title: Padomes direktīva (1990. gada 8. novembris), ar ko attiecībā uz darbības jomu groza Direktīvu 78/660/EEK par gada pārskatiem un Direktīvu 83/349/EEK par konsolidētajiem pārskatiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0605

Oficiālais Vēstnesis L 317 , 16/11/1990 Lpp. 0060 - 0062 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 17 Sējums 1 Lpp. 0107  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 17 Sējums 1 Lpp. 0107

		Padomes direktīva(1990. gada 8. novembris),ar ko attiecībā uz darbības jomu groza Direktīvu 78/660/EEK par gada pārskatiem un Direktīvu 83/349/EEK par konsolidētajiem pārskatiem(90/605/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 54. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīva 78/660/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/604/EEK [5], jo īpaši attiecas uz akciju sabiedrību un sabiedrību ar ierobežotu atbildību gada pārskatiem, jo šie uzņēmumu veidi trešajām personām nepiedāvā nekādas citas garantijas, kā vien savus neto aktīvus;tā kā saskaņā ar Direktīvu 83/349/EEK [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/604/EEK, dalībvalstis pieprasa konsolidēto gada pārskatu sastādīšanu tikai tiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas Direktīva 78/660/EEK;tā kā Kopienā pastāvīgi un ievērojami palielinās personālsabiedrību un sabiedrību ar ierobežotu atbildību skaits, kurās ietilpstošie dalībnieki ar pilnu atbildību ir vai nu akciju sabiedrības, vai sabiedrības ar ierobežotu atbildību;tā kā šie dalībnieki ar pilnu atbildību var būt arī tādas sabiedrības, uz ko neattiecas dalībvalsts tiesību akti, bet kurām ir tiesisks statuss salīdzinājumā ar Direktīvā 68/151/EEK [7] minēto;tā kā tas, ka uz šādām personālsabiedrībām un sabiedrībām ar ierobežotu atbildību neattiecas Kopienas tiesības, ir pretrunā ar šo direktīvu garu un mērķiem;tā kā noteikumi, kas attiecas uz abu minēto direktīvu darbības jomu, tāpēc ir nepārprotami jāpapildina;tā kā ir svarīgi, lai jebkura uzņēmuma, kurā sabiedrība ar ierobežotu atbildību ir dalībnieks ar pilnu atbildību, nosaukums, galvenais birojs un tiesiskais statuss tiktu norādīts šā dalībnieka pārskatu pielikumā;tā kā pienākums sastādīt, publicēt un revidēt partneru akciju sabiedrību un partneru sabiedrību ar ierobežotu atbildību pārskatus var tikt uzlikts arī dalībniekam ar pilnu atbildību; tā kā ir jābūt iespējamam iekļaut šos uzņēmumus konsolidētajos pārskatos, kurus sastāda šāds dalībnieks vai kuri tiek sastādīti augstākā līmenī;tā kā dažas no personālsabiedrībām, uz kurām attiecas šī direktīva, netiek iekļautas reģistrā tajā dalībvalstī, kurā atrodas šo partneru sabiedrību galvenie biroji, līdz ar to apgrūtinot grāmatvedības saistību piemērošanu; tā kā, jo sevišķi šādos gadījumos, ir nepieciešami īpaši noteikumi atkarībā no tā, vai dalībnieki ar pilnu atbildību ir uzņēmumi, kas ir pakļauti tās pašas dalībvalsts tiesību aktiem, citas dalībvalsts vai kādas trešās valsts tiesību aktiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvā 78/660/EEK tiek izdarīti šādi grozījumi.1. Direktīvas 1. panta 1. punktam pievieno šādas daļas:"Šajā direktīvā noteiktie saskaņošanas pasākumi attiecas arī uz dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem attiecībā uz šādiem uzņēmumu veidiem:a) Vācijā:die offene Handelsgesellschaft, die Kommanditgesellschaft;b) Beļģijā:la société en nom collectifde vennootschap onder firma,la société en commandité simplede gewone commanditaire vennootschap;c) Dānijā:interessentskaber, kommanditselskaber;d) Francijā:la société en nom collectif, la société en commandite simple;e) Grieķijā:η ομόρρυθμος εταιρεία, η ετερόρρυθμος εταιρεία;f) Spānijā:sociedad colectiva, sociedad en comandita simple;g) Īrijā:partnerships, limited partnerships, unlimited companiesh) Itālijā:la società in nome collettivo, la società in accomandita semplic;ei) Luksemburgā:la société en nom collectif, la société en commandite simple;j) Nīderlandē:de vennootschap onder firma, de commanditaire vennootschap;k) Portugālē:sociedade em nome colectivo, sociedade em comandita simples;l) Apvienotajā Karalistē:partnerships, limited partnerships, unlimited companies,kur visi dalībnieki ar neierobežotu atbildību ir pirmajā apakšpunktā izklāstīto veidu uzņēmumi vai uzņēmumi, ko nereglamentē dalībvalsts tiesību akti, bet kam ir tiesisks statuss salīdzinājumā ar Direktīvā 68/151/EEK minēto.Šī direktīva attiecas arī uz šā punkta otrajā daļā minētajiem uzņēmumu vai firmu veidiem, kur visi dalībnieki ar neierobežotu atbildību paši pieder pie tiem uzņēmumu veidiem, kas minēti šajā daļā vai pirmajā daļā."2. Direktīvas 43. panta 1. punkta 2. apakšpunktam pievieno šādu daļu:"Katra uzņēmuma, kura dalībnieks ir uzņēmums vai firma ar neierobežotu atbildību, nosaukums, galvenais birojs vai juridiskā adrese un tiesiskais statuss. Šo informāciju var nesniegt, ja tai ir nebūtiska nozīme 2. panta 3. punkta īstenošanā".3. irektīvas 47. pantā iekļauj šādu punktu:"1a. Šīs direktīvas 1. panta 1. punkta otrajā un trešajā daļā (attiecīgās juridiskās personas) minētā uzņēmuma vai firmas dalībvalsts var atbrīvot šo juridisko personu no pārskatu publicēšanas atbilstoši Direktīvas 68/151/EEK 3. pantam ar noteikumu, ka šie pārskati ir pieejami sabiedrībai galvenajā birojā, ja:a) visi attiecīgās juridiskās personas dalībnieki ar neierobežotu atbildību ir uzņēmumi, kas minēti 1. panta 1. punkta pirmajā daļā un ko reglamentē citas dalībvalsts tiesību akti, nevis tās dalībvalsts tiesību akti, kas reglamentē attiecīgo juridisko personu, un ja neviens no šiem uzņēmumiem nepublicē attiecīgās juridiskās personas pārskatus kopā ar saviem pārskatiem, vaib) visi dalībnieki ar ierobežotu atbildību ir uzņēmumi, ko nereglamentē dalībvalsts tiesību akti, bet kam ir tiesisks statuss salīdzinājumā ar Direktīvā 68/151/EEK minēto.Pārskatiem ir jābūt pieejamiem pēc pieprasījuma. Kopijas cena nedrīkst pārsniegt administratīvās izmaksas. Jāparedz sankcijas tiem gadījumiem, kad netiek ievērots šajā punktā noteiktais pienākums publicēt pārskatus."4. Direktīvu papildina ar šādu pantu:"57.a pants1. Dalībvalstis var pieprasīt uzņēmumiem, kas minēti 1. panta 1. punkta pirmajā apakšpunktā, uz ko attiecas šo valstu tiesību akti un kas ir dalībnieki ar neierobežotu atbildību kādā no 1. panta 1. punkta otrajā un trešajā daļā (attiecīgās juridiskās personas) minētajiem uzņēmumiem vai firmām, sastādīt, revidēt un publicēt kopā ar saviem pārskatiem arī attiecīgās juridiskās personas pārskatus atbilstoši šīs direktīvas noteikumiem.Šajā gadījumā šīs direktīvas noteikumi neattiecas uz attiecīgo juridisko personu.2. Dalībvalstīm nevajag attiecināt šīs direktīvas prasības uz attiecīgajām juridiskajām personām, ja:a) šīs juridiskās personas pārskatus atbilstoši šīs direktīvas noteikumiem ir sastādījis, revidējis un publicējis uzņēmums, kas ir šīs juridiskās personas dalībnieks ar neierobežotu atbildību un ko regulē citas dalībvalsts tiesību akti;b) attiecīgā juridiskā persona ir iekļauta konsolidētajos pārskatos, ko atbilstoši Direktīvai 83/349/EEK ir sastādījis, revidējis un publicējis dalībnieks ar neierobežotu atbildību vai, ja attiecīgā juridiskā persona ir iekļauta kādas lielākas uzņēmumu grupas konsolidētajos pārskatos, kurus atbilstoši Padomes Direktīvai 83/349/EEK ir sastādījis, revidējis un publicējis mātesuzņēmums, ko reglamentē kādas dalībvalsts tiesību akti. Atbrīvojums ir jānorāda konsolidēto pārskatu pielikumā.3. Šādos gadījumos attiecīgajai juridiskajai personai pēc pieprasījuma jebkuram ir jāatklāj tās juridiskās personas nosaukums, kas publicē pārskatus."2. pantsDirektīvā 83/349/EEK tiek izdarīti šādi grozījumi.1. Direktīvas 4. panta 1. punktu papildina ar šādu daļu:"Šā punkta pirmā daļa attiecas arī uz tiem gadījumiem, kad vai nu mātesuzņēmums, vai viens vai vairāki meitasuzņēmumi pārstāv vienu no uzņēmumu veidiem, kas minēti Direktīvas 78/660/EEK 1. panta 1. punkta otrajā un trešajā daļā."2. Direktīvas 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Dalībvalstis tomēr var atbrīvot no 1. panta 1. punktā uzliktā pienākuma, ja mātesuzņēmums nepārstāv nevienu no uzņēmumu veidiem, kas minēti šīs direktīvas 4. panta 1. punktā vai Direktīvas 78/660/EEK 1. panta 1. punkta otrajā un trešajā daļā."3. pants1. Dalībvalstis ievieš normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 1993. gada 1. janvārim panāktu atbilstību šai Direktīvai. