title: Komisijas Direktīva 2003/90/EK (2003. gada 6. oktobris), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. pantā attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu pārbaudes nosacījumiemDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0090

Oficiālais Vēstnesis L 254 , 08/10/2003 Lpp. 0007 - 0010

		Komisijas Direktīva 2003/90/EK(2003. gada 6. oktobris),ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. pantā attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu pārbaudes nosacījumiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/53/EEK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu [1], un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,tā kā:(1) Komisijas 1972. gada 14. aprīļa Direktīva 72/180/EEK, ar ko nosaka pazīmes un obligātos nosacījumus lauksaimniecības kultūraugu šķirņu pārbaudēm [2], kas grozīta ar Direktīvu 2002/8/EK [3], noteikusi obligāti pārbaudāmās dažādu šķirņu pazīmes, kā arī obligātās prasības pārbaužu izdarīšanai, lai oficiāli atzītu šķirnes dalībvalstu katalogos.(2) Attiecībā uz konkrētām sugām pārbaudes pamatnostādnes par šķirņu pārbaužu nosacījumiem izdevusi Kopienas Augu šķirņu biroja administratīvā padome (CPVO), kas izveidota ar Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1650/2003 [5].(3) Pārbaudes pamatnostādnes, kas nosaka šķirņu pārbaužu nosacījumus, pastāv starptautiskā līmenī. Jaunu augu šķirņu aizsardzības starptautiskā savienība (UPOV) izstrādājusi pārbaudes pamatnostādnes.(4) Direktīvu 72/180/EEK grozīja ar Direktīvu 2002/8/EK, lai panāktu CPVO pārbaudes pamatnostādņu atbilstību šķirņu pārbaudes nosacījumiem, lai tās iekļautu dalībvalstu augu šķirņu valsts katalogos, ciktāl CPVO pārbaudes pamatnostādnes ir noteiktas. Kopš tā laika CPVO izdevusi pamatnostādnes vairākām citām sugām.(5) Ir ieteicams nodrošināt CPVO pārbaudes pamatnostādņu atbilstību šķirņu pārbaudīšanas nosacījumiem, lai tās iekļautu dalībvalstu augu šķirņu katalogos.(6) Kopienas sistēmai ieteicams balstīties uz UPOV pārbaudes pamatnostādnēm, ciktāl CPVO vēl nav izstrādājusi īpašas pamatnostādnes. Valsts tiesību aktus piemēro sugām, uz kurām neattiecas šī direktīva.(7) Direktīvu 72/180/EEK tādēļ jāatceļ.(8) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalsts nodrošina 2. un 3. punktā noteiktajām prasībām atbilstošu lauksaimniecības augu šķirņu iekļaušanu valsts katalogā Direktīvas 2002/53/EK 3. panta 1. punkta nozīmē.2. Attiecībā uz atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu:a) sugas, kas uzskaitītas I pielikumā, atbilst nosacījumiem, kas ietverti minētajā pielikumā uzskaitītajos Kopienas Augu šķirņu biroja administratīvās padomes (CPVO) "Atšķirīguma, stabilitātes un viendabīguma pārbaužu protokolos";b) sugas, kas uzskaitītas II pielikumā, atbilst Jaunu augu šķirņu aizsardzības starptautiskās apvienības pārbaužu pamatnostādnēm par atšķirīguma, stabilitātes un viendabīguma pārbaužu izdarīšanu.3. Attiecībā uz saimnieciskajām īpašībām šķirnes, neierobežojot direktīvas 4. panta 2. punktu, atbilst III pielikumā ietvertajiem nosacījumiem.2. pantsVisas šķirnes pazīmes 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē un visas pazīmes, kas atzīmētas ar zvaigznīti (*), izmanto 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajās pārbaužu pamatnostādnēs, ja pazīmes novērošana nav neiespējama jebkuru citu pazīmju izpausmes dēļ un ja īpašības izpausme nav neiespējama vides apstākļos, kādos izdara pārbaudi.3. pantsDalībvalstis nodrošina, lai pārbaužu laikā attiecībā uz I un II pielikumā uzskaitītajām sugām tiktu ievērotas minētajos pielikumos norādītajās pārbaudes pamatnostādnēs noteiktās obligātās pārbaužu prasības par noteikto izmēģinājuma plānu un audzēšanas apstākļiem.4. pantsDirektīvu 72/180/EEK atceļ.5. pants1. Dalībvalstīs, vēlākais, līdz 2004. gada 31. martam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pants1. Ja, šai direktīvai stājoties spēkā, šķirnes nav atzītas iekļaušanai lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā un oficiālās pārbaudes sāktas pirms tam saskaņā ar noteikumiem, kas ietverti vai nua) Direktīvā 72/180/EEK, vaib) CPVO pamatnostādnēs, kuras uzskaitītas I pielikumā, vai UPOV pamatnostādnēs, kas uzskaitītas II pielikumā, atbilstīgi sugai,uzskata, ka attiecīgās šķirnes atbilst šīs direktīvas prasībām.2. Šā panta 1. punktu piemēro tikai tad, ja izmēģinājumi ļauj secināt, ka sugas atbilst noteikumiem, kas ietverti vai nua) Direktīvā 72/180/EEK, vaib) CPVO pamatnostādnēs, kuras uzskaitītas I pielikumā, vai UPOV pamatnostādnēm, kas uzskaitītas II pielikumā, atbilstīgi sugai.7. