Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0205

Komisijas Direktīva (1985. gada 18. februāris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/127/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiem

Oficiālais Vēstnesis L 090 , 29/03/1985 Lpp. 0001 - 0029 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0158  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0215  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0158  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0215  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 12  - 40

		Komisijas Direktīva(1985. gada 18. februāris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/127/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiem(85/205/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 80/1267/EEK [2], un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 71/127/EEK (1971. gada 1. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisku transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļiem [3], kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 79/795/EEK [4],tā kā, ņemot vērā iegūto pieredzi un pašreizējos jaunākos sasniegumus, tagad ir iespējams ne tikai izvērst dažas Direktīvas 71/127/EEK prasības un panākt to labāku atbilstību faktiskajiem testu nosacījumiem, bet arī noteikt tās stingrākas, lai uzlabotu ceļu satiksmes drošību;tā kā ārējo atpakaļskata spoguļu uzstādīšana M1 (vieglie automobiļi) un N1 (mikroautobusi) kategorijas transportlīdzekļu pasažieru pusē, kaut arī tā joprojām nav obligāta, ir radījusi vajadzību mainīt spoguļa un tā turētāja konstrukciju, lai nodrošinātu tādus ierīces izmērus, kas samazina vibrāciju un vilkmi, vienlaikus garantējot optimālu redzamības zonu;tā kā N3 kategorijas vilcējiem ar piekabēm (smagajiem kravas transportlīdzekļiem) esošie noteikumi izrādījušies neatbilstīgi attiecībā uz ārējo laterālo redzamības zonu transportlīdzekļa sānos un aizmugurē, un tā kā jāpieprasa papildu "platleņķa" atpakaļskata spoguļa uzstādīšana, lai novērstu šo trūkumu;tā kā visiem N3 kategoriju transportlīdzekļiem (monolītrāmja kravas furgoniem ar piekabi vai bez tās un vilcējiem ar piekabi) esošie noteikumi izrādījušies neatbilstīgi attiecībā uz redzamības zonu, kas ir blakus vadītājam pretējā pusē esošajam kabīnes sānam, un tā kā ir jāpieprasa "tuvās redzamības" atpakaļskata spoguļa uzstādīšana, lai novērstu šo trūkumu;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu tirdzniecībā mehānisko transportlīdzekļu nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 71/127/EEK groza šādi.1. Direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu pantu:"7. pants1. No 1985. gada 1. oktobra neviena dalībvalsts atpakaļskata spoguļu dēļ nedrīkst:a) - atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izsniegt Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu mehāniskā transportlīdzekļa tipam, vai- aizliegt transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā,ja attiecīgā tipa transportlīdzekļa vai šo transportlīdzekļu atpakaļskata spoguļi atbilst šīs direktīvas noteikumiem;b) - atteikt EEK detaļas tipa apstiprinājuma vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu atpakaļskata spoguļa tipam, ja šie atpakaļskata spoguļi atbilst šīs direktīvas noteikumiem, vai- aizliegt atpakaļskata spoguļu laišanu tirgū ar EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kas izsniegta saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem.2. No 1986. gada 1. oktobra dalībvalsts:a) - neizsniedz Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu tāda transportlīdzekļa tipam, kura atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,- var atteikt valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu transportlīdzekļa tipam, kura atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem;b) - nepiešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu atpakaļskata spoguļa tipam, ja tas neatbilst šīs direktīvas noteikumiem,- var atteikt valsts detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanu atpakaļskata spoguļa tipam, ja tas neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.3. No 1988. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt šādu transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā – izņemot transportlīdzekļus, kas minēti III pielikuma 2.1.3. punktā –, kuru atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem.No 1992. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt tādu transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā, kas minēti III pielikuma 2.1.3. punktā un kuru atpakaļskata spoguļi neatbilst šīs direktīvas noteikumiem. Tāpat tās var aizliegt laist tirgū atpakaļskata spoguļus, uz kuriem nav EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes, kas izsniegta saskaņā ar šīs direktīvas prasībām."2. Pielikumus aizstāj ar šīs direktīvas pielikumiem.Atsauces uz pielikumiem Direktīvas 71/127/EEK tekstā jāsaprot kā atsauces uz šīs direktīvas pielikumu atbilstīgajiem noteikumiem šādā veidā:- I pielikuma 2. punkts atbilst II pielikumam,- I pielikuma 2.6. punkts atbilst II pielikuma 2. papildinājumam.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu ne vēlāk kā līdz 1985. gada 1. oktobrim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 18. februārīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksCockfield[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 375, 31.12.1980., 34. lpp.[3] OV L 68, 22.3.1971., 1. lpp.[4] OV L 239, 22.9.1979., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJAS1. Atpakaļskata spogulis ir jebkura ierīce, izņemot sarežģītas optiskas sistēmas, piemēram, periskopus, ar ko III pielikuma 5. punktā noteiktā redzamības zonās paredzēts nodrošināt skaidru redzamību transportlīdzekļa aizmugurē un sānos.2. Salona atpakaļskata spogulis ir 1. punktā noteiktā ierīce, ko var uzstādīt transportlīdzekļa pasažieru salonā.3. Ārējais atpakaļskata spogulis ir 1. punktā noteiktā ierīce, ko var uzstādīt uz transportlīdzekļa ārējās virsmas.4. Novērošanas atpakaļskata spogulis ir atpakaļskata spogulis, kas nav 1. punktā noteiktais ierīces tips un ko var uzstādīt transportlīdzekļa salonā vai ārpusē, lai nodrošinātu redzamības zonas, kuras nav precizētas III pielikuma 5. punktā.5. Atpakaļskata spoguļa tips ir ierīces, kam ievērojami neatšķiras turpmāk minētie būtiskie parametri:5.1. atpakaļskata spoguļa atstarojošās virsmas izliekuma izmēri un rādiuss;5.2. atpakaļskata spoguļu konstrukcija, forma vai materiāli, tajā skaitā savienojums ar virsbūvi.6. Atpakaļskata spoguļa klase ir visas ierīces, kam ir viens vai vairāki kopīgi parametri vai funkcijas. Tās iedala šādi:I klase: | salona atpakaļskata spoguļi, kas nodrošina III pielikuma 5.2. punktā noteikto redzamības zonu. |II un III klase: | "galvenie" ārējie atpakaļskata spoguļi, kas nodrošina III pielikuma 5.3. punktā noteiktās redzamības zonas. |IV klase: | "platleņķa" ārējie atpakaļskata spoguļi, kas nodrošina III pielikuma 5.4. punktā noteikto redzamības zonu. |V klase: | "tuvās redzamības" ārējie atpakaļskata spoguļi, kas nodrošina III pielikuma 5.5. punktā noteikto redzamības zonu. |7. "r" ir izliekuma vidējais rādiuss, ko mēra uz atstarojošās virsmas saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma 2. punktā aprakstīto metodi.8. Izliekuma pamatrādiusi vienā atstarojošās virsmas punktā(ri) ir vērtības, ko nosaka ar 1. papildinājumā noteikto iekārtu, mērot uz atstarojošās virsmas loka, kas iet caur šīs virsmas centru paralēli b segmentam, kas noteikts II pielikuma 2.2.1. punktā, un uz loka, kas ir perpendikulārs šim segmentam.9. Izliekuma rādiuss vienā atstarojošās virsmas punktā (rp) ir izliekuma pamatrādiusu ri un r′i vidējais aritmētiskais, t.i.:r=r+ r′10. Atstarojošās virsmas centrs ir atstarojošās virsmas redzamā laukuma centrs.11. Atpakaļskata spoguļa sastāvdaļu izliekuma rādiuss ir tā apļa loka rādiuss "c", kas visvairāk atbilst attiecīgās daļas izliektajai formai.12. Vadītāja redzes punkti ir divi punkti, kas viens no otra atrodas 65 mm attālumā un vertikāli ir 635 mm virs šā pielikuma 2. papildinājumā noteiktā vadītāja sēdekļa R punkta. Taisnā līnija, kas savieno šos punktus, iet perpendikulāri transportlīdzekļa gareniskajai vertikālajai vidus plaknei. Tā segmenta centrs, kas savieno abus redzes punktus, atrodas uz gareniskās vertikālās plaknes, kam jāšķērso paredzētā vadītāja sēdekļa centrs, kuru noteicis transportlīdzekļu ražotājs.13. Ambinokulārā redzamība ir visa redzamības zona, ko iegūst, pārklājoties labās un kreisās acs monokulārajām redzamības zonām (skatīt turpmāk sniegto shēmu).