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis var noteikt, ka šā panta 1. punktā minētie noteikumi tiks attiecināti uz gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem, sākot ar pārskata gadu, kas sākas 1995. gada 1. janvārī vai 1995. kalendārā gada laikā.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm..Briselē, 1990. gada 8. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Romita[1] OV C 144, 11.6.1986., 10. lpp.[2] OV C 125, 11.5.1987., 140. lpp.[3] OV C 328, 22.12.1986., 43. lpp.[4] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.[5] OV L 317, 16.11.1990., 57. lpp.[6] OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.[7] OV L 65, 14.3.1968., 8. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31976L0769

Oficiālais Vēstnesis L 262 , 27/09/1976 Lpp. 0201 - 0203 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 4 Lpp. 0178  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0208  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0208  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0229  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0229

		Padomes Direktīva(1976. gada 27. jūlijs)par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem(76/769/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā visiem noteikumiem par bīstamu vielu un preparātu laišanu tirgū jāaizsargā sabiedrība un jo īpaši personas, kas lieto šādas vielas un preparātus;tā kā tiem būtu jādod ieguldījums vides aizsardzībā pret visām vielām un preparātiem, kam ir ekotoksiskās īpašības vai kas varētu piesārņot vidi;tā kā tiem vajadzētu būt arī ar mērķi atjaunot, saglabāt un uzlabot cilvēku dzīves kvalitāti;tā kā uz bīstamām vielām un preparātiem attiecas dalībvalstu noteikumi; tā kā šie noteikumi attiecībā uz to laišanu tirgū un lietošanu ir atšķirīgi; tā kā šīs atšķirības rada šķērsli tirdzniecībā un tieši ietekmē kopējā tirgus izveidi un darbību;tā kā tāpēc šis šķērslis būtu jālikvidē; tā kā šajā nolūkā jātuvina dalībvalstu tiesību akti, ar ko reglamentē šo jomu;tā kā Kopienas direktīvās jau ir izstrādāti noteikumi, kas attiecas uz dažām bīstamām vielām un preparātiem; tā kā tomēr jāizstrādā noteikumi, kas attiecas uz citiem produktiem, īpaši uz tiem, uz kuriem starptautiskas organizācijas ir nolēmušas attiecināt ierobežojumus, piemēram, uz polihlorbifenilu (PCB), par kura ražošanas un lietošanas ierobežošanu ESAO ir pieņēmusi lēmumu 1973. gada 13. februārī; tā kā tāds pasākums ir vajadzīgs, lai novērstu PCB absorbciju cilvēku ķermenī, kas rada draudus cilvēku veselībai;tā kā sīkākā izpētē ir noskaidrots, ka ar polihlorterfeniliem (PCT) saistītie apdraudējumi ir līdzīgi tiem, kurus rada PCB; tā kā šo vielu laišana tirgū un lietošana būtu jāierobežo;tā kā turklāt būtu periodiski jāpārskata visa problēma, ņemot vērā pakāpenisku virzību uz PCB un PCT pilnīgu aizliegumu;tā kā 1-hloretilēns (vinilhlorīda monomērs) kā aerosolu propelents rada draudus cilvēku veselībai, un tāpēc tā lietošana būtu jāaizliedz,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Neierobežojot citu attiecīgo Kopienas noteikumu piemērošanu, ar šo direktīvu ierobežo pielikumā iekļauto bīstamu vielu un preparātu laišanu tirgū un lietošanu Kopienas dalībvalstīs.2. Šo direktīvu nepiemēro:a) bīstamu vielu un preparātu pārvadājumiem pa dzelzceļu, autoceļiem, iekšējiem ūdensceļiem, jūru vai gaisu;b) bīstamām vielām un preparātiem, ko eksportē uz valstīm, kuras nav dalībvalstis;c) vielām un preparātiem, kas ir tranzītā un ir pakļauti muitas pārbaudei, ja tos nepārstrādā.3. Šajā direktīvā:a) "vielas" ir ķīmiskie elementi un to savienojumi tādā veidā, kādā tie atrodami dabā vai kādus tos ražo rūpnieciski;b) "preparāti" ir maisījumi vai šķīdumi, kas sastāv no divām vai vairākām vielām.2. pantsDalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka bīstamās vielas un preparātus, kas iekļauti pielikumā, var laist tirgū vai lietot, tikai izpildot tur norādītos nosacījumus. Šādus ierobežojumus nepiemēro laišanai tirgū vai lietošanai pētniecības un attīstības vai analīzes nolūkos.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešos pēc tās paziņošanas, un tūlīt par to informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 27. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. van den Stoel[1] OV C 60, 13.3.1975., 49. lpp.[2] OV C 16, 23.1.1975., 25. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSVielas, vielu grupu vai preparāta apzīmējums | Ierobežojuma nosacījumi |1.Polihlorbifenili (PCB), izņemot mono- un dihlorbifenilus.Polihlorterfenili (PCT),Preparāti, kuru PCB vai PCT saturs ir augstāks par 0,1 % pēc svara. | Nedrīkst lietot, izņemot šādas kategorijas: 1.slēgtas sistēmas elektriskās ierīcēs: transformatoros, rezistoros un indukcijas spolēs;2.lielos kondensatoros (kopējais svars <= 1 kg);3.mazos kondensatoros, ja PCB maksimālais hlora saturs ir 43 % un ja tas nesatur vairāk par 3,5 % bifenilu ar penta- un augstāku hlora saturu;mazus kondensatorus, kas neatbilst iepriekš minētajiem kritērijiem, tomēr var laist tirgū vienu gadu pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.4.siltumapmaiņas šķidrumos slēgtās siltumapmaiņas sistēmās, izņemot sistēmās, kas paredzētas pārtikas produktu, lopbarības, farmaceitisko un veterināro produktu pārstrādei; tomēr, ja šīs direktīvas izziņošanas laikā PCB lieto minētajās sistēmās, tad to lietošanu var turpināt ne ilgāk kā līdz 1979. gada 31. decembrim;5.hidrauliskajos šķidrumos, ko lieto:a)apakšzemes raktuvju iekārtās;b)tādu mašīnu tvertnēs, ko lieto alumīnija elektrolītiskā ražošanā, ja tās lieto šīs direktīvas pieņemšanas laikā, ne ilgāk kā līdz 1979. gada 31. decembrim;6.izejas produktos un starpproduktos, kas paredzēti turpmākai pārstrādei citos produktos un kas nav aizliegti saskaņā ar šo direktīvu. |2.Vinilhlorīda monomērs jeb 1-hloretilēns | Nekādā gadījumā nedrīkst lietot par aerosolu propelentu. |--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31970L0220

Padomes Direktīva (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem

Oficiālais Vēstnesis L 076 , 06/04/1970 Lpp. 0001 - 0022 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0122  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1970(I) Lpp. 0149  - 0169 Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0122  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1970(I) Lpp. 0171  - 0191 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0068  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0195  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 1 Lpp. 0195  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 001 Lpp. 64  - 85