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 6. oktobrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 193, 20.7.2002., 1. lpp.[2] OV L 108, 8.5.1972., 8. lpp.[3] OV L 37, 7.2.2002., 7. lpp.[4] OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp.[5] OV L 245, 29.9.2003., 28. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSTO SUGU SARAKSTS, KURĀM JĀATBILST CPVO PĀRBAUDES PAMATNOSTĀDNĒMSaulgrieze, protokols TP-8, 31.10.2002.Mieži, protokols TP-19, 27.03.2002.Rudzi, protokols TP-58, 31.10.2002.Kvieši, protokols TP-03/2, 27.03.2002.Cietie kvieši, protokols TP-120, 27.03.2002.Kukurūza, protokols TP-02, 15.11.2001.Kartupeļi, protokols TP-23, 27.03.2002.Šo protokolu teksts atrodams CPVO tīmekļa vietnē (www.cpvo.eu.int).--------------------------------------------------II PIELIKUMSTO SUGU SARAKSTS, KURĀM JĀATBILST UPOV PĀRBAUDES PAMATNOSTĀDNĒMLopbarības bietes, pamatnostādne TG/150/3, 04.11.1994.Suņu smilga, pamatnostādne TG/30/6, 12.10.1990.Lielā smilga, pamatnostādne TG/30/6, 12.10.1990.Ložņu smilga, pamatnostādne TG/30/6, 12.10.1990.Parastā smilga, pamatnostādne TG/30/6, 12.10.1990.Akotu lāčauza, pamatnostādne TG/180/3, 04.04.2001.Sitkas lāčauza, pamatnostādne TG/180/3, 04.04.2001.Kamolzāles, pamatnostādne TG/31/8, 17.04.2002.Niedru auzene, pamatnostādne TG/39/8, 17.04.2002.Aitu auzene, pamatnostādne TG/67/4, 12.11.1980.Pļavas auzene, pamatnostādne TG/39/8, 17.04.2002.Sarkanā auzene, pamatnostādne TG/67/4, 12.11.1980.Daudzziedu airene, pamatnostādne TG/4/7, 12.10.1990.Ganību airene, pamatnostādne TG/4/7, 12.10.1990.Hibrīdairene, pamatnostādne TG/4/7, 12.10.1990.Pļavas timotiņš, pamatnostādne TG/34/6, 7.11.1984.Pļavas skarene, pamatnostādne TG/33/6, 12.10.1990.Baltā lupīna, pamatnostādne TG/66/3, 14.11.1979.Šaurlapu lupīna, pamatnostādne TG/66/3, 14.11.1979.Dzeltenā lupīna, pamatnostādne TG/66/3, 14.11.1979.Sējas lucerna, pamatnostādne TG/6/4, 21.10.1988.Lauka zirņi, pamatnostādne TG/7/9, 04.11.1994. (un labojums 18.10.1996.)Sarkanais āboliņš, pamatnostādne TG/5/7, 04.04.2001.Baltais āboliņš, pamatnostādne TG/38/7, 09.04.2003.Vidējrupjsēklu pupa, pamatnostādne TG/8/6, 17.04.2002.Sējas vīķi, pamatnostādne TG/32/6, 21.10.1988.Kālis, pamatnostādne TG/89/6, 04.04.2001.Lopbarības rutki, pamatnostādne TG/178/3, 04.04.2001.Zemesrieksts, pamatnostādne TG/93/3, 13.11.1985.Ripsis, pamatnostādne TG/185/3, 17.04.2002.Rapsis, pamatnostādne TG/36/6, 18.10.1996. (un labojums 17.04.2002.)Saflors, pamatnostādne TG/134/3, 12.10.1990.Kokvilna, pamatnostādne TG/88/6, 04.04.2001.Šķiedras un eļļas lini, pamatnostādne TG/57/6, 20.10.1995.Magones, pamatnostādne TG/166/3, 24.03.1999.Baltā sinepe, pamatnostādne TG/179/3, 04.04.2001.Sojas pupas, pamatnostādne TG/80/6, 01.04.1998.Auzas, pamatnostādne TG/20/10, 01.10.1994.Rīsi, pamatnostādne TG/16/4, 13.11.1985.Sorgo, pamatnostādne TG/122/3, 06.10.1989.Tritikāle, pamatnostādne TG/121/3, 06.10.1989.Šo pamatnostādņu teksts atrodams UPOV tīmekļa vietnē (www.upov.int).--------------------------------------------------III PIELIKUMSPAZĪMES SAIMNIECISKO ĪPAŠĪBU PĀRBAUDEI1. Ražība.2. Izturība pret kaitīgiem organismiem.3. Uzvedība fiziskās vides faktoru iedarbībā.4. Kvalitatīvās īpašības.Iesniedzot rezultātus, norāda izmantotos paņēmienus.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/139/EK ( 2009. gada 25. novembris) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               9.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 322/3

