title: Padomes direktīva (1984. gada 29. novembris), ar ko groza Direktīvu 70/524/EEK par barības piedevām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0587

Oficiālais Vēstnesis L 319 , 08/12/1984 Lpp. 0013 - 0023 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 33 Lpp. 0014  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 33 Lpp. 0014  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 65 Lpp. 0053  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 65 Lpp. 0053

		Padomes direktīva(1984. gada 29. novembris),ar ko groza Direktīvu 70/524/EEK par barības piedevām(84/587/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā, piemērojot Padomes 1970. gada 23. novembra Direktīvu 70/524/EEK par barības piedevām [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas 46. Direktīvu 84/547/EEK [5], atklājās vajadzība no jauna definēt dažus pamatjēdzienus, lai ņemtu vērā zinātnes un tehnikas attīstību un atbilstu obligātajai prasībai pēc iespējami labākā dzīvnieku veselības, cilvēku veselības un vides aizsardzības nodrošinājuma;tā kā pieredze liecina, ka ar esošajiem noteikumiem par barības piedevu lietošanu nav sasniegta vajadzīgā drošuma pakāpe; tā kā tādēļ obligāti jāpieņem papildu pasākumi attiecībā uz piedevu un piedevu premiksu ražošanu, realizāciju un izplatīšanu;tā kā, lai atvieglotu direktīvas piemērošanu, ir jāpaplašina definīciju saraksts un jāgroza dažas definīcijas; tā kā jēdziens "piedeva" jādefinē skaidrāk — tā, lai piešķirtās dažu kategoriju piedevu lietošanas atļaujas attiektos uz turpmāk pielikumos nosauktajiem īpašajiem preparātiem;tā kā skaidrības labad pielikumi ir jākodificē tā, lai tajos varētu iekļaut turpmākus grozījumus;tā kā plašāk jānosaka aizliegumi izmantot dažu kategoriju piedevu maisījumus, lai novērstu nelabvēlīgu iedarbību, ko var radīt daži savienojumi;tā kā, lai nodrošinātu katra jauna piedevas lietojuma atļaušanai obligāto pamatprincipu ievērošanu, attiecībā uz dažām piedevu kategorijām jāpieprasa, lai dalībvalsts iesniegtu oficiālu dokumentāciju; tā kā attiecīgo piedevu pārbaudes atvieglošanas nolūkā dokumentācija jāsastāda atbilstoši kopējām pamatnostādnēm, kas jānosaka Padomei;tā kā, lai identificētu barībā izmantotās piedevas, ir svarīgi attiecībā uz antibiotikām, kokcidiostatiem un citiem zāļu līdzekļiem, kā arī attiecībā uz augšanas veicinātājiem ieviest monogrāfiju, kas norāda kritērijus, pēc kādiem identificējama un raksturojama katra atļautā piedeva;tā kā turklāt jāievieš precīzi Kopienā tirgoto piedevu un premiksu marķēšanas noteikumi;tā kā ir lietderīgi antibiotiku, kokcidiostatu un citu zāļu līdzekļu, augšanas veicinātāju un premiksu, kas pagatavoti no šādām piedevām, lai tos iekļautu barības maisījumos, ražošanu un lietojumu uzticēt vienīgi tādiem ražotājiem, kas ir kompetenti un kam ir pienācīgas iekārtas un aprīkojums piedevu, premiksu vai barības maisījumu ražošanai, un kas ir iekļauti dalībvalsts ražotāju sarakstā; tā kā bez tam jāpieprasa, lai šie ražotāji un visi starpnieki uzturētu reģistru, ar kura palīdzību kompetentās iestādes var efektīvi pārbaudīt saražoto piedevu un premiksu identitāti un galamērķi;tā kā antibiotikas, kokcidiostati un citi zāļu līdzekļi tomēr varētu būt pakļauti noteikumiem, ko vēl tikai pieņems attiecībā uz Direktīvu 81/851/EEK un 81/852/EEK [6] piemērošanu, un noteikumiem, ko vēl tikai pieņems attiecībā uz ārstnieciskās dzīvnieku barības brīvu apriti; tā kā šādi jauni noteikumi varētu likt grozīt noteikumus attiecībā uz šiem produktiem;tā kā lietošanai pārtikas produktos atļautu tādu piedevu atrašanos, kas nav uzskaitītas pielikumā, dzīvnieku barībā pieļauj vienīgi tad, ja to klātbūtnes vienīgais iemesls ir tāds, ka tās saturēja izmantotās pārtikas produktu ēdamā daļa; tā kā šādas piedevas nedrīkst pildīt nekādas tehnoloģiskas funkcijas dzīvnieku barībā vai tām nedrīkst būt kaitīga iedarbība uz dzīvnieku veselību,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Direktīvas 70/524/EEK 1. līdz 16.b pantu aizstāj šādi:"1. pantsŠī direktīva attiecas uz barības piedevām.2. pantsŠajā direktīvā izmanto šādas definīcijas:a) piedevas: vielas vai vielas saturoši preparāti, izņemot h) apakšpunktā minētos premiksus, kas pēc to iekļaušanas barībā var ietekmēt tās īpašības vai lopkopības produkciju;b) barība: augu vai dzīvnieku izcelsmes produkti nemainītā stāvoklī, svaigi vai konservēti, un produkti, kas iegūti to rūpnieciskā pārstrādē, kā arī atsevišķi vai maisījumos lietotas dzīvnieku barošanai paredzētas organiskas vai neorganiskas vielas, kuras satur vai nesatur piedevas;c) dienas deva: vidējais kopējais barības daudzums, aprēķināts pie mitruma satura 12 %, kas ik dienas nepieciešams noteiktas sugas, vecuma kategorijas un ražības dzīvniekam pilnīgai tā vajadzību apmierināšanai;d) kompleksā barība: barības maisījumi, kas pēc sava sastāva ir pietiekami dienas devai;e) papildbarība: barības maisījumi, kuros ir liels konkrētu vielu saturs un kuri to sastāva dēļ ir pietiekami dienas devai tikai tad, ja tos lieto kopā ar citu barību;f) vienkāršā barība: dažādi augu vai dzīvnieku izcelsmes produkti nemainītā stāvoklī, svaigi vai konservēti, un produkti, kas iegūti to rūpnieciskā pārstrādē, kā arī dažādas dzīvnieku barošanai paredzētas organiskas vai neorganiskas vielas, kuras satur vai nesatur piedevas;g) barības maisījumi: maisījumi no augu vai dzīvnieku izcelsmes produktiem nemainītā stāvoklī, svaigiem vai konservētiem, vai produktiem, kas iegūti to rūpnieciskā pārstrādē, vai dzīvnieku barošanai kompleksās barības vai papildbarības veidā paredzētām organiskām vai neorganiskām vielām, kuras satur vai nesatur piedevas;h) premiksi: piedevu maisījumi vai vienas vai vairāku piedevu maisījumi ar vielām, ko izmanto kā nesējvielas, kas paredzēti barības pagatavošanai;i) dzīvnieki: tādu sugu dzīvnieki, ko cilvēki parasti baro, tur vai lieto pārtikā;j) lolojumdzīvnieki: tādu sugu dzīvnieki, ko cilvēki parasti baro un tur, bet nelieto pārtikā, izņemot dzīvniekus, ko audzē kažokādu ieguvei.3. pants1. Dalībvalstis nodrošina to, ka barībai drīkst tirgot vienīgi tās I pielikumā uzskaitītās piedevas, kas atbilst šai direktīvai, un ka atbilstība minētajā pielikumā izvirzītajām prasībām ir obligāts priekšnoteikums to iekļaušanai barībā. Šīs piedevas nedrīkst lietot nekādā citā veidā dzīvnieku barošanai.2. Dalībvalstis jo īpaši nodrošina to, ka piedevas drīkst iekļaut vienkāršajā barībā, vienīgi ciktāl to izmantošana ir skaidri paredzēta I pielikumā vai II pielikumā.4. pants1. Atkāpjoties no 3. panta 1. punkta, dalībvalstis drīkst atļaut savā teritorijā realizēt un lietot:a) piedevas, kas uzskaitītas II pielikumā, ar nosacījumu, ka tās atbilst noteikumiem, kuri paredzēti šajā direktīvā attiecībā uz tām;b) tādas grupas piedevas, kas nav I pielikumā vai II pielikumā uzskaitīta grupa, ar nosacījumu, ka testi ir apliecinājuši atbilstību nosacījumiem, kuri izklāstīti 7. panta 2. punkta A. apakšpunktā. Šo atkāpi nepiemēro vielām ar hormonālu vai antihormonālu iedarbību.2. Dalībvalstis:- līdz 1985. gada 3. janvārim nosūta pārējām dalībvalstīm un Komisijai to grupu un piedevu sarakstu, kas atļautas saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu,- līdz 1985. gada 3. decembrim nosūta šo atļauju attaisnojošos dokumentus, atsaucoties uz nosacījumiem, kas izklāstīti 7. panta 2. punkta A. apakšpunktā.5. pantsLīdz 1988. gada 3. decembrim saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru lemj par valstu atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu.6. pants1. Maksimālais un minimālais saturs, kas uzskaitīts I pielikumā un II pielikumā, attiecas uz komplekso barību ar mitruma saturu 12 %, ciktāl minētajos pielikumos nav noteikti īpaši noteikumi.Ja viela, kas ir atļauta kā piedeva, pastāv arī nemainītā stāvoklī dažās barības sastāvdaļās, tad iekļaujamo piedevas daudzumu aprēķina tā, lai pievienoto elementu un nemainīti pastāvošo elementu kopējais apjoms nepārsniegtu I un II pielikumā paredzēto maksimālo saturu.2. Šajā direktīvā nosauktās piedevas sajaukt premiksos un barībā atļauj tikai tad, ja saistībā ar vēlamo iedarbību maisījuma komponenti ir savstarpēji fizikāli un ķīmiski saderīgi.3. Ja vien attiecīgais maisījums nav noteikts I pielikumā vai II pielikumā, dalībvalstis izvirza prasību:a) antibiotikas un augšanas veicinātājus nejaukt kopā ar savas grupas vai citas grupas vielām;b) kokcidiostatus nejaukt kopā ar antibiotikām vai augšanas veicinātājiem, ja kokcidiostati attiecībā uz tās pašas kategorijas dzīvniekiem darbojas kā antibiotika vai augšanas veicinātājs;c) nejaukt kopā kokcidiostatus un citus zāļu līdzekļus, ja tiem ir līdzīga iedarbība.4. Dalībvalstis var eksperimentālos vai pētnieciskos nolūkos paredzēt atkāpes no 3. panta vai no šā panta 2. vai 3. punkta noteikumiem ar nosacījumu, ka pastāv atbilstoša uzraudzība.7. pants1. Pamatojoties uz zinātnes un tehnikas atziņām, grozījumus šajā pielikumā pieņem saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru.Pielikumu kodificētu versiju pieņem ar regulāriem intervāliem saskaņā ar to pašu procedūru, kuras mērķis ir iekļaut turpmākos grozījumus, kas veikti saskaņā ar šo punktu.2. Ja jāveic grozījumi I pielikumā vai II pielikumā, piemēro šādus principus.A. Piedevu iekļauj I pielikumā tikai tad, ja:a) tai pēc iekļaušanas barībā ir labvēlīga iedarbība uz šīs barības īpašībām vai uz lopkopības produkciju;b) barībā atļautajā daudzumā tā nelabvēlīgi neietekmē cilvēku vai dzīvnieku veselību vai vidi un nekaitē patērētājam, mainot