		Padomes Direktīva(1970. gada 20. marts)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem(70/220/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā 1968. gada 14. oktobra noteikumu, ar ko groza Straßenverkehrs-Zulassungs-Ordnung, 1968. gada 18. oktobrī publicēja Vācijā laikrakstā Bundesgesetzblatt I daļā; tā kā šis noteikums ietver noteikumus par pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu ar gāzēm no mehānisku transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem; tā kā šie noteikumi stāsies spēkā 1970. gada 1. oktobrī;tā kā 1969. gada 31. marta noteikumi par "Transportlīdzekļu benzīna motoru radītu izplūdes gāzu sastāvu" 1969. gada 17. maijā publicēja Francijā laikrakstā Journal officiel; tā kā šie noteikumi ir piemērojami:- no 1971. gada 1. septembra attiecībā uz tipa apstiprinājumu ieguvušiem transportlīdzekļiem ar jauna tipa dzinēju, kas ir tāda tipa dzinējs, kas vēl nekad nav uzstādīts tipa apstiprinājumu ieguvušā transportlīdzeklī;- no 1972. gada 1. septembra attiecībā uz transportlīdzekļiem, kurus uzsāk ekspluatēt pirmo reizi;tā kā šie noteikumi var kavēt kopīgā tirgus izveidi un pareizu darbību; tā kā tāpēc visās dalībvalstīs papildus esošajiem noteikumiem vai to vietā būtu jāpieņem vienādas prasības, jo īpaši, lai ļautu veikt EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu [3] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprināšanu, kas piemērojama attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu;tā kā esošo direktīvu piemēros līdz datumam, kas noteikts 1970. gada 6. februāra direktīvas piemērošanai; tā kā šajā laikā pēdējās minētās direktīvas procedūras vēl nebūs piemērojamas; tā kā tāpēc paziņojuma formā ir jānosaka ad hoc procedūra, apliecinot, ka transportlīdzekļa tips ir pārbaudīts un ka tas atbilst šīs direktīvas prasībām;tā kā, pamatojoties uz šo paziņojumu, katrai dalībvalstij, kurai pieprasīts piešķirt valsts tipa apstiprinājumu par transportlīdzekļa tipu, jāspēj apstiprināt, vai šis tipa ir iesniegts šajā direktīvā noteiktajai pārbaudei; tā kā šajā sakarā katrai dalībvalstij jāinformē pārējās dalībvalstis par iegūtajiem datiem, nosūtot aizpildītu paziņojumu par katru transportlīdzekļa tipu, kas ir pārbaudīts;tā kā rūpniecības nozarei ir jānosaka garāks pielāgošanas periods attiecībā uz prasībām, kas saistītas ar gāzveida piesārņotāju vidējo emisiju pārbaudi noslogotā urbanizētā apgabalā pēc aukstās palaišanas, nekā tas, kas attiecas uz šīs direktīvas citām tehniskām prasībām;tā kā ir vēlams izmantot tehniskās prasības, ko pieņēmusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas Komisija tās Noteikumiem Nr. 15 [4] (kopēji noteikumi attiecībā uz tādu transportlīdzekļu pastiprināšanu, kas aprīkoti dzirksteļaizdedzes motoru saistībā ar dzinēja gāzveida piesārņotāju emisiju), kas pievienota 1958. gada 20. marta Līgumam attiecībā uz vienotu nosacījumu apstiprināšanai pieņemšanu un savstarpēju apstiprinājuma atzīšanu transportlīdzekļu aprīkojumam un detaļām;tā kā bez tam tehniskās prasības ir ātri jāpielāgo, ņemot vērā tehnikas attīstību; tā kā šajā sakarā ir jāizveido noteikumi procedūras piemērošanai, kas noteikta 13. pantā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā par mehānisku transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir jebkurš transportlīdzeklis ar dzirksteļaizdedzes motoru, kas paredzēts izmantošanai uz ceļa, ar virsbūvi vai bez tās, un kam ir vismaz četri riteņi, pieļaujamais maksimālais svars ir vismaz 400 kg un maksimālais projektētais ātrums ir vienāds vai lielāks par 50 km/h, izņemot lauksaimniecībā izmantojamus traktorus un mašīnas, kā arī transportlīdzekļus, kuri iesaistīti sabiedrisko pakalpojumu sniegšanā.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājumu vai dalībvalsts tipa apstiprinājumu, atsaucoties uz gaisa piesārņošanu ar gāzēm no dzirksteļaizdedzes motoriem mehāniskajos transportlīdzekļos:- no 1970. gada 1. oktobra, ja šis transportlīdzeklis atbilst gan I pielikumā minētajām prasībām, izņemot 3.2.1.1. un 3.2.2.1. punkta prasības, gan II, IV, V un VI pielikuma prasībām;- no 1971. gada 1. oktobra, ja šis transportlīdzeklis papildus atbilst I pielikuma 3.2.1.1. un 3.2.2.1. punkta un III pielikuma prasībām.3. pants1. Pēc ražotāja vai tā pilnvarota pārstāvja pieteikuma attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes aizpilda VII pielikumā minētā paziņojuma nodaļas. Šī paziņojuma kopijas nosūta pārējām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam. Pārējās dalībvalstis, kurām lūgts piešķirt tā paša tipa transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, šo dokumentu pieņem kā apliecinājumu, ka noteiktie testi ir veikti.2. Direktīvas 1. punkta noteikumus atceļ, tiklīdz stājas spēkā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīva par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu.4. pantsDalībvalsts, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tā ir informēta par jebkurām izmaiņām I pielikuma 1.1. punktā minētajā daļā vai parametrā. Šīs dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka, vai attiecībā uz mainīto prototipu ir jāveic jauni testi un vai ir jāsastāda jauns ziņojums. Ja minētie testi liecina par neatbilstību šīs direktīvas prasībām, izmaiņas neapstiprina.5. pantsGrozījumus, kas nepieciešami I līdz VII pielikuma prasību pielāgošanai, ņemot vērā tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar procedūru, kura noteikta 13. pantā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu.6. pants1. Dalībvalstis pieņem noteikumus, kas ietver prasības, kuras vajadzīgas, lai līdz 1970. gada 30. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības, un tūlīt par to informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka tās dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1970. gada 20. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Harmel[1] OV C 160, 18.12.1969., 7. lpp.[2] OV C 48, 16.4.1969., 16. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[4] Eiropas Ekonomikas komisijas (Ženēva) Dokuments W/TRANS/WP 29/293/Rev. 1, 11.4.1969.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJAS, PIETEIKUMS TIPA APSTIPRINĀŠANAI UN PĀRBAUŽU SPECIFIKĀCIJAS1. DEFINĪCIJAS1.1. Transportlīdzekļa tips attiecībā uz dzinēja radītu gāzveida piesārņotāju emisiju ierobežojumu"Transportlīdzekļa tips attiecībā uz dzinēja radītu gāzveida piesārņotāju emisiju ierobežojumu" ir transportlīdzekļi, kas neatšķiras pēc būtiskiem parametriem, jo īpaši attiecībā uz šādiem punktiem:1.1.1. Ekvivalentā inerce, kas noteikta attiecībā pret etalonsvaru, kā noteikts III pielikuma 4.2. punktā;1.1.2. Dzinēja īpašības, kā noteikts II pielikuma 1. līdz 6. un 8. punktā.1.2. Etalonsvars"Etalonsvars" ir braukšanas kārtībā esoša transportlīdzekļa svars, pievienojot vienotu svaru 120 kg. Braukšanas kārtībā esoša transportlīdzekļa svars ir tā kopējais svars bez kravas ar uzpildītām visām tvertnēm, izņemot degvielas tvertni, kurai jābūt uzpildītai tikai līdz pusei, un kopā ar darbarīku komplektu un rezerves riteni.1.3. Dzinēja karteris"Dzinēja karteris" ir telpas dzinējā vai ārpus tā, kas ar iekšējiem vai ārējiem cauruļvadiem, caur kuriem var izkļūt gāzes un tvaiki, savienotas ar eļļas tvertni.1.4. Gāzveida piesārņotāji"Gāzveida piesārņotāji" ir oglekļa oksīds vai ogļūdeņraži.1.5. Maksimālais svars"Maksimālais svars" ir izgatavotāja norādītais tehniski pieļaujamais maksimālais svars (tas var būt lielāks par atļauto maksimālo svaru).2. PIETEIKUMS TIPA APSTIPRINĀŠANAI2.1. Ražotājam vai tā pilnvarotajam pārstāvim ir jāiesniedz šāda informācija:2.1.1. Dzinēja tipa apraksts, ieskaitot visu II pielikumā minēto informāciju;2.1.2. Degkameras un virzuļa rasējumi, ieskaitot virzuļa gredzenus;2.1.3. Maksimālais vārstu pacēlums un vārstu atveres un slēguma leņķis attiecībā pret nāves punktiem.2.2. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugu iesniedz tehniskajam dienestam, kas veic 3. punktā minēto pārbaužu izpildi.3. PĀRBAUŽU SPECIFIKĀCIJAS3.1. Vispārīgi noteikumiSastāvdaļas, kas var ietekmēt gāzveida piesārņotāju emisiju, projektē, būvē un montē tā, lai transportlīdzeklis, to normāli lietojot, neraugoties uz svārstībām, kam tas var būt pakļauts, atbilstu šīs direktīvas prasībām.3.2. Pārbaužu apraksts3.2.1. Transportlīdzeklim saskaņā ar tā svara kategoriju veic I, II un III tipa pārbaudes, kā norādīts turpmāk:3.2.2.1. I tipa pārbaude (pārbaudot vidējo gāzveida piesārņotāju emisiju noslogotā urbanizētā apgabalā pēc aukstās palaišanas).3.2.1.1.1. Šo pārbaudi veic ar visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, kuru maksimālais svars nepārsniedz 3,75 metriskās tonnas.3.2.1.1.2. Transportlīdzekli novieto uz dinamometra stenda, kas aprīkots ar bremzēm un spara ratu. Pārbaudi, kas ilgst trīspadsmit minūtes un sastāv no četriem cikliem, veic bez pārtraukumiem. Katrs cikls sastāv no 15 fāzēm (tukšgaita, paātrinājums, vienmērīgs ātrums, ātruma samazināšana, utt.). Pārbaudes laikā izplūdes gāzes savāc vienā vai vairākos maisos. Piepildīšanas perioda beigās gāzes analizē un mēra to tilpumu.3.2.1.1.3. Pārbaudi veic ar III pielikumā aprakstīto procedūru. Gāzu savākšanai un analizēšanai izmanto noteiktās metodes. Var apstiprināt citas metodes, ja ir secināts, ka tās sniedz ekvivalentus rezultātus.3.2.1.1.4. Pārbaudē iegūtajai oglekļa oksīda masai un ogļūdeņražu masai transportlīdzekļiem ar minēto etalonsvaru ir jābūt mazākai par lielumu, kas zemāk norādīts tabulā:Etalonsvars (Et) kg | Oglekļa oksīda masa pārbaudē g | Ogļūdeņražu masa pārbaudē g |Et≤750 | 100 | 8·0 |750<Et≤850 | 109 | 8·4 |850<Et≤1020 | 117 | 8·7 |1020<Et≤1250 | 134 | 9·4 |1250<Et≤1470 | 152 | 10·1 |1470<Et≤1700 | 169 | 10·8 |1700<Et≤1930 | 186 | 11·4 |1930<Et≤2150 | 203 | 12·1 |2150<Et | 220 | 12·8 |3.2.1.2. II tipa pārbaude (oglekļa oksīda emisijas pārbaude tukšgaitā).3.2.1.2.1. Šo pārbaudi veic ar visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem.3.2.1.2.2. Oglekļa oksīda saturs pēc tilpuma izplūdes gāzēs, kas rodas dzinējam esot tukšgaitā, nedrīkst pārsniegt 4,5 %.3.2.1.2.3. Šo saturu pārbauda saskaņā ar IV pielikumā aprakstīto procedūru.3.2.1.3. III tipa pārbaude (kartera gāzu emisijas pārbaude).3.2.1.3.1. Šo pārbaudi veic ar visiem 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot tos, kuriem ir divtaktu dzinēji ar kompresiju karterī.3.2.1.3.2. Ogļūdeņražu masai kartera gāzēs, kuras dzinējs nepārstrādā, jābūt mazākai par 0,15 % no dzinēja patērētās degvielas masas.3.2.1.3.3. Šo masu pārbauda saskaņā ar V pielikumā aprakstīto procedūru.3.2.2. Kā vispārējs noteikums, ražošanas paraugu atbilstību attiecībā uz dzinēju radītu gāzveida piesārņotāju emisiju ierobežojumiem pārbauda, pamatojoties uz VII pielikumā minēto aprakstu, un, nepieciešamības gadījumā, uz visām vai atsevišķām I, II un III tipa pārbaudēm, kas aprakstītas 3.2. punktā. Tomēr,3.2.2.1. Sērijveidā ražotu transportlīdzekļu I tipa pārbaudē savāktā oglekļa oksīda masa un ogļūdeņražu masa nepārsniedz lielumus attiecīgi L1 un L2 šajā tabulā:Etalonsvars (Et) kg | Oglekļa oksīda masa pārbaudē g L1 | Ogļūdeņražu masa pārbaudē g L2 |Et≤750 | 120 | 10·4 |750<Et≤850 | 131 | 10·9 |850<Et≤1020 | 140 | 11·3 |1020<Et≤1250 | 161 | 12·2 |1250<Et≤1470 | 182 | 13·1 |1470<Et≤1700 | 203 | 14·0 |1700<Et≤1930 | 223 | 14·8 |1930<Et≤2150 | 244 | 15·7 |2150<Et | 264 | 16·6 |3.2.2.1.1. x- un parauga standarta atšķirību S [1] nosaka attiecībā uz katru gāzveida piesārņotāju. Sērijas produkciju uzskata par atbilstīgu, ja ir izpildīts šāds nosacījums:x+ k. S ≤ Lkur:L = attiecībā uz katru attiecīgo gāzveida piesārņotāju 3.2.2.1. punktā noteiktais robežlielums; unn | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |k | 0,973 | 0,613 | 0,489 | 0,421 | 0,376 | 0,342 | 0,317 | 0,296 | 0,279 | 0,265 | 0,253 | 0,242 | 0,233 | 0,224 | 0,216 | 0,210 | 0,203 | 0,198 |k k =0,8602n[1] S2 = ∑ x − x-2n − 1, kur x ir jebkurš no individuālajiem rezultātiem, kas iegūts paraugā n.--------------------------------------------------II PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSI TIPA PĀRBAUDE(vidējo piesārņotāju emisiju pārbaudīšana noslogotā urbanizētā apgabalā pēc aukstās palaišanas)Procedūra I tipa pārbaudei, kas noteikta I pielikuma 3.2.1.1. punktā1. DARBĪBAS CIKLS UZ DINAMOMETRA STENDA1.1. Cikla aprakstsDarbības cikls uz dinamometra stenda ir tas, kas norādīts šajā tabulā un attēlots 1. papildinājumā. Darbību analīze ir sniegta 2. papildinājumā.Darbības cikls uz dinamometra stendaDarbības Nr. | Darbība | Fāze | Paātrinājums m/s. 2 | Ātrums km/h | Ilgums katrai | Kopējais laiks (s.) | Izmantojamais pārnesums manuālās pārnesumu kārbas gadījumā |Darbībai (s.) | Fāzei (s.) |1 | Tukšgaita | 1 | 11 | 11 | 11 | 6 s PM + 5 s K1 [1] |2 | Paātrinājums | 2 | 1,04 | 0-15 | 4 | 4 | 15 | 1 |3 | Vienmērīgs ātrums | 3 | | 15 | 8 | 8 | 23 | 1 |4 | Ātruma samazināšana | 4 | - 0,69 | 15-10 | 2 | 5 | 25 | 1 |5 | Ātruma samazināšana, nospiests sajūgs | - 0,92 | 10-0 | 3 | 28 | K 1 |6 | Tukšgaita | 5 | | | 21 | 21 | 49 | 16 s PM + 5 s K1 |7 | Paātrinājums | 6 | 0,83 | 0-15 | 5 | 12 | 54 | 1 |8 | Pārnesuma maiņa | | | 2 | 56 | |9 | Paātrinājums | 0,94 | 15-32 | 5 | 61 | 2 |10 | Vienmērīgs ātrums | 7 | | 32 | 24 | 24 | 85 | 2 |11 | Ātruma samazināšana | 8 | - 0,75 | 32-10 | 8 | 11 | 93 | 2 |12 | Ātruma samazināšana, nospiests sajūgs | - 0,92 | 10-0 | 3 | 96 | K2 |13 | Tukšgaita | 9 | | | 21 | 21 | 117 | 16 s PM + 5 s K1 |14 | Paātrinājums | 10 | 0,83 | 0-15 | 5 | 26 | 122 | 1 |15 | Pārnesuma maiņa | | | 2 | 124 | |16 | Paātrinājums | 0,62 | 15-35 | 9 | 133 | 2 |17 | Pārnesuma maiņa | | | 2 | 135 | |18 | Paātrinājums | 0,52 | 35-50 | 8 | 143 | 3 |19 | Vienmērīgs ātrums | 11 | | 50 | 12 | 12 | 155 | 3 |20 | Ātruma samazināšana | 12 | - 0,52 | 50-35 | 8 | 8 | 163 | 3 |21 | Vienmērīgs ātrums | 13 | | 35 | 13 | 13 | 176 | 3 |22 | Pārnesuma maiņa | 14 | | | 2 | 12 | 178 | |23 | Ātruma samazināšana | - 0,86 | 32-10 | 7 | 185 | 2 |24 | Ātruma samazināšana, nospiests sajūgs | - 0,92 | 10-0 | 3 | 188 | K2 |25 | Tukšgaita | 15 | | | 7 | 7 | 195 | 7 s. PM |1.2. Cikla veikšanas vispārīgi noteikumiJa nepieciešams noteikt, kā vislabāk iedarbināt paātrinājuma un bremžu vadības ierīci, lai sasniegtu ciklu, kas tuvināts teorētiskajam ciklam noteiktajās robežās, veic iepriekšējus pārbaudes ciklus.1.3. Pārnesumu kārbas izmantošana1.3.1. Ja maksimālais ātrums, kas sasniedzams pirmajā pārnesumā, ir zem 15 km/h, izmanto otro, trešo un ceturto pārnesumu.1.3.2. Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar pusautomātisko pārnesumu kārbu, pārbauda, izmantojot parasti braukšanā lietotus ātrumus, un pārnesumus izmanto atbilstoši ražotāja norādījumiem.1.3.3. Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar pilnībā automātisku pārnesumu kārbu, pārbauda ar ieslēgtu augstāko pārnesumu ("braukšana" ("Drive")). Akseleratoru izmanto tā, lai panāktu iespējami vienmērīgāko paātrinājumu, ļaujot pārslēgt dažādus pārnesumus parastajā kārtībā. Bez tam, nepiemēro 1. papildinājumā norādītos pārnesumu pārslēgšanas punktus; paātrinājumu turpina visu periodu, kas apzīmēts ar taisnajām līnijām, kas katra tukšgaitas perioda beigas savieno ar nākamā vienmērīga ātruma perioda sākumu. Piemēro 1.4. punktā minētās pielaides.1.3.4. Transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar overdrive, kuru var iedarbināt transportlīdzekļa vadītājs, pārbauda ar neieslēgtu overdrive.1.4. Pielaides1.4.1. Paātrinājuma laikā, vienmērīga ātruma laikā un ātruma samazinājuma laikā, kad darbina transportlīdzekļa bremzes, ir pieļaujama 1 km/h pielaide virs vai zem teorētiskā ātruma. Ja transportlīdzeklis straujāk samazina ātrumu, neizmantojot bremzes, piemēro tikai 5.6.3. punkta prasības. Ātruma pielaides, kas lielākas par noteiktajām, ir atļautas fāžu maiņas laikā ar noteikumu, ka pielaides jebkurā gadījumā nepārsniedz par vairāk nekā 0,5 sekundēm.1.4.2. Laika pielaides ± 0,75 sekunžu ilgumā. Šīs pielaides piemēro katra pārnesumu maiņas perioda sākumā un beigās. [2]1.4.3. Šīs ātruma un laika pielaides apvieno kā norādīts 1. papildinājumā.2. TRANSPORTLĪDZEKLIS UN DEGVIELA2.1. Pārbaudes transportlīdzeklis2.1.1. Transportlīdzekli iesniedz labā mehāniskā stāvoklī. Tas ir iepriekš iebraukts un tā nobraukums pirms pārbaudes ir vismaz 3000 km.2.1.2. Izplūdes ierīcei nav noplūdes, kas varētu samazināt ievākto gāžu daudzumu, kas ir dzinēja radīto gāzu daudzums.2.1.3. Ieejas sistēmas necaurlaidību var pārbaudīt, lai nodrošinātu, ka karburāciju neietekmē gadījuma rakstura gaisa