+++++ TIFF +++++E | = salona atpakaļskata spogulis |OD | = vadītāja acis |OE |ID | = virtuālie monokulārie attēli |IE |I | = virtuālais ambinokulārais tēls |A | = kreisās acs redzes leņķis |B | = labās acs redzes leņķis |C | = binokulārais redzes leņķis |D | = ambinokulārais redzes leņķis |14. Transportlīdzekļa tips attiecībā uz atpakaļskata spoguļiem ir transportlīdzekļi, kam turpmāk minētie aprīkojumi ir vienādi:14.1. virsbūves aprīkojums, kas samazina redzamības zonu;14.2. R punkta koordinātas;14.3. obligāto un (ja ir uzstādīti) papildu atpakaļskata spoguļu paredzētie novietojumi un tipi.15. M1, M2, M3, N1, N2, N3kategoriju transportlīdzekļi ir transportlīdzekļi, kas noteikti Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā.--------------------------------------------------I pielikuma 1. papildinājumsATPAKAĻSKATA SPOGUĻA ATSTAROJOŠĀS VIRSMAS IZLIEKUMA "r" RĀDIUSA NOTEIKŠANAS PROCEDŪRA1. MĒRĪJUMI1.1. IekārtaIzmanto 1. attēlā aprakstīto "sferometru".1.2. Mērījumi1.2.1. Izliekuma pamatrādiusus mēra trijos punktos, kas atrodas pēc iespējas tuvāk tā atstarojošās virsmas loka vienai trešdaļai, pusei un divām trešdaļām, kas iet caur šīs virsmas centru paralēli b segmentam, vai tā loka punktos, kas iet caur atstarojošās virsmas centru, kurš tam ir perpendikulārs, ja šis loks ir garāks.1.2.2. Ja atstarojošās virsmas izmēra dēļ nav iespējams veikt mērījumus šā pielikuma 8. punktā noteiktajos virzienos, par testiem atbildīgie tehniskie dienesti var veikt mērījumus minētajā punktā divos perpendikulāros virzienos pēc iespējas tuvāk iepriekšminētajiem virzieniem.2. IZLIEKUMA "r" RĀDIUSA APRĒĶINĀŠANAr =r+ r+ rkurrp1 = izliekuma rādiuss pirmajā mērījuma punktā,rp2 = izliekuma rādiuss otrajā mērījuma punktā,rp3 = izliekuma rādiuss trešajā mērījuma punktā.+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------I pielikuma 2. papildinājumsH PUNKTA NOTEIKŠANAS UN R UN H PUNKTU RELATĪVO POZĪCIJU PĀRBAUDES PROCEDŪRAPiemēro Direktīvas 77/649/EEK III pielikuma attiecīgās daļas.--------------------------------------------------II PIELIKUMSKONSTRUKCIJAS SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI, KAS VAJADZĪGI ATPAKAĻSKATA SPOGUĻU EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMAM1. VISPĀRĪGAS SPECIFIKĀCIJAS1.1. Visiem atpakaļskata spoguļiem jābūt regulējamiem.1.2. Atstarojošās virsmas mala jāievieto aizsargietvarā (turētājā u.tml.), kam pa perimetru visos punktos un visos virzienos vērtībai "c" jābūt lielākai vai vienādai ar 2,5 mm. Ja atstarojošā virsma izvirzās ārpus aizsargietvara, izliekuma "c" rādiuss izvirzītās daļas malā nedrīkst būt mazāks par 2,5 mm, un atstarojošajai virsmai jāiebīdās aizsargietvarā, ja vislielākā izvirzījuma punktam pieliek 50 N lielu spēku attiecībā pret aizsargietvaru horizontālā virzienā, apmēram paralēli transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei.1.3. Ja atpakaļskata spogulis ir uzstādīts uz plaknes virsmas, izliekuma "c" rādiusam jābūt vismaz 2,5 mm visās daļās neatkarīgi no ierīces noregulējuma, tajā skaitā arī daļās, kas joprojām ir savienotas ar balstu pēc 4.2. punktā paredzētā testa, ja šīs daļas statiskā stāvoklī varētu nonākt kontaktā ar lodi, kuras diametrs ir vai nu 165 mm – salona atpakaļskata spogulim – vai arī 100 mm – ārējam atpakaļskata spogulim.1.3.1. Prasības, kas attiecībā uz rādiusu paredzētas 1.3. punktā, nepiemēro tādu stiprinājuma iedobumu vai padziļinājumu malām, kuru diametrs vai garākā diagonāle ir mazāka nekā 12 mm ar noteikumu, ka šīs malas ir neasas.1.4. Tās ierīces konstrukcijai, ar ko atpakaļskata spoguli piestiprina pie transportlīdzekļa, jābūt konstruētai tā, ka vismaz daļai no virsmas, pie kuras piestiprināta ierīce, iet cauri cilindrs ar 50 mm rādiusu, kura ass ir tā šarnīra vai rotācijas ass vai viena no asīm, kas nodrošina atpakaļskata spoguļa novirzīšanos attiecīgā trieciena virzienā.1.5. Attiecīgos noteikumus nepiemēro 1.2. un 1.3. punktā minētajām ārējo atpakaļskata spoguļu daļām, kas ir izgatavotas no materiāla, kura Shore A cietība nepārsniedz 60.1.6. Ja salona atpakaļskata spoguļu daļas ir izgatavotas no materiāla, kura Shore A cietība ir mazāka nekā 50, un ir uzstādītas uz monolīta balsta, 1.2. un 1.3. punkta prasības piemēro vienīgi balstam.2. IZMĒRI2.1. Salona atpakaļskata spoguļi (I klase)a = 15 cm ×1 +1000r2.2. Galvenie ārējie atpakaļskata spoguļi (II un III klase)2.2.1. Atstarojošās virsmas izmēriem jābūt tādiem, lai uz tās varētu uzzīmēt:- taisnstūri ar 4 cm augstu malu, kura pamatnes garums centimetros ir "a",- segmentu, kas ir paralēls taisnstūra sānu malai un kura garums centimetros ir "b".2.2.2. Minimālās "a" un "b" vērtības ir sniegtas šajā tabulā:Atpakaļskata spoguļu klase | Transportlīdzekļu kategorijas, kam paredzēti atpakaļskata spoguļi | a | b |II | M2, M3, N2 un N3 | 171 + 1000r | 20 |III | M1 un N1 N3 (ja piemēro III pielikuma 2.1.3. punkta prasības) | 131 + 1000r | 7 |2.3. "Platleņķa" ārējie atpakaļskata spoguļi (IV klase)Atstarojošās virsmas kontūrām jābūt vienkāršā ģeometriskā formā un tās izmēriem jābūt tādiem, lai tā nodrošinātu III pielikuma 5.4. punktā norādīto redzamības zonu – vajadzības gadījumā kopā ar II klases ārējo atpakaļskata spoguli.2.4. "Tuvās redzamības" atpakaļskata spoguļi (V klase)Atstarojošās virsmas kontūrām jābūt vienkāršā ģeometriskā formā un tās izmēriem jābūt tādiem, lai tā nodrošinātu III pielikuma 5.5. punktā norādīto redzamības zonu.3. ATSTAROJOŠĀ VIRSMA UN ATSTAROJUMA KOEFICIENTI3.1. Atpakaļskata spoguļa atstarojošajai virsmai jābūt vai nu plakanai, vai sfēriski izliektai.3.2. Izliekuma rādiusu atstarpes3.2.1. Atstarpe starp ri vai r′i un rp jebkurā atskaites punktā nedrīkst pārsniegt 0,15 r.3.2.2. Atstarpe starp jebkuru izliekuma rādiusu (rp1, rp2 un rp3) un r nedrīkst pārsniegt 0,15 r.3.2.3. Ja r nav mazāks kā 3000 mm, 3.2.1. un 3.2.2. punktos norādīto vērtību 0,15 r aizstāj ar vērtību 0,25 r.3.3. "r" vērtība nedrīkst būt mazāka kā:3.3.1. 1200 mm salona atpakaļskata spoguļiem (I klase) un III klases galvenajiem ārējiem atpakaļskata spoguļiem;3.3.2. 1800 mm II klases galvenajiem ārējiem atpakaļskata spoguļiem;3.3.3. 400 mm "platleņķa" ārējiem atpakaļskata spoguļiem (IV klase) un "tuvās redzamības" ārējiem atpakaļskata spoguļiem (V klase).3.4. Parastā atstarojuma koeficienta vērtība, ko nosaka saskaņā ar šā pielikuma I papildinājumā aprakstīto metodi, nedrīkst būt mazāka kā 40 %.Ja atstarojošajai virsmai ir divi režīmi ("dienas" un "nakts"), "dienas" režīmā jāatpazīst ceļu satiksmē izmantoto signālu krāsas. Parastā atstarojuma koeficienta vērtība "nakts" režīmā nedrīkst būt mazāka kā 4 %.3.5. Atstarojošajai virsmai jāsaglabā 3.4. punktā paredzētie parametri, neraugoties uz ilgstošu nelabvēlīgu laika apstākļu iedarbību parastā pielietojumā.4. TESTI4.1. Atpakaļskata spoguļus pakļauj 4.2. un 4.3. punktā aprakstītajiem testiem.4.1.1. Tests, kas paredzēts 4.2. punktā, nav vajadzīgs ārējiem atpakaļskata spoguļiem, kam neatkarīgi no noregulējuma neviena daļa nav zemāk kā 2 m no zemes, ja transportlīdzekļa slodze atbilst maksimālajai tehniski pieļaujamajai masai.Šis izņēmums attiecas arī uz atpakaļskata spoguļu stiprinājumiem (stiprinājumu plāksnes, balsti, grozāmie savienojumi u.tml.), kas atrodas zemāk nekā 2 m no zemes un kas nav izvirzīti ārpus transportlīdzekļa kopējā platuma, mērot transversālā plaknē, kas iet caur zemākajiem atpakaļskata spoguļu stiprinājumiem vai caur jebkuru citu punktu šīs plaknes priekšā, ja šī konfigurācija veido lielāku kopējo platumu.Šādos gadījumos jāiesniedz apraksts, kurā norādīts, ka atpakaļskata spogulis ir jāuzstāda, ievērojot iepriekšminētos nosacījumus attiecībā uz spoguļa stiprinājumu novietojumu uz transportlīdzekļa.Ja piemēro šo izņēmumu, balstu marķē ar šādu neizdzēšamu simbolu+++++ TIFF +++++un izdara attiecīgu atzīmi tipa apstiprinājuma sertifikātā.4.2. Triecienizturības tests4.2.1. Testa ierīces apraksts4.2.1.1. Testa ierīce ir no svārsta, kas svārstās taisnā leņķī ap divām horizontālām asīm, kuras viena pret otru atrodas taisnā leņķī un no kurām viena ir perpendikulāra attiecībā pret svārsta "palaišanas" trajektorijas plakni.Svārsta galā ir āmurs, kas ir cieta lode ar diametru 165 ± 1 mm, kura pārklāta ar 5 mm biezu gumiju, kuras Shore A cietība ir 50.Nodrošina ierīci, kas ļauj noteikt balsta maksimālo leņķi palaišanas plaknē.Balstu, kas cieši piestiprināts pie svārsta rāmja, izmanto, lai turētu paraugus atbilstīgi 4.2.2.6. punktā norādītajām prasībām attiecībā uz triecienu.1. attēlā ir norādīti testa ierīces izmēri un īpašas specifikācijas attiecībā uz konstrukciju+++++ TIFF +++++1. attēls4.2.1.2. m= md1).4.2.2. Testa apraksts4.2.2.1. Procedūru, ko izmanto, lai piestiprinātu atpakaļskata spoguli pie balsta, iesaka ierīces ražotājs vai vajadzības gadījumā – transportlīdzekļa ražotājs.4.2.2.2. Atpakaļskata spoguļa uzstādīšana