dzīvnieku izcelsmes produktu īpašības;c) to klātbūtni barībā var kontrolēt;d) barībā pieļautajā līmenī ir izslēgta dzīvnieku slimību ārstēšana vai profilakse; šis nosacījums neattiecas uz tāda veida vielām, kas uzskaitītas I pielikuma D daļā;e) nopietnu iemeslu dēļ attiecībā uz cilvēku vai dzīvnieku veselību tā jāizmanto tikai zinātnes un tehnikas atziņas medicīniskiem vai veterināriem mērķiem.B. Piedevu svītro no I pielikuma, ja vairs netiek pildīts kāds no A daļā uzskaitītajiem nosacījumiem. Tomēr šāda piedeva uz noteiktu laiku ir jāiekļauj II pielikumā, ja pastāvīgi tiek pildīti vismaz tie nosacījumi, kas noteikti A apakšpunkta b) un e) daļā.C. Jaunu piedevu vai jaunu kādas piedevas lietojumu drīkst iekļaut II pielikumā vienīgi tad, ja ir izpildīti nosacījumi, kas paredzēti A apakšpunkta b), c) un e) daļā, un ja var pieņemt, ievērojot pieejamos rezultātus, ka ir izpildīti arī pārējie nosacījumi, kas paredzēti A apakšpunktā.Laikposms, kādam atļauj jaunu piedevu vai jaunu lietojumu, nedrīkst pārsniegt piecus gadus no tā iekļaušanas minētajā pielikumā.8. pants1. Ja I pielikumā vai II pielikumā pievieno piedevu, kas pieder pie "antibiotiku", "kokcidiostatu" un "cita zāļu līdzekļa" vai "augšanas veicinātāju" grupas, ar direktīvas palīdzību, ņemot vērā zinātnes un tehnikas atziņas, saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru izveido monogrāfiju, kas norāda uz piedevas identifikāciju vai uz kritērijiem tās identificēšanai un raksturošanai, īpaši tās sastāvu un tīrības pakāpi, un tās fizikāli ķīmiskās un bioloģiskās īpašības.2. Līdz 1988. gada 31. decembrim izveido monogrāfijas arī tādām 1. punktā minēto grupu piedevām, kas iekļautas I pielikumā vai II pielikumā pirms šīs direktīvas pieņemšanas dienas.3. Saskaņā ar 1. punktu monogrāfijas var izveidot arī tādu grupu piedevām, kas nav minētas attiecīgajā punktā.4. Ņemot vērā zinātnes vai tehnikas atziņas, grozījumus, kas vēlāk jāizdara monogrāfijās, pieņem saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru.9. pants1. Lai pārbaudītu piedevas atbilstību 7. panta 2. punktā definētajiem principiem, dalībvalstis nodrošina, lai dalībvalstīm un Komisijai oficiāli nosūtītu turpmāk minētajam 2. punktam atbilstošu dokumentāciju.2. Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar direktīvas palīdzību pieņem pamatnostādnes 1. punktā minētās dokumentācijas sagatavošanai, tā lai šīs pamatnostādnes varētu piemērot 1986. gada 3. decembrī.Ņemot vērā zinātnes vai tehnikas atziņas, grozījumus, kas vēlāk jāizdara pamatnostādnēs, pieņem saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru.3. Pēc pieteikuma iesniedzēja pamatota pieprasījuma dalībvalstis un Komisija nodrošina jebkuras tādas informācijas konfidencialitāti, kuras izplatīšana varētu skart rūpnieciskā vai komerciālā īpašumtiesības.Rūpnieciskie un komercnoslēpumi neattiecas uz:- piedevas nosaukumu un sastāvu,- piedevas fizikāli ķīmiskajām un bioloģiskajām īpašībām,- farmakoloģisko, toksikoloģisko un ekotoksikoloģisko datu interpretāciju,- barības piedevas kontroles analītiskajām metodēm.10. pantsDalībvalstis izvirza prasību tirgot piedevas un premiksus vienīgi slēgtos iepakojumos vai slēgtos traukos. Dalībvalstis izvirza prasību noslēgt iepakojumus vai traukus tādā veidā, lai pie atvēršanas tiktu bojāts stiprinājums un to nevarētu izmantot atkārtoti.11. pants1. Ja pēc minēto noteikumu pieņemšanas kāda dalībvalsts ir ieguvusi jaunus vai pārvērtējusi jau zināmos datus un tai ir sīki izstrādāts pamatojums, secinot, ka dzīvnieku vai cilvēku veselību vai vidi var apdraudēt kādas no I pielikumā uzskaitīto piedevu lietošana vai tās lietošana tādos apstākļos, kas var tikt precizēti, kaut gan tā atbilst šīs direktīvas nosacījumiem, dalībvalsts var savā teritorijā uz laiku apturēt vai ierobežot attiecīgo noteikumu piemērošanu. Tā par to nekavējoties informē pārējās dalībvalstis un Komisiju, pamatojot savu lēmumu.2. Komisija, tiklīdz iespējams, pārbauda attiecīgās dalībvalsts minētos iemeslus un apspriežas ar dalībvalstīm Barības pastāvīgajā komitejā; tā bez kavēšanās sniedz atzinumu un veic attiecīgos pasākumus.3. Ja Komisija uzskata, ka šai direktīvai ir vajadzīgi grozījumi, lai varētu atvieglot 1. punktā minētās grūtības un nodrošināt cilvēku vai dzīvnieku veselības vai vides aizsardzību, tā sāk 24. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu grozījumus; tādā gadījumā dalībvalsts, kas pieņēma drošības pasākumus, var tos saglabāt, līdz stājas spēkā grozījumi.12. pants1. Dalībvalstis izvirza prasību, ka šajā direktīvā nosauktas piedevas līmenis papildbarībā, kas atšķaidīta atbilstoši instrukcijai, nedrīkst pārsniegt līmeni, kāds noteikts kompleksajai barībai.2. Dalībvalstis var izvirzīt prasību, ka antibiotiku, kokcidiostatu un citu zāļu līdzekļu, augšanas veicinātāju, D vitamīnu un antioksidantu līmeņi papildbarībā drīkst pārsniegt kompleksajai barībai noteiktos maksimālos līmeņus attiecībā uz:a) tādu papildbarību, ko dalībvalsts ir atļāvusi darīt pieejamu visiem lietotājiem, ar nosacījumu, ka antibiotiku, D vitamīnu vai augšanas veicinātāju līmenis tajā nepārsniedz noteikto maksimālo līmeni pieckārtīgi;b) tādu papildbarību, kas paredzēta dažām dzīvnieku sugām un ko dalībvalsts drīkst atļaut darīt pieejamu savā teritorijā visiem lietotājiem īpašo barošanas sistēmu dēļ, ar nosacījumu, ka to līmenis nepārsniedz:- attiecībā uz antibiotikām un augšanas veicinātājiem — 1000 mg/kg, un ar nosacījumu, ka ir atļauts šo vielu lietojums, attiecībā uz nobarojamiem liellopiem — 2000 mg/kg;- attiecībā uz antioksidantiem, kokcidiostatiem un citiem zāļu līdzekļiem — pieckārtīgu noteikto maksimālo līmeni;- attiecībā uz D vitamīnu — 200000 IU/kg.Dalībvalstis nosaka, ja papildbarības ražošanā izmanto a) apakšpunktā minēto iespēju, nedrīkst vienlaikus izmantot arī b) apakšpunktā minēto iespēju.3. Ja piemēro 2. apakšpunktu, dalībvalstis izvirza prasību, ka barībai jāpiemīt vienai vai vairākām īpašībām attiecībā uz sastāvu (piemēram, olbaltumvielām vai minerālvielām), kas praktiski nodrošina, lai netiktu pārsniegts piedevu līmenis, kas noteikts kompleksajai barībai, un barību neizmantotu citai dzīvnieku sugai.13. pants1. Dalībvalstis izvirza prasību, ka antibiotikas, kokcidiostatus un citus zāļu līdzekļus un augšanas veicinātājus, kas uzskaitīti I pielikumā vai II pielikumā, premiksus, kas pagatavoti no šādām piedevām, lai tos iekļautu barības maisījumos, un šos premiksus saturošus barības maisījumus drīkst laist tirgū vienīgi ar III pielikumā minētajiem nosacījumiem un, konkrēti, tikai tad, ja tos izgatavojuši ražotāji, attiecībā uz kuriem vismaz vienā dalībvalstī ir konstatēta III pielikumā noteikto minimālo nosacījumu izpilde.Turklāt attiecībā uz tādām pirmajā apakšpunktā minētajām piedevām, premiksiem vai barības maisījumiem, kas ražoti trešās valstīs, lai tos tirgotu Kopienā, dalībvalstis izvirza priekšnoteikumu, lai ražotājiem būtu Kopienā reģistrēts pārstāvis, kas izpilda nosacījumus, kuri attiecībā uz viņu paredzēti III pielikumā.Tās izvirza prasību, lai Kopienā reģistrētā pārstāvja vārds būtu ierakstīts pretī ražotāja vārdam 3. punktā minētajā sarakstā.2. Dalībvalstis izvirza prasību, ka 1. punktā minētās piedevas drīkst piegādāt realizācijas noslēdzošajā posmā:- vienīgi premiksu ražotājiem un- premiksu veidā vienīgi barības maisījumu ražotājiem,kuri izpilda III pielikumā noteiktos minimālos nosacījumus.3. Ik gadu vēlākais 30. novembrī katra dalībvalsts publicē to piedevu, premiksu un barības maisījumu ražotāju sarakstu, kas izpildījuši III pielikumā uzskaitītās prasības atbilstoši šai dalībvalstij.Katru gadu līdz 31. decembrim tā nosūta šādu sarakstu pārējām dalībvalstīm un Komisijai.Jebkurus grozījumus šajos sarakstos, ko izdara pēc 30. novembra, atsevišķi nosūta pārējām dalībvalstīm un Komisijai.4. Dalībvalstis izvirza prasību, ka 1. punktā minētās piedevas drīkst iekļaut barības maisījumos vienīgi tad, ja tās iepriekš sagatavotas premiksu veidā, ieskaitot nesējvielu. Šos premiksus drīkst iekļaut barības maisījumos vienīgi svara proporcijā vismaz 0,2 %. Tomēr dalībvalstis drīkst atļaut iekļaut barības maisījumos premiksus zemākā proporcijā līdz pat 0,05 %.5. Dalībvalstis drīkst noteikt, ka 1. un 2. punktu piemēro karotinoīdiem un ksantofilīniem, un mikroelementiem, un vitamīniem.14. pants1. Dalībvalstis izvirza prasību, ka I pielikumā vai II pielikumā uzskaitītas piedevas drīkst tirgot izmantošanai barībā vienīgi tad, ja uz iepakojuma, trauka vai tai piestiprinātas etiķetes norādītas šādas ziņas, kam jābūt labi saskatāmām, skaidri salasāmām un neizdzēšamām un jāuzliek atbildība ražotājam, iepakotājam, importētājam, pārdevējam vai izplatītājam, kas reģistrēts Kopienā:A. attiecībā uz visām piedevām:a) piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu;b) par šajā punktā minēto ziņu sniegšanu atbildīgās personas vārds/nosaukums vai firma un adrese vai reģistrētā uzņēmējdarbības vieta;c) tīrsvars un attiecībā uz šķidru piedevu vai nu neto tilpums, vai tīrsvars;B. papildus:a) attiecībā uz antibiotikām, augšanas veicinātājiem, kokcidiostatiem un citiem zāļu līdzekļiem: ražotāja vārds/nosaukums vai firmas nosaukums un adrese vai reģistrētā uzņēmējdarbības vieta, ja viņš nav atbildīgs par etiķetē sniegtajām ziņām, aktīvās vielas daudzums, garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas, partijas numurs un izgatavošanas diena, norāde: "lietojams vienīgi barības maisījumu premiksu ražotājiem", lietošanas instrukcija un attiecīgā gadījumā lietošanas drošības