ieplūde.2.1.4. Dzinēja un transportlīdzekļa vadības ierīču iestatījumi ir tādi, kā noteicis ražotājs.2.1.5. Vakuuma mēraparātu uzstāda ieplūdes ķēdē netālu no karburatora aiz droseļvārsta.2.1.6. Laboratorijā var pārbaudīt, vai transportlīdzeklis atbilst darbības rādītājiem, ko noteicis ražotājs, ka to var izmantot normālai braukšanai un, jo īpaši, ka to ir iespējams palaist gan aukstu, gan siltu.2.2. Degviela2.2.1. Degviela ir atskaites degviela, kuras raksturojums dots VI pielikumā. Ja dzinēju eļļo ar maisījumu, eļļa, ko pievieno atskaites degvielai, atbilst ražotāja ieteikumiem attiecībā uz pakāpi un daudzumu.3. PĀRBAUDES APRĪKOJUMS3.1. Dinamometra bremzesKonkrēts tips nav noteikts. Tomēr tā pielāgojumus neietekmē laika beigšanās. Tas nerada jūtamas vibrācijas transportlīdzeklī, kas varētu kaitēt tā normālai darbībai. Tam jābūt aprīkotam ar inerces adapteri, kas ļauj reproducēt transportlīdzekļa darbību uz ceļa (ekvivalentās inerces).3.2. Gāzes savākšanas iekārta3.2.1. Savienojuma caurules ir veidotas no tērauda un, cik iespējams, aprīkotas ar stingriem stiprinājumiem. Tomēr izmanto pilnīgi gāzi necaurlaidīgu elastīgu gredzenu, lai ierīci izolētu no transportlīdzekļa vibrācijām. Var izmantot citus materiālus, ja tie neietekmē gāzu sastāvu.3.2.2. Ja pārbaudāmais transportlīdzeklis ir aprīkots ar izplūdes cauruli, ko veido vairāki atzari, atzarus savieno pēc iespējas tuvāk transportlīdzeklim.3.2.3. Gāzu temperatūra savākšanas sistēmā ir saderīga ar dzinēja pareizu darbību, ar paraugu ņemšanas maisu uzturēšanu labā stāvoklī, ar 4.5.1. punktā noteikto ogļūdeņražu absorbcijas līmeni un ar kondensēšanās samazināšanu līdz minimumam uz paraugu ņemšanas maisa vai maisu malām.3.2.4. Dažādie vārsti, ko izmanto, lai novirzītu izplūdes gāzes vai nu atmosfērā, vai paraugu ņemšanas ierīcē, ir ātri noregulējami un ātrdarbīgi.3.2.5. Savākšanas ierīce sastāv no viena vai vairākiem atbilstoša tilpuma maisiem. Maisi ir no tāda materiāla, kas neietekmē mērījumu precizitāti vai gāzu saglabāšanu.3.3. Analīzes aprīkojums3.3.1. Paraugu ņemšanas zonde var sastāvēt no paraugu ņemšanas caurules, kas savienota ar savākšanas ierīci, vai no maisa iztukšošanas caurules. Tā var būt arī neatkarīga, taču tās atvere nekādā gadījumā nav maisa apakšā.3.3.2. Analizatori ir nedispersīvas infrasarkanās absorbcijas tipa analizatori. Ogļūdeņražu analizatoram ir jutība, kas ļauj noteikt n-heksānu.3.4. Tilpuma mērīšanas aprīkojums3.4.1. Izmanto tilpuma mērierīci.3.4.2. Spiediena un temperatūras mērījumus, kas ļauj tilpumu attiecināt uz standarta apstākļiem, veic laikos, kas izvēlēti, ņemot vērā izmantotās mērierīces modeli. Laboratorijā precizē to pozīcijas.3.4.3. Gāzes noplūdes ierīce var sastāvēt no sūkņa vai jebkādas citas sistēmas, kas mērierīcē izmērīto spiedienu uztur nemainīgu.3.5. Instrumentu precizitāte3.5.1. Tā kā bremzes kalibrē atsevišķā pārbaudē, dinamometra precizitāte nav norādīta. Kopējo inerci rotējošām masām, ieskaitot ruļļu un bremžu rotējošās daļas masu (skatīt 4.2. punktu), sniedz ± 20 kg robežās.3.5.2. Transportlīdzekļa ātrumu mēra ar ruļļu rotācijas ātrumu, kas savienoti ar bremžu spara ratu. Tas ir izmērāms ± 2 km/h robežās ātruma diapazonā no 0 līdz 10 km/h un ± 1 km/h robežās ātrumam virs 10 km/h.3.5.3. Temperatūras, kas minētas 5.1.1. un 6.3.3. punktā, mēra ± 2ŗ C robežās.3.5.4. Atmosfēras spiedienu mēra ± 1 mm dzīvsudraba stabiņa robežās.3.5.5. Vakuumu transportlīdzekļa ieplūdes sistēmā mēra ± 5 mm dzīvsudraba stabiņa robežās. Citus spiedienus (pretspiediens paraugu ņemšanas ierīcē, spiediens tilpuma labošanai utt.) jāmēra ūdens mērierīces ± 5 mm robežās.3.5.6. Mērierīces izmērs un precizitāte ir atbilstoša mērāmās gāzes tilpumam tā, lai tilpuma mērījuma precizitāte ir ± 2 % robežās.3.5.7. Analizatoriem mērījuma diapazons ir saderīgs ar precizitāti, kas nepieciešama, lai izmērītu dažādo komponentu saturu ± 3 % robežās, neatkarīgi no standarta (kalibrācijas) gāzu precizitātes. Kopējais analizēšanas ķēdes reakcijas laiks ir mazāks par vienu minūti.3.5.8. Standarta gāzu saturs neatšķiras par vairāk nekā ± 2 % no katras gāzes atskaites lieluma. Atšķaidītājs ir slāpeklis.4. PĀRBAUDES SAGATAVOŠANA4.1. Bremžu iestatījums4.1.1. Bremzes noregulē tā, lai reproducētu transportlīdzekļa darbību vienmērīga ātruma 50 km/h līmenī.4.1.2. Šim nolūkam vakuumu mēra dzinēja ieplūdē ceļa testa laikā, ko veic ar ātrumu 50 km/h trešajā pārnesumā, vai izmantojot 1.3. punktā pārnesumus, transportlīdzeklim tā atskaites svarā un riepām esot ar spiedienu, ko norādījis ražotājs. Vakuumu mēra, kad vienmērīgs ātrums vienā līmenī ir uzturēts vismaz piecpadsmit sekundes. Ņemot vērā vēja ietekmi, ņem vidējo katrā virzienā divreiz veiktu mērījumu rezultātu.4.1.3. Tad transportlīdzekli novieto uz dinamometra stenda un bremzes noregulē tā, lai ieplūdē iegūtu tādu pašu vakuumu, kāds ir reģistrēts 4.1.2. punktā minētajā pārbaudē uz ceļa. Šo bremžu iestatījumu saglabā visas pārbaudes laikā.4.1.4. Šis iestatījums ir atbilstošs hidrauliskā tipa bremzēm. Attiecībā uz citiem tipiem var būt nepieciešams pārbaudīt, vai tādējādi iegūts iestatījums ir atbilstošs citiem starpposmiem ciklā starp tukšgaitu un maksimālo ātrumu. Nepieciešamības gadījumā pieņem vidējo iestatījumu.4.2. Ekvivalentās inerces pielāgošana transportlīdzekļa mainīgajai inerceiSpararatu izmanto, lai rotējošo masu kopējo inerci iegūtu proporcionālu etalonsvaram šādās robežās:Transportlīdzekļa etalonsvars (Et) kg | Ogļūdeņražu masa pārbaudē g L2 |Et≤750 | 680 |750<Et≤850 | 800 |850<Et≤1020 | 910 |1020<Et≤1250 | 1130 |1250<Et≤1470 | 1360 |1470<Et≤1700 | 1590 |1700<Et≤1930 | 1810 |1930<Et≤2150 | 2040 |2150<Et | 2270 |4.3. Transportlīdzekļa sagatavošana4.3.1. Pirms pārbaudes transportlīdzekli uzglabā temperatūrā starp 20o un 30o C vismaz sešas stundas. Dzesēšanas ūdens un dzinēja eļļas temperatūru izmēra pirms pārbaudes, lai pārliecinātos, ka tā ir starp 20o un 30o C.4.3.2. Riepu spiediens, gadījumā, kad veic iepriekšēju pārbaudi uz ceļa bremžu pielāgošanai, ir tāds, kādu norādījis ražotājs. Tomēr, ja ruļļu diametrs ir mazāks par 50 cm, spiedienu riepās palielina par 30-50 %, lai novērstu riepu bojājumus.4.4. Pretspiediena pārbaudeIepriekšējo pārbaužu laikā veic pārbaudi, lai pārliecinātos, ka paraugu ņemšanas noteiktais pretspiediens nepārsniedz 75 mm, ko uzrāda ūdens mērierīce, mērījumus izdarot dažādos ciklā noteiktos vienmērīgos ātrumos.4.5. Maisu sagatavošana4.5.1. Maisus, jo īpaši attiecībā uz ogļūdeņražiem, sagatavo tā, lai ogļūdeņražu zudums 20 minūšu periodā nav lielāks par 2 % no sākotnējā satura. Šo sagatavošanu veic iepriekšējo pārbaužu laikā, to pabeidzot pie temperatūras, kas ir tuva dažādās pārbaudēs sasniegtajai galējai temperatūrai.4.5.2. Zudumus mēra šādi. Kad dzinējs darbojas nemainīgā (rpm) ātrumā, maisā ieplūstošo gāzu ogļūdeņraža saturu mēra nepārtraukti, līdz maiss ir piepildīts. Kad piepildīšana ir pabeigta, saturam jābūt vidējam no piepildīšanas laikā reģistrētā satura. Maisu iztukšo ar analizatora sūkni un saturu nepārtraukti vai ar noteiktiem intervāliem reģistrē. Ja pēc divdesmit minūtēm saturs ir mainījies par vairāk nekā 2 %, maisu iztukšo un piepilda atkārtoti otram mērījumam. Šo ciklu atkārto tik bieži, cik nepieciešams, lai piesātinātu sienas.4.6. Analīzes ierīces kalibrēšana4.6.1. Analizatoru kalibrēšana.Gāzes daudzumu pie norādītā spiediena, kas saderīgs ar aprīkojuma pareizu darbību, ievada analizatorā, izmantojot izplūdes ierīci un spiediena samazināšanas vārstu, kas piemontēts katrai pudelei. Ierīci noregulē, lai kā stabilu lielumu uzrādītu lielumu, kas uzrādīts standarta gāzes pudelē. Sākot ar iestatījumu, kas iegūts ar maksimālā satura pudeli, analizatora atkāpju līkni atzīmē kā dažādo izmantoto standarta gāzes pudeļu satura funkciju.4.6.2. Ierīces vispārējais reakcijas laiks.Gāzi no maksimālā satura pudeles ievada paraugu ņemšanas zondes galā. Veic