testa veikšanai4.2.2.2.1. Atpakaļskata spoguļus nostiprina svārsta trieciena ierīcē, lai asis, kas atrodas vertikāli un horizontāli, uzstādot atpakaļskata spoguli automobilī saskaņā ar pieteicēja uzstādīšanas instrukcijām, atrastos līdzīgā stāvoklī.4.2.2.2.2. Ja atpakaļskata spogulis ir regulējams attiecībā pret pamatni, testu veic tādā stāvoklī, kurā pieteicēja nodrošinātā regulējuma robežās jebkurai šarnīrierīcei ir vismazākās iespējas darboties.4.2.2.2.3. Ja atpakaļskata spogulim ir ierīce, ar ko regulēt tā attālumu no pamatnes, ierīce jānoregulē tādā stāvoklī, kurā attālums starp turētāju un pamatni ir vismazākais.4.2.2.2.4. Ja atstarojošā virsma ietvarā ir kustīga, to noregulē tā, lai augšējais stūris, kas atrodas vistālāk no automobiļa, būtu vistālāk izvirzīts attiecībā pret ietvaru.4.2.2.3. Izņemot 2. testu salona atpakaļskata spoguļiem (skatīt 4.2.2.6.1. punktu), ja svārsts ir vertikālā stāvoklī, horizontālajai un vertikālajai gareniskajai asij, kas iet caur āmura centru, jāiet caur I pielikuma 10. punktā noteikto atstarojošās virsmas centru. Svārsta svārstību gareniskais virziens ir paralēls transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei.4.2.2.4. Ja saskaņā ar 4.2.2.1. un 4.2.2.2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, kas reglamentē regulējumu, atpakaļskata spoguļa daļas neļauj āmuram brīvi atgriezties, trieciena punkts jāpārvieto virzienā, kas ir perpendikulārs attiecīgajai rotācijas vai šarnīra asij.To nedrīkst pārvietot tālāk nekā vajadzīgs testa izpildīšanai; šī pārvietošana jāierobežo tādējādi, ka:- vai nu āmura galā esošā lode paliek vismaz tangenciālā stāvoklī pret cilindru, kā noteikts 1.4. punktā;- vai punkts, kurā notiek saskare ar āmuru, atrodas vismaz 10 mm no atstarojošās virsmas malas.4.2.2.5. Tests ir šāds – āmuram ļauj krist no augstuma, kas atbilst svārsta stāvoklim 60° leņķī pret vertikāli, lai āmurs atsitas pret atpakaļskata spoguli brīdī, kad svārsts nonāk vertikālā stāvoklī.4.2.2.6. Atpakaļskata spoguļus pakļauj triecienam dažādos turpmāk minētajos stāvokļos.4.2.2.6.1. Salona atpakaļskata spoguļi1. tests. Trieciena punkti ir noteikti 4.2.2.3. punktā. Triecienam jābūt tādam, lai āmurs atsistos pret atpakaļskata spoguļa atstarojošās virsmas pusi.2. tests. Trieciena punkts ir uz aizsargietvara malas, lai radītais trieciens veidotu 45° leņķi ar atstarojošās virsmas plakni, un atrodas horizontālā plaknē, kas iet caur šīs virsmas centru. Triecienu vērš pret atstarojošās virsmas pusi.4.2.2.6.2. Ārējie atpakaļskata spoguļi1. tests. Trieciena punkti ir noteikti 4.2.2.3. vai 4.2.2.4. punktā. Triecienam jābūt tādam, lai āmurs atsistos pret atpakaļskata spoguļa atstarojošās virsmas pusi.2. tests. Trieciena punkti ir noteikti 4.2.2.3. vai 4.2.2.4. punktā. Triecienam jābūt tādam, lai āmurs atsistos pret to atpakaļskata spoguļa pusi, kas ir pretēja atstarojošās virsmas pusei.Ja II vai III klases atpakaļskata spoguļus uzstāda uz tā paša stiprinājuma, kā IV klases atpakaļskata spoguļus, iepriekšminētos testus izpilda ar zemāk esošo spoguli. Tehniskais dienests, kas atbild par testēšanu, tomēr var atkārtot vienu vai abus šādus testus ar augšējo spoguli, ja tas atrodas zemāk nekā 2 m no zemes.4.3. Kātam piestiprinātā aizsargietvara liekšanas tests4.3.1. Šo testu veic ar visiem atpakaļskata spoguļiem, izņemot V klases spoguļus.4.3.2. Testa aprakstsAizsargietvaru horizontāli ievieto ierīcē, lai stingri varētu iespīlēt stiprinājuma regulējamās daļas. Virzienā uz ietvara lielāko malu ar 15 mm platu fiksētu atduri, kas aptver ietvaru visā platumā, nofiksē galu, kas atrodas vistuvāk stiprinājuma punktam uz regulējamās daļas.Otrā galā ievaram uzliek atduri, kas ir identisks iepriekšminētajam, lai tam var pielikt norādīto testa slodzi (2. attēls.).Kā norādīts 2. attēlā, to ietvara galu, kas ir pretējs galam, kuram pieliek spēku, var iespīlēt nevis vienkārši bloķēt.Atpakaļskata spoguļu turētāju liekšanas testa ierīces paraugs+++++ TIFF +++++2. attēls.4.3.3. Testa slodze ir 25 kg. To piemēro vienu minūti.5. TESTA REZULTĀTI5.1. Testos, kas aprakstīti 4.2. punktā, svārstam jāturpina svārstīties pēc trieciena, lai balsta stāvokļa projekcija palaišanas plaknē veidotu vismaz 20° leņķi attiecībā pret vertikāli.Leņķa mērījuma precizitāte ir ± 1°.5.1.1. Šo prasību nepiemēro atpakaļskata spoguļiem, kas piestiprināti pie vējstikla un kam pēc testa piemēro 5.2. punktā izvirzīto prasību.5.1.2. Visiem II klases atpakaļskata spoguļiem un III klases atpakaļskata spoguļiem, kas uzstādīti ar stiprinājumu, ko parasti izmanto IV klases atpakaļskata spoguļiem, vajadzīgo svārsta atgriešanas leņķi attiecībā pret vertikāli samazina no 20° līdz 10°.5.2. Ja 4.2. punktā aprakstīto testu laikā, kas paredzēti pie vējstikla piestiprinātiem atpakaļskata spoguļiem, salūst atpakaļskata spoguļa stiprinājums, atlikušās daļas izvirzījums virs pamatnes nedrīkst būt lielāks kā 1 cm un pēc testa atlikušajai konfigurācijai jāatbilst 1.3. punktā paredzētajiem nosacījumiem.5.3. Atstarojošā virsma nedrīkst saplīst 4.2. un 4.3. punktā aprakstīto testu laikā. Atstarojošās virsmas saplīšana tomēr ir pieļaujama, ja ir izpildīts viens no turpmāk minētajiem nosacījumiem:5.3.1. stikla gabali joprojām turas pie ietvara aizmugures vai virsmas, kas stingri savienota ar ietvaru; stikla daļēja atdalīšanās no ietvara aizmugures ir pieļaujama ar noteikumu, ka atstarpes starp plaisām nepārsniedz 2,5 mm. Pieļaujama sīku lausku atdalīšanās no stikla virsmas trieciena punktā;5.3.2. atstarojošā virsma ir izgatavota no neplīstoša stikla.--------------------------------------------------II pielikuma I papildinājumsATSTAROJUMA NOTEIKŠANAS TESTA METODE1. DEFINĪCIJAS1.1. CIE standarta izstarotājs A [1] – kolorimetrisks izgaismotājs, kas veido pilnu izstarojuma avotu ar T68 = 2855,6 K.1.2. CIE standarta avots A [2] – gāzes volframa kvēlspuldze, kas darbojas korelētas krāsas temperatūrā T68 = 2855,6 K.1.3. CIE 1931 standarta kolorimetrisks uztvērējs [3] – starojuma uztvērējs, kura kolorimetriskie parametri atbilst spektrālajām trihromatiskajām vērtībāmxyz(λ) (skatīt tabulu).1.4. CIE spektrālās trihromatiskās vērtības [4] – līdzvērtīga enerģijas spektra spektrālo elementu trihromatiskās vērtības CIE (XYZ) sistēmā.1.5. Fotooptiskā redzamība [5] – redzamība ar neapbruņotu aci, kad tā ir pielāgojusies spilgtumam, kas atbilst vismaz vairākām kandelām uz kvadrātmetru.2. IEKĀRTA2.1. Vispārīgi noteikumiIekārta sastāv no gaismas avota, testa parauga turētāja, uztvērēja ar fotodetektoru un rādījumu skalu (skatīt 1. attēlu) un ārējās gaismas iedarbības novēršanas līdzekļa.Uztvērējā var atrasties gaismu integrējoša lode, lai atvieglotu neplakanu (izliektu) spoguļu atstarojuma noteikšanu (skatīt 2. attēlu).2.2. Gaismas avota un uztvērēja spektrālie parametriGaismas avots ir no CIE standarta avota A un ar to saistītas optiskas iekārtas, ar ko nodrošina gandrīz paralēlu gaismas staru kūli. Ieteicams izmantot sprieguma stabilizētāju, lai iekārtas darbības laikā saglabātu fiksētu lampas spriegumu.Uztvērējā jābūt fotodetektoram, kura spektrālie rādījumi ir proporcionāli CIE (1931) standarta kolorimetriskā uztvērēja fotooptiskajai spilgtuma funkcijai (skatīt tabulu). Var izmantot jebkuru citu izstarotāja – filtra – uztvērēja kombināciju, kas nodrošina ekvivalentu CIE standarta izstarotāju A un fotooptisko redzamību. Ja uztvērējā izmanto integrējošo lodi, lodes iekšējo virsmu pārklāj ar matētu (difuzīvu) spektrāli neselektīvu baltu pārklājumu.2.3. Ģeometriskie nosacījumiVēlams, lai pilnā staru kūļa leņķis (Θ) ir 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°) no perpendikula attiecībā pret testējamo virsmu, un tam nav jāpārsniedz pielaides augšējā robeža (t.i., 0,53 rad vai 30°). Uztvērēja ass veido leņķi (Θ) ar šo perpendikulu, kas ir vienāds ar leņķi, kuru veido pilnais staru kūlis (skatīt 1. attēlu). Saskaroties ar testējamo virsmu, pilnā staru kūļa diametrs nav mazāks kā 19 mm (0,75 collas). Atstarotais stars nav lielāks kā fotodetektora jutīgā virsma, pārklāj ne mazāk kā 50 % no šīs virsmas un, cik iespējams, pārklāj to pašu virsmas segmentu, kas tika pārklāts iekārtas kalibrēšanas laikā.Ja uztvērējā izmanto integrējošo lodi, lodes minimālais diametrs ir 127 mm (5 collas). Parauga un pilnā staru kūļa atveres lodē ir tik lielas, lai pa tām iekļūtu viss pilnais un atstarotais staru kūlis. Fotodetektoru novieto tā, lai tas neuztvertu tiešu gaismu ne no pilnā, ne arī no atstarotā staru kūļa.2.4. Fotodetektora rādījumu skalas elektriskie parametriFotodetektora rādījums, ko nolasa no rādījumu skalas, ir gaismas intensitātes lineāra funkcija uz gaismas jutīgās virsmas. Lai atvieglotu reducēšanu līdz 0 un kalibrēšanas koriģēšanu, paredz (elektriskus