ieteikumi tādām piedevām, uz kurām attiecas īpaši noteikumi pielikumu ailē "citi noteikumi";b) attiecībā uz E vitamīnu: alfa-tokoferola līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;c) attiecībā uz vitamīnu, izņemot E vitamīnu, provitamīniem un tādām vielām, kam piemīt līdzīga iedarbība: aktīvās vielas līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;d) attiecībā uz mikroelementiem, krāsvielām, ieskaitot pigmentus, konservantiem un citām piedevām: aktīvās vielas līmenis;e) attiecībā uz b), c) un d) apakšpunktā minētajām piedevām, norāde: "lietojams vienīgi barības ražošanā".2. Dalībvalstis izvirza prasību, ka piedevas konkrētajam nosaukumam jāpievieno:a) komercnosaukums un EEK numurs;b) ražotāja vārds/nosaukums vai firma un adrese vai reģistrētā uzņēmējdarbības vieta, ja viņš nav atbildīgs par etiķetē sniegtajām ziņām, lietošanas instrukcija un attiecīgā gadījumā lietošanas drošības ieteikumi tajos gadījumos, ja pēdējās trīs norādes netiek prasītas 1. punkta B apakšpunkta a) daļā.3. Ja piemēro 13. panta 5. punktu, dalībvalstis var izvirzīt prasību, ka jābūt minētai norādei "lietojams vienīgi premiksu ražotājiem".4. Dalībvalstis izvirza prasību, ka uz iepakojuma, traukiem vai etiķetēm var norādīt ziņas, kas nav prasītas vai atļautas saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu, ar nosacījumu, ka tās ir skaidri atdalītas no iepriekšminētajiem marķējuma datiem.15. pants1. Dalībvalstis izvirza prasību, ka premiksus drīkst tirgot vienīgi tad, ja uz iepakojuma, traukiem vai tai piestiprinātas etiķetes norādītas šādas ziņas, kam jābūt labi saskatāmām, skaidri salasāmām un neizdzēšamām, un jāuzliek atbildība ražotājam, iepakotājam, importētājam, pārdevējam vai izplatītājam, kas reģistrēts Kopienā:A. attiecībā uz visiem premiksiem:a) apraksts "premikss";b) norāde "lietojams vienīgi barības ražošanā", izņemot premiksus, kas minēti B apakšpunkta a) daļā, lietošanas instrukcijas un jebkādi drošības ieteikumi attiecībā uz premiksu lietošanu;c) dzīvnieku suga vai dzīvnieku kategorija, kam premikss paredzēts;d) par šajā punktā minēto ziņu sniegšanu atbildīgās personas vārds/nosaukums vai firma un adrese vai reģistrētā uzņēmējdarbības vieta;e) tīrsvars un attiecībā uz šķidrumu vai nu tilpums, vai tīrsvars;B. turklāt attiecībā uz tādiem premiksiem, kuros ir turpmāk uzskaitītās piedevas:a) attiecībā uz antibiotikām, augšanas veicinātājiem, kokcidiostatiem un citiem zāļu līdzekļiem: ražotāja vārds/nosaukums vai firma un adrese vai reģistrētā uzņēmējdarbības vieta, ja viņš nav atbildīgs par etiķetē sniegtajām ziņām, piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, aktīvās vielas daudzums un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas, un norāde "lietojams vienīgi barības maisījumu ražotājiem";b) attiecībā uz tādām vielām, kam piemīt antioksidantu iedarbība: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un aktīvās vielas daudzums ar nosacījumu, ka I vai II pielikumā ir noteikts maksimālais līmenis kompleksajai barībai;c) attiecībā uz krāsvielām, ieskaitot pigmentus: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un aktīvās vielas daudzums, ar nosacījumu, ka I vai II pielikumā ir noteikts maksimālais līmenis kompleksajai barībai;d) attiecībā uz E vitamīnu: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, alfa-tokoferola līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;e) attiecībā uz vitamīniem, izņemot E vitamīnu, provitamīniem un tādām vielām, kam piemīt līdzīga iedarbība: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, aktīvās vielas līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;f) attiecībā uz mikroelementiem: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un dažādo elementu līmenis, ciktāl I vai II pielikumā ir noteikts maksimālais līmenis kompleksajai barībai;g) attiecībā uz konservantiem: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un aktīvās vielas daudzums, ar nosacījumu, ka I vai II pielikumā ir noteikts maksimālais līmenis kompleksajai barībai;h) attiecībā uz citām piedevām no tādām grupām, kas minētas b) līdz g) apakšpunktā, kurām nav noteikts maksimālais līmenis, un attiecībā uz tādām piedevām, kas pieder pie citām grupām, kas paredzētas I vai II pielikumā: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un aktīvās vielas līmenis, ar nosacījumu, ka šīs piedevas darbojas barībā un esošos daudzumus var noteikt ar oficiālām analīzes metodēm vai, ja tādu nav, ar derīgām zinātniskām metodēm.2. Dalībvalstis izvirza prasību, ka:a) uz premiksu iepakojuma, trauka vai etiķetes ir jānorāda piedevu konkrētais nosaukums, kas atļauts saskaņā ar 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Tās var noteikt, ka jānorāda arī šādu piedevu aktīvās vielas līmenis;b) piedevu konkrētajam nosaukumam var pievienot komercnosaukumu;c) premiksu marķējumā var norādīt 1. punkta B apakšpunkta a) daļā minēto piedevu ražotāja nosaukumu. Tomēr tās var noteikt šādu norādi kā obligātu;d) piedevu konkrētajam nosaukumam, kas uzskaitīts I pielikumā, var pievienot EEK numuru.3. Ja saskaņā ar 1. punktu garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas jānosaka vairākām vienas grupas vai dažādu grupu piedevām, dalībvalsts var izvirzīt prasību, ka visām piedevām drīkst norādīt vienu garantijas datumu vai vienu atsauci uz uzglabāšanas laiku, proti, to termiņu, kas iestājas vispirms.4. Dalībvalstis izvirza prasību, ka uz iepakojuma, traukiem vai etiķetēm var norādīt ziņas, kas nav prasītas vai atļautas saskaņā ar 1. līdz 3. punktu, ar nosacījumu, ka tās ir skaidri atdalītas no iepriekšminētajiem marķējuma datiem.16. pants1. Dalībvalstis izvirza prasību, ka barību, kurā ietilpst turpmāk uzskaitīto grupu piedevas, drīkst tirgot vienīgi tad, ja uz iepakojuma, traukiem vai tai piestiprinātas etiķetes norādītas šādas ziņas, kam jābūt labi saskatāmām, skaidri salasāmām un neizdzēšamām, un jāuzliek atbildība ražotājam, iepakotājam, importētājam, pārdevējam vai izplatītājam, kas reģistrēts Kopienā:a) attiecībā uz antibiotikām, kokcidiostatiem un citiem zāļu līdzekļiem, un augšanas veicinātājiem: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, aktīvās vielas līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;b) attiecībā uz tādām vielām, kam piemīt antioksidantu iedarbība:- attiecībā uz mājdzīvnieku barību: izmanto tekstu "ar antioksidantu", kam seko piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu,- attiecībā uz barības maisījumiem, kas nav mājdzīvnieku barība: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu;c) attiecībā uz krāsvielām, ieskaitot pigmentus, ar nosacījumu, ka tos lieto barības vai dzīvnieku valsts produktu krāsošanai:- attiecībā uz mājdzīvnieku barību: izmanto tekstu "krāsviela" vai "krāsots ar", kam seko piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu,- attiecībā uz barības maisījumiem, kas nav mājdzīvnieku barība: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu;d) attiecībā uz E vitamīnu: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, alfa-tokoferola līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;e) attiecībā uz A un D vitamīnu: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, aktīvās vielas līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas;f) attiecībā uz varu: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un daudzums, izteikts kā Cu;g) attiecībā uz konservantiem:- attiecībā uz mājdzīvnieku barību: izmanto tekstu "konservants" vai "konservēts ar", kam seko piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu,- attiecībā uz barības maisījumiem, kas nav mājdzīvnieku barība: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu.2. Papildus tām ziņām, kas paredzētas 1. punktā, I un II pielikumā var noteikt datus attiecībā uz barības pareizu lietojumu saskaņā ar 23. pantā paredzēto procedūru.Dalībvalstis izvirza prasību, ka šīm norādēm jābūt uz iepakojuma, traukiem vai tai piestiprinātās etiķetes.3. Mikroelementu, izņemot varu, un vitamīnu, izņemot A, D un E vitamīnus, provitamīnu un līdzīgas iedarbības piedevu klātbūtni var norādīt tad, ja šo vielu daudzumus iespējams noteikt ar oficiālām analīzes metodēm vai, ja tādu nav, ar derīgām zinātniskām metodēm. Šādos gadījumos norāda šādas ziņas:a) attiecībā uz mikroelementiem, izņemot varu: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu un dažādo elementu daudzums;e) attiecībā uz vitamīniem, izņemot A, D un E vitamīnu, provitamīniem un attiecībā uz tādām vielām, kam piemīt līdzīga iedarbība: piedevas konkrētais nosaukums saskaņā ar I vai II pielikumu, aktīvās vielas līmenis un šā līmeņa garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas.4. Dalībvalstis izvirza prasību, ka uz barības iepakojuma, traukiem vai etiķetes ir jānorāda piedevu konkrētie nosaukumi, kas atļautas saskaņā ar 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Tās var noteikt, ka jānorāda arī aktīvās vielas līmenis.5. Dalībvalstis izvirza prasību, ka:a) ziņas, kas paredzētas 1. līdz 4. punktā, iespiež līdzās tiem datiem, kas jānorāda uz iepakojuma, traukiem vai tai piestiprinātās etiķetes saskaņā ar Kopienas noteikumiem par barību;b) ja līmeni vai daudzumu norāda saskaņā ar 1. līdz 4. punktu, šāda norāde attiecas uz barībā iekļautās piedevas daudzumu;c) ziņām, kas minētas 1. līdz 4. punktā, var pievienot EEK numuru vai komercnosaukumu.6. Ja saskaņā ar 1. punktu garantijas termiņa beigu datums vai uzglabāšanas laiks no izgatavošanas dienas jānosaka vairākām vienas grupas vai dažādu