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/139/EK
   (2009. gada 25. novembris)
   par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 93/34/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt minētās direktīvas kodifikāciju.

               (2)

               Direktīva 93/34/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas sistēmu, kas paredzēta Padomes Direktīvā 92/61/EEK (1992. gada 30. jūnijs), kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, kura aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/24/EK (2002. gada 18. marts), kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu (5) un kas nosaka tehniskos priekšrakstus par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu. Šie tehniskie priekšraksti attiecas uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai EK tipa apstiprinājuma procedūru, kas paredzēta Direktīvā 2002/24/EK, varētu piemērot attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu. Tātad Direktīvā 2002/24/EK izklāstītos noteikumus, kas attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, piemēro šai direktīvai.

               (3)

               Attiecībā uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu šai direktīvai nebūtu jāliedz dažām dalībvalstīm nediskriminējot paturēt spēkā īpašus obligātos noteikumus satiksmes noteikumu piemērošanai, ja šādas īpašas prasības saistītas ar transportlīdzekļu izmantošanu un neparedz izmaiņas to uzbūvē, kas varētu radīt šķēršļus šā tipa transportlīdzekļa Kopienas tipa apstiprinājumam.

               (4)

               Šī direktīva nedrīkstu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem II pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šī direktīva attiecas uz ar tiesību aktiem noteikto marķējumu visu tipu transportlīdzekļiem, kas minēti Direktīvas 2002/24/EK 1. pantā.
   2. pants
   Procedūru, saskaņā ar kuru piešķir EK detaļas tipa apstiprinājumu attiecībā uz marķējumu, kas ir noteikts ar tiesību aktiem un paredzēts divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam, un nosacījumus tādu transportlīdzekļu neierobežotai apritei, nosaka Direktīvas 2002/24/EK II un III nodaļā.
   3. pants
   Grozījumus, kas vajadzīgi, lai I pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 2002/24/EK 18. panta 2. punktā minēto procedūru.
   4. pants
   1.   Attiecībā uz divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuri atbilst šīs direktīvas noteikumiem, dalībvalstis nedrīkst ar tiesību aktiem noteikto marķējumu dēļ atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai aizliegt šādu transportlīdzekļu reģistrāciju, pārdošanu vai laišanu ekspluatācijā.
   2.   Dalībvalstis ar tiesību aktiem noteikto marķējumu dēļ atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu jauna tipa divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajam transportlīdzeklim, kas neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.
   3.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Direktīvu 93/34/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar II pielikuma A daļā minētajām direktīvām, ar šo atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem II pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
   6. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2010. gada 1. jūnija.
   7. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 25. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         Å. TORSTENSSON

      (1)  OV C 77, 31.3.2009., 41. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 18. novembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 10. novembra Lēmums.

      (3)  OV L 188, 29.7.1993., 38. lpp.

      (4)  Sk. II pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 124, 9.5.2002., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

         PRASĪBAS, KURĀM JĀATBILST DIVRITEŅU VAI TRĪSRITEŅU MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU AR TIESĪBU AKTIEM NOTEIKTAJAM MARĶĒJUMAM

      1.   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

                  1.1.

                  Visiem transportlīdzekļiem jābūt plāksnītei un marķējumiem, kā aprakstīts turpmāk. Šo plāksnīti un šos marķējumus uzliek ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis.

            2.   RAŽOTĀJA DATU PLĀKSNĪTE

                  2.1.

                  Ražotāja datu plāksnītei, kuras paraugs parādīts 1. papildinājumā, jābūt stingri piestiprinātai viegli pieejamā vietā pie detaļas, ko parasti nenomaina lietošanas laikā; tai jābūt skaidri salasāmai un neizdzēšamā veidā jāsatur šāda informācija šādā kārtībā:

                              2.1.1.

                              ražotāja nosaukums;

                              2.1.2.

                              tipa apstiprinājuma zīme, kas aprakstīta Direktīvas 2002/24/EK 8. pantā;

                              2.1.3.

                              transportlīdzekļa agregāta numurs (TAN);

                              2.1.4.

                              nemainīgais skaņas līmenis: … dB(A) … apgr./min.

                  2.2.

                  Tipa apstiprinājuma zīme, kā to pieprasa 2.1.2. punktā, nemainīgais skaņas līmenis un apgriezienu skaits minūtē, kā to pieprasa 2.1.4. punktā, nav iekļauti ar tiesību aktiem noteiktā marķējuma EK detaļas tipa apstiprinājumā. Tomēr šie dati jāuzliek visiem transportlīdzekļiem, kurus ražo atbilstīgi apstiprinātajam tipam.

                  2.3.

                  Ražotāji var uzlikt papildu informāciju zem obligātajiem marķējumiem vai vienā pusē ar tiem ārpus skaidri norobežotā taisnstūra, kurā ir tikai 2.1.1. līdz 2.1.4. punktā noteiktā informācija (sk. 1. papildinājumu).

            3.   TRANSPORTLĪDZEKĻA AGREGĀTA NUMURS
      Transportlīdzekļa agregāta numurs ir noteikta rakstu zīmju kombinācija, ko katram transportlīdzeklim piešķir tā ražotājs. Tā mērķis ir ļaut jebkuru transportlīdzekli 30 gadus nepārprotami identificēt ar ražotāja starpniecību – bez nekādas papildu informācijas. Numuram jāatbilst šādām prasībām:

                  3.1.

                  Transportlīdzekļa agregāta numurs jāiekļauj ražotāja datu plāksnītē. Tas arī jāiekaļ vai jāieštancē tā, lai novērstu izdzēšanu vai izmainīšanu, uz šasijas vai rāmja vietā, kas ir viegli pieejama, un tai jāatrodas transportlīdzekļa labajā pusē;

                              3.1.1.

                              transportlīdzekļa agregāta numuram jāsastāv no turpmāk norādītām trim daļām:

                                          3.1.1.1.

                                          pirmā daļa sastāv no koda, kas piešķirts transportlīdzekļa ražotājam un kas ļauj identificēt šo personu. Kodu veido trīs zīmes (burti vai cipari), ko piešķīrušas kompetentās iestādes valstī, kur ražotājam ir juridiskā adrese atbilstīgi starptautiskas aģentūras, kura rīkojas ar Starptautiskās Standartizācijas organizācijas (ISO) atļauju, praksei. Pirmā zīme norāda ģeogrāfisko apgabalu, otrā – valsti ģeogrāfiskajā apgabalā un trešā – pašu ražotāju. Ja ražotājs gadā saražo mazāk nekā 500 transportlīdzekļu, tad trešā zīme vienmēr ir 9. Lai identificētu šo ražotāju, iepriekšminētā iestāde piešķir arī trešās daļas trešo, ceturto un piekto zīmi;

                                          3.1.1.2.

                                          otro daļu veido sešas zīmes (burti vai cipari), lai aprakstītu transportlīdzekļa galvenās pazīmes (tips, variants un mopēdiem – versija); katru parametru var simbolizēt vairākas zīmes. Ja ražotājs neizmanto vienu vai vairākas zīmes, tad tukšās vietas jāaizpilda ar burtiem vai cipariem, kurus izvēlas ražotājs;

                                          3.1.1.3.

                                          trešo daļu veido astoņas zīmes, no kurām pēdējām četrām jābūt skaitliskām un kopā ar divām pārējām daļām skaidri jāidentificē transportlīdzeklis. Katrā neizmantotā vietā jāieraksta 0, lai iegūtu vajadzīgo kopējo zīmju skaitu;

                              3.1.2.