un/vai optiskus) līdzekļus. Šie līdzekļi neietekmē instrumenta linearitāti vai spektrālos parametrus. Uztvērēja-rādījumu skalas precizitāte ir ± 2 % no pilnas skalas vai ± 10 % no nolasījuma lieluma – atkarībā no tā, kurš procents ir mazāks.2.5. Parauga turētājsŠajā mehānismā testa paraugs jāievieto tā, lai avota balsta un uztvērēja asis krustotos uz atstarojošās virsmas. Atstarojošā virsma var atrasties spoguļa parauga iekšpusē vai arī vienā vai otrā pusē atkarībā no tā, vai tas ir spogulis ar "pirmo virsmu", "otro virsmu" vai prizmatisks "atlokāma tipa" spogulis.3. PROCEDŪRA3.1. Tiešās kalibrēšanas metodeTiešajā kalibrēšanas metodē par atskaites standartu izmanto gaisu. Šo metodi piemēro iekārtām, kas konstruētas tā, lai varētu veikt kalibrēšanu 100 % punktā, iešūpojot uztvērēju vajadzīgajā vietā tieši uz gaismas avota ass (skatīt 1. attēlu).Izmantojot šo metodi, dažos gadījumos (piemēram, veicot zema atstarojuma virsmu mērījumus) vēlams izmantot kalibrēšanas starppunktu (starp 0 un 100 % uz skalas). Šādā gadījumā optiskajā ceļā ievieto neitrāla blīvuma filtru, kura caurlaidība ir zināma, un pēc tam koriģē kalibrēšanas kontrolskalu, līdz var nolasīt neitrālā blīvuma filtra caurlaidību procentos. Šo filtru noņem pirms atstarojuma mērījumu veikšanas.3.2. Netiešās kalibrēšanas metodeNetiešās kalibrēšanas metodi piemēro, ja iekārtai ir fiksēta avota un uztvērēja ģeometrija. Vajadzīgs atbilstīgi kalibrēts un uzturēts atstarojuma standarts. Vēlams, lai šis atskaites standarts ir plakans spogulis, kura atstarojuma vērtība pēc iespējas vairāk līdzinās testa paraugu atstarojuma vērtībai.3.3. Plakana spoguļa mērījumiPlakanu spoguļu paraugu atstarojumu var noteikt ar instrumentiem, izmantojot vai nu tiešo vai netiešo kalibrēšanas metodi. Atstarojumu vērtību nolasa tieši no rādījumu skalas.3.4. Neplakana (izliekta) spoguļa mērījumiX = Enxne+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++CIE 1931 standarta kolorimetriskā atstarotāja [6] spektrālās trihromatiskās vērtībasŠī tabula ir ņemta no CIE izdevuma 50 (45) (1970)λ nm | x- (λ) | y- (λ) | z- (λ) |380 | 0,001 4 | 0,000 0 | 0,006 5 |390 | 0,004 2 | 0,000 1 | 0,020 1 |400 | 0,014 3 | 0,000 4 | 0,067 9 |410 | 0,043 5 | 0,001 2 | 0,207 4 |420 | 0,134 4 | 0,004 0 | 0,645 6 |430 | 0,283 9 | 0,011 6 | 1,385 6 |440 | 0,348 3 | 0,023 0 | 1,747 1 |450 | 0,336 2 | 0,038 0 | 1,772 1 |460 | 0,290 8 | 0,060 0 | 1,669 2 |470 | 0,195 4 | 0,091 0 | 1,287 6 |480 | 0,095 6 | 0,139 0 | 0,813 0 |490 | 0,032 0 | 0,208 0 | 0,465 2 |500 | 0,004 9 | 0,323 0 | 0,272 0 |510 | 0,009 3 | 0,503 0 | 0,158 2 |520 | 0,063 3 | 0,710 0 | 0,078 2 |530 | 0,165 5 | 0,862 0 | 0,042 2 |540 | 0,290 4 | 0,954 0 | 0,020 3 |550 | 0,433 4 | 0,995 0 | 0,008 7 |560 | 0,594 5 | 0,995 0 | 0,003 9 |570 | 0,762 1 | 0,952 0 | 0,002 1 |580 | 0,916 3 | 0,870 0 | 0,001 7 |590 | 1,026 3 | 0,757 0 | 0,001 1 |600 | 1,062 2 | 0,631 0 | 0,000 8 |610 | 1,002 6 | 0,503 0 | 0,000 3 |621 | 0,854 4 | 0,381 0 | 0,000 2 |630 | 0,642 4 | 0,265 0 | 0,000 0 |640 | 0,447 9 | 0,175 0 | 0,000 0 |650 | 0,283 5 | 0,107 0 | 0,000 0 |660 | 0,164 9 | 0,061 0 | 0,000 0 |670 | 0,087 4 | 0,032 0 | 0,000 0 |680 | 0,046 8 | 0,017 0 | 0,000 0 |690 | 0,022 7 | 0,008 2 | 0,000 0 |700 | 0,011 4 | 0,004 1 | 0,000 0 |710 | 0,005 8 | 0,002 1 | 0,000 0 |720 | 0,002 9 | 0,001 0 | 0,000 0 |730 | 0,001 4 | 0,000 5 | 0,000 0 |740 | 0,000 7 | 0,000 2 [7] | 0,000 0 |750 | 0,000 3 | 0,000 1 | 0,000 0 |760 | 0,000 2 | 0,000 1 | 0,000 0 |770 | 0,000 1 | 0,000 0 | 0,000 0 |780 | 0,000 0 | 0,000 0 | 0,000 0 |[1] Definīcija ņemta no CIE izdevuma (50) 45 — International Electronical Vocabulary, Group 45: Lighting.[2] Definīcija ņemta no CIE izdevuma (50) 45 — International Electronical Vocabulary, Group 45: Lighting.[3] Definīcija ņemta no CIE izdevuma (50) 45 — International Electronical Vocabulary, Group 45: Lighting.[4] Definīcija ņemta no CIE izdevuma (50) 45 — International Electronical Vocabulary, Group 45: Lighting.[5] Definīcija ņemta no CIE izdevuma (50) 45 — International Electronical Vocabulary, Group 45: Lighting.[6] Saīsināta tabula.y- (λ) = V (λ) vērtības ir noapaļotas līdz četrām decimāldaļām.[7] 1966. gadā nomainīja no 3 uz 2.--------------------------------------------------II pielikuma 2. papildinājumsNOSACĪJUMI, KAS REGLAMENTĒ ATPAKAĻSKATA SPOGUĻU EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMU UN MARĶĒŠANU1. EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS1.1. Atpakaļskata spoguļa tipa EEK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu iesniedz preču zīmes vai tirdzniecības nosaukuma īpašnieks vai viņa pilnvarots pārstāvis.1.2. Visu veidu atpakaļskata spoguļu tipa apstiprinājuma pieteikumiem pievieno:1.2.1. tehnisku aprakstu, kurā jo īpaši norāda tā transportlīdzekļa tipu (tipus), kam atpakaļskata spogulis ir paredzēts;1.2.2. pietiekami sīkus rasējumus, lai atpakaļskata spoguli varētu identificēt, kā arī uzstādīšanas instrukcijas – rasējumos jānorāda detaļas tipa apstiprinājuma numura un papildu simbola ieteicamais novietojums attiecībā pret taisnstūri, kas ir daļa no EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes;1.2.3. četrus atpakaļskata spoguļus – trīs izmanto testos un vienu patur laboratorijā turpmākai pārbaudei, kas vēlāk var izrādīties vajadzīga. Laboratorija var pieprasīt papildu paraugu iesniegšanu.2. ZĪMESUz atpakaļskata spoguļa tipa paraugiem, kas iesniegti EEK detaļas tipa apstiprinājumam, jābūt skaidri redzamai un neizdzēšamai pieteicēja tirdzniecības nosaukumam vai preču zīmei, un uz tā jābūt pietiekami daudz vietas, lai uzspiestu EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi; šī vieta jānorāda 1.2.2. punktā minētajās diagrammās.3. EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMS3.1. EEK detaļas tipa apstiprinājumu piešķir un detaļas tipa apstiprinājuma numuru izsniedz visiem atpakaļskata spoguļiem, par ko pieteikumi ir iesniegti saskaņā ar iepriekšminētā 1. punkta noteikumiem un kas atbilst II pielikuma 1. līdz 5. punkta prasībām.3.2. Šo numuru nepiešķir cita tipa atpakaļskata spoguļiem.4. MARĶĒJUMS4.1. Uz visiem atpakaļskata spoguļiem, kas atbilst tipam, kuram ir piešķirts detaļas tipa apstiprinājums, ievērojot šo direktīvu, ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.4.2. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi veido taisnstūris, kurā ir mazais burts "e", kam seko tās dalībvalsts pazīšanas burts(-i) vai cipars, kas piešķīrusi detaļas tipa apstiprinājumu: 1 – Vācija, 2 – Francija, 3 – Itālija, 4 – Nīderlande, 6 – Beļģija, 11 – Apvienotā Karaliste, 13 – Luksemburga, 18 – Dānija, IRL – Īrija, GR – Grieķija. Pie taisnstūra jānorāda arī EEK detaļas tipa apstiprinājuma numurs. Šis numurs ir detaļas tipa apstiprinājuma numurs, kas norādīts šim tipam aizpildītajā sertifikātā (skatīt 3. pielikumu), pirms kura ir divi skaitļi, kas norāda Padomes Direktīvas 71/127/EEK jaunākā grozījuma kārtas numuru dienā, kad piešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu. Grozījuma kārtas numuru un sertifikātā norādīto detaļas tipa apstiprinājuma numuru atdala ar zvaigznīti. Šīs direktīvas kārtas numurs ir 02.4.3. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi papildina ar simbolu I, II, III, IV vai V, kas norāda atpakaļskata spoguļa tipa klasi. Papildu simbolu ieraksta jebkurā piemērotā vietā pie taisnstūra, kurā ir ierakstīts burts "e".4.4. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi un papildu simbolu neizdzēšami ieraksta uz atpakaļskata spoguļa sastāvdaļas, lai tā būtu skaidri redzama pat tad, kad atpakaļskata spogulis ir uzstādīts uz transportlīdzekļa.4.5. Turpmāk ir sniegti četri EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmju paraugi, ko papildina ar zemāk norādīto papildu simbolu.EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmju un papildu simbola paraugi+++++ TIFF +++++Atpakaļskata spogulis ar iepriekšminēto EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir I klases spogulis (salona atpakaļskata spogulis), kura tips ir apstiprināts Francijā (e2) ar numuru 02*35.+++++ TIFF +++++Atpakaļskata spogulis ar iepriekšminēto EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir II klases spogulis (ārējais atpakaļskata spogulis), kura tips ir apstiprināts Nīderlandē (e4) ar numuru 02*187.+++++ TIFF +++++Atpakaļskata spogulis ar iepriekšminēto EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir V klases spogulis (ārējais atpakaļskata "reversa" spogulis), kura tips ir apstiprināts Grieķijā (eGR) ar numuru 02*39.+++++ TIFF +++++Atpakaļskata spogulis ar iepriekšminēto EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir IV klases spogulis (ārējais atpakaļskata "platleņķa" spogulis), kura tips ir apstiprināts Itālijā (e3) ar numuru 02*1248.