grupu piedevām, dalībvalstis izvirza prasību, ka visām piedevām drīkst norādīt vienu garantijas datumu vai vienu atsauci uz uzglabāšanas laiku no izgatavošanas dienas, proti, to termiņu, kas iestājas vispirms.7. Attiecībā uz tādu barību, ko pārvadā ar autocisternām vai tamlīdzīgiem transportlīdzekļiem, vai konteineros, 1. līdz 4. punktā paredzētās ziņas ieraksta pavaddokumentā.Attiecībā uz gala lietotājam paredzētu mazu daudzumu šādu informāciju pircējam var nosūtīt atbilstošā paziņojumā.8. Atkāpjoties no 1. punkta b), c) un g) apakšpunkta un līdz … (divi gadi pēc šīs direktīvas paziņošanas) dalībvalstis var atļaut vielu ar antioksidantu iedarbību, krāsvielu un konservantu konkrēto nosaukumu vietā norādīt attiecīgo piedevu grupas nosaukumu, kam pievieno tekstu "atļauts".9. Dalībvalstis izvirza prasību, ka attiecībā uz mājdzīvnieku barību, kas satur krāsvielas, konservantus vai vielas ar antioksidantu iedarbību un kas fasētas ar neto svaru ne lielāku par 10 kilogramiem, ir pietiekami, ja uz iepakojuma attiecīgi norādīts teksts "krāsots ar" vai "konservēts ar", vai teksts "ar antioksidantu", kam seko teksts "EEK piedevas", ar nosacījumu, ka:a) uz iepakojuma, trauka vai etiķetes ir atsauces numurs, ar kura palīdzību var identificēt barību, unb) ražotājs pēc pieprasījuma norāda izmantotās piedevas vai piedevu konkrēto nosaukumu vai nosaukumus.10. Jebkura cita atsauce uz piedevām, kas nav šajā direktīvā paredzētajā veidā, ir aizliegta.17. pants1. Neskarot Direktīvas 79/373/EEK [7] noteikumus, dalībvalstis izvirza prasību, ka papildbarību, kurā piedevas pārsniedz kompleksajai barībai noteiktos maksimālos līmeņus, drīkst laist tirgū vienīgi tad, ja lietošanas instrukcijā atbilstoši dzīvnieka sugai un vecumam ir norādīts dzīvniekam dienā dodamais barības maksimālais daudzums gramos vai kilogramos.Šīm ziņām jāatbilst I vai II pielikuma noteikumiem.Šis noteikums neattiecas uz produktiem, ko piegādā barības maisījumu ražotājiem vai to piegādātājiem.2. Deklarāciju, kas minēta 1. punktā, formulē tā, ja tā ir pareizi aizpildīta, ka piedevu proporcionālais daudzums nepārsniedz maksimālo līmeni, kas noteikts attiecībā uz barības maisījumiem.18. pantsJa lopbarības realizēšana ir citās dalībvalstīs, 14. līdz 17. pantā minētās ziņas sniedz vismaz vienā no saņēmējas valsts oficiālajām valodām.19. pantsDalībvalstis nodrošina, lai uz tām piedevām, premiksiem un barību, kas atbilst šai direktīvai, attiektos vienīgi tie tirdzniecības ierobežojumi, kuri paredzēti šajā direktīvā.20. pantsDalībvalstis nodrošina, lai uz lopkopības produktiem neattiektos nekādi tirdzniecības ierobežojumi šīs direktīvas piemērošanas rezultātā.21. pants1. Dalībvalstis jo īpaši veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tirgū laistās piedevas, premiksus un barību oficiāli pārbaudītu vismaz izlases kārtā attiecībā uz izmantoto piedevu identitāti un pārbaudītu, vai tiek pildīti pārējie nosacījumi, kuri izklāstīti šajā direktīvā.Šim nolūkam tās konkrēti izvirza prasību, ka uzņēmumiem, kas paredz ražot piedevas vai laist tās tirgū, vispirms jāinformē par to kompetentās iestādes.2. Saskaņā ar 23. pantā paredzēto procedūru drīkst noteikt pieļaujamās atkāpes, kas atļaujamas, ja pastāv atšķirība starp oficiālās pārbaudes rezultātu un norādīto piedevas saturu barības maisījumā.22. pantsŠī direktīva neattiecas uz tādām piedevām, premiksiem un barību, par kuriem ir norādīts vismaz ar attiecīgu norādi, ka tie paredzēti eksportēšanai uz trešām valstīm.23. pants1. Kad jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma tūlīt nodod jautājumus izskatīšanai Pastāvīgajā dzīvnieku barības komitejā, še turpmāk "Komiteja".2. Dalībvalstu balsis Komitejā vērtē saskaņā ar Līguma 148. panta 2. punktu. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz pieņemamo pasākumu projektu. Atkarībā no jautājuma steidzamības Komiteja atzinumu par šādiem pasākumiem sniedz priekšsēdētāja noteiktajā termiņā. Atzinumus pieņem ar 45 balsu vairākumu.4. Komisija pieņem paredzētos pasākumus un nekavējoties tos īsteno, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu. Ja tie nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinumu nesniedz, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par pasākumiem, kas jāpieņem. Padome apstiprina pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja Padome trīs mēnešu laikā kopš priekšlikuma saņemšanas nepieņem nekādus pasākumus, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus un tos nekavējoties ievieš, izņemot gadījumus, ja Padome ar vienkāršu balsu vairākumu ir nobalsojusi pret šādiem pasākumiem.24. pants1. Kad jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, Komitejas priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma tūlīt nodod jautājumus izskatīšanai Komitejā.2. Dalībvalstu balsis Komitejā vērtē saskaņā ar Līguma 148. panta 2. punktu. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz pieņemamo pasākumu projektu. Komiteja divu dienu laikā sniedz savu atzinumu par šiem pasākumiem. Atzinumus pieņem ar 45 balsu vairākumu.4. Komisija pieņem paredzētos pasākumus un nekavējoties tos īsteno, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu. Ja tie nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinumu nesniedz, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par pasākumiem, kas jāpieņem. Padome pieņem pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja Padome 15 dienu laikā kopš priekšlikuma saņemšanas nepieņem nekādus pasākumus, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus un tos nekavējoties ievieš, izņemot gadījumus, ja Padome ar vienkāršu balsu vairākumu ir nobalsojusi pret šādiem pasākumiem.25. pantsPadome pēc Komisijas priekšlikuma vienbalsīgi pieņem lēmumu par antibiotiku, kokcidiostatu un citu zāļu līdzekļu, un uz šiem produktiem balstītu preparātu pārcelšanu uz Direktīvu 81/851/EEK un turpmākajiem noteikumiem attiecībā uz ārstniecisko barību, tiklīdz saskaņotības pakāpe attiecībā uz produktu brīvu apriti veterināro produktu un ārstnieciskās barības nozarē sasniegs tādu līmeni, kas samērojams ar līmeni attiecībā uz piedevām."2. Direktīvas 70/524/EEK 17. un 18. pants attiecīgi kļūst par 26. un 27. pantu.3. Direktīvu 70/524/EEK papildina ar šādu pielikumu:"III PIELIKUMSObligātie nosacījumi, kas jāizpilda 13. pantā minētajiem piedevu, premiksu un barības maisījumu ražotājiem un starpniekiem1. Ražotājam jābūt pienācīgām iekārtām un tehniskajam aprīkojumam piedevu, premiksu vai šos premiksus saturošu barības maisījumu ražošanai un uzglabāšanai.2. Ražotājam vai viņa personālam jābūt prasmei, kas vajadzīga piedevu, premiksu vai barības maisījumu ražošanai.3. Ražotāja rīcībā jābūt pienācīgiem līdzekļiem, kas viņam ļauj nodrošināt:a) attiecībā uz piedevām: to atbilstību šīs direktīvas noteikumiem;b) attiecībā uz premiksiem: atšķirīgo piedevu raksturu un līmeni un piedevu viendabīgumu un stabilitāti premiksos;c) attiecībā uz barības maisījumiem: piedevu raksturu un līmeni un šo piedevu viendabīgu samaisīšanos barības maisījumā.4. Piedevas, kas paredzētas premiksu izgatavošanai, un premiksus, kas paredzēti iekļaušanai barības maisījumos, uzglabā tādā veidā, lai ļautu tos viegli identificēt un izvairīties no sajaukšanas ar citām piedevām, premiskiem vai zāļu līdzekļiem, ārstniecisko barību vai barību. Tos uzglabā piemērotās vietās, ko var aizslēgt un kas paredzētas šo produktu uzglabāšanai.5. Ražotājam vai, ja ražotājs reģistrēts trešā valstī, tad viņa aģentam, kas reģistrēts Kopienā, jāreģistrē šādas ziņas:a) attiecībā uz piedevām: saražoto piedevu raksturs, daudzums, attiecīgie izgatavošanas datumi, premiksu ražotāju vai to starpnieku, kam piegādātas piedevas, nosaukumi un adreses, norādot piegādātās piedevas raksturu un daudzumu;b) attiecībā uz premiksiem: ražotāju un piegādātāju nosaukums, izmantoto piedevu raksturs un daudzums, izgatavošanas diena, barības maisījumu ražotāju vai to starpnieku, kam premiksi ir paredzēti, nosaukums un adrese, un piegādātā premiksa raksturs un daudzums;c) attiecībā uz barības maisījumiem: premiksa piegādātāju un ražotāja, ja pēdējais še minētais nav piegādātājs, nosaukums un adrese, premiksa raksturs un daudzums un lietojums, kam tas tika paredzēts.6. Ja ražotājs piegādā piedevas vai peremiksus tādai personai, kas nav premiksu vai barības maisījumu ražotājs, tad šai personai un katram nākošajam starpniekam ir uzlikti tie paši reģistrēšanas pienākumi, kas noteikti 5. panta a) un b) apakšpunktā."2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu:- Direktīvas 70/524/EEK jauno 13. panta 3. punktu četru gadu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas [8]- pārējos šīs direktīvas noteikumus divu gadu laikā pēc paziņošanas.Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1984. gada 29. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsB. Desmond[1] OV C 197, 18.8.1977., 3. lpp.[2] OV C 63, 13.3.1978., 53. lpp.[3] OV C 84, 8.4.1978., 4. lpp.[4] OV L 270, 14.12.1970., 1. lpp.[5] OV L 297, 15.11.1984., 40. lpp.[6] OV L 317, 6.11.1981., 1. un 16. lpp.[7] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp.[8] Šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm 1984. gada 3. decembrī.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2010/7/ES ( 2010. gada 9. februāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu magnija fosfīdu, kas izdala fosfīnu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               10.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 37/33