                              transportlīdzekļa agregāta numuram, ja iespējams, jāaizņem viena rinda. Katras rindas sākums un beigas jāmarķē ar simbolu, kas nedrīkst būt ne arābu cipars, ne arī lielais latīņu burts, un nedrīkst būt iespēja to sajaukt ar kādu citu šādu zīmi.
                              Izņēmuma gadījumā un tehnisku iemeslu dēļ tas var aizņemt arī divas rindas. Tomēr šajā gadījumā nevienā no trijām daļām nedrīkst būt atstarpes, un katras rindas sākums un beigas jāmarķē ar simbolu, kas nedrīkst būt ne arābu cipars, ne arī lielais latīņu burts, un nedrīkst būt iespēja to sajaukt ar kādu citu šādu zīmi.
                              Minēto simbolu atļauts ierakstīt arī rindā starp trim daļām (3.1.1. punkts).
                              Starp zīmēm nedrīkst būt atstarpes.

            4.   ZĪMES

                  4.1.

                  Visam 2. un 3. punktā noteiktajam marķējumam jāizmanto latīņu burti un arābu cipari. Turklāt latīņu burtiem, ko izmanto 2.1.1., 2.1.3. un 3. punktā noteiktajam marķējumam, jābūt lielajiem burtiem.

                  4.2.

                  Transportlīdzekļa agregāta numurā:

                              4.2.1.

                              burti I, O un Q vai domuzīmes, zvaigznītes vai citas īpašas zīmes ir aizliegtas;

                              4.2.2.

                              burtu un ciparu minimālais augstums ir:

                                          4.2.2.1.

                                          zīmēm, kas tieši marķētas uz šasijas, rāmja vai citas tamlīdzīgas transportlīdzekļa konstrukcijas, – 4 mm;

                                          4.2.2.2.

                                          zīmēm, kas marķētas uz ražotāja datu plāksnītes, – 3 mm.

         1. papildinājums

            Ražotāja datu plāksnītes paraugs

         Turpmāk parādītais paraugs neietekmē datus, ko faktiski norāda ražotāja plāksnītē, ne arī pašas plāksnītes un burtu vai ciparu izmērus. Tas ir parādīts tikai kā paraugs.
         Papildu informāciju, kas minēta 2.3. punktā, var ierakstīt zem obligātās informācijas šādā taisnstūrī vai vienā pusē tai:
         STELLA FABBRICA MOTOCICLI
         e3 5364
         3 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 0
         80 dB(A) — 3 750 rev/min

            Uzraksts:

         Minētā plāksnītes parauga transportlīdzeklis ir izgatavots Stella Fabbrica Motocicli un tips apstiprināts Itālijā (e3) ar numuru 5364.
         Transportlīdzekļa agregāta numurs (3GSKLM3AC8B120000) sniedz šādu informāciju:

                     —

                     pirmā daļa (3GS):
                     —   3: ģeogrāfiskais apgabals (Eiropa),
                     —   G: valsts ģeogrāfiskajā apgabalā (Vācija),
                     —   S: ražotājs (Stella Fabbrica Motocicli),

                     —

                     otrā daļa (KLM3AC):
                     —   KL: transportlīdzekļa tips,
                     —   M3: variants (transportlīdzekļa virsbūve),
                     —   AC: versija (transportlīdzekļa motors),

                     —

                     trešā daļa (8B120000):

                                 —

                                 :

                                 8B12

                                 :

                                 transportlīdzekļa identifikācija un abu pārējo identifikācijas numura daļu kombinācija,

                                 —

                                 :

                                 0000

                                 :

                                 neizmantotā vietā ieraksta 0, lai iegūtu vajadzīgo kopējo zīmju skaitu.

               Nemainīgais skaņas līmenis ir 80 dB(A) pie 3 750 apgr./min.

         2. papildinājums

            Informācijas dokuments attiecībā uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa ar tiesību aktiem noteikto marķējumu

         (jāpievieno pieteikumam par EK detaļas tipa apstiprinājumu, ja to iesniedz atsevišķi no pieteikuma par transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumu)
         Kārtas Nr. (piešķir pieteikuma iesniedzējs): …
         Pieteikumā par EK detaļas tipa apstiprinājumu attiecībā uz marķējumu, kas ir noteikts ar tiesību aktiem un paredzēts divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, jāiekļauj informācija, kura izklāstīta Direktīvas 2002/24/EK II pielikuma I daļas A iedaļas sekojošajos punktos:

                     —

                     0.1.,

                     —

                     0.2.,

                     —

                     0.4. līdz 0.6.,

                     —

                     9.3.1. līdz 9.3.3.

         3. papildinājums
         Administratīvās iestādes nosaukums

            EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz marķējumu, kas ir noteikts ar tiesību aktiem un paredzēts divriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem

            PARAUGS

         Ziņojums Nr. … tehniskais dienests … datums …
         EK sastāvdaļas tipa apstiprinājuma Nr. … Attiecinājuma uz citu tipu Nr. …

                     1.

                     Transportlīdzekļa preču zīme vai tirdzniecības nosaukums: …

                     2.

                     Transportlīdzekļa tips: …

                     3.

                     Ražotāja nosaukums un adrese: …
                     …

                     4.

                     Ražotāja pilnvarotā pārstāvja (ja tāds ir) nosaukums un adrese: …
                     …

                     5.

                     Datums, kad transportlīdzekli nodod testēšanai: …

                     6.

                     EK detaļas tipa apstiprinājums piešķirts/noraidīts (1):

                     7.

                     Vieta: …

                     8.

                     Datums: …

                     9.

                     Paraksts: …

            (1)  Lieko svītrot.

