacterium glutamicum | [NH2–(CH2)4– CH(NH2)-COOH]2. H2SO4 | Cukura sīrups, melase, graudaugi, cietes produkti un to hidrolizāti | L-lizīns: minimāli 40 % |3.3.Treonīns | 3.3.1.L-treonīns, tehniski tīrs | CH3–CH(OH)- CH(NH2)-COOH | – | L-treonīns: minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Uz produkta etiķetes un iepakojuma jānorāda: nosaukums "L– treonīns",L– treonīns un mitruma saturs |3.4.Triptofāns | 3.4.1.L-triptofāns, tehniski tīrs | (C8H5NH)-CH2– CH(NH2)-COOH | – | L-triptofāns: minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Uz produkta etiķetes un iepakojuma jānorāda: nosaukums, "L– triptofāns",L– triptofāns un mitruma saturs |3.4.2.DL-triptofāns, tehniski tīrs | (C8H5NH)-CH2– CH(NH2)-COOH | – | DL-triptofāns: minimāli 98 % | Visas dzīvnieku sugas | Uz produkta etiķetes un iepakojuma jānorāda: nosaukums: "DL– triptofāns",DL– triptofāns un mitruma saturs" |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2007/53/EK ( 2007. gada 29. augusts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem, lai tās III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               30.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 226/19

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/53/EK
   (2007. gada 29. augusts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem, lai tās III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem (1), un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
   apspriedusies ar Zinātnisko komiteju patērētājiem paredzēto preču jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               Fluora sastāvdaļas šobrīd ir uzskaitītas Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā, un tām piemēro tur izstrādātos ierobežojumus un nosacījumus. Zinātniskā komiteja patērētājiem paredzēto preču jautājumos uzskata, ka tad, ja vienīgais fluora avots ir zobu pasta ar fluora saturu no 1 000 līdz 1 500 ppm, ir maz iespējams, ka bērni līdz sešu gadu vecumam varētu saslimt ar fluorozi, ja šādu zobu pastu lieto saskaņā ar lietošanas pamācību. Tāpēc attiecīgi jāgroza ieraksti ar 26. līdz 43. atsauces numuru un ieraksti ar 47. un 56. atsauces numuru III pielikuma 1. daļā.

               (2)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 76/768/EEK.

               (3)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Kosmētisko līdzekļu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/768/EEK III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2008. gada 19. aprīlim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2009. gada 19. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 29. augustā

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/22/EK (OV L 101, 18.4.2007., 11. lpp.).
   PIELIKUMS
   Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā ierakstos ar 26. līdz 43. atsauces numuru un ierakstos ar 47. un 56. atsauces numuru f slejā pievieno šādu tekstu:

      “Jebkurai zobu pastai, kas satur no 0,1 % līdz 0,15 % fluora, ja vien tā jau nav marķēta kā tāda, kas nav paredzēta bērniem (piem., “tikai pieaugušajiem”), obligāti jābūt marķētai šādi:

         “Bērniem vecumā līdz sešiem gadiem: lietot pastu zirņa lielumā un tīrīt zobus pieaugušā uzraudzībā, lai samazinātu norīšanas iespēju. Ja lietojat citus fluoru saturošus produktus, konsultējieties ar zobārstu vai ārstu.””


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/33/EK (2002. gada 21. oktobris), ar ko groza Padomes Direktīvas 90/425/EEK un 92/118/EEK par veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0033