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/7/ES
   (2010. gada 9. februāris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu magnija fosfīdu, kas izdala fosfīnu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Magnija fosfīds ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 magnija fosfīds ir novērtēts atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai insekticīdos, kas ir minētās direktīvas V pielikumā definētais 18. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Vācija, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2007. gada 26. oktobrī iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja izskatīšanas gaitā gūtos secinājumus 2009. gada 17. septembrī iekļāva novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               No veikto pārbaužu rezultātiem izriet, ka biocīdie produkti, kurus izmanto par insekticīdiem un kuri satur magnija fosfīdu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ir pamatoti iekļaut magnija fosfīdu I pielikumā, lai nodrošinātu, ka biocīdajiem produktiem, kurus izmanto par insekticīdiem un kuri satur magnija fosfīdu, visās dalībvalstīs atļaujas var piešķirt, grozīt vai anulēt saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punktu.

               (6)

               Eiropas Savienības mērogā nav novērtēti visi iespējamie lietojumi. Tāpēc ir lietderīgi dalībvalstīm izvērtēt tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz vides segmentiem un populācijām, kuri nebija pārstāvēti riska novērtējumā Eiropas Savienības mērogā, un atļauju piešķiršanas procesā nodrošināt to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai noteikti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieņemamam līmenim. Jo īpaši attiecīgos gadījumos dalībvalstīm jāizvērtē lietojums ārpus telpām, kas netika izskatīts riska novērtējumā Eiropas Savienības mērogā.