pārbaudi, lai pārliecinātos, ka norādītais lielums, kas atbilst maksimālajai atkāpei, ir sasniegts mazāk nekā vienā minūtē. Ja šis lielums nav sasniegts, analizatora ķēdē no sākuma līdz beigām pārbauda, vai nav noplūdes.4.7. Tilpuma mērīšanas ierīces noregulēšanaMaisu iepriekšēju pārbaužu laikā piepilda un pārbauda, lai nodrošinātu, ka tilpumu var izmērīt ar tiešu precizitāti. Ja ir nepieciešams, katrā gadījumā var izvēlēties piemērotu (gāzes) mērierīci.5. PIRMSEKSPLUATĀCIJAS PĀRBAUŽU PROCEDŪRA5.1. Īpaši noteikumi cikla veikšanai5.1.1. Temperatūra vietā, kur atrodas ruļļu stends, ir starp 20o un 30o C visā pārbaudes laikā un cik vien iespējams tuva temperatūrai vietā, kur transportlīdzeklis tika sagatavots pārbaudei.5.1.2. Transportlīdzeklis pārbaudes laikā ir iespējami horizontāli, lai izvairītos no degvielas neatbilstošas izplatības.5.1.3. Pārbaudi veic ar paceltu motora pārsegu. Var izmantot ventilācijas papildierīci uz radiatora (ūdens dzesētāja) vai uz gaisa ieplūdes (gaisa dzesētāja), lai uzturētu normālu dzinēja temperatūru.5.1.4. Veicot ciklu, attiecīgais ātrums ir tāds, kāds ir ruļļiem, kas pievienoti bremžu spara ratam. Pārbaudes laikā ātrumu atzīmē attiecībā pret laiku, lai varētu izvērtēt veikto ciklu pareizību.5.1.5. Vakuuma reģistrēšana nav obligāta; tomēr, ja to reģistrē tajā pašā laikā, kad ātrumu, būs iespējams novērtēt, vai paātrinājumi ir veikti pareizi.5.1.6. Ja vēlams, var arī reģistrēt dzesēšanas ūdens un kartera eļļas temperatūru.5.2. Dzinēja palaišana5.2.1. Dzinēju iedarbina izmantojot ierīces, kas tam paredzētas, tādas kā gaisa padeves regulēšanas vārstu, startera vārstu u.c., saskaņā ar ražotāja norādījumiem.5.2.2. Dzinēju darbina tukšgaitā ar ieslēgtu gaisa padeves regulēšanas vārstu četrdesmit sekundes. Pirmais cikls sākas, kad iedarbina izplūdes atjaunošanas ierīces vārstu, ko veic četrdesmit sekunžu perioda beigās.5.3. Manuālā gaisa padeves regulēšanas vārsta izmantošanaGaisa padeves regulēšanas vārstu izslēdz cik vien iespējams drīz un principā pirms paātrinājuma no 0 līdz 50 km/h. Ja šo prasību nevar izpildīt, nosaka vārsta izslēgšanas brīdi. Gaisa padeves regulēšanas vārsta noregulēšanai izmantotā metode ir tā, ko noteicis ražotājs.5.4. Tukšgaita5.4.1. Manuālā pārnesumkārba5.4.1.1. Tukšgaitas laikā sajūgs ir nenospiests un pārnesumi ir neitrālā pozīcijā.5.4.1.2. Lai ļautu paātrinājumus veikt saskaņā ar parasto ciklu, transportlīdzeklim jāieslēdz pirmais pārnesums ar nospiestu sajūgu piecas sekundes pirms paātrinājuma, kas seko attiecīgajam tukšgaitas periodam.5.4.1.3. Pirmais tukšgaitas periods cikla sākumā sastāv no sešām tukšgaitas sekundēm neitrālā pārnesumā ar nenospiestu sajūgu un piecām sekundēm pirmajā pārnesumā pirmajā pārnesumā ar nospiestu sajūgu.5.4.1.4. Attiecībā uz tukšgaitas periodiem katrā ciklā atbilstošais laiks ir sešpadsmit sekundes neitrālā pārnesumā un piecas sekundes pirmajā pārnesumā ar nospiestu sajūgu.5.4.1.5. Pēdējais tukšgaitas periods ciklā sastāv no septiņām sekundēm neitrālajā pārnesumā ar nenospiestu sajūgu.5.4.2. Pusautomātiskas pārnesumkārbas:Ievēro ražotāja norādījumus braukšanai pilsētā vai, ja to nav, norādījumus, kas piemērojami manuālām pārnesumkārbām.5.4.3. Automātiskas pārnesumkārbas:Selektoru pārbaudes laikā nedarbina, izņemot gadījumus, kad ražotājs nosaka savādāk. Pēdējā gadījumā piemēro procedūru, kas paredzēta manuālām pārnesumkārbām.5.5. Paātrinājums5.5.1. Paātrinājumus veic tā, lai paātrinājuma ātrums ir cik vien iespējams nemainīgs visas darbības laikā.5.5.2. Ja paātrinājumu nevar veikt noteiktajā laikā, nepieciešamo papildu laiku atskaita no laika, kas ļauts kombinācijas maiņai, ja iespējams, un jebkurā gadījumā no nākamā vienmērīga ātruma perioda.5.6. Ātruma samazinājums5.6.1. Visus ātruma samazinājumus veic, pilnībā noņemot pēdu no gāzes pedāļa, nospiežot sajūgu. Sajūgu, nemainot pārnesumu, nospiež pie ātruma 10 km/h.5.6.2. Ja ātruma samazināšanas periods ir ilgāks par attiecīgajai fāzei noteikto, izmanto transportlīdzekļa bremzes, lai ievērotu ciklu.5.6.3. Ja ātruma samazināšanas periods ir īsāks par attiecīgajai fāzei noteikto, teorētiskā cikla grafiku atjauno ar tukšgaitas periodu, kas saplūst ar nākamo tukšgaitas darbību.5.6.4. Ātruma samazināšanas beigās (transportlīdzekļa apturēšana uz ruļļiem) pārnesumu ieslēdz neitrālā pozīcijā un sajūgu atlaiž.5.7. Vienmērīgs ātrums5.7.1. Pārejot no paātrinājuma uz nākamo vienmērīgo ātrumu, izvairās no gāzes pedāļa spiešanas vai droseļvārsta aizvēršanas.5.7.2. Vienmērīga ātruma periodus sasniedz, turot akselerācijas pedāli nemainīgā stāvoklī.6. PARAUGU ŅEMŠANAS UN ANALĪZES PROCEDŪRA6.1. Paraugu ņemšana6.1.1. Paraugu ņemšanu sāk, tiklīdz vārsts ir atvērts, kā norādīts 5.2.2. punktā.6.1.2. Ja izmanto vairākus maisus, tos nomaina cikla pirmā tukšgaitas perioda sākumā.6.1.3. Maisu hermētiski aizver, tiklīdz tas ir pilns.6.1.4. Pēdējā cikla beigās iedarbina vārstu, lai novirzītu dzinēja radītās gāzes atmosfērā.6.2. Analīze6.2.1. Katrā maisā esošās gāzes analizē cik iespējams drīz un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā divdesmit minūtes pēc attiecīgā maisa piepildīšanas.6.2.2. Ja paraugu zondi maisā neatstāj pastāvīgi, izvairās no gaisa ieplūšanas maisā zondes ielikšanas laikā un no gāzes izplūšanas no maisa zondes izņemšanas laikā.6.2.3. Analizators ir stabilā pozīcijā vienas minūtes laikā pēc tā pievienošanas maisam.6.2.4. Skaitlis, kas pielāgots kā gāzu saturs katrā izmērītajā izplūdē, ir tas, kas nolasāms pēc mērinstrumenta stabilizācijas.6.3. Tilpuma mērījums6.3.1. Lai izvairītos no lielām temperatūras svārstībām, maisa vai maisu tilpumu izmēra, tiklīdz gāzes ir sasniegušas istabas temperatūru.6.3.2. Maisus iztukšo, laižot gāzes caur gāzes mērierīci.6.3.3. Aprēķiniem izmantotā temperatūra (tm) ir tās temperatūras vidējā aritmētiskā, kas bija iztukšošanas sākumā un beigās, maksimālajai atšķirībai starp šīm divām temperatūrām jābūt mazākai par 5 oC.6.3.4. Aprēķiniem izmantotais spiediens (Pm) ir absolūtā spiediena vidējais aritmētiskais, kas reģistrēts iztukšošanas sākumā un beigās, maksimālajai atšķirībai starp šiem diviem spiedieniem jābūt mazākai par 4 mm dzīvsudraba stabiņa.6.3.5. Analīzēm paņemtās gāzes tilpumu pievieno tilpumam, kas izmērīts ar mērierīci, ja pirmais tilpums ir ekvivalents vairāk nekā 1 % izmērītā tilpuma. Iegūto rezultātu apzīmē ar simbolu Vm.7. RADĪTO GĀZVEIDA PIESĀRŅOTĀJU DAUDZUMA NOTEIKŠANA7.1. Gāzes izmērīto tilpumu labojumsKatrā maisā esošās gāzes tilpumu attiecina uz normālu temperatūru un spiedienu, izmantojot šādu formulu:V = Vm×,Vm – : tilpums, kas izteikts litros, reģistrēts kā minēts 6.3.5. punktā;tm – : to galējo temperatūru vidējā aritmētiskā, kas reģistrētas kā norādīts 6.3.3. punktā, izteikta Celsija grādos;Pm – : to galējo absolūto spiedienu vidējais aritmētiskais, kas reģistrēti kā norādīts 6.3.4. punktā, izteikts dzīvsudraba stabiņa milimetros; unPH – : piesātināta ūdens tvaika spiediens, kas izteikts dzīvsudraba milimetros, pie temperatūras Tm.7.2. Katrā maisā esošo gāzveida piesārņotāju masaKatrā maisā esošo gāzveida piesārņotāju masu nosaka ar reizinājumu dCV, kur C ir attiecīgā gāzveida piesārņotāja tilpuma saturs un d ir tilpuma masa:- katrā oglekļa oksīda gadījumā, d = 1,250;- katrā ogļūdeņražu gadījumā, d = 3,844 (n-heksāns).7.3. Radīto gāzveida piesārņotāju kopējā masaKatra pārbaudes laikā transportlīdzekļa radītā gāzveida piesārņotāja masu M nosaka, pievienojot katrā maisā esošo gāzveida piesārņotāju masas un aprēķinot kā norādīts 7.2. punktā.Piezīme:Laboratorijām ir ieteicams pārbaudīt analīzes, arī izmērot radītā oglekļa oksīda daudzumu.[1] PM = Pārnesumu kārba neitrālā pozīcijā, nenospiests sajūgs.K1, K2 = Iedarbināts pirmais vai otrais pārnesums, nenospiests sajūgs.[2] Jāievēro, ka atļauto divu sekunžu laiks ietver pārnesuma maiņas laiku un, ja nepieciešams, manevrēšanas ilgumu, lai sekotu ciklam.