      II PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar turpmāko grozījumu sarakstu

      (minēti 5. pantā)

                  Padomes Direktīva 93/34/EEK
                  (OV L 188, 29.7.1993., 38. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 1999/25/EK
                  (OV L 104, 21.4.1999., 19. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 2000/27/EK
                  (OV L 66, 8.3.2006., 7. lpp.)

                  tikai 2. pants un II pielikums

            B   DAĻA

         Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai

      (minēti 5. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  Piemērošanas datums

                  93/34/EEK

                  1994. gada 14. decembris

                  1995. gada 14. jūnijs

                  1999/25/EK

                  1999. gada 31. decembris

                  2000. gada 1. janvāris (1)

                  2006/27/EK

                  2006. gada 31. decembris (2)

                  —

         (1)  Saskaņā ar Direktīvas 1999/25/EK 2. pantu:

         “1.   Dalībvalstis no 2000. gada 1. janvāra ar tiesību aktiem noteiktā marķējuma dēļ nedrīkst:

                     —

                     atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipu,

                     —

                     aizliegt reģistrēt, pārdot divriteņu vai trīsriteņu mehāniskos transportlīdzekļus vai sākt to ekspluatāciju,

               ja ar tiesību aktiem noteiktais marķējums atbilst prasībām, ko paredz Padomes Direktīva 93/34/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.
         2.   Dalībvalstis no 2000. gada 1. jūlija atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam ar tiesību aktiem noteiktā marķējuma dēļ, ja tas neatbilst prasībām, kas noteiktas ar Direktīvu 93/34/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.”

         (2)  Saskaņā ar Direktīvas 2006/27/EK 5. pantu:

         “1.   No 2007. gada 1. janvāra attiecībā uz divriteņu vai trīsriteņu transportlīdzekļiem, kas atbilst noteikumiem, kuri attiecīgi izklāstīti Direktīvā […], Direktīvā 93/34/EK, […], kuras grozītas ar šo direktīvu, dalībvalstis neatsakās piešķirt šāda transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumu vai neaizliedz tā reģistrāciju, pārdošanu vai ekspluatācijas sākšanu tādu iemeslu dēļ, kas skar attiecīgās direktīvas priekšmetu.
         2.   No 2007. gada 1. jūlija dalībvalstis tādu iemeslu dēļ, kas skar attiecīgās direktīvas priekšmetu, atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu visiem jauniem divriteņu vai trīsriteņu transportlīdzekļu tipiem, kas neatbilst noteikumiem, izklāstītiem attiecīgi Direktīvā […], Direktīvā 93/34/EEK, […], kuras grozītas ar šo direktīvu.”

      III PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 93/34/EEK

                  Direktīva 2006/27/EK

                  Šī direktīva

                  1., 2. un 3. pants

                  1., 2. un 3. pants

                  4. panta 1. punkts

                  —

                  —

                  5. panta 1. punkts

                  4. panta 1. punkts

                  —

                  5. panta 2. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  —

                  5. pants

                  —

                  6. pants

                  5. pants

                  7. pants

                  Pielikums

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums


title: Padomes direktīva (1979. gada 17. decembris) par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980L0068

Oficiālais Vēstnesis L 020 , 26/01/1980 Lpp. 0043 - 0048 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0240  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0162  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0162  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0211  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0211