               (7)

               Ņemot vērā novērtējuma ziņojumā izklāstītos secinājumus, ir lietderīgi noteikt, ka produktus, kuri satur magnija fosfīdu un kurus izmanto par insekticīdiem, atļauts lietot tikai īpaši apmācītiem profesionāļiem saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 10. panta 2. punkta i) apakšpunkta e) punktu un ka atļauju piešķiršanas procesā attiecībā uz šādiem produktiem jāveic īpaši riska mazināšanas pasākumi. Šādu pasākumu mērķim jābūt līdz pieņemamam līmenim mazināt magnija fosfīda iedarbības risku attiecībā uz lietotājiem.

               (8)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regulā (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (3), noteikti maksimāli pieļaujamie magnija fosfīdu atlieku līmeņi pārtikā un barībā vai uz tās. Atbilstoši Regulas (EK) Nr. 396/2005 3. panta 2. punkta c) apakšpunktam maksimāli pieļaujamā atlieku satura ierobežojumi attiecas uz visām pesticīdu atliekām, tostarp tām, kas var rasties, izmantojot attiecīgās vielas kā biocīdus. Dalībvalstīm jānodrošina, ka produkta apstiprināšanas procesā tiek veiktas atbilstošas atlieku pārbaudes, lai novērtētu patērētājiem radīto risku. Turklāt atļauto produktu marķējumā un/vai drošības datu lapās jābūt iekļautām lietošanas norādēm, piemēram, par nogaidīšanas periodu ievērošanu, kas nodrošina atbilstību Regulas (EK) Nr. 396/2005 18. pantā paredzētajiem noteikumiem.

               (9)

               Ir svarīgi šīs direktīvas noteikumus piemērot vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur magnija fosfīdu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (10)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties attiecīgo jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (11)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekami ilgs laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai, un jo īpaši lai piešķirtu, grozītu vai atsauktu atļaujas magnija fosfīdu saturošiem 18. produktu veida biocīdiem produktiem ar nolūku nodrošināt to atbilstību Direktīvai 98/8/EK.

               (12)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (13)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 31. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no 2012. gada 1. februāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis nosūta Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 9. februārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      (3)  OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā par vielu magnija fosfīdu, kas izdala fosfīnu, iekļauj šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamā biocīdajā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām
                     (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz to sastāvā esošajām aktīvajām vielām)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produktu veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “ 26

                     Magnija fosfīds, kas izdala fosfīnu

                     Trimagnija difosfīds
                     EK Nr.: 235-023-7
                     CAS Nr.: 12057-74-8

                     880 g/kg

                     2012. gada 1. februāris

                     2014. gada 31. janvāris

                     2022. gada 31. janvāris

                     18

                     Novērtējot pieteikumu atļaujai izmantot produktu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz vides segmentiem un populācijām, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Eiropas Savienības mērogā. Jo īpaši attiecīgā gadījumā dalībvalstis izvērtē lietojumu ārpus telpām.
                     Piešķirot produkta atļauju, dalībvalstis nodrošina, ka tiek veiktas atbilstošas atlieku pārbaudes, lai varētu noteikt patērētājiem radīto risku, un ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi vai paredzēti īpaši nosacījumi, lai samazinātu identificētos riskus.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas piešķir ar šādiem nosacījumiem:

                                 1.

                                 Produktus piegādā tikai īpaši apmācītiem profesionāļiem – un vienīgi tie drīkst izmantot šos produktus – kā lietošanai gatavus produktus.

                                 2.

                                 Ņemot vērā attiecībā uz lietotājiem identificētos riskus, jāveic pienācīgi riska mazināšanas pasākumi. Cita starpā tie ietver pienācīgu individuālo aizsardzības līdzekļu un respiratoru izmantošanu, aplikatoru izmantošanu un to, ka produkts pieejams tādā veidā, ka tā iedarbība uz lietotāju ir samazināta līdz pieļaujamam līmenim. Attiecībā uz lietojumu iekštelpās, tie ietver arī operatoru un strādnieku aizsardzību fumigācijas laikā, strādnieku aizsardzību, tiem atkārtoti ienākot iekštelpās (pēc fumigācijas perioda), un apkārtējo cilvēku aizsardzību pret gāzes noplūdi.

                                 3.

                                 Attiecībā uz magnija fosfīdu saturošiem produktiem, kura atliekas var nonākt pārtikā vai barībā, atļauto produktu marķējumā un/vai drošības datu lapās jābūt iekļautām lietošanas norādēm, piemēram, par nogaidīšanas periodu ievērošanu, kas nodrošina atbilstību Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 396/2005 (OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.) 18. pantā paredzētajiem noteikumiem.”

         (1)  Par VI pielikumā noteikto vienoto novērtēšanas principu īstenošanu, novērtējuma pārskatu saturu un secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Komisijas Direktīva 2005/17/EK (2005. gada 2. marts), ar ko groza dažus noteikumus Direktīvā 92/105/EEK par augu pasēm

text:
               3.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 57/23

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/17/EK
   (2005. gada 2. marts),
   ar ko groza dažus noteikumus Direktīvā 92/105/EEK par augu pasēm
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā (1), un jo īpaši tās 2. panta 1. punkta f) apakšpunkta otro daļu un 10. panta 1. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Komisijas 1992. gada 3. decembra Direktīvu 92/105/EEK, kas nosaka standartizācijas pakāpi augu pasēm, kuras izmantojamas noteiktu augu, augu produktu vai citu objektu pārvadājumos Kopienā, un nosaka sīki izstrādātu kārtību attiecībā uz šādu augu pasu izsniegšanu un uz to nomaiņas kritērijiem un norisēm (2), ir noteikta sīki izstrādāta kārtība attiecībā uz augu pasu izsniegšanu.

               (2)

               Jāievieš jauni noteikumi par etiķetēm, kas izdotas saskaņā ar Kopienas noteikumiem, ko piemēro attiecībā uz dažu oficiāli sertificētu sēklu tirdzniecību saskaņā ar attiecīgajiem direktīvas 2000/29/EK noteikumiem un kas uzskatāmas par augu pasēm.

               (3)

               Izrādās, ka dalībvalstis 2004.–2005. gada sezonai jau izmanto etiķetes bez norādes “EK augu pase”. Tāpēc nepieciešams definēt noteikumus par etiķešu izmantošanu pārejas posmā.

               (4)

               Direktīvā 92/105/EEK noteikts, ka augu pasēs jānorāda konkrēta informācija, ieskaitot formulējumu “EEK augu pase”. Kopš pieņemts Līgums par Eiropas Kopienu, Kopienas pašreizējais nosaukums ir “Eiropas Kopiena”, kuras attiecīgais saīsinājums ir “EK”, līdz ar to formulējums jāmaina, lai būtu “EK augu pase”.

               (5)

               Tādēļ atbilstoši jāgroza Direktīva 92/105/EEK.

               (6)

               Sistēma par iepriekšminēto etiķešu lietošanu 2006. gada 31. decembrī jāgroza, lai iekļautu gūto pieredzi.

               (7)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 92/105/EEK groza šādi.

               1)

               Regulas 1. panta 2. punktu groza šādi:

                           a)

                           minētā punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “c)

                                       attiecībā uz Solanum tuberosum L. gumiem, kas paredzēti stādīšanai, saskaņā ar Direktīvas 2000/29/EK (3) IV pielikuma A daļas II sadaļas 18.1. punktu, Padomes Direktīvā 2002/56/EK (4) III pielikumā aprakstītā etiķete var tikt izmantota kā augu pase, ar nosacījumu, ka etiķetē apliecina, ka ir ievērotas Direktīvas 2000/29/EK 6. panta 4. punktā definētās prasības (pēc 2005. gada 31. decembra uz šīs etiķetes jābūt vārdiem “EK augu pase”); atbilstība noteikumiem par Solanum tuberosum L. gumu ievešanu stādīšanai un pārvadāšanai aizsargājamā teritorijā attiecībā uz šiem gumiem kaitīgiem organismiem jānorāda vai nu uz etiķetes, vai arī citā tirdzniecības dokumentā.”

                              (3)  OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp."

                              (4)  OV L 193, 20.7.2002., 60. lpp."