--------------------------------------------------II pielikuma 3. papildinājumsATPAKAĻSKATA SPOGUĻA EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTA PARAUGS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSPRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ ATPAKAĻSKATA SPOGUĻU UZSTĀDĪŠANU TRANSPORTLĪDZEKĻOS1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI1.1. Atpakaļskata spoguļi jāuzstāda tā, lai spogulis nekustētos, būtiski izmainot noteikto redzamības zonu, un nevibrētu tā, ka vadītājs varētu nepareizi uztvert attēlu.1.2. Nosacījumiem, kas paredzēti 1.1. punktā, jābūt spēkā, kad transportlīdzeklis kustas ar ātrumu līdz 80 % no maksimālā paredzētā ātruma, bet nepārsniedz 150 km/h.2. SKAITS2.1. Obligāto atpakaļskata spoguļu minimālais skaits2.1.1. Redzamības zonas, kas paredzētas 5. punktā, jānodrošina ar minimālu skaitu obligāto atpakaļskata spoguļu, kas norādīti turpmākajā tabulā:Transportlīdzekļa kategorija | Salona atpakaļskata spoguļi I klase | Ārējie atpakaļskata spoguļi |Galvenie atpakaļskata spoguļi | Platleņķa atpakaļskata spoguļi IV klase | Tuvās redzamības atpakaļskata spoguļi V klase |II klase | III klase |M1 | I (skatīt 2.1.2. punktu) | — (skatīt 2.1.2.3. punktu) | I transportlīdzekļa sānos (bet skatīt šā pielikuma 2.2.1. punktu) | — | — |M2 | — | 2 (1 kreisajā pusē un 1 labajā pusē) | — | — | — (skatīt 2.2.2. un 3.7. punktu) |M3 | — | 2 (1 kreisajā pusē un 1 labajā pusē) | — | — | — (skatīt 2.2.2. un 3.7. punktu) |N1 | I (skatīt 2.1.2. punktu) | — (skatīt 2.1.2.3. punktu) | I transportlīdzekļa sānos (bet skatīt šā pielikuma 2.2.1. punktu) | — | — |N2 | — (skatīt 2.2.3. punktu) | 2 (1 kreisajā pusē un 1 labajā pusē) | — | — (skatīt 2.2.4. punktu) | — (skatīt 2.2.2. un 3.7. punktu) |Monolītrāmja kravas furgoni ar piekabi vai bez tās N3 Vilcēji ar puspiekabi | — (skatīt 2.2.3. punktu) | 2 (1 kreisajā pusē un 1 labajā pusē) | — | __ (skatīt 2.2.4. punktu) | 1 (skatīt 3.7. punktu) |— (skatīt 2.2.3. punktu) | 2 (1 kreisajā pusē un 1 labajā pusē) | — (skatīt 2.1.3. punktu) | 1 | 1 (skatīt 3.7. punktu) |2.1.2. Tomēr M1 un N1 kategoriju transportlīdzekļiem:2.1.2.1. ja salona atpakaļskata spogulis neatbilst 5.2. punktā paredzētajām prasībām, transportlīdzekļa sānos, kas atrodas pretī 2.1.1. punktā minētajam obligātajam atpakaļskata spogulim, jāuzstāda otrs ārējais atpakaļskata spogulis;2.1.2.2. ja salona atpakaļskata spogulis vispār nenodrošina aizmugures redzamību, tā uzstādīšanu nepieprasa;2.1.2.3. II klases ārējie atpakaļskata spoguļi ir pieļaujami.2.1.3. Ja N3 kategorijas transportlīdzekļu konstrukcija tomēr tehniski neļauj nodrošināt 5.3.2.2. un 5.4. punktā norādītās redzamības zonas, kad ir uzstādīts IV klases atpakaļskata spogulis, uz tā paša stiprinājuma kopā ar II klases atpakaļskata spoguli, II klases spoguli var aizstāt ar III klases atpakaļskata spoguli.Šo izņēmumu piemēro vienīgi līdz 1992. gada 1. oktobrim.2.2. Papildu atpakaļskata spoguļu maksimālais skaits2.2.1. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem ārējo atpakaļskata spoguli var uzstādīt transportlīdzekļa sānā, kas ir pretējs sānam, kurā ir uzstādīts 2.1.1. punktā minētais obligātais ārējais atpakaļskata spogulis.2.2.2. V klases atpakaļskata spoguli var uzstādīt M2, M3 un N2 kategoriju transportlīdzekļiem.2.2.3. Salona atpakaļskata spoguli var uzstādīt N2 un N3 kategoriju transportlīdzekļiem.2.2.4. IV klases ārējo atpakaļskata spoguli var uzstādīt N2 un N3 kategoriju transportlīdzekļiem, izņemot vilcējus ar puspiekabi.2.2.5. Atpakaļskata spoguļiem, kas minēti 2.2.1. līdz 2.2.4. punktā, jāatbilst šīs direktīvas prasībām.Šā pielikuma 5. punkta noteikumus tomēr nepiemēro 2.2.3. punktā minētajiem atpakaļskata spoguļiem.2.2.6. Šīs direktīvas noteikumus nepiemēro I pielikuma 4. punktā paredzētajiem novērošanas atpakaļskata spoguļiem. Šiem atpakaļskata spoguļiem tomēr jāatrodas vismaz 2 m virs zemes, ja transportlīdzekļa slodze atbilst maksimāli pieļaujamajai masai.3. NOVIETOJUMS3.1. Atpakaļskata spoguļi jānovieto tā, lai vadītājs, sēžot vadītāja sēdeklī parastā transportlīdzekļa vadīšanas stāvoklī, skaidri pārredzētu ceļu transportlīdzekļa aizmugurē un sānos.3.2. Ārējie atpakaļskata spoguļi ir redzami pa sānu logiem vai caur to vējstikla daļu, ko notīra vējstikla tīrītāji. Ar konstrukciju saistītu iemeslu dēļ šo noteikumu tomēr nepiemēro ārējiem atpakaļskata spoguļiem, kas uzstādīti M2 un M3 kategoriju transportlīdzekļu labajā pusē dalībvalstīs, kurās ir labās puses satiksme, un tās pašas kategorijas transportlīdzekļu kreisajā pusē dalībvalstīs, kurās ir kreisās puses satiksme.3.3. Ja transportlīdzeklis ir šasijas/kabīnes veidā, mērot redzamības zonu, ražotājs nosaka minimālo un maksimālo virsbūves platumu un vajadzības gadījumā imitē to ar manekenu galvu plāksnēm. Attiecībā uz atpakaļskata spoguļu uzstādīšanu transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājuma sertifikātā norāda visas transportlīdzekļa un spoguļu konfigurācijas, kas pārbaudītas testos (skatīt papildinājumu).3.4. Paredzētajam ārējam atpakaļskata spogulim transportlīdzekļa vadītāja pusē jābūt novietotam tā, lai izveidojas ne vairāk kā 55° leņķis starp transportlīdzekļa garenisko vertikālo vidus plakni un vertikālo plakni, kas iet caur atpakaļskata spoguļa centru un tās 65 mm garās taisnās līnijas centru, kas savieno abus vadītāja redzes punktus.3.5. Atpakaļskata spoguļus nedrīkst izvirzīt ārpus transportlīdzekļa virsbūves vairāk nekā vajadzīgs, lai izpildītu prasības attiecībā uz 5. punktā noteiktām redzamības zonām.3.6. Ja ar maksimāli pieļaujamo masu noslogota transportlīdzekļa ārējā atpakaļskata spoguļa apakšējā mala atrodas mazāk nekā 2 m virs zemes, šo ārējo atpakaļskata spoguli nedrīkst izvirzīt vairāk kā 0,20 m ārpus transportlīdzekļa kopējā platuma, ko nosaka, neņemot vērā atpakaļskata spoguļus.3.7. V klases atpakaļskata spoguļus uzstāda uz transportlīdzekļiem tā, lai neatkarīgi no to novietojuma pēc noregulēšanas neviena no šo spoguļu daļām vai to turētājiem neatrodas mazāk kā 2 m no zemes, kad transportlīdzekļa slodze atbilst maksimāli pieļaujamajai masai.Šos atpakaļskata spoguļus tomēr neuzstāda transportlīdzekļos, kuru kabīnes augstums neļauj izpildīt šo prasību.3.8. Ievērojot 3.5., 3.6. un 3.7. punkta prasības, atpakaļskata spoguļus drīkst izvirzīt ārpus transportlīdzekļu pieļaujamā maksimālā platuma.4. REGULĒŠANA4.1. Salona atpakaļskata spogulim jābūt regulējamam no vadītāja sēdekļa.4.2. Ārējam atpakaļskata spogulim, kas atrodas vadītāja pusē, jābūt regulējamam no transportlīdzekļa iekšpuses, kad durvis ir aizvērtas, kaut arī logs var būt atvērts. Spoguli tomēr var bloķēt vajadzīgajā stāvoklī vienīgi no ārpuses.4.3. Prasības, kas minētas 4.2. punktā, nepiemēro ārējiem atpakaļskata spoguļiem, kam nav vajadzīga regulēšana, lai tos varētu atgriezt iepriekšējā stāvoklī pēc izkustināšanas.5. REDZAMĪBAS ZONAS5.1. Vispārīgi noteikumiTurpmāk noteiktās redzamības zonas ir jāpiemēro attiecībā uz ambinokulāro redzi, kad acis atrodas "vadītāja redzes punktos", kā noteikts iepriekš I pielikuma 12. punktā. Redzamības zonas nosaka, kad transportlīdzeklis ir darba kārtībā, kā noteikts Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 2.6. punktā, un tā priekšējā sēdeklī papildus ir nosēdināts viens pasažieris, kura svars ir 75 kg ± 1 %. Tie jānosaka caur logiem, kuru kopējais gaismas caurlaidības faktors ir vismaz 70 %, ko mēra perpendikulāri virsmai.5.2. Salona atpakaļskata spogulis (I klase)Redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 20 m platu, plakanu ceļa horizontālo daļu, kas centrēta ap transportlīdzekļa garenisko vertikālo vidusdaļu un stiepjas no 60 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim (3. attēls).5.3. Galvenie ārējie atpakaļskata spoguļi (II un III klase)5.3.1. Kreisās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa labo pusi, un labās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa kreiso pusi5.3.1.1. Redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 2,5 m platu plakanu ceļa horizontālo daļu, kuru labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi) nodala plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vertikālajai gareniskajai vidus plaknei, kura iet caur transportlīdzekļa vistālāko punktu kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi), un kura stiepjas no 10 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim (4. un 5. attēls).5.3.2. Labās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa labo pusi, un kreisās puses ārējie atpakaļskata spoguļi transportlīdzekļiem, ko vada pa ceļa kreiso pusi5.3.2.1. M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem, ja transportlīdzekļa maksimālā