Oficiālais Vēstnesis L 315 , 19/11/2002 Lpp. 0014 - 0015

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/33/EK(2002. gada 21. oktobris),ar ko groza Padomes Direktīvas 90/425/EEK un 92/118/EEK par veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiemEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 152. panta 4. punkta b) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 251. pantā [3],tā kā:(1) Daudzos Kopienas tiesību aktos ir noteikti dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzības nosacījumi, kuri attiecas uz dzīvniekizcelsmes atkritumu pārstrādi un realizāciju, kā arī uz dzīvnieku izcelsmes produktu, kuri nav paredzēti lietošanai pārtikā, ražošanu, laišanu tirgū, tirdzniecību un importu.(2) Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regulu (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veterinārsanitāros noteikumus attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiem, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā [4], aizstāja minētajos aktos paredzētos noteikumus.(3) Tāpēc, lai ņemtu vērā minētos jaunos noteikumus, jāgroza Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīva 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu [5], un Padomes 1992. gada 17. decembra Direktīva 92/118/EEK, ar kuru nosaka dzīvnieku veselības un sabiedrības veselības aizsardzības prasības, kuras regulē tādu produktu tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas minētās prasības, kas noteiktas īpašajos Kopienas noteikumos, kuri minēti I daļā A pielikumā Direktīvai 89/662/EEK un attiecībā uz patogēniem – Direktīvai 90/425/EEK [6],IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 90/425/EEK A pielikuma I nodaļas 1. punkta septīto ievilkumu aizstāj ar šādu:"— Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 3. oktobra Regula (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiem, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā (OV L 273, 10.10.2002., 1. lpp.)."2. pantsDirektīvu 92/118/EEK ar šo groza šādi:1. Svītro e) un g) apakšpunktu 2. pantā.2. Regulas 3. pantu groza šādi:a) pirmajā ievilkumā svītro šādu vārdkopu:"un kopā ar želatīniem, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā";b) otro ievilkumu aizstāj ar šādu tekstu:"— neviens jauns dzīvnieku izcelsmes produkts, kurš paredzēts lietošanai pārtikā un kura laišana tirgū kādā dalībvalstī ir atļauta pēc 20. pantā noteiktā datuma, nedrīkst būt tirdzniecības vai importa priekšmets, iekams nav pieņemts lēmums saskaņā ar 15. panta pirmo daļu, vajadzības gadījumā ņemot vērā ar Lēmumu 81/651/EEK izveidotās Zinātniskās veterinārās komitejas atzinumu, pēc tam, kad ir novērtēts reālais smagu transmisīvo slimību izplatības risks, kas var rasties no produkta aprites, ne tikai attiecībā uz sugām, no kurām produkts cēlies, bet arī attiecībā uz citām sugām, kas var pārnēsāt slimību, kļūt par slimības koncentrāciju vai apdraudēt cilvēku veselību,".3. 10. panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"b) ja II pielikumā nav noteikts citādi, tad produktiem jābūt no uzņēmumiem, kuri iekļauti Kopienas sarakstā, kas jāsastāda saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru;".4. Šādi groza I pielikumu:a) svītro 1., 3. un 4. pantu;b) šādi groza 5. nodaļu:i) virsrakstā pievieno šādu vārdkopu:"paredzēti lietošanai pārtikā";ii) A daļā svītro:"A. ja tie ir paredzēti lietošanai pārtikā vai dzīvnieku barošanai:";iii) svītro B daļu;c) šādi groza 6. nodaļu:i) virsrakstā pievieno šādu vārdkopu:"paredzēti lietošanai pārtikā";ii) šādi groza I daļu:- A punktu aizstāj ar šādu punktu:"A. Attiecībā uz tirdzniecību jāiesniedz Direktīvā 77/99/EEK paredzētais dokuments vai sertifikāts, kurā apliecināts, ka ir izpildītas minētās direktīvas prasības;",- B punkta 1. daļas a) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:- "a) produkti atbilst Direktīvas 80/215/EEK prasībām;";d) svītro 7. nodaļas II daļu une) svītro 8., 10. un 12. līdz 15. nodaļu.3. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2003. gada 30. aprīlim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī tādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt tādas atsauces.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2002. gada 21. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā –priekšsēdētājsP. S. Møller[1] OV C 62 E, 27.2.2001., 166. lpp.[2] OV C 193, 10.7.2001., 31. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2001. gada 12. jūnija Atzinums (OV C 53, 28.2.2002., 22. lpp.), Padomes 2001. gada 20. novembra Kopējā nostāja (OV C 45 E, 19.2.2002., 66. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2002. gada 13. marta Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 273, 10.10.2002., 1. lpp.[5] OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/118/EEK (OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp.).[6] OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2001/7/EK (OV L 2, 5.1.2001., 27. lpp.).--------------------------------------------------


title: Komisijas direktīva (1991. gada 6. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 82/475/EEK, kura nosaka sastāvdaļu kategorijas, ko drīkst lietot lolojumdzīvnieku barības maisījumu marķēšanai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0334

Oficiālais Vēstnesis L 184 , 10/07/1991 Lpp. 0027 - 0027 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 38 Lpp. 0050  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 38 Lpp. 0050

		Komisijas direktīva(1991. gada 6. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 82/475/EEK, kura nosaka sastāvdaļu kategorijas, ko drīkst lietot lolojumdzīvnieku barības maisījumu marķēšanai(91/334/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/44/EEK [2] un jo īpaši tās 10. pantu,tā kā attiecībā uz marķēšanu Direktīvas 79/373/EEK mērķis ir nodrošināt objektīvu un precīzu informāciju par barības maisījumu sastāvu un izmantošanu;tā kā dzīvnieku barības sastāvdaļu deklarācija dažos gadījumos ietver svarīgas ziņas;tā kā izrādījies, ka ir jāizveido kategorijas, kas dotu iespēju grupēt vairākas sastāvdaļas, piešķirot tām vienu nosaukumu;tā kā ir vajadzīgi īpaši lolojumdzīvnieku barības marķēšanas noteikumi, lai ņemtu vērā šā dzīvnieku barības veida īpatnības;tā kā Direktīva 90/44/EEK ir grozījusi pamatnoteikumus saistībā ar barības maisījumu marķēšanu; tā kā ir attiecīgi jāpielāgo Komisijas Direktīva 82/475/EEK [3],tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi atbilst Barības pastāvīgās komitejas atzinumam,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 82/475/EEK 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:"1. pantsJa, ievērojot Direktīvas 79/373/EEK 5.c panta 3. punktu, sastāvdaļas konkrētā nosaukuma norādi var aizstāt ar tās kategorijas nosaukumu, kas attiecas uz šo sastāvdaļu, uz lolojumdzīvnieku barības maisījumu iesaiņojuma, konteinera vai etiķetes drīkst norādīt tikai šeit pievienotajā pielikumā uzskaitītās kategorijas."2. pantsDalībvalstīs vēlākais līdz 1992. gada 22. janvārim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Šādas atsauces pievienošanas kārtību nosaka dalībvalstis.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 6. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisRay Mac Sharry[1] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp.[2] OV L 27, 31.1.1990., 35. lpp.,[3] OV L 213, 21.7.1982., 27. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1987. gada 9. novembris) par piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai iekšzemes un starptautiskos pārvadājumos un par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu šajā profesijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31987L0540