                           b)

                           pievienoti šādi d), e) un f) punkti:

                                       “d)

                                       attiecībā uz Helianthus annuus L. sēklām, kas iekļautas Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma, A daļas II sadaļas 26. punktā, augu pases vietā var lietot oficiāli apstiprināto etiķeti, kā noteikts Padomes Direktīvas 2002/57/EK (5) IV pielikumā, tikai ar nosacījumu, ka uz etiķetes ir apliecinājums, ka tiek ievērotas Direktīvas 2000/29/EK 6. panta 4. punktā minētās prasības (pēc 2005. gada 31. augusta uz šīs etiķetes jābūt vārdiem “EK augu pase”);

                                       e)

                                       attiecībā uz Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. un Phaseolus L. sēklām, kas iekļautas Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma A daļas II sadaļas 27. un 29. punktā, augu pases vietā var lietot oficiāli apstiprināto etiķeti, kā noteikts Padomes Direktīvas 2002/55/EK (6) IV pielikuma A daļā, tikai ar nosacījumu, ka uz etiķetes ir apliecinājums, ka tiek ievērotas Direktīvas 2000/29/EK 6. panta 4. punktā minētās prasības (pēc 2005. gada 31. augusta uz šīs etiķetes jābūt vārdiem “EK augu pase”);

                                       f)

                                       attiecībā uz Medicago sativa L. sēklām, kas iekļautas Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma, A daļas II sadaļas 28. punkta 1. un 2. apakšpunktā, augu pases vietā var lietot oficiāli apstiprināto etiķeti kā aprakstīts Padomes Direktīvas 66/401/EEK (7) IV pielikuma A daļā, tikai ar nosacījumu, ka uz etiķetes ir apliecinājums, ka tiek ievērotas Direktīvas 2000/29/EK 6. panta 4. punktā minētās prasības (pēc 2005. gada 31. augusta uz šīs etiķetes jābūt vārdiem “EK augu pase”).”

                              (5)  OV L 193, 20.7.2002., 74. lpp."

                              (6)  OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp."

                              (7)  OV 125, 11.7.1966., 2298/66. lpp."

               2)

               Svītro 4. pantu.

               3)

               Pielikumā 1. punktu aizstāj ar šādu:

                           “1.

                           “EK augu pase” (pārejas posmā, kas beidzas 2006. gada 1. janvārī, ir atļauts formulējums “EEK augu pase”)”.

         2. pants
   Līdz 2006. gada 31. decembrim jāpārskata sistēma, saskaņā ar kuru izmanto 1. panta 1. punktā minētās etiķetes.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2005. gada 14. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis piemēro šos tiesību aktus no 2005. gada 15. maija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 2. martā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/102/EK (OV L 309, 6.10.2004., 9. lpp.).

      (2)  OV L 4, 8.1.1993., 22. lpp.


title: Komisijas Direktīva 98/15/EK (1998. gada 27. februāris), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/271/EEK attiecībā uz dažām prasībām, kuras noteiktas tās I pielikumāDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0015

Oficiālais Vēstnesis L 067 , 07/03/1998 Lpp. 0029 - 0030

		Komisijas Direktīva 98/15/EK(1998. gada 27. februāris),ar ko groza Padomes Direktīvu 91/271/EEK attiecībā uz dažām prasībām, kuras noteiktas tās I pielikumā(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Direktīvu 91/271/EEK (1991. gada 21. maijs) par komunālo notekūdeņu attīrīšanu [1] un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,tā kā prasības attiecībā uz komunālo notekūdeņu izplūdēm no attīrīšanas uzņēmumiem eitrofikācijai pakļautās riska zonās, kas iekļautas Direktīvas 91/271/EEK I pielikuma 2. tabulā, rada interpretācijas problēmas, kuras ir būtiski noskaidrot; tā kā tādēļ ir jāgroza minētās direktīvas I pielikuma 2. tabula;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota, ievērojot Direktīvas 91/271/EEK 18. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 91/271/EEK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais 1998. gada 30. septembrī izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 27. februārīKomisijas vārdā —Komisijas locekleRitt Bjerregaard[1] OV L 135, 30.5.1991., 40. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 91/271/EEK I pielikuma 2. tabulu aizstāj ar šādu tekstu:"2. tabula:Prasības attiecībā uz komunālo notekūdeņu izplūdēm no attīrīšanas iekārtām jutīgās zonās, kas ir pakļautas eitrofikācijai, kā norādīts II pielikuma A daļas a) punktā. Atkarībā no vietējās situācijas var piemērot vienu vai abus parametrus. Piemēro koncentrācijas vērtību vai samazinājuma procentuālo daudzumu.Parametri | Koncentrācija | Samazinājuma minimālais procentuālais daudzums | Mērīšanas standartmetode |Kopējais fosfors | 2 mg/l (10000-100000 c.e.) | 80 | Molekulārā absorbcijas spektrofotometrija |1 mg/l (vairāk par 100000 c.e.) |Kopējais slāpeklis | 15 mg/l (10000-100000 c.e.) | 70-80 | Molekulārā absorbcijas spektrofotometrija |10 mg/l (vairāk par 100000 c.e.) |--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/58/ES ( 2013. gada 11. decembris ), ar ko groza Direktīvu 2009/138/EK (Maksātspēja II) attiecībā uz tās transponēšanas datumu, tās piemērošanas datumu un dažu direktīvu (Maksātspēja I) atcelšanas datumu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               18.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 341/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2013/58/ES
   (2013. gada 11. decembris),
   ar ko groza Direktīvu 2009/138/EK (Maksātspēja II) attiecībā uz tās transponēšanas datumu, tās piemērošanas datumu un dažu direktīvu (Maksātspēja I) atcelšanas datumu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu un 62. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/138/EK (2) paredzēta mūsdienīga, uz risku balstīta Savienības apdrošināšanas un pārapdrošināšanas uzņēmumu darbības regulējuma un uzraudzības sistēma. Minētā sistēma ir būtiska, lai nodrošinātu apdrošināšanas nozares drošumu, stabilitāti un spēju piedāvāt ilgtspējīgus apdrošināšanas produktus un stiprināt reālo ekonomiku, veicinot ilgtermiņa ieguldījumus un papildu stabilitāti.

               (2)

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/89/ES (3) izdarīti daži grozījumi Direktīvas 2009/138/EK 212. līdz 262. pantā, kas jāpiemēro no 2013. gada 10. jūnija.

               (3)

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2012/23/ES (4) groza Direktīvu 2009/138/EK, transponēšanas datumu pārceļot no 2012. gada 31. oktobra uz 2013. gada 30. jūniju, piemērošanas datumu pārceļot no 2012. gada 1. novembra uz 2014. gada 1. janvāri un spēkā esošo apdrošināšanas un pārapdrošināšanas direktīvu (5) (kopējais apzīmējums “Maksātspēja I”) atcelšanas datumu pārceļot no 2012. gada 1. novembra uz 2014. gada 1. janvāri.

               (4)

               Komisija 2011. gada 19. janvārī pieņēma priekšlikumu (“Omnibus II priekšlikums”) grozīt, inter alia, Direktīvu 2009/138/EK, lai ņemtu vērā jauno apdrošināšanas uzraudzības sistēmu, proti, Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) izveidi. Omnibus II priekšlikumā ir iekļauti arī noteikumi, lai noteiktu vēlāku Direktīvas 2009/138/EK transponēšanas datumu un piemērošanas datumu un “Maksātspējas I” atcelšanas datumu, un tas ir arī līdzeklis, kā Direktīvu 2009/138/EK pielāgot tam, ka ir stājies spēkā Līgums par Eiropas Savienības darbību, pārveidojot noteikumus, ar ko Komisiju pilnvaro pieņemt īstenošanas aktus par noteikumiem, ar ko Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētos un īstenošanas aktus.

               (5)

               Ņemot vērā Omnibus II priekšlikuma sarežģītību, pastāv risks, ka tas nebūs stājies spēkā pirms Direktīvas 2009/138/EK transponēšanas datuma un piemērošanas datuma. Atstājot minētos datumus nemainītus, Direktīva 2009/138/EK būtu jāīsteno pirms Omnibus II priekšlikumā paredzēto pārejas noteikumu un attiecīgo pielāgojumu, tostarp precizējuma par deleģēto un īstenošanas aktu pieņemšanas pilnvarām, stāšanās spēkā.

               (6)

               Lai tiesību aktos paredzētie pienākumi saskaņā ar Direktīvu 2009/138/EK un vēlāk saskaņā ar jauno Omnibus II priekšlikumā paredzēto uzraudzības sistēmu dalībvalstīm nebūtu pārlieku apgrūtinoši, ir lietderīgi tādēļ Direktīvas 2009/138/EK transponēšanas datumu un piemērošanas datumu atlikt, lai uzraudzības iestādēm un apdrošināšanas un pārapdrošināšanas uzņēmumiem dotu pietiekamu laiku sagatavoties minētās jaunās sistēmas piemērošanai.