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSII TIPA PĀRBAUDE(Oglekļa oksīda emisijas pārbaude tukšgaitā)Procedūra II tipa pārbaudei, kas noteikta I pielikuma 3.2.12. punktā1. Mērījuma nosacījumi1.1. Degviela ir atskaites degviela, kuras specifikācijas ir dotas VI pielikumā.1.2. Oglekļa oksīda saturu pēc tilpuma mēra uzreiz pēc I tipa pārbaudes ceturtā cikla, dzinējam esot tukšgaitā.1.3. Transportlīdzekļiem ar manuālo vai pusautomātisko pārnesumkārbu pārbaudi veic ar pārnesumu neitrālā pozīcijā ar nenospiestu sajūgu.1.4. Transportlīdzekļiem ar automātisko pārnesumkārbu pārbaudi veic ar pārnesumu pozīcijā "zero" (nulle) vai "parking" (stāvvieta).2. Gāzu paraugu ņemšana2.1. Paraugu ņemšanas zondi ievieto caurulē, kas savieno transportlīdzekļa izplūdes cauruli ar paraugu ņemšanas maisu, cik vien iespējams tuvu izplūdes caurulei.2.2. Ņemot vēlā iespējamo izplūdes atšķaidīšanos ar gaisu, izmēra oglekļa oksīda (T1) un oglekļa dioksīda (T2) saturu pēc tilpuma un saturu pēc tilpuma (T), kas salīdzināms ar noteiktajām robežām, aprēķina ar formuluT = T×T+ T2--------------------------------------------------V PIELIKUMSIII TIPA PĀRBAUDE(Kartera gāzu emisiju pārbaude)Procedūra III tipa pārbaudei, kas noteikta I pielikuma 3.2.1.3. punktā1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI1.1. III tipa pārbaudi veic ar transportlīdzekli, kas pakļauts I tipa un II tipa pārbaudei.1.2. Pārbaudītajos dzinējos ietilpst dzinēji, kas ir droši pret noplūdi un nav tādi, kuros jau neliela noplūde var izraisīt nepieņemamus darbības defektus (tādi kā flat-twin dzinēji).2. PĀRBAUDES APSTĀKĻI2.1. Tukšgaitu regulē saskaņā ar ražotāja ieteikumiem; ja šādu ieteikumu nav, to regulē tā, lai iegūtu maksimālu vakuumu ieplūdes kolektorā.2.2. Mērījumus veic šādos trijos dzinēja darbības stāvokļos:Stāvoklis Nr. | Transportlīdzekļa ātrums (km/h) | Vakuums ieplūdē (dzīvsudraba stabiņa mm) | Svēršanas koeficients |1 | Tukšgaita | | 0,25 |2 | 50± 2 | 400± 8 | 0,25 |3 | 50± 2 | 250 ±8 | 0,50 |2.3. = 0,625.2.4. Dzinēja ātrumu mērījumiem, kā minēts 2.2. punkta 2. un 3. apakšpunktā, izvēlas kā zemāko ātrumu, pie kura transportlīdzeklis, ņemot vērā pārnesumu attiecību, var braukt ar 50 km/h normālos darbības apstākļos.3. PĀRBAUDES METODE3.1. Katrā 2.2 punktā minētā 1., 2. un 3. stāvokļa kopumā mēra:3.1.1. Tilpumu Qn, ko ierīce laika vienībā nav pārstrādājusi;3.1.2. Degvielas patēriņu pēc svara Cn šajā pašā laika vienībā.3.2. Tilpumu Qn, kuru mēra kā noteikts 4.6. punktā katrā stāvokļa kopumā, attiecina uz standarta apstākļiem (dzīvsudraba stabiņa 760 mm; 0 oC) ar formuluQ′= Q×273T3.3. Ogļūdeņražu saturu pēc tilpuma t mēra kā noteikts 4.4. punktā. Ja ražotājs pieprasa, kartera gāzes neanalizē, bet uzskata, ka tās satur ogļūdeņražu 15000 ppm.3.4. Par ogļūdeņražu tilpuma masu (svars tilpuma vienībā) pieņem 3,84 g/l; attiecībā uz katru iepriekšminēto stāvokļa kopumu ogļūdeņražu masu, kas izplūst atmosfērā, nosaka ar formulu:P= Q′× t × 3,84,Q’n ir labotie tilpumi.3.5. Ogļūdeņražu vidējo svaru un degvielas patēriņu aprēķina no lielumiem, kas iegūti attiecībā uz katru iepriekšminēto stāvokļa kopumu, piemērojot 2.2. punktā minēto svēršanas koeficientu. Tos izsaka tajās pašās vienībās.3.6. Rezultātu interpretācijaTransportlīdzekli uzskata par atbilstošu, ja:P≤× C.4. TILPUMA Qn, KO IERĪCE NEPĀRSTRĀDĀ, MĒRĪJUMA METODE4.1. Pirms pārbaudes veicamie pasākumiPirms pārbaudes visus caurumus, kas nav tie, kas nepieciešami gāzu atjaunošanai, aizver.4.2. Metodes būtība4.2.1. Ierīces pārstrādes ķēdē tieši pie dzinēja pievienošanas cauruma uzstāda piemērojamu gāzu ņemšanas ierīci, kas nerada papildu spiediena zudumu.4.2.2. Pie gāzu ņemšanas ierīces izplūdes pievieno elastīgu maisu, kas veidots no materiāla, kas neabsorbē ogļūdeņražus, lai ievāktu gāzes, kuras dzinējs nepārstrādā (skatīt papildinājumu). Katrā mērījumā maisu iztukšo.4.3. Mērīšanas metodePirms katra mērījuma maisu aizver. To uz noteiktu laiku savieno ar gāzu ņemšanas ierīci un tad caur piemērotu volumetrisko mērierīci iztukšo.Iepriekšminētās iztukšošanas laikā mēra spiedienu H, kas izteikts mm (dzīvsudraba stabiņa mērierīce), un temperatūru N, kas izteikta Celsija grādos, lai labotu tilpumu, kā minēts 3.2. punktā.4.4. Ogļūdeņražu satura mērījums4.4.1. Iepriekšminētās iztukšošanas laikā attiecīgā gadījumā mēra ogļūdeņraža saturu, izmantojot nedispersīvu n-heksāna jutīgu infrasarkano analizatoru. Analizatora rādījumu sareizina ar koeficientu 1,24, lai iegūtu absolūto ogļūdeņražu koncentrāciju kartera gāzēs.4.4.2. Analizatori un atskaites gāzes atbilst III pielikuma 3.5.7. un 3.5.8. punktā minētajiem nosacījumiem.4.5. Degvielas patēriņa mērījumsNosaka katrā 2.2. punkta darbības stāvoklī patērēto degvielas svaru. Šis svars attiecas uz laika vienību.4.6. Mērījumu rezultātu izteikšanaVērtība Q’n, kurā n attiecas uz katru no 2.2. punkta stāvokli, un patēriņš Cn attiecas uz to pašu laika vienību, lai piemērotu svēršanas koeficientus un aprēķinus ogļūdeņražu svērtā svara un degvielas svērtā patēriņa noteikšanai.4.7. Mērījumu precizitāte4.7.1. Spiedienu maisā tilpumu mērīšanas laikā mēra ar precizitāti ± 1 mm (dzīvsudraba stabiņa mērierīce).4.7.2. Vakuumu ieplūdē mēra ar precizitāti ± 8 mm (dzīvsudraba stabiņa mērierīce).4.7.3. Transportlīdzekļa ātrumu mēra ar ruļļiem un ar precizitāti ± 2 km/h.4.7.4. Izplūdušās gāzes daudzumu mēra ar precizitāti ± 5 %.4.7.5. Gāzu temperatūru tilpuma mērīšanas laikā mēra ar precizitāti ± 2o C.4.7.6. Ogļūdeņraža saturu attiecīgā gadījumā mēra ar precizitāti ± 5 %, neatkarīgi no atskaites gāzu precizitātes līmeņa.4.7.7. Degvielas patēriņu mēra ar precizitāti ± 4 %.--------------------------------------------------VI PIELIKUMSAtskaites degvielas [1] raksturojums un tā noteikšanai izmantotā metode| Robežas un vienības | Metode |Zinātniskais oktānskaitlis | 99 ± 1 | ASTM [2] D 908-67 |blīvums 15/4 oC | 0,742 ± 0,007 | ASTM D 1298-67 |Roid tvaika spiediens | 0,6 ± 0,04 bāri | ASTM D 323-58 |8,82 ± 0,59 psi |DestilācijaSākotnējā viršanas temperatūra-10% tilpuma | 50 ± 5 °C | ASTM D 86-67 |-50% tilpuma | 100 ± 10 °C |-80% tilpuma | 160 ± 10 °C |Galējā viršanas temperatūra | 195 ± 10 °C |—atlikumi | maksimums 2 % tilpuma |—zudumi | maksimums 1 % tilpuma |Ogļūdeņraža analīze | | ASTM D 1319-66 T |—olefīns | 18 ± 4 % tilpuma |—aromātiskie savienojumi | 35 ± 5 % tilpuma |—piesātinātāji | atlikums |Oksidēšanās stabilitāte | min. 480 minūtes | ASTM D 525-55 |(atlikums) | maksimums 4 mg/100 ml | ASTM D 381-64 |Antioksidants | minimums 50 ppm |Sēra saturs | 0,03 ± 0,015 svara % | ASTM D 1266-64 |Svina saturs | 0,57 ± 0,03 g/l | ASTM D 526-66 |2,587 ± 0,136 g/lG |—cilindra izpūtēja īpašības | motor mix |—organiskā svina sajaukums | nav noteikts |Citas piedevas | nav | |[1] Sajaucot atskaites degvielu, izmanto tikai Eiropā vispārpieņemtus materiālus, neizmantojot netradicionālas sastāvdaļas, tādas kā pirolīzes degviela, termiski sadalīti materiāli un dzinēja benzols.[2] Amerikas Materiālu un izmēģinājumu biedrības 1916 Race St Philadelphia 19103, U.S.A. iniciāļi. Skaitlis pēc domuzīmes norāda gadu, kurā standarts pieņemts vai pārskatīts.Ja ASTM standartus groza, iepriekšminētajos gados pieņemtie standarti paliek spēkā, ja vien nav panākta vienošanās tos aizstāt ar jauniem standartiem.--------------------------------------------------VII PIELIKUMSPaziņojums attiecībā uz to, kā piemērot Padomes 1970. gada 20. marta Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu ar gāzēm no mehānisku transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1975. gada 15. jūlijs) par atkritumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0442

Oficiālais Vēstnesis L 194 , 25/07/1975 Lpp. 0039 - 0041 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0238  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0086  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0238  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0129  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0129