Oficiālais Vēstnesis L 322 , 12/11/1987 Lpp. 0020 - 0024 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0168  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0168

		Padomes direktīva(1987. gada 9. novembris)par piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai iekšzemes un starptautiskos pārvadājumos un par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu šajā profesijā(87/540/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 75. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā transporta tirgus organizācija ir viens no nepieciešamajiem priekšnoteikumiem Līgumā paredzētās kopējās transporta politikas īstenošanai;tā kā to pasākumu pieņemšanai, kas paredzēti, lai saskaņotu piekļuves nosacījumus pārvadātāju profesijai, būtu jāsekmē pakalpojumu sniegšanas brīvība un efektīva uzņēmējdarbības veikšanas tiesību īstenošana;tā kā jāparedz kopēju noteikumu ieviešana, kuri reglamentē piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai iekšzemes un starptautiskos pārvadājumos, lai uzlabotu pārvadātāju kvalifikācijas līmeni; tā kā šādiem uzlabojumiem būtu jāpalīdz nostādīt tirgu uz veselīgākiem pamatiem, likvidējot liekās struktūras un uzlabojot sniegto pakalpojumu kvalitāti lietotāju, pārvadātāju un visas ekonomikas interesēs;tā kā ir gūti apmierinoši rezultāti, īstenojot Padomes Direktīvu 74/561/EEK (1974. gada 12. novembris) par piekļuvi kravu autopārvadājumu operatora profesijai iekšzemes un starptautisko pārvadājumu jomā [4] un Padomes Direktīvu 77/796/EEK par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu kravu autopārvadātājiem un pasažieru autopārvadātājiem, tostarp par pasākumiem, lai stimulētu šos operatorus efektīvi izmantot savas tiesības brīvi veikt uzņēmējdarbību [5];tā kā noteikumiem, kuri reglamentē piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai, tādēļ būtu jāaptver vismaz pārvadātāja profesionālā kompetence; tā kā dalībvalstis var arī piemērot vai pieņemt noteikumus, kas reglamentē pārvadātāja reputāciju un finansiālo stāvokli;tā kā tomēr nav vajadzības iekļaut šīs direktīvas noteiktajās kopējās normās dažas transporta darbības ar mazu nozīmi ekonomikā, un tā kā uz transportu paša tā definīcijas dēļ neattiecas šīs normas; tā kā būtu arī jāparedz to pārvadātāju iespējama izslēgšana no šīs direktīvas darbības jomas, kuri darbojas vienīgi uz savas teritorijas kuģojamiem ūdensceļiem, kas nav saistīti ar citas dalībvalsts ūdensceļu tīklu;tā kā ir nepieciešama diplomu, sertifikātu un citu dokumentāru kvalifikācijas pierādījumu savstarpēja atzīšana attiecībā uz šajā direktīvā ietvertajām darbībām, lai sekmētu efektīvu uzņēmējdarbības veikšanas tiesību īstenošanu;tā kā profesionālās kompetences sertifikāts, kas izdots saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, attiecībā uz piekļuvi pārvadātāja profesijai uzņēmējai dalībvalstij jāatzīst par pietiekamu pierādījumu;tā kā dalībvalstīm, kuras nosaka saviem pilsoņiem noteiktas prasības attiecībā uz labu reputāciju un finansiālo stāvokli, attiecīgi dokumenti, ko izdevusi pārvadātāja izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valsts kompetenta iestāde, jāatzīst par pietiekamu pierādījumu attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem;tā kā šī direktīva turklāt jāpiemēro darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EEK) Nr. 1612/68 (1968. gada 15. oktobris) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā [6], ja dalībvalstis par piekļuves nosacījumu profesijai, uz kuru attiecas šī direktīva, vai šādu personu darbībai tajā izvirza profesionālo zināšanu un prasmju pārvaldīšanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻADefinīcijas un piemērošanas joma1. pants1. Piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai iekšzemes un starptautiskos pārvadājumos reglamentē tiesību normas, ko pieņēmušas dalībvalstis saskaņā ar šajā direktīvā ietvertajiem kopējiem noteikumiem.2. Šajā direktīvā:- "kravu pārvadātājs ar ūdensceļu kuģošanas līdzekli" nozīmē jebkuras fiziskas personas vai jebkura uzņēmuma darbību, pārvadājot kravas pa iekšzemes ūdensceļiem par maksu vai atlīdzību, pat tad, ja šī darbība netiek veikta regulāri,- "uzņēmums" nozīmē uzņēmējsabiedrības vai firmas Līguma 58. panta nozīmē un uzņēmēju grupas vai kooperatīvus, kuru nolūks ir saņemt pasūtījumus no kuģniecības aģentiem sadalei starp to locekļiem, neatkarīgi no tā, vai šādām grupām vai kooperatīviem ir juridiskas personas statuss.2. pantsŠī direktīva neattiecas uz fiziskām personām vai uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar kravu pārvadājumiem pa ūdensceļiem, lietojot kuģošanas līdzekļus, kuru pilnā kravnesība nepārsniedz 200 tonnas.Dalībvalstis var pazemināt šo robežu visām vai atsevišķām pārvadājumu operācijām vai noteiktām pārvadājumu kategorijām.Tāpat šī direktīva neattiecas uz fiziskām personām vai uzņēmumiem, kuri veic prāmju pārvadājumus.II NODAĻAPiekļuve profesijai3. pants1. Fiziskām personām vai uzņēmumiem, kas vēlas darboties kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijā, jāatbilst