               (7)

               No notikumu hronoloģijas izriet, ka Direktīvas 2009/138/EK transponēšanas datuma un piemērošanas datuma atlikšanai būtu jāattiecas arī uz tiem minētās direktīvas grozījumiem, kas tika izdarīti ar Direktīvu 2011/89/EK.

               (8)

               Juridiskās noteiktības labad būtu attiecīgi jānosaka vēlāks “Maksātspējas I” atcelšanas datums.

               (9)

               Ņemot vērā ļoti īso laikposmu līdz attiecīgajiem Direktīvā 2009/138/EK noteiktajiem datumiem, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā nekavējoties.

               (10)

               Tādējādi ir pamatoti šajā gadījumā piemērot Protokola Nr. 1 par dalībvalstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā 4. pantā steidzamības gadījumiem paredzēto atkāpi attiecībā uz šīs direktīvas priekšlikuma nosūtīšanu valstu parlamentiem,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 2009/138/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 309. panta 1. punktu groza šādi:

                           a)

                           pirmajā daļā datumu “2013. gada 30. jūnijam” aizstāj ar datumu “2015. gada 31. martam”;

                           b)

                           otrajā daļā datumu “2014. gada 1. janvāra” aizstāj ar datumu “2016. gada 1. janvāra”;

               2)

               direktīvas 310. panta pirmajā daļā datumu “2014. gada 1. janvāra” aizstāj ar datumu “2016. gada 1. janvāra”;

               3)

               direktīvas 311. panta otrajā daļā datumu “2014. gada 1. janvāra” aizstāj ar datumu “2016. gada 1. janvāra”.

         2. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   3. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2013. gada 11. decembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  Eiropas Parlamenta 2013. gada 21. novembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2013. gada 5. decembra lēmums.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/138/EK (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (OV L 335, 17.12.2009., 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/89/ES (2011. gada 16. novembris), ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK (OV L 326, 8.12.2011., 113. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/23/ES (2012. gada 12. septembris), ar ko groza Direktīvu 2009/138/EK attiecībā uz tās transponēšanas datumu, tās piemērošanas datumu un dažu direktīvu atcelšanas datumu (OV L 249, 14.9.2012., 1. lpp.).

      (5)  Padomes Direktīva 64/225/EEK (1964. gada 25. februāris) par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību pārapdrošināšanas un retrocesijas jomā (OV 56, 4.4.1964., 878./64. lpp.), Padomes Pirmā direktīva 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana (OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp.), Padomes Direktīva 73/240/EEK (1973. gada 24. jūlijs), ar ko atceļ ierobežojumus attiecībā uz brīvību veikt uzņēmējdarbību tiešās apdrošināšanas jomā, kas nav dzīvības apdrošināšana (OV L 228, 16.8.1973., 20. lpp.), Padomes Direktīva 76/580/EEK (1976. gada 29. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 73/239/EEK (OV L 189, 13.7.1976., 13. lpp.), Padomes Direktīva 78/473/EEK (1978. gada 30. maijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju Kopienas līdzapdrošināšanas jomā (OV L 151, 7.6.1978., 25. lpp.), Padomes Direktīva 84/641/EEK (1984. gada 10. decembris), ar ko groza, jo īpaši attiecībā uz palīdzību tūristiem, Padomes Pirmo direktīvu (73/239/EEK) (OV L 339, 27.12.1984., 21. lpp.), Padomes Direktīva 87/344/EEK (1987. gada 22. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu (OV L 185, 4.7.1987., 77. lpp.), Padomes Otrā direktīva 88/357/EEK (1988. gada 22. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai (OV L 172, 4.7.1988., 1. lpp.), Padomes Direktīva 92/49/EEK (1992. gada 18. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana (Trešā nedzīvības apdrošināšanas direktīva) (OV L 228, 11.8.1992., 1. lpp.), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/78/EK (1998. gada 27. oktobris) par apdrošināšanas grupu apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzību (OV L 330, 5.12.1998., 1. lpp.), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/17/EK (2001. gada 19. marts) par apdrošināšanas sabiedrību sanāciju un darbības izbeigšanu (OV L 110, 20.4.2001., 28. lpp.), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/83/EK (2002. gada 5. novembris) par dzīvības apdrošināšanu (OV L 345, 19.12.2002., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/68/EK (2005. gada 16. novembris) par pārapdrošināšanu (OV L 323, 9.12.2005., 1. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0391

Komisijas Sestā Direktīva (1985. gada 16. jūlijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo II, III, IV, V un VI pielikumu Padomes Direktīvai 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem

Oficiālais Vēstnesis L 224 , 22/08/1985 Lpp. 0040 - 0041 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0026  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0026  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0187  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0187  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 41  - 42

		Komisijas Sestā Direktīva(1985. gada 16. jūlijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo II, III, IV, V un VI pielikumu Padomes Direktīvai 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem(85/391/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 84/415/EEK [2], un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,tā kā sabiedrības veselības aizsardzības nolūkā jāaizliedz dažu hidrohinona ēteru lietošana kosmētikas līdzekļos;tā kā, pamatojoties uz jaunākajiem zinātniskajiem un tehniskajiem pētījumiem un ievērojot dažus ierobežojumus un nosacījumus, selēna disulfīdu var atļaut lietot pretblaugznu šampūnos; tā kā dažus alumīnija cirkonija savienojumus var galīgi atļaut lietot par pretsviedru līdzekļiem;tā kā no dažiem konservantiem var izdalīties formaldehīds un tāpēc uz gatavajiem kosmētikas līdzekļiem, kas tos satur, jāattiecina marķēšanas nosacījumi, kuri attiecas uz formaldehīdu;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu kosmētiskas līdzekļu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 76/768/EEK groza šādi:1. Direktīvas II pielikumā:- ierakstā ar identifikācijas Nr. 167 "IV pielikuma 1. daļā" aizstāj ar "VII pielikuma 2. daļā",- ierakstu ar 178. identifikācijas numuru aizstāj ar šādu ierakstu:"178. 4-Benziloksifenols, 4-metoksifenols un 4-etoksifenols",- ierakstu ar 297. identifikācijas numuru aizstāj ar šādu ierakstu:"297. Selēns un tā savienojumi, izņemot selēna disulfīdu ar nosacījumu, kas noteikts ierakstā ar 49. identifikācijas numuru III pielikuma 1. daļā".2. Direktīvas III pielikuma 1. daļu papildina ar šādiem ierakstiem:a | b | c | d | e | f |49. | Selēna disulfīds | Pretblaugznu šampūni | 1 % | | —satur selēna disulfīdu,—nepieļaut nokļūšanu acīs vai saskari ar bojātu ādu. |50. | Alumīnija cirkonija hlorīda hidroksīda savienojumi AlxZr(OH)yClz un alumīnija cirkonija hlorīda hidroksīda glicīna savienojumi | Pretsviedru līdzekļi | 20 % bezūdens alumīnija cirkonija hlorīda hidroksīda izteiksmē, 5,4 % cirkonija izteiksmē | 1.Alumīnija atomu skaita attiecībai pret cirkonija atomu skaitu jābūt no divi līdz 10.2.(Al + Zr) atomu skaita attiecībai pret hlora atomu skaitu jābūt no 0,9 līdz 2,1.3.Aizliegts lietot aerosolos (smidzinātājos). | Nelietot uz iekaisušas vai bojātas ādas. |3. Direktīvas IV pielikuma 1. daļā svītro ierakstu ar 7. numuru.4. Direktīvas V pielikumā ierakstu ar 6. numuru formulē šādi:"6. Cirkonijs un tā savienojumi, izņemot savienojumus ar 50. identifikācijas numuru III pielikuma 1. daļā un cirkonija lakas, sāļus un krāsvielu pigmentus, kas ar (5) norādi iekļauti III pielikuma 2. daļā un IV pielikuma 2. daļā".5. Direktīvas VI pielikumā:- preambulu papildina ar šādu 5. punktu:"5. Visi gatavie kosmētikas līdzekļi, kas satur formaldehīdu vai vielas, kuras minētas šajā pielikumā, un no kuriem izdalās formaldehīds, jāmarķē ar brīdinājumu "satur formaldehīdu",, ja formaldehīda koncentrācija gatavajā kosmētikas līdzeklī pārsniedz 0,05 %.",- brīdinājumu "satur formaldehīdu" e) ailē svītro attiecībā uz vielu ar 5. numuru 1. daļā un 39., 44. un 50. vielu 2. daļā,- atļauto maksimālo koncentrāciju c) ailē svītro attiecībā uz vielu ar 5. numuru 1. daļā un 39., 44. un 50. vielu 2. daļā,- atļauto maksimālo koncentrāciju c) ailē svītro attiecībā uz 39., 44. un 50. vielu 2. daļā, attiecīgi aizstāj ar 1 %, 0,15 % un 0,6 %,- svītro 2. zemsvītras piezīmi 1. daļā un 1. zemsvītras piezīmi 2. daļā.2. pantsDalībvalstīs vēlākais 1986. gada 31. decembrī stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 16. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisStanley Clinton Davis[1] OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp.[2] OV L 228, 25.8.1984., 31. lpp.--------------------------------------------------