		Padomes Direktīva(1979. gada 17. decembris)par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu(80/68/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā steidzami jāveic darbības, lai aizsargātu Kopienas gruntsūdeņus no piesārņojuma, jo īpaši piesārņojuma, ko rada dažas toksiskas, ķīmiski stabilas un bioakumulējamas vielas;tā kā Eiropas Kopienu 1973. gada rīcības programma attiecībā uz vidi [4], ko papildina 1977. gada rīcības programma [5], paredz vairākus pasākumus, lai aizsargātu gruntsūdeņus no dažiem piesārņotājiem;tā kā 4. pants Padomes Direktīvā 76/464/EEK (1976. gada 4. maijs) par piesārņojumu, ko rada dažas bīstamas vielas, kuras novada Kopienas ūdens vidē [6], paredz ieviest atsevišķu direktīvu par gruntsūdeņiem;tā kā jebkādas atšķirības starp tiem noteikumiem par dažu bīstamu vielu novadīšanu gruntsūdeņos, ko dalībvalstīs jau piemēro vai kas tiek sagatavoti, var radīt dažādus konkurences apstākļus un tādējādi tieši ietekmēt Kopējā tirgus darbību; tā kā šā iemesla dēļ ir jātuvina tiesību akti šai jomā, kā paredzēts Līguma 100. pantā;tā kā šādai tiesību aktu tuvināšanai vajadzētu notikt vienlaikus ar Kopienas rīcību vides aizsardzības jomā un dzīves kvalitātes uzlabošanā; tā kā šā iemesla dēļ būtu jāparedz daži īpaši noteikumi; tā kā ir jāizmanto Līguma 235. pants, jo vajadzīgās pilnvaras Līgumā nav paredzētas;tā kā, ņemot vērā piesārņojuma zemo risku un grūtības, kas rodas, kontrolējot attiecīgo notekūdeņu novadīšanu - šo direktīvu nevajadzētu attiecināt uz sadzīves notekūdeņiem no atsevišķiem izolētiem mājokļiem un novadīšanas produktiem, kas ļoti mazos daudzumos un koncentrācijās satur I un II sarakstā uzskaitītās vielas; tā kā šo direktīvu nevajadzētu attiecināt arī uz novadīšanas produktiem, kuros ir radioaktīvas vielas un uz ko attieksies īpašs Kopienas akts;tā kā ir jānovērš I sarakstā uzskaitīto vielu novadīšana un jāierobežo II sarakstā uzskaitīto vielu novadīšana, lai nodrošinātu efektīgu Kopienas gruntsūdeņu aizsardzību;tā kā bīstamo vielu tiešas novadīšanas gruntsūdeņos būtu jānošķir no darbībām, kuru rezultātā varētu rasties netiešas novadīšanas;tā kā uz visām novadīšanām ir jāattiecina atļauju sistēma, izņemot I sarakstā uzskaitīto vielu tiešas novadīšanas, kas ir automātiski aizliegtas; tā kā šādas atļaujas var izsniegt vienīgi pēc saņēmējvides apsekojuma;tā kā jāparedz izņēmumi normām, kas aizliedz I sarakstā uzskaitīto vielu novadīšanu gruntsūdeņos, ja ir veikts saņēmējvides apsekojums un pirms tam izsniegta atļauja, ar nosacījumu, ka novadīšana tiek veikta gruntsūdeņos, kas ir pastāvīgi nepiemēroti jebkādai citai izmantošanai, jo īpaši izmantošanai mājsaimniecībā vai lauksaimniecībā;tā kā uz to gruntsūdeņu mākslīgu atjaunošanu, kas paredzēti sabiedriskajai ūdensapgādei, ir jāattiecina īpaši noteikumi;tā kā Kopienas kompetentām iestādēm jāuzrauga atbilstība nosacījumiem, kas noteikti atļaujās, un ietekme, kādu rada novadīšanas gruntsūdeņos;tā kā jāuzskaita atļaujas, kas izsniegtas I sarakstā uzskaitīto vielu novadīšanai gruntsūdeņos un II sarakstā uzskaitīto vielu tiešai novadīšanai gruntsūdeņos, kā arī atļaujas, kas izsniegtas mākslīgajai atjaunošanai gruntsūdeņu apsaimniekošanas nolūkā;tā kā, ņemot vērā to, ka Grieķijas Republika saskaņā ar Aktu par Grieķijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un līgumu pielāgojumiem 1981. gada 1. janvārī kļūs par Eiropas Ekonomikas kopienas dalībnieci, un ievērojot šīs valsts tehniskās un administratīvās infrastruktūras nepiemērotību - šķiet, ka šai valstij vajadzētu no diviem uz četriem gadiem pagarināt periodu, ko piešķir dalībvalstīm, lai tajās ieviestu normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi šīs direktīvas īstenošanai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šīs direktīvas mērķis ir novērst gruntsūdeņu piesārņošanu ar vielām, kas pieder pie pielikumā dotajā I un II sarakstā uzskaitīto vielu saimēm un grupām, še turpmāk "I un II saraksta vielas", un pēc iespējas apzināt vai likvidēt jau notikušā piesārņojuma sekas.2. Šajā direktīvā:a) "gruntsūdeņi" ir viss ūdens, kas atrodas zem zemes virsmas piesātinājuma zonā un ir tiešā saskarē ar augsni vai augsnes apakškārtu;b) "tieša novadīšana" ir I vai II saraksta vielu ievadīšana gruntsūdeņos bez izsūkšanās caur augsni vai augsnes apakškārtu;c) "netieša novadīšana" ir I vai II saraksta vielu ievadīšana gruntsūdeņos ar izsūkšanos caur augsni vai augsnes apakškārtu;d) "piesārņojums" ir cilvēka radīta vielu vai enerģijas tieša vai netieša novadīšana gruntsūdeņos, kuras sekas ir tādas, kas apdraud cilvēku veselība vai ūdensapgādi, nodara kaitējumu dzīvajiem resursiem un ūdens ekosistēmai vai ir pretrunā ar citi likumīgiem ūdens izmantošanas veidiem.2. pantsŠī direktīva neattiecas uz:a) sadzīves notekūdeņu novadīšanu no izolētiem mājokļiem, kas nav pievienoti kanalizācijas sistēmai un atrodas ārpus zonām, ko aizsargā, lai iegūtu ūdeni cilvēku patēriņam;b) novadīšanu, kurā pēc ieinteresētās dalībvalsts atzinuma I vai II saraksta vielas ir tik mazos daudzumos un koncentrācijā, kas izslēdz jebkādus saņēmēju gruntsūdeņu kvalitātes pasliktināšanās draudus tagadnē vai nākotnē;c) tādu materiālu novadīšanu, kas satur radioaktīvas vielas.3. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai:a) novērstu I saraksta vielu ievadīšanu gruntsūdeņos;b) ierobežotu II saraksta vielu ievadīšanu gruntsūdeņos, tādējādi izvairoties no ūdens piesārņošanas ar šīm vielām.4. pants1. Lai izpildītu 3. panta a) punktā paredzētos pienākumus, dalībvalstis:- aizliedz I saraksta vielu tiešas novadīšanas,- iepriekš izmeklē šo vielu jebkādu apglabāšanu vai izgāšanu apglabāšanas nolūkā, ja minētās var radīt netiešu novadīšanu. Ņemot vērā izmeklēšanas iznākumu, dalībvalstis aizliedz šādu darbību vai piešķir atļauju ar nosacījumu, ka tiek ievērota tehniskā piesardzība, lai izvairītos no šādas novadīšanas,- veic visus attiecīgos pasākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai izvairītos no I saraksta vielu netiešas novadīšanas, ko rada uz zemes vai zemē veiktas darbības, kas nav otrajā ievilkumā minētās darbības. Tās par šādiem pasākumiem paziņo Komisijai, kura - ņemot vērā šo informāciju - var iesniegt Padomei priekšlikumu pārskatīt šo direktīvu.2. Tomēr, ja iepriekšējā izmeklēšanā konstatē, ka gruntsūdeņi, kuros paredzēts novadīt I saraksta vielas, ir pastāvīgi nepiemēroti citai izmantošanai, jo īpaši izmantošanai mājsaimniecībā un lauksaimniecībā, tad attiecīgā dalībvalsts var dot atļauju šo vielu novadīšanai ar nosacījumu, ka to klātbūtne netraucē zemes resursu izmantošanu.Šādas atļaujas var piešķirt vienīgi tad, ja ir ievērota tehniskā piesardzība, lai nodrošinātu to, ka šīs vielas nevar nonākt citās ūdens sistēmās vai kaitēt citām ekosistēmām.3. Pēc iepriekšējas izmeklēšanas dalībvalstis var atļaut novadīšanu, kas saistīta ar tāda ūdens ievadīšanu atpakaļ tajā pašā ūdenstilpē, kas izmantots ģeotermiskām vajadzībām, izsūknēts no raktuvēm un karjeriem vai izsūknēts civilo inženiertehnisko darbu vajadzībām.5. pants1. Lai izpildītu 3. panta b) punktā paredzētos pienākumus, dalībvalstis veic iepriekšēju izmeklēšanu attiecībā uz:- visām II saraksta vielu tiešajām novadīšanām, lai ierobežotu šādas novadīšanas,- šo vielu apglabāšanu vai izgāšanu apglabāšanas nolūkā, ja minētās var radīt netiešu novadīšanu.Ņemot vērā šādas izmeklēšanas iznākumu, dalībvalstis var piešķirt atļauju ar nosacījumu, ka tiek ievērota tehniskā piesardzība, kas novērš gruntsūdeņu piesārņošanu ar šīm vielām.2. Turklāt dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai ierobežotu II saraksta vielu netiešas novadīšanas, ko rada uz zemes vai zemē veiktas darbības un kas nav pirmajā punktā minētās darbības.6. pantsNeatkarīgi no 4. un 5. panta, mākslīgai atjaunošanai gruntsūdeņu apsaimniekošanas nolūkā ir vajadzīga īpaša atļauja, ko dalībvalstis izsniedz katrā atsevišķā gadījumā. Šādas atļaujas izsniedz vienīgi tad, ja nepastāv gruntsūdeņu piesārņojuma risks.7. pantsIepriekšējā izmeklēšanā, kas minēta 4. un 5. pantā, pārbauda attiecīgā apgabala hidroģeoloģiskos apstākļus, augsnes un augsnes apakškārtas iespējamo attīrīšanas spēju, kā arī piesārņojuma risku un gruntsūdeņu kvalitātes izmaiņas, ko varētu radīt novadīšana, un konstatē, vai vielu novadīšana gruntsūdeņos ir apmierinošs risinājums no vides viedokļa.8. pantsŠīs direktīvas 4., 5. un 6. pantā minētās atļaujas dalībvalstu kompetentas iestādes nedrīkst piešķir, kamēr nav nodrošināts, ka tiks veikta vajadzīgā uzraudzība attiecībā uz gruntsūdeņiem, un jo īpaši to kvalitāti.9. pantsJa saskaņā ar 4. panta 2. un 3. punktu vai 5. pantu tiek atļauta tieša novadīšana vai ja saskaņā ar 5. pantu tiek atļauta notekūdeņu apglabāšana, kas neizbēgami rada netiešu novadīšanu, šādā atļaujā konkrēti jānorāda:- novadīšanas vieta,- novadīšanas metode,- būtiskie piesardzības pasākumi, īpašu uzmanību pievēršot notekūdeņos esošo vielu dabai un koncentrācijai, saņēmējvides īpašībām un ūdens, jo īpaši dzeramā, termiskā vai minerālūdens, ieguves vietu tuvumam,- maksimālais pieļaujamais vielas daudzums notekūdeņos vienā vai vairākos noteiktos laika periodos un prasības attiecībā uz šo vielu koncentrāciju,- pasākumi, kas ļauj uzraudzīt gruntsūdeņos novadāmos notekūdeņus,- vajadzības gadījumā, pasākumi gruntsūdeņu, un jo īpaši to kvalitātes, uzraudzībai.10. pantsJa saskaņā ar 4. vai 5. pantu tiek atļauta apglabāšana vai izgāšana apglabāšanas nolūkā, kas var radīt netiešu novadīšanu, atļaujā ir konkrēti jānorāda:- vieta, kur šāda apglabāšana vai izgāšana tiek veikta,- apglabāšana vai izgāšanas metodes,- būtiskie piesardzības pasākumi, īpašu uzmanību pievēršot to vielu dabai un koncentrācijai, kas ir noglabājamajā vai izgāžamajā materiālā, saņēmējvides īpašībām un ūdens, jo īpaši dzeramā, termiskā vai minerālūdens, ieguves vietu tuvumam,- tāda materiāla maksimālais pieļaujamais daudzums, kurā ir I un II saraksta vielas, vienā vai vairākos noteiktos laika periodos un, ja iespējams, pašu šo vielu daudzums, kas noglabājams vai izgāžams, kā arī atbilstīgas prasības attiecībā uz šo vielu koncentrāciju,- 4. panta 1. punktā un 5. panta 1. punktā minētajos gadījumos tehniskās piesardzības pasākumi, kas jāievieš, lai novērstu jebkādas I saraksta vielu novadīšanas gruntsūdeņos un jebkādu šo ūdeņu piesārņošanu ar II saraksta vielām,- vajadzības gadījumā, attiecīgi pasākumi gruntsūdeņu, jo īpaši to kvalitātes, uzraudzībai.11. pantsŠīs direktīvas 4. un 5. pantā minētās atļaujas var izsniegt vienīgi ierobežotam laikam, un tās tiks pārskatītas vismaz reizi četros gados. Tās var atjaunot, grozīt vai atcelt.12. pants1. Ja persona, kas lūdz 4. vai 5. pantā paredzēto atļauju, paziņo, ka nespēj izpildīt paredzētos nosacījumus, vai ja šī situācija attiecīgās dalībvalsts kompetentai iestādei ir acīmredzama, atļauju atsaka.2. Gadījumā, ja atļaujā noteiktie