profesionālās kompetences nosacījumiem pat tad, ja tie ir grupas vai kooperatīva locekļi 1. panta 2. punkta nozīmē vai darbojas šajā profesijā tikai noteiktu laiku kā cita ūdensceļu transporta uzņēmuma apakšuzņēmēji.Ja pretendents ir fiziska persona, kura neatbilst šim nosacījumam, kompetentās iestādes tomēr vai atļaut viņam darboties pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijā, ar nosacījumu, ka viņš norāda tām citu šim nosacījumam atbilstošu personu, kura faktiski pastāvīgi pārvalda transporta operācijas.Ja pretendents ir uzņēmums 1. panta 2. punkta nozīmē, vienai no fiziskām personām, kura faktiski pastāvīgi pārvalda transporta operācijas, jāatbilst profesionālās kompetences nosacījumam.2. Profesionālās kompetences nosacījums ir atbilstība kompetences standartam, ko attiecībā uz pielikumā uzskaitītajiem mācību priekšmetiem akceptējusi katras dalībvalsts šim nolūkam izraudzīta iestāde vai organizācija. Nepieciešamās zināšanas iegūst, apmeklējot attiecīgus kursus vai gūstot praktisku pieredzi ūdensceļu transporta uzņēmumā, vai kā abu kombinācija. Dalībvalstis var atbrīvot noteiktu diplomu īpašniekus no zināšanu pierādīšanas tajos pielikumā uzskaitītajos mācību priekšmetos, kuri ir iekļauti iepriekš minētajos diplomos.Pēc attiecīgo zināšanu pārbaudes šā punkta pirmajā daļā minētā iestāde vai organizācija izdod apliecību.3. Dalībvalsts pēc konsultēšanās ar Komisiju var atbrīvot no šīs direktīvas piemērošanas pārvadātājus, kuri darbojas vienīgi kuģojamos ūdensceļos savā teritorijā, kas nav saistīti ar citas dalībvalsts ūdensceļu tīklu. Praktiska pieredze, kas gūta no šīs direktīvas piemērošanas atbrīvotā transporta uzņēmumā, nedod tiesības uz 2. punktā minēto apliecību.4. pants1. Dalībvalstis izstrādā nosacījumus, ar kuriem transporta uzņēmums, atkāpjoties no 3. panta 1. punkta, var darboties pagaidu kārtā ne ilgāk kā vienu gadu, un šo laiku var pagarināt ne vairāk kā par sešiem mēnešiem īpašos attiecīgi pamatotos gadījumos, kā arī gadījumā, kad iestājas pārvadātāju profesijā darbojošās vai 3. panta nosacījumiem atbilstošās fiziskās personas nāve, darbnespēja vai rīcībnespēja.2. Tomēr dalībvalstu kompetentās iestādes izņēmuma kārtā var uz laiku atļaut noteiktos īpašos gadījumos tādu uzņēmumu vai personu darbību, kas neatbilst 3. pantā minētajiem profesionālās kompetences nosacījumiem, bet kam ir vismaz trīs gadu praktiskā pieredze attiecīgā uzņēmuma ikdienas vadībā.5. pantsFiziskās personas, kuras pierāda, ka pirms 1990. gada 1. jūlija ir likumīgi darbojušās kādā dalībvalstī kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijā iekšzemes vai starptautiskos pārvadājumos, attiecībā uz 3. panta 2. punktā minētās apliecības iegūšanu ir atbrīvotas no pienākuma pierādīt savu atbilstību tajā izvirzītajiem nosacījumiem.6. pants1. Jebkurām lēmumā, kuru dalībvalsts kompetentās iestādes pieņēmušas atbilstīgi pasākumiem, kas paredzēti saskaņā ar šo direktīvu, un ar kuru noraida lūgumu par piekļuvi kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijai, jānorāda motivācija.2. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes anulē atļauju darboties kravu pārvadātāju pa ūdensceļiem profesijā, ja tās konstatē, ka 3. pantā paredzētie nosacījumi vairs netiek izpildīti, vajadzības gadījumā dodot laiku darbinieku pieņemšanai vai aizstāšanai.3. Dalībvalstis nodrošina šajā direktīvā minētajām fiziskajām personām un uzņēmumiem iespēju attiecīgi aizstāvēt savas intereses sakarā ar 1. un 2. punktā minētajiem lēmumiem.III IEDAĻADiplomu, sertifikātu un citu dokumentāru kvalifikācijas pierādījumu savstarpēja atzīšana7. pantsDalībvalstis atzīst 3. panta 2. punkta otrajā daļā minētos sertifikātus, ko izsniegusi cita dalībvalsts, par pietiekamiem profesionālās kompetences pierādījumiem.8. pants1. Ja kāda dalībvalsts izvirza saviem pilsoņiem noteiktas prasības attiecībā uz labu reputāciju vai bankrota neesamību, šai dalībvalstij par pietiekamu pierādījumu attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem, neierobežojot 2. un 3. punktu, jāatzīst sodāmības reģistra izraksts vai, ja tāda nav, pārvadātāja izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valsts kompetentas tiesu vai administratīvas iestādes izdots līdzvērtīgs dokuments, kas pierāda atbilstību šiem nosacījumiem.2. Ja kāda dalībvalsts izvirza saviem pilsoņiem noteiktas prasības attiecībā uz labu reputāciju un pierādījumu par atbilstību šādām prasībām nevar nodrošināt ar 1. punktā minēto dokumentu, šai dalībvalstij attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem jāatzīst par pietiekamu pierādījumu izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valsts kompetentas tiesu vai administratīvas iestādes izdots apliecinājums, kas apstiprina atbilstību šiem nosacījumiem. Šādiem apliecinājumiem jāattiecas uz konkrētiem faktiem, kurus par būtiskiem uzskata uzņēmēja dalībvalsts.3. Ja izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valsts nav izdevusi prasīto dokumentu, šādu dokumentu var aizstāt