masa nepārsniedz 2 tonnas, redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 4 m platu plakanu ceļa horizontālo daļu, kuru kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi) nodala plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vertikālajai gareniskajai vidus plaknei, kura iet caur transportlīdzekļa vistālāko punktu labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi), un kura stiepjas no 20 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim (4. attēls).5.3.2.2. Citiem transportlīdzekļiem, kas nav minēti iepriekšējā 5.3.2.1. punktā, redzamības zonai jābūt tādai, ka vadītājs var redzēt vismaz 3,50 m platu plakanu ceļa horizontālo daļu, kuru kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi) nodala plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vertikālajai gareniskajai vidus plaknei, kura iet caur transportlīdzekļa vistālāko punktu labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi), un kura stiepjas no 30 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim.Turklāt vadītājam jāredz ceļš 0,75 m platumā no punkta 4 m attālumā aiz vertikālās plaknes, kas iet caur vadītāja redzes punktiem (5. attēls).5.4. "Platleņķa" ārējais atpakaļskata spogulis (IV klase)5.4.1. Redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt vismaz 12,50 m platu plakanu ceļa horizontālo daļu, kuru kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi) nodala plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vertikālajai gareniskajai vidus plaknei, kura iet caur transportlīdzekļa vistālāko punktu labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi), un kura stiepjas no 15 līdz 25 m aiz vadītāja redzes punktiem līdz apvārsnim. Turklāt vadītājam jāredz ceļš 2,5 m platumā no punkta 3 m attālumā aiz vertikālās plaknes, kas iet caur vadītāja redzes punktiem (6. attēls).5.5. "Tuvās redzamības" ārējais atpakaļskata spogulis (V klase)Redzamības zonai jābūt tādai, lai vadītājs var redzēt plakanu ceļa horizontālo daļu transportlīdzekļa sānos, ko norobežo šādas vertikālas plaknes (skatīt 7.a un 7.b attēlus):5.5.1. plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa gareniskajai vidus plaknei, kura iet caur punktu 0,2 m aiz transportlīdzekļa kabīnes vistālākā punkta labajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa labo pusi) vai kreisajā pusē (ja transportlīdzekli vada pa ceļa kreiso pusi);5.5.2. šķērsvirzienā, kad paralēlā plakne atrodas 1 m pirms 5.5.1. punktā minētās plaknes;5.5.3. uz aizmuguri, kad plakne, kas ir paralēla vertikālajai plaknei, iet caur vadītāja redzes punktiem un atrodas 1,25 m aiz minētās plaknes;5.5.4. uz priekšpusi, kad plakne, kas ir paralēla vertikālajai plaknei, iet caur vadītāja redzes punktiem un atrodas 1 m pirms minētās plaknes. Ja vertikālā šķērseniskā plakne, kas iet caur transportlīdzekļa bufera ārējo malu, atrodas mazāk nekā 1 m pirms vertikālās plaknes, kas iet caur vadītāja redzes punktiem, redzamības zonu ierobežo ar šo plakni (skatīt 7.b attēlu).5.6. Ja atpakaļskata spoguļi sastāv no vairākām atstarojošām virsmām, kam ir vai nu atšķirīgs izliekums vai kas veido leņķi savā starpā, vismaz vienai no atstarojošajām virsmām jānodrošina savai klasei norādītā redzamības zona un jāatbilst šīs klases izmēriem (skatīt II pielikuma 2.2.2. punktu).5.7. Traucējumi5.7.1. Salona atpakaļskata spoguļi (I klase)5.7.1.1. Redzamības zonas samazināšana, ko rada tādas ierīces kā pagalvji, saulessargi, aizmugures logu tīrītāji un sildelementi, ir pieļaujama ar noteikumu, ka šīs ierīces kopumā neaizsedz vairāk par 15 % no paredzētās redzamības zonas.5.7.1.2. Traucējumu pakāpi nosaka, noregulējot pagalvjus līdz zemākajam iespējamajam stāvoklim un atlokot saulessargus.5.7.2. Ārējie atpakaļskata spoguļi (II, III, IV un V klase)Neņem vērā iepriekšminēto redzamības zonu traucējumu, ko rada virsbūve un dažas tās sastāvdaļas, piemēram, durvju rokturi, kontūrgaismas lukturi, virzienrādītāji un aizmugures buferu izvirzījumi, kā arī atstarojošās virsmas tīrītājelementi, ja tie kopumā traucē vairāk kā 10 % no paredzētās redzamības zonas.5.8. Testa procedūraRedzamības zonu nosaka, novietojot jaudīgus gaismas avotus redzes punktos un pārbaudot gaismu, ko atstaro vertikāls monitora ekrāns. Var izmantot citas līdzvērtīgas metodes.Salona atpakaļskata spogulis+++++ TIFF +++++Galvenie ārējie atpakaļskata spoguļiTransportlīdzeklis, ko vada pa ceļa labo pusi+++++ TIFF +++++M1 un N1 transportlīdzekļu kategorija, kuru masa nepārsniedz 2 tonnas.+++++ TIFF +++++Citu transportlīdzekļu kategorijas, izņemot M1 un N1 transportlīdzekļu kategorijas, kuru masa nepārsniedz 2 tonnas.+++++ TIFF +++++Platleņķa atpakaļskata spogulis.+++++ TIFF +++++"Tuvās redzamības" ārējie atpakaļskata spoguļi.--------------------------------------------------III pielikuma papildinājumsPIELIKUMS TRANSPORTLĪDZEKĻA EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM ATTIECĪBĀ UZ ATPAKAĻSKATA SPOGUĻU UZSTĀDĪŠANU(4. panta 2. punkts un 10. pants Padomes Direktīvā 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1990. gada 30. oktobris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 77/649/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu vadītāju redzamības lauku

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0630

Oficiālais Vēstnesis L 341 , 06/12/1990 Lpp. 0020 - 0029 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 20 Lpp. 0022  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 20 Lpp. 0022

		Komisijas Direktīva(1990. gada 30. oktobris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 77/649/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu vadītāju redzamības lauku(90/630/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 77/649/EEK (1977. gada 27. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu vadītāju redzamības lauku [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 88/366/EEK [2], un jo īpaši tās 5. pantu,tā kā, ņemot vērā gūto pieredzi un jaunākos sasniegumus, tagad ir ieteicams precizēt Direktīvas 77/649/EEK III pielikumā noteikto testa procedūru un jo īpaši saskaņot to ar jaunākajiem sasniegumiem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijā;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu tirdzniecībā mehānisko transportlīdzekļu nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 77/649/EEK III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Neviena dalībvalsts no 1991. gada 1. maija redzamības lauka dēļ nedrīkst:- atteikt EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanu, Direktīvas 70/156/EEK [3] 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā paredzētā sertifikāta kopijas izsniegšanu vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu transportlīdzekļa tipam, vai- aizliegt transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā,ja šā tipa transportlīdzekļu vadītāja redzamības lauks ir noteikts saskaņā ar Direktīvu 77/649/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu.2. No 1991. gada 1. oktobra dalībvalstis:- vairs neizsniedz Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā paredzētā sertifikāta kopiju attiecībā uz tāda transportlīdzekļa tipu, kura vadītāja redzamības lauks nav noteikts saskaņā ar Direktīvu 77/649/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu,- var atteikt valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu tāda transportlīdzekļa tipam, kura vadītāja redzamības lauks nav noteikts saskaņā ar Direktīvu 77/649/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu.3. pantsDalībvalstis īsteno noteikumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1991. gada 1. maijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kā izdarīt šādas atsauces.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1990. gada 30. oktobrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksMartin bangemann[1] OV L 267, 19.10.1977., 1. lpp.[2] OV L 181, 12.7.1988., 40. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 77/649/EEK III pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:"III pielikumsMETODE, KĀ NOTEIKT H PUNKTU UN FAKTISKO TORSA LEŅĶI MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU SĒDVIETĀM1. MĒRĶISŠajā pielikumā aprakstīto metodi izmanto, lai noteiktu H punkta atrašanās vietu un faktisko torsa leņķi vienai vai vairākām mehānisko transportlīdzekļu sēdvietām un pārbaudītu izmērītos datus attiecībā uz transportlīdzekļa ražotāja dotajām specifikācijām [1].2. DEFINĪCIJASŠajā pielikumā ir spēkā šādas definīcijas.2.1. "Atskaites dati" ir viens vai vairāki šādi sēdvietas parametri:2.1.1. H punkts un R punkts un to attiecība;2.1.2. Faktiskais torsa leņķis un projektētais torsa leņķis, un to attiecība.2.2. "H punkta trīsdimensiju manekens" (3 DH manekens) ir ierīce, ko izmanto, lai noteiktu H punktu un faktiskos torsa leņķus. Šī ierīce ir aprakstīta šā pielikuma 1. papildinājumā.2.3. "H punkts" ir torsa un augšstilba šarnīra centrs 3 DH manekenā, kas uzstādīts transportlīdzekļa sēdeklī saskaņā ar šā pielikuma 4. punktu. H punkts atrodas ierīces ass vidū starp 3 DH manekenam abās pusēs redzamajiem H punkta ass galiem. H punkts teorētiski atbilst R punktam (pielaides sk. 3.2.2. punktā). Pēc H punkta noteikšanas saskaņā ar 4. punktā aprakstīto metodi to uzskata par fiksētu attiecībā pret sēdekļa spilvena konstrukciju un uzskata, ka tas pārvietojas, kad sēdeklis tiek regulēts.2.4. "R punkts" jeb "sēdekļa atskaites punkts" ir projektētais punkts, ko katrai sēdvietai definē transportlīdzekļa ražotājs un ko nosaka attiecībā pret trīsdimensiju koordinātu sistēmu.2.5. "Torsa līnija" ir 3 HD manekena zondes ass, kad zonde ir pilnībā atvirzīta atpakaļ.2.6. "Faktiskais torsa leņķis" ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kas iet caur H punktu, un torsa līniju, izmantojot 3 HD manekena atzveltnes leņķa kvadrantu. Faktiskais torsa leņķis teorētiski atbilst projektētajam torsa leņķim (pielaides sk. 3.2.2. punktā).2.7. "Projektētais torsa leņķis" ir leņķis, ko mēra starp vertikāli, kura iet caur R punktu un torsa līniju stāvoklī, kas atbilst projektētajam atzveltnes stāvoklim, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs.2.8. "Transportlīdzeklī esošas personas vidusplakne" (C/LO) ir katrā izraudzītajā sēdvietā novietotā 3 DH manekena vidusplakne; to attēlo H punkta koordināta uz Y ass. Atsevišķiem sēdekļiem sēdekļa vidusplakne sakrīt ar transportlīdzeklī esošas personas vidusplakni. Citiem sēdekļiem transportlīdzeklī esošas personas vidusplakni nosaka ražotājs.2.9. "Trīsdimensiju koordinātu sistēma" ir šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītā sistēma.2.10. "Norādes zīmes" ir tādi fiziski punkti (caurumi, virsmas, zīmes vai robojumi) uz transportlīdzekļa virsbūves, ko nosaka ražotājs.2.11. "Transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis" ir transportlīdzekļa stāvoklis, ko nosaka norādes zīmju koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā.3. PRASĪBAS3.1. Datu noformējumsPar katru sēdvietu visus šādus atskaites datus, ja tie nepieciešami, lai pierādītu atbilstību šīs direktīvas noteikumiem, vai attiecīgu datu daļu noformē šā pielikuma 3. papildinājumā norādītajā formā:3.1.1. R punkta koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā;3.1.2. Projektētais torsa leņķis;3.1.3. Visi norādījumi, kas vajadzīgi sēdekļa noregulēšanai (ja tas ir regulējams) mērīšanas stāvoklī, kurš noteikts 4.3. punktā.3.2. Attiecība starp mērījumu datiem un konstrukcijas specifikācijām3.2.1. H punkta koordinātas un faktisko torsa leņķa vērtību, ko iegūst ar metodi, kas izklāstīta 4. punktā, attiecīgi salīdzina ar R punkta koordinātām un ražotāja norādīto projektēto torsa leņķa vērtību.3.2.2. R punkta un H punkta relatīvo novietojumu un attiecību starp projektēto torsa leņķi un faktisko torsa leņķi attiecīgajai sēdvietai uzskata par apmierinošu, ja H punkts, kas noteikts pēc tā koordinātām, atrodas kvadrātā, kura malas ir 50 mm garas un kura diagonāles krustojas R punktā, un ja faktiskais torsa leņķis ir 5° robežās no projektētā torsa leņķa.3.2.3. Ja šie nosacījumi ir ievēroti, R punktu un projektēto torsa leņķi izmanto, lai pierādītu atbilstību šīs direktīvas noteikumiem.3.2.4. Ja H punkts vai faktiskais torsa leņķis neatbilst 3.2.2. punkta prasībām, tad H punktu un faktisko torsa leņķi nosaka vēl divreiz (pavisam trīs reizes). Ja, veicot šīs trīs darbības, divu darbību rezultāti atbilst prasībām, piemēro 3.2.3. punkta nosacījumus.3.2.5. Ja, veicot šīs trīs 3.2.4. punktā aprakstītās darbības, vismaz divu darbību rezultāti neatbilst 3.2.2. punkta prasībām vai, ja pārbaudi nevar izdarīt, jo transportlīdzekļa ražotājs nav sniedzis informāciju attiecībā uz R punkta atrašanās vietu vai attiecībā uz projektēto torsa leņķi, izmanto trīs izmērīto punktu centroīdu vai trīs izmērīto leņķu vidējo rādītāju un uzskata to par piemērojamu visos gadījumos, kad šajā direktīvā minēts R punkts vai projektētais torsa leņķis.4. H PUNKTA UN FAKTISKĀ TORSA LEŅĶA NOTEIKŠANAS METODE4.1. Pēc ražotāja ieskata transportlīdzekli pirms tam tur 20 ± 10 °C temperatūrā, lai panāktu, ka sēdekļa materiāls sasniedz istabas temperatūru. Ja uz pārbaudāmā sēdekļa neviens nav sēdējis, 70 līdz 80 kg smags cilvēks vai ierīce divreiz pa minūtei apsēžas/tiek novietota uz sēdekļa, lai saspiestu tā spilvenu un atzveltni. Pēc ražotāja pieprasījuma vismaz 30 minūtes pirms 3 DH manekena uzstādīšanas neviens sēdekļa komplekts netiek noslogots.4.2. Transportlīdzeklis atrodas mērīšanas stāvoklī, kas definēts 2.11. punktā.4.3. Ja sēdeklis ir regulējams, to vispirms noregulē vistālāk atpakaļ parastajā braukšanas stāvoklī, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs, ņemot vērā tikai sēdekļa regulēšanu garenvirzienā, izņemot sēdekļa gājienu, kas nav paredzēts parastajiem braukšanas stāvokļiem. Ja ir citi sēdekļa regulēšanas veidi (vertikālās, leņķa, atzveltnes utt.), tad ar tiem noregulē stāvoklī, ko noteicis transportlīdzekļa ražotājs. Sēdekļiem ar atsperojumu vertikālo stāvokli stingri nofiksē atbilstoši parastajam braukšanas stāvoklim, ko noteicis ražotājs.4.4. Sēdvietas virsmu, kas saskaras ar 3 DH manekenu, pārklāj ar pietiekami lielu un atbilstošas faktūras kokvilnas muslīnu, kas raksturots kā vienkāršs kokvilnas audums ar 18,9 pavedieniem uz vienu cm2 un svaru 0,228 kg/m2 vai trikotāžas vai neausta drāna ar līdzvērtīgiem parametriem.Ja sēdekli testē ārpus transportlīdzekļa, grīdai, uz kuras novieto sēdekli, jābūt ar tādiem pašiem pamatparametriem [2] kā transportlīdzekļa grīdai, uz kuras sēdekli paredzēts izmantot.4.5. 3 DH manekena pamatnes un muguras daļas komplektu noliek tā, lai transportlīdzeklī esošās personas vidusplakne (C/LO) sakristu ar 3 DH manekena vidusplakni. Pēc ražotāja pieprasījuma 3 DH manekenu drīkst pavirzīt uz iekšu attiecībā pret C/LO, ja 3 DH manekens atrodas tik tālu uz āru, ka sēdekļa mala neļauj 3 DH manekenu regulēt.4.6. Pieliek pēdas un apakšstilba komplektus pamatnes komplektam vai nu pa vienam, vai izmantojot T veida stieņa un apakšstilbu komplektu. Līnija, kas iet caur redzamajiem H punkta ass galiem, ir paralēla zemei un perpendikulāra sēdekļa vidus garenplaknei.4.7. 3 DH manekena pēdu un kāju stāvokli noregulē šādi.4.7.1. Izraudzītā sēdvieta: vadītāja un malējā priekšējā pasažiera sēdvieta4.7.1.1. Abus pēdu un kāju komplektus pavirza uz priekšu tā, lai pēdas atrastos dabiskā stāvoklī uz grīdas, ja vajadzīgs, starp darbināmajiem pedāļiem. Ja iespējams, kreiso pēdu novieto apmēram tādā pašā attālumā pa kreisi no 3 DH manekena vidusplaknes kā labo pēdu pa labi. Spirta līmeņrādi, ar ko pārbauda 3 DH manekena šķērsvirziena novietojumu, pavērš horizontāli, vajadzības gadījumā regulējot pamatni vai pavirzot kājas un pēdas komplektu uz aizmuguri. Līnija, kas iet caur redzamajiem H punkta ass galiem, paliek perpendikulāra sēdekļa vidus garenplaknei.4.7.1.2. Ja kreiso kāju nevar nolikt paralēli labajai kājai un kreiso pēdu nevar atbalstīt pret konstrukciju, kreiso pēdu pārvieto, līdz tā atbalstās. Saglabā redzamo ass galu orientāciju.4.7.2. Izraudzītā sēdvieta: malējā aizmugurējāAttiecībā uz aizmugurējiem sēdekļiem vai papildu sēdekļiem, kājas novieto tā, kā noteicis ražotājs. Ja pēdas tad balstās uz grīdas dažādos līmeņos, tad pēda, kas pirmā saskaras ar priekšējo sēdekli, kalpo par atskaites pēdu un otru pēdu novieto tā, lai spirta līmeņrādis, ar ko pārbauda ierīces sēdvietas šķērsvirziena novietojumu, būtu vērsts horizontāli.4.7.3. Citas izraudzītās sēdvietasIevēro pamatmetodi, kas norādīta 4.7.1. punktā, izņemot to, ka pēdas novieto, kā noteicis transportlīdzekļa ražotājs.4.8. Piestiprina apakšstilba un augšstilbu smagumus un noregulē 3 DH manekenu.4.9. Noliec muguras daļu uz priekšu līdz priekšējai atdurei un atvelk 3 DH manekenu no sēdekļa atzveltnes, izmantojot T veida stieni. Maina 3 DH manekena stāvokli uz sēdekļa, izmantojot vienu no šādām metodēm:4.9.1. Ja 3 DH manekens tiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu metodi. Ļauj DH manekenam slīdēt atpakaļ, līdz uz priekšu vērstā horizontālā ierobežotājslodze T veida stienim vairs nav vajadzīga, t.i., līdz pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni. Vajadzības gadījumā maina zemākās kājas stāvokli;4.9.2. Ja 3 DH manekens netiecas slīdēt atpakaļ, izmanto šādu metodi. Liek 3 DH manekenam slīdēt atpakaļ, pieliekot uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi T veida stienim, līdz pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni (sk. šā pielikuma 1. papildinājuma 2. attēlu).4.10. Pieliek 100 ± 10 N slodzi 3 DH manekena muguras daļas komplektam vietā, kur krustojas gūžas leņķa kvadranta un T veida stieņa virsmas. Slodzes virzienu saglabā līnijā, kas iet gar minēto krustpunktu uz punktu tieši virs augšstilba stieņa. Tad uzmanīgi atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes. Jābūt uzmanīgiem procedūras atlikušajā daļā, lai novērstu 3 DH manekena slīdēšanu uz priekšu.4.11. Uzliek labā un kreisā gurna smagumus un tad pēc kārtas astoņus torsa smagumus. Saglabā 3 DH manekena līmeni.4.12. Noliec muguras daļu uz priekšu, lai sēdekļa atzveltni atbrīvotu no spiediena. Pašūpo 3 DH manekenu no vienas puses uz otru 10° lielā lokā (5° uz katru pusi no vertikālās vidusplaknes), izdarot trīs pilnus ciklus, lai nepieļautu, ka starp 3 DH manekenu un sēdekli rodas berze.Kamēr manekenu šūpo, 3 DH manekena T veida stienis var tiekties novirzīties no noteiktā horizontālā un vertikālā stāvokļa. Tāpēc T veida stienis jāstabilizē, pieliekot attiecīgu sānisku slodzi šūpošanas laikā. Jābūt uzmanīgiem, turot T veida stieni un šūpojot 3 DH manekenu, lai nodrošinātu to, ka nekādas nejaušas ārējas slodzes netiek pieliktas vertikālā virzienā vai virzienā uz priekšu un atpakaļ.