nosacījumi netiek ievēroti, attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde veic pasākumus, lai nodrošinātu minēto nosacījumu izpildi; vajadzības gadījumā tā atsauc atļauju.13. pantsDalībvalstu kompetentās iestādes uzrauga to nosacījumu ievērošanu, kas paredzēti atļaujās, un ietekmi, kādu rada novadīšana gruntsūdeņos.14. pantsAttiecībā uz I un II saraksta vielu novadīšanām, ko veic šīs direktīvas paziņošanas laikā, dalībvalstis var noteikt periodu, kas nav ilgāks par četriem gadiem pēc 21. panta 1. punktā minēto noteikumu stāšanās spēkā un kuram beidzoties attiecīgām noplūdēm jāatbilst šai direktīvai.15. pantsDalībvalstu kompetentās iestādes uzskaita atļaujas, kas minētas 4. pantā, attiecībā uz I saraksta vielu novadīšanu, atļaujas, kas minētas 5. pantā, attiecībā uz II saraksta vielu tiešu novadīšanu un atļaujas, kas minētas 6. pantā.16. pants1. Lai īstenotu šo direktīvu, dalībvalstis pēc Komisijas lūguma vai par katru atsevišķu gadījumu sniedz Komisijai visu vajadzīgo informāciju, jo īpaši:a) iepriekšējās izmeklēšanas iznākumus, kas minēta 4. un 5. pantā;b) sīkas ziņas par piešķirtajām atļaujām;c) veikto uzraudzības pasākumu un pārbaužu iznākumus;d) datus par uzskaitēm, kas paredzētas 15. pantā.2. Informāciju, kas iegūta, piemērojot šo pantu, var izmantot vienīgi tam nolūkam, kādam tā lūgta.3. Komisija un dalībvalstu kompetentās iestādes, to amatpersonas un citi darbinieki neizpauž informāciju, ko viņi ieguvuši saskaņā ar šo direktīvu un uz ko attiecas pienākums glabāt profesionālus noslēpumus.4. Šā panta 2. un 3. punkts neliedz publicēt vispārīgu informāciju vai pārskatus, kuros nav informācijas, kas attiecas uz konkrētiem uzņēmumiem vai uzņēmumu apvienībām.17. pantsAttiecībā uz novadīšanu pārrobežu gruntsūdeņos tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kas nolēmusi piešķirt atļauju šādai novadīšanai, paziņo par to pārējām iesaistītajām dalībvalstīm pirms atļaujas izsniegšanas. Ja viena no iesaistītajām dalībvalstīm pirms atļaujas izsniegšanas to lūdz, tiek rīkotas apspriedes, kurās var piedalīties Komisija.18. pantsPasākumu piemērošana saskaņā ar šo direktīvu nekādā veidā nedrīkst tieši vai netieši radīt ūdens piesārņojumu, kas minēts 1. pantā.19. pantsVajadzības gadījumā viena vai vairākas dalībvalstis individuāli vai kopīgi var īstenot pasākumus, kas ir stingrāki par šajā direktīvā paredzētajiem.20. pantsŅemot vērā pieredzi, Padome pēc Komisijas priekšlikuma pārskata un, ja vajadzīgs, papildina I un II sarakstu, attiecīgos gadījumos pārvietojot dažas vielas no II saraksta uz I.21. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības divos gados pēc tās paziņošanas. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Tomēr Grieķijas Republikai šo laikposmu pagarina līdz četriem gadiem, ņemot vērā tās pievienošanos 1981. gada 1. janvārī.2. Dalībvalstis dara Komisijai pieejamus galvenos tiesību aktu tekstus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.3. Kad dalībvalsts ir īstenojusi 1. punktā minētos pasākumus, uz šo dalībvalsti vairs neattiecas Direktīvas 76/464/EEK noteikumi par gruntsūdeņiem.22. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1979. gada 17. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Barret[1] OV C 37, 14.2.1978., 3. lpp.[2] OV C 296, 11.12.1978., 35. lpp.[3] OV C 283, 27.11.1978., 39. lpp.[4] OV C 112, 20.12.1978., 3. lpp.[5] OV C 139, 13.6.1977., 3. lpp.[6] OV L 129, 18.5.1976., 23. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSVIELU SAIMJU UN GRUPU I SARAKSTSI sarakstā ir atsevišķas vielas, kas pieder turpmāk uzskaitīto vielu saimēm un grupām, izņemot tās vielas, kuras tiek uzskatītas par nepiemērotām I sarakstam, pamatojot to ar zemo toksicitātes, ķīmiskās stabilitātes un bioakumulācijas risku.Tās vielas, kuras – ņemot vērā to toksicitāti, ķīmisko stabilitāti un bioakumulācijas spēju - ir piemērotas II sarakstam, ir iekļaujamas II sarakstā.1. Halogēnorganiskie savienojumi un vielas, kas veido šādus savienojumus ūdens vidē2. Fosfororganiskie savienojumi3. Alvorganiskie savienojumi4. Vielas, kuras iegūst kancerogēnas, mutagēnas vai teratogēnas īpašības ūdens vidē vai ar tās starpniecību [1]5. Dzīvsudrabs un tā savienojumi6. Kadmijs un tā savienojumi7. Minerāleļļas un ogļūdeņraži8. CianīdiVIELU SAIMJU UN GRUPU II SARAKSTSII sarakstā ir atsevišķas vielas un vielu kategorijas, kas pieder turpmāk uzskaitīto vielu saimēm un grupām, kam varētu būt kaitīga iedarbība uz gruntsūdeņiem.1. Šādi nemetāli un metāli, kā arī to savienojumi:1. Cinks2. Varš3. Niķelis4. Hroms5. Svins6. Selēns7. Arsēns8. Antimons9. Molibdēns10. Titāns11. Alva12. Bārijs13. Berilijs14. Bors15. Urāns16. Vanādijs17. Kobalts18. Tallijs19. Telūrs20. Sudrabs2. Biocīdi un to atvasinājumi, kas nav uzskaitīti I sarakstā.3. Vielas, kurām ir postoša iedarbība uz gruntsūdeņu garšu un/vai smaržu, un savienojumi, kas var izraisīt šādu vielu veidošanos šajos ūdeņos un padarīt tos nederīgus cilvēku patēriņam.4. Toksiski un ķīmiski stabili silīcija organiskie savienojumi un vielas, kas ūdenī izraisa šādu savienojumu veidošanos, izņemot tos, kuri ir bioloģiski nekaitīgi vai kuri ūdenī ātri sadalās nekaitīgās vielās.5. Fosfora neorganiskie savienojumi un elementārais fosfors.6. Fluorīdi.7. Amonjaks un nitrīti.[1] Uz II saraksta vielām, kas ir kancerogēnas, mutagēnas vai teratogēnas, attiecas šā saraksta 4. kategorija.--------------------------------------------------