ar zvērestu vai ar svinīgu paziņojumu, ko attiecīgā persona nodod kompetentai tiesu vai administratīvajai iestādei vai, attiecīgā gadījumā, notāram šīs personas izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valstī; šī iestāde vai notārs izsniedz izziņu, kas apliecina zvēresta vai oficiālā paziņojuma autentiskumu. Paziņojumu attiecībā uz bankrotu var līdzīgā kārtā dot kompetentai profesionālai institūcijai tajā pašā valstī.4. Dokumenti, kas izsniegti saskaņā ar 1. un 2. punktu, nedrīkst būt izsniegti vairāk nekā trīs mēnešus pirms uzrādīšanas brīža. Šis nosacījums attiecas arī uz paziņojumiem, kas izdarīti saskaņā ar 3. punktu.9. pants1. Ja kāda dalībvalsts izvirza saviem pilsoņiem noteiktas prasības attiecībā uz finansiālo stāvokli un ja par pierādījumu prasa apliecību, šī valsts uzskata attiecīgus apliecinājumus, ko izdevušas bankas izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valstī vai citas šās valsts izraudzītas institūcijas, par līdzvērtīgiem savā teritorijā izdotajām apliecībām.2. Ja kāda dalībvalsts izvirza saviem pilsoņiem noteiktas prasības attiecībā uz finansiālo stāvokli un pierādījumu par atbilstību šādām prasībām nevar nodrošināt ar 1. punktā minēto dokumentu, šai dalībvalstij attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem jāpieņem par pietiekamu pierādījumu izcelsmes vai līdzšinējās reģistrācijas valsts kompetentas administratīvas iestādes izdots apliecinājums, kas apstiprina atbilstību šiem nosacījumiem. Šādiem apliecinājumiem jāattiecas uz konkrētiem faktiem, kurus par būtiskiem uzskata uzņēmēja dalībvalsts.10. pantsŠīs direktīvas 7., 8. un 9. pants attiecas arī uz dalībvalstu pilsoņiem, kuriem šīs direktīvas 1. pantā minētās darbības saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 1612/68 jāveic kā darbiniekiem.IV NODAĻANobeiguma noteikumi11. pants1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1988. gada 30. jūnijam īstenotu šo direktīvu. Dalībvalsts par to tūlīt informē Komisiju.Tās nodrošina, ka 3. pantā minēto kompetences standartu sākotnējā pārbaude notiek līdz 1990. gada 1. jūlijam.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1987. gada 9. novembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsB. Haakonsen[1] OV C 351, 24.12.1983., 5. lpp.[2] OV C 172, 2.7.1984., 8. lpp.[3] OV C 248, 17.9.1984., 40. lpp.[4] OV L 308, 19.11.1974., 18. lpp.[5] OV L 334, 24.12.1977., 37. lpp.[6] OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDIREKTĪVAS 3. PANTA 2. PUNKTĀ MINĒTO MĀCĪBU PRIEKŠMETU SARAKSTS, ATTIECĪBĀ UZ KURIEM JĀNODROŠINA PROFESIONĀLĀS KOMPETENCES PIERĀDĪJUMSZināšanām, kas tiek ņemtas vērā profesionālās kompetences atzīšanai, jāattiecas vismaz uz turpmāk minētajiem mācību priekšmetiem. Tiem jābūt sīki aprakstītiem un kompetento valsts iestāžu definētiem vai apstiprinātiem. Mācību priekšmetu saturam jābūt tādam, lai tos varētu apgūt personas, kuru izglītības līmenis atbilst tam, kāds iegūstams pēc obligātās izglītības pabeigšanas.A. Mācību priekšmeti, kuros apmierinošas zināšanas ir obligātas pārvadātājiem, kas vēlas darboties vienīgi iekšzemes transporta operācijās.1. Tiesības:Civiltiesību pamati un komerciālie, sociālie un nodokļu tiesību akti, kuru pārzināšana ir nepieciešama profesijas veikšanai, jo īpaši attiecībā uz:- līgumiem vispār,- pārvadājumu līgumiem, jo īpaši pārvadātāja atbildību (būtība un robežas),- komercsabiedrībām,- uzņēmumu norēķiniem,- darba un sociālās drošības noteikumiem,- nodokļu sistēmu.2. Uzņēmuma komerciālā un finanšu pārvaldība:- maksājumu un finansēšanas metodes,- pašizmaksas cenu aprēķināšana,- cenu sistēma un pārvadāšanas nosacījumi,- komerciālā grāmatvedība,- apdrošināšana,- faktūrrēķini,- transporta aģenti.3. Piekļuve tirgum:- nosacījumi profesionālas darbības sākšanai un veikšanai,- fraktēšanas sistēmas,- transporta dokumenti.4. Tehniskie standarti un darbības tehniskie aspekti:- kuģošanas līdzekļu tehniskās īpašības,- kuģošanas līdzekļu izvēle,- reģistrācija,- kuģu iekraušanas un izkraušanas laiks un dīkstāves.5. Drošība:- normatīvu vai administratīvu aktu noteikumi attiecībā uz ūdensceļu satiksmi,- nelaimes gadījumu profilakse un avāriju gadījumā veicamie pasākumi.B. Mācību priekšmeti, kuros zināšanas ir obligātas pārvadātājiem, kas vēlas darboties starptautisko pārvadājumu jomā:- mācību priekšmeti, kas uzskaitīti A. daļā,- noteikumi, ko piemēro ūdensceļu transportam starp dalībvalstīm un starp Kopienu un trešām valstīm un kas izriet no attiecīgo valstu tiesību aktiem, Kopienas standartiem un starptautiskajām konvencijām un nolīgumiem attiecībā uz fraktēšanu un pārvadājumu izcenojumiem un nosacījumiem,- muitas prakse un formalitātes,- galvenie satiksmes noteikumi dalībvalstīs.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 1999/81/EK (1999. gada 29. jūlijs), ar ko groza Direktīvu 92/79/EEK par nodokļu saskaņošanu cigaretēm, Direktīvu 92/80/EEK par nodokļu saskaņošanu tabakas izstrādājumiem, kas nav cigaretes, un Direktīvu 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0081