		Padomes Direktīva(1975. gada 15. jūlijs)par atkritumiem(75/442/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā spēkā esošo vai izstrādes procesā esošo noteikumu atšķirības dažādās dalībvalstīs attiecībā uz atkritumu apglabāšanu var radīt nevienādus konkurences apstākļus un tādējādi tieši ietekmēt kopējā tirgus darbību; tā kā tādēļ saskaņā ar Līguma 100. pantu ir jātuvina valstu tiesību akti šajā jomā;tā kā šī tiesību aktu tuvināšana būtu jāpapildina ar Kopienas rīcību, kas paredzēta tam, lai ar plašākiem noteikumiem sasniegtu vienu no Kopienas mērķiem vides aizsardzības un dzīves kvalitātes uzlabošanas jomā; tā kā tāpēc būtu jāparedz daži īpaši noteikumi šajā sakarā; tā kā būtu jāatsaucas uz Līguma 235. pantu, jo šim nolūkam vajadzīgās rīcības pilnvaras Līgumā nav paredzētas;tā kā atkritumu apglabāšanas noteikumu galvenajiem mērķiem ir jābūt cilvēku veselības aizsardzībai un vides aizsardzībai pret kaitējumiem, ko rada atkritumu savākšana, pārvadāšana, apstrāde, uzglabāšana un noglabāšana;tā kā, lai saglabātu dabas resursus, būtu jāveicina atkritumu pārstrāde un pārstrādāto materiālu izmantošana;tā kā Eiropas Kopienu rīcības programma vides jomā [3] uzsver, ka ir vajadzīgas darbības Kopienas līmenī, ieskaitot tiesību aktu saskaņošanu;tā kā efektīvi un saskanīgi atkritumu apglabāšanas noteikumi, kas nekavē Kopienas iekšējo tirdzniecību un neietekmē konkurences apstākļus būtu jāattiecina uz kustamu mantu, no kuras tās īpašnieks grib atbrīvoties vai no kuras viņam ir jāatbrīvojas saskaņā ar valstī spēkā esošo tiesību aktu noteikumiem, izņemot radioaktīvos, kalnrūpniecības un lauksaimniecības atkritumus, dzīvnieku līķus, notekūdeņus, gāzveida izmešus un atkritumus, uz kuriem attiecas īpaši Kopienas noteikumi;tā kā, lai nodrošinātu vides aizsardzību, būtu jāparedz atļauju sistēma uzņēmumiem, kas trešo personu uzdevumā atkritumus apstrādā, uzglabā vai nogādā uz izgāztuvi, uzraudzības sistēma uzņēmumiem, kuri apglabā savus atkritumus, un tiem, kas savāc citu atkritumus, kā arī plāns, kurš aptver galvenos faktorus, kas ir jāņem vērā, veicot dažādas atkritumu apglabāšanas darbības;tā kā tā izmaksu daļa, ko nesedz ieņēmumi no atkritumu apstrādes, ir jākompensē ievērojot principu "piesārņotājs maksā",IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā:a) "atkritumi" ir jebkura viela vai priekšmets, no kura to īpašnieks atbrīvojas vai no kura viņam ir jāatbrīvojas saskaņā ar valstī spēkā esošo tiesību aktu noteikumiem;b) "apglabāšana" ir:- atkritumu savākšana, šķirošana, pārvadāšana un apstrāde, kā arī to uzglabāšana un noglabāšana virs zemes vai pazemē;- pārveides darbības, kas ir vajadzīgas to atkārtotai izmantošanai, utilizācijai vai otrreizējai pārstrādei.2. pants1. Neierobežojot šo direktīvu, dalībvalstis var pieņemt īpašus noteikumus attiecībā uz konkrētām atkritumu kategorijām.2. Šīs direktīvas darbības jomā neiekļauj:a) radioaktīvos atkritumus;b) atkritumus, kas rodas, veicot derīgo izrakteņu izpēti, ieguvi, apstrādi un uzglabāšanu, un no karjeru izmantošanas;c) dzīvnieku līķus un tādus lauksaimniecības atkritumus kā kūtsmēsli un citas lauksaimniecībā izmantojamas vielas;d) notekūdeņus, izņemot šķidros atkritumus;e) gāzveida izmešus atmosfērā;f) atkritumus, uz kuriem attiecas īpaši Kopienas noteikumi.3. pants1. Dalībvalstis paredz attiecīgus pasākumus, kas ierobežo atkritumu rašanos un veicina to otrreizēju pārstrādi un pārveidošanu, izejvielu un, iespējams, enerģijas ieguvi no tiem, kā arī jebkurus citus atkritumu atkārtotas izmantošanas veidus.2. Tās laikus informē Komisiju par visiem normatīvu projektiem šajā sakarā un jo īpaši par normatīvu projektiem, kas skar:a) tādu produktu izmantošanu, kuru apglabāšana var būt tehniski apgrūtināta vai var radīt pārmērīgi augstas izmaksas;b) pamudinājumusL- samazināt dažu atkritumu daudzumu,- sagatavot atkritumus to otrreizējai pārstrādei un atkārtotai izmantošanai,- iegūt izejvielas un/vai ražot enerģiju no dažiem atkritumu veidiem;c) dažu dabas resursu, tostarp energoresursu, izmantošanu gadījumos, kad tos var aizstāt ar atjaunotiem un vēlreiz izmantojamiem materiāliem.4. pantsDalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atkritumu apglabāšana norit, neapdraudot cilvēku veselību un neradot kaitējumu dabas videi, jo īpaši:- neapdraudot ūdeni, gaisu, augsni, kā arī augus un dzīvniekus;- neradot neērtības trokšņa vai smakas dēļ;- neatstājot nelabvēlīgu ietekmi uz lauku vidi vai ievērojamām vietām.5. pantsDalībvalstis izveido vai izrauga kompetento iestādi vai iestādes, kas atbild par atkritumu apglabāšanas darbību plānošanu, organizēšanu, atļaušanu un uzraudzību noteiktā apgabalā.6. pantsKompetentajai iestādei vai iestādēm, kas minētas 5. pantā, cik vien ātri iespējams ir jāsagatavo plāns vai plāni jo īpaši attiecībā uz:- apglabājamo atkritumu tipiem un daudzumu,- vispārējām tehniskajām prasībām,- piemērotajām apglabāšanas vietām,- speciālajiem noteikumiem, kas attiecas uz konkrētiem atkritumiem.Šajā plānā vai plānos, piemēram, var norādīt:- fiziskās vai juridiskās personas, kam ir tiesības veikt atkritumu apglabāšanu,- apglabāšanas darbību izmaksu novērtējumu,- pasākumus, kas varētu veicināt atkritumu savākšanas, šķirošanas un apstrādes pilnveidošanu.7. pantsDalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai katrs atkritumu īpašnieks:- gādātu par to, ka atkritumus savāc kāds privāts vai valsts atkritumu savācējs, vai atkritumu apglabāšanas uzņēmums- vai ka atkritumi tiek apglabāti paša spēkiem saskaņā ar pasākumiem, kas paredzēti, ievērojot 4. pantu.8. pantsSaskaņā ar 4. pantu pieņemto pasākumu izpildei katrai iestādei vai uzņēmumam, kas trešo personu uzdevumā nodrošina atkritumu apstrādi, uzglabāšanu vai noglabāšanu, ir jāsaņem no 5. pantā minētās kompetentās iestādes atļauja jo īpaši attiecībā uz:- apstrādājamo atkritumu tipiem un daudzumiem,- vispārējām tehniskām prasībām,- drošības pasākumiem, kas ir jāveic,- informāciju, kas pēc kompetentās iestādes pieprasījuma ir jāsniedz par atkritumu izcelsmi, galamērķi un apstrādi, kā arī par to tipiem un daudzumiem.9. pantsKompetentā iestāde, kas minēta 5. pantā, regulāri pārbauda 8. pantā minētās iestādes un uzņēmumus, jo īpaši, lai nodrošinātu, ka tiek ievēroti atļaujā paredzētie nosacījumi.10. pantsUzņēmumus, kas pārvadā, savāc, uzglabā, noglabā vai apstrādā pašu atkritumus, un uzņēmumus, kas savāc vai pārvadā atkritumus trešo personu uzdevumā, pārrauga kompetentā iestāde, kas minēta 5. pantā.11. pantsSaskaņā ar principu "piesārņotājs maksā" atkritumu apglabāšanas izmaksas, atskaitot ieņēmumus no atkritumu pārstrādes, sedz:- īpašnieks, kas nodod atkritumus 8. pantā minētajam atkritumu savācējam vai uzņēmumam;- un/vai iepriekšējie īpašnieki vai tā produkta ražotājs, no kura radušies šie atkritumi.12. pantsReizi trijos gados dalībvalstis sagatavo kārtējo ziņojumu par atkritumu apglabāšanu savā valstī un nosūta to Komisijai. Šim nolūkam 8. un 10. pantā minētajām iestādēm vai uzņēmumiem ir pienākums sniegt 5. pantā minētajai kompetentajai iestādei ziņas par atkritumu apglabāšanu. Komisija šo ziņojumu nosūta pārējām dalībvalstīm.Komisija ik pēc trim gadiem sagatavo ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par šīs direktīvas piemērošanu.13. pantsPasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, dalībvalstīs stājas spēkā 24 mēnešu laikā pēc tās paziņošanas; dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.14. pantsDalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.15. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1975. gada 15. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Rumor[1] OV C 32, 11.2.1975., 36. lpp.[2] OV C 16, 23.1.1975., 12. lpp.[3] OV C 112, 20.12.1973., 3. lpp.--------------------------------------------------