Oficiālais Vēstnesis L 211 , 11/08/1999 Lpp. 0047 - 0049

		Padomes Direktīva 1999/81/EK(1999. gada 29. jūlijs),ar ko groza Direktīvu 92/79/EEK par nodokļu saskaņošanu cigaretēm, Direktīvu 92/80/EEK par nodokļu saskaņošanu tabakas izstrādājumiem, kas nav cigaretes, un Direktīvu 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas Līgumu, un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Savā pirmajā ziņojumā par akcīzes nodokļa struktūru un likmēm, kas sagatavots saskaņā ar Direktīvas 92/79/EEK [4] un Direktīvas 92/80/EEK [5] noteikumiem, Komisija tikai pievērsusi uzmanību dažām grūtībām, kas radušās, īstenojot direktīvas, bet nav piedāvājusi precīzus risinājumus.(2) Kopš tā laika noticis konsultāciju process, kurā iesaistītas valstu iestādes, uzņēmēju pārstāvji un interešu grupas.(3) Šā konsultāciju procesa pirmais posms bija Lisabonas konference, kuras mērķis bija novērtēt pašreizējo Kopienas noteikumu izpildi un palīdzēt Komisijai plānot turpmāko akcīzes nodokļa politiku.(4) Konsultāciju procesa rezultātā izstrādāts otrais Komisijas ziņojums.(5) Konsultāciju procesā atklājušās grūtības piemērot noteikumu par zemākās nodokļa likmes piemērošanu 57 % apmērā.(6) Lai iekšējais tirgus darbotos bez traucējumiem, dalībvalstīs noteikumi būtu jāinterpretē un jāīsteno vienveidīgāk.(7) Turklāt, lai iekšējais tirgus darbotos bez traucējumiem, būtu jāievieš noteikumi, kas ir vieglāk īstenojami praksē.(8) Dalībvalstīm tomēr būtu jāatļauj pietiekama elastība, lai noteiktu un īstenotu valstu apstākļiem piemērotu politiku.(9) Praktisku iemeslu dēļ dalībvalstīm būtu jāatļauj zināma elastība, lai vispārējā zemākā akcīzes nodokļa uzlikšanu pieskaņotu dažām pārmaiņām, ieskaitot PVN likmju maiņas.(10) Dalībvalstīm būtu jādod izvēles iespēja neitralizēt PVN likmju maiņas ietekmi uz vispārējo zemāko akcīzes nodokli.(11) Šīs izvēles iespējas pastāvēšanai nebūtu jāizraisa konkurences traucējumi vai iekšējā tirgus nepareiza darbība.(12) Izvēles iespējām, kas pieejamas dalībvalstīm attiecībā uz direktīvu piemērošanu, būtu jābūt ierobežotām laikā.(13) Stāvoklis, ar ko tika pamatota 1994. gada Iestāšanās aktā Zviedrijas karalistei piešķirtā atkāpe no vispārējās zemākās 57 % akcīzes nodokļa likmes, vēl pastāv; tā kā tādēļ Zviedrijas Karalistei jāpiešķir atkāpes pagarinājums līdz 2002. gada 31. decembrim ieskaitot.(14) Lietderīgi dot Francijai papildu laika posmu, līdz 2002. gada 31. decembrim ieskaitot, par cigaretēm un tabakas izstrādājumiem, ko pārdod Korsikas salā.(15) Lietderīgi dot Vācijai papildu laika posmu, lai pieskaņotu Kopienas likumiem savas valsts likmes attiecībā uz sasmalcinātas tabakas rullīšiem.(16) Nekas nekavē atļaut dalībvalstīm piemērot zemāko akcīzes nodokli cigāriem, cigarillām un smēķējamai tabakai, ja šāda izvēles iespēja jau pastāv cigaretēm un ar roku tinamai tabakai.(17) Jāizstrādā regulāras pārskatīšanas kārtība.(18) Pašreizējais divu gadu posms ir pārāk īss, lai pienācīgi novērtētu pārmaiņas dalībvalstu likumos.(19) Šā iemesla dēļ pārskatīšanai jānotiek ne retāk kā reizi trijos gados un pirmoreiz ne vēlāk par 2000. gada 31. decembri.(20) Lai izvairītos no Kopienas zemāko nodokļa likmju vērtības samazināšanās cigāriem, cigarillām un ar roku tinamai tabakai un citai smēķējamai tabakai, vajadzīgs palielināšanas grafiks.(21) Tādēļ būtu jāgroza Direktīva 92/79/EEK, Direktīva 92/80/EEK un Direktīva 95/59/EK [6],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU:1. pantsDirektīvu 92/79/EEK groza šādi:1. Iekļauj šādu pantu:"2a. pants1. Ja dalībvalstī mainās populārākās cenu kategorijas cigarešu mazumtirdzniecības cenas, tādējādi vispārējais zemākais akcīzes nodoklis kļūst uzliekams zemākā līmenī, nekā noteikts 2. panta pirmajā daļā, tad minētā dalībvalsts var atturēties pieskaņot vispārējā zemākā akcīzes nodokļa uzlikšanu, vēlākais, līdz otrā gada 1. janvārim, kurš ir pēc tā gada, kad notikušas cenu pārmaiņas.2. Ja dalībvalsts palielina pievienotās vērtības nodokļa likmi cigaretēm, tā var samazināt vispārējā zemākā akcīzes nodokļa uzlikšanu līdz summai, kas, izsakot procentos no mazumtirdzniecības cenas, ir vienāda ar pievienotās vērtības nodokļa likmes pieaugumu, kas arī izteikts procentos no mazumtirdzniecības cenas, pat ja vispārējais zemākais akcīzes nodoklis šādas pieskaņošanas dēļ samazinās zem 2. pantā noteiktā līmeņa.3. Ja saskaņā ar 2. punktu dalībvalsts samazina vispārējā zemākā akcīzes nodokļa uzlikšanu līdz līmenim, kas ir zemāks par 2. panta pirmajā daļā noteikto, tā palielina šo uzlikšanu tā, lai sasniegtu minēto līmeni ne vēlāk par otrā gada 1. janvāri, kas ir pēc tā gada, kad ir notikusi samazināšana."2. Direktīvas 3. pantu papildina ar šādiem punktiem:"3. Neskarot 2. pantu, Zviedrijas Karaliste var atlikt vispārējā zemākā akcīzes nodokļa, kas populārākās cenu kategorijas cigaretēm ir vienāds ar 57 % no mazumtirdzniecības cenas (ieskaitot visus nodokļus), piemērošanu, līdz 2002. gada 31. decembrim, ieskaitot. Turklāt Zviedrijas Karaliste vispārējo akcīzes nodokli nevar samazināt zemāk par līmeni, kas ir piemērots 1998. gada 1. augustā.4. Līdz 2002. gada 31. decembrim, ieskaitot, Francijas Republika Korsikas salā pārdotajām cigaretēm, var piemērot tās pašas likmes, kas ir bijušas spēkā 1997. gada 31. decembrī."3. Direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu:"4. pantsNe retāk kā reizi trijos gados, pirmoreiz ne vēlāk par 2000. gada 31. decembri, Padome, pamatojoties uz ziņojumu un attiecīgā gadījumā uz Komisijas priekšlikumu, izskata 2. pantā un 3. panta 2. punktā noteikto vispārējo zemāko akcīzes nodokli un 1995. gada 27. novembra Padomes Direktīvas 95/59/EK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu [7], 16. pantā noteikto akcīzes nodokļa struktūru un, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, ar vienprātīgu lēmumu paredz vajadzīgos pasākumus. Komisijas ziņojumā un Padomes veiktajā izskatīšanā ņem vērā iekšēja tirgus pareizu darbību un plašākus Līguma mērķus."2. pantsDirektīvu 92/80/EEK groza šādi:1. Direktīvas 3. pantu groza šādi:a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu:"1. Dalībvalstis piemēro akcīzes nodokli, kas var būt:a) vai nu ad valorem nodoklis, ko aprēķina pēc katra produkta augstākās mazumtirdzniecības cenas, kuru brīvi nosaka Kopienā reģistrēti ražotāji un importētāji no valstīm, kas nav dalībvalstis, saskaņā ar Padomes 1995. gada 27. novembra Direktīvas 95/59/EEK par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu [8], 9. pantu;b) vai īpašs nodoklis, kas izteikts kā summa par kilogramu vai cigāru un cigarillu gadījumā — pēc izvēles kā summa par attiecīgo vienību skaitu;c) vai abu apvienojums, apvienojot ad valorem sastāvdaļu un īpašo sastāvdaļu.Ja akcīzes nodoklis ir ad valorem vai jaukts, dalībvalstis var noteikt akcīzes nodokļa mazāko summu.Vispārējam akcīzes nodoklim, kas izteikts procentos kā summa par kilogramu vai par attiecīgo vienību skaitu, jābūt vismaz līdzvērtīgam likmēm vai mazākajām summām, kas noteiktas:- cigāriem un cigarillām: 5 % apmērā no to mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot visus nodokļus vai EUR 9 par 1000 vienībām vai par vienu kilogramu,- sasmalcinātai smēķējamai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai: 30 % apmērā no tās mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot visus nodokļus, vai EUR 24 par vienu kilogramu,- citai smēķējamai tabakai: 20 % apmērā no tās mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot visus nodokļus, vai EUR 18 par vienu kilogramu.No 2001. gada 1. janvāra summas EUR 9, EUR 24 un EUR 18 trīs iepriekšējos ievilkumos attiecīgi aizstāj ar EUR 10, EUR 25 un EUR 19.";b) pantu papildina ar šādu punktu:"4. Francijas Republika līdz 2002. gada 31. decembrim tabakas izstrādājumiem, uz ko attiecas šī direktīva un ko pārdod Korsikas salā, var piemērot tās pašas likmes, kas bijušas spēkā 1997. gada 31. decembrī."2. Direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu:"4. pantsNe retāk kā reizi trijos gados, pirmoreiz ne vēlāk par 2000. gada 31. decembri, Padome, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu un attiecīgā gadījumā uz Komisijas priekšlikumu, izskata šajā direktīvā noteiktās nodokļa likmes un, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, ar vienprātīgu lēmumu paredz vajadzīgos pasākumus. Komisijas ziņojumā un Padomes izdarītajā izskatīšanā ņem vērā pareizu iekšējā tirgus darbību, nodokļa likmju faktisko vērtību un plašākus Līguma mērķus."3. pantsDirektīvu 95/59/EEK groza šādi:1. Direktīvas 4. panta 1. punkta otrajā daļā vārdus "Līdz 1998. gada 31. decembrim" aizstāj ar "Līdz 2001. gada 31. decembrim, ieskaitot".2. Direktīvas 16. pantu groza šādi:a) iekļauj šādu punktu:"2.a. Atkāpjoties no 2. punkta, ja dalībvalstī mainās populārākās cenu kategorijas cigarešu mazumtirdzniecības cenas, tādējādi akcīzes nodokļa īpašajam komponentam, kas izteikts procentos no kopējā nodokļa, kļūstot mazākam par 5 % vai lielākam par 55 % no kopējā nodokļa, minētā dalībvalsts var atturēties pieskaņot īpašo akcīzes nodokli ne ilgāk kā līdz otrā gada 1. janvārim, kas ir pēc tā gada, kad notikušas cenu pārmaiņas";b) panta 3. punktā vārdkopu "Ja uzliktais akcīzes nodoklis vai apgrozījuma nodoklis" aizstāj ar vārdkopu "Ja uzliktais akcīzes nodoklis";c) panta 5. punktu aizstāj ar šādu:"5. Dalībvalstis var uzlikt zemāko akcīzes nodokli cigaretēm ar nosacījumu, ka tas neizraisa kopējā nodokļa palielinājumu lielāku par 90 % no kopējā nodokļa populārākās cenu kategorijas cigaretēm."4. pants1. Dalībvalstīs pieņem normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 1999. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno šo tiesību aktu oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva.5. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Tā ir piemērojama no 1999. gada 1. janvāra.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 29. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Hassi[1] OV C 203, 30.6.1998., 16. lpp.[2] OV C 153, 1.6.1999.[3] OV C 410, 31.12.1998., 1. lpp.[4] OV L 316, 31.10.1992., 8. lpp.[5] OV L 316, 31.10.1992., 10. lpp.[6] OV L 291, 6.12.1995., 40. lpp.[7] OV L 291, 6.12.1995., 40. lpp.[8] OV L 291, 6.12.1995., 40. lpp.--------------------------------------------------