Šajā laikā 3 DH manekena pēdas nevajag stabilizēt vai turēt. Ja pēdas maina stāvokli, tām uz brīdi jāļauj palikt šādā stāvoklī.Uzmanīgi atliec muguras daļu atpakaļ pret atzveltni un pārbauda, vai abi spirta līmeņrāži ir nulles stāvoklī. Ja 3 DH manekena šūpošanas darbības laikā ir notikusi pēdu kustība, to stāvoklis jāmaina šādi.Pēc kārtas paceļ katru pēdu no grīdas tikai tik, cik vajadzīgs, lai nerastos papildu pēdas kustība. Šīs pacelšanas laikā kājas brīvi griežas, un netiek pieliktas nekādas uz priekšu vērstas vai sāniskas slodzes. Kad katru pēdu noliek atpakaļ lejup vērstā stāvoklī, papēdim jāsaskaras ar konstrukciju, kas ir tam paredzēta.Pārbauda, vai sānu spirta līmeņrādis ir nulles stāvoklī; vajadzības gadījumā muguras daļas augšpusē pieliek sānu slodzi, kas ir pietiekama, lai noregulētu 3 DH manekena pamatni uz sēdekļa.4.13. Turot T veida stieni, lai 3 DH manekens neslīdētu uz priekšu pa sēdekļa spilvenu, turpina šādi:a) atvirza muguras daļu atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes;b) muguras leņķa stienim pēc kārtas pieliek un atņem tādu uz aizmuguri vērstu horizontālu slodzi, kas nepārsniedz 25 N, tādā augstumā, kurš ir aptuveni torsa smagumu centrā, līdz gūžas leņķa kvadranta rādījumi liecina, ka pēc slodzes atņemšanas ir panākts stabils stāvoklis. Rūpīgi seko, lai uz 3 DH manekenu neiedarbotos ārējas uz leju vai sāniem vērstas slodzes. Ja 3 DH manekenam līmenis jāregulē vēlreiz, muguras daļu pagriež uz priekšu, noregulē vēlreiz un atkārto 4.12. punktā minēto procedūru.4.14. Veic visus mērījumus.4.14.1. H punkta koordinātas mēra trīsdimensiju koordinātu sistēmā.4.14.2. Faktisko torsa leņķi nolasa 3 DH manekena muguras leņķa kvadrantā, kad zonde ir pilnīgi atvirzīta atpakaļ.4.15. Ja vēlams atkārtoti uzstādīt 3 DH manekenu, vismaz 30 minūtes pirms atkārtotās uzstādīšanas sēdekļu komplektu nenoslogo. 3 DH manekenu neatstāj uzliktu uz sēdekļa komplekta ilgāk par laiku, kas vajadzīgs, lai izdarītu testu.4.16. Ja sēdekļus vienā rindā var uzskatīt par līdzīgiem (sols, vienādi sēdekļi utt.), tad katrai sēdekļu rindai nosaka tikai vienu H punktu un vienu "faktisko torsa leņķi", šā pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto 3 DH manekenu nosēdinot vietā, ko uzskata par reprezentatīvu šai rindai. Šī vieta ir:4.16.1. Priekšējā rindā — vadītāja sēdeklis;4.16.2. Aizmugurējā rindā vai rindās — ārējais sēdeklis.1. papildinājumsH PUNKTA TRĪSDIMENSIJU MANEKENA APRAKSTS [1] (3 DH MANEKENS)1. Muguras daļa un pamatneMuguras daļa un pamatne būvēta no kompozītas plastmasas un metāla; tās imitē cilvēka rumpi un augšstilbus, un tām ir mehāniska locījuma vieta H punktā. Kvadrants ir piestiprināts pie zondes, kuras locījuma vieta ir H punktā, lai mērītu faktisko torsa leņķi. Pēc regulējama augšstilba stieņa, kas piestiprināts pie pamatnes, nosaka augšstilbu viduslīniju, un tas kalpo par bāzes līniju gūžas leņķa kvadrantam.2. Ķermeņa un kāju elementi.Apakšstilba daļas pievieno pamatnes komplektam ar T veida stieni, kas savieno ceļus un kurš ir regulējamā augšstilba stieņa sānisks pagarinājums. Kvadranti ir iekļauti apakšstilbu daļās, lai mērītu ceļu leņķus. Kurpju un pēdu komplektus kalibrē, lai mērītu pēdas leņķi. Ar diviem spirta līmeņrāžiem nosaka ierīces stāvokli telpā. Ķermeņa elementus un smagumus novieto attiecīgos smaguma centros, lai nodrošinātu sēdekļa iespiedumu, kas līdzvērtīgs iespiedumam, ko radītu 76 kg smags vīrietis. Visas 3 DH manekena locītavas jāpārbauda, lai tās brīvi kustētos bez ievērojamas berzes.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++2. papildinājumsTRĪSDIMENSIJU KOORDINĀTU SISTĒMA1. Trīsdimensiju koordinātu sistēmu definē trīs ortogonālas plaknes, ko nosaka transportlīdzekļa ražotājs (sk. attēlu) [1].2. Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokli nosaka, novietojot transportlīdzekli uz atbalsta virsmas, kas ir tāda, lai norādes zīmju koordinātas atbilstu vērtībām, ko norādījis ražotājs.3. R un H punkta koordinātas nosaka attiecībā pret norādes zīmēm, ko definē transportlīdzekļa ražotājs.+++++ TIFF +++++3. papildinājums+++++ TIFF +++++"[1] Jebkurā sēdvietā, kas nav priekšējais sēdeklis, kur H punktu nevar noteikt, izmantojot "H punkta trīsdimensiju manekenu" vai metodes, pēc kompetentās iestādes ieskatiem par atskaites punktu var uzskatīt ražotāja norādīto R punktu.[2] Slīpuma leņķis, augstumu starpība attiecībā pret sēdekļa stiprinājumu, virsmas faktūra utt.[1] Manekens atbilst aprakstam ISO standartā 6549-1980. Informāciju par 3 DH manekena uzbūvi var iegūt no Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.[1] Koordinātu sistēma atbilst ISO standartam 4130-1978.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2000/74/EK (2000. gada 22. novembris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 93/29/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācijuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0074

Oficiālais Vēstnesis L 300 , 29/11/2000 Lpp. 0024 - 0027

		Komisijas Direktīva 2000/74/EK(2000. gada 22. novembris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 93/29/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvu 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu [1], kur jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/7/EK [2], un īpaši tās 16. pantu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/29/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju [3] un īpaši tās 4. pantu,tā kā:(1) Direktīva 93/29/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām, kas attiecas uz Kopienas tipa apstiprināšanas procedūru, kura ieviesta ar Direktīvu 92/61/EEK. Tāpēc Direktīvas 92/61/EEK noteikumi, kas attiecas uz transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, attiecas uz minēto direktīvu.(2) Sakarā ar tehnoloģijas attīstību tagad ir iespējams Direktīvu 93/29/EEK pielāgot tehnikas attīstībai. Lai visa tipa apstiprināšanas sistēma darbotos pareizi, minētajā direktīvā jāprecizē vai no jauna jāiekļauj dažas prasības.(3) Šajā nolūkā prasības, kas attiecas uz dažu simbolu nozīmi un identifikāciju, būtu jāsaskaņo ar prasībām, kuras ir Padomes 1977. gada 21. decembra Direktīvā 78/316/EEK par to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, kas attiecas uz mehānisko transportlīdzekļu iekšējo aprīkojumu (vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju) [4], kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 93/91/EEK [5], un jāprecizē informācijas dokumentā iekļautā informācija.(4) Pasākumi, kas paredzēti šajā direktīvā, saskan ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai, kura izveidota saskaņā ar 13. pantu Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvā 70/156/EEK [6] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu, kur jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/40/EK [7],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 93/29/EEK I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. No 2002. gada 1. janvāra dalībvalstis, pamatojoties uz vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju, nedrīkst:- atteikties piešķirt divriteņu vai trīsriteņu mehāniskā transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumu vai- aizliegt divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu reģistrāciju, pārdošanu vai nodošanu ekspluatācijā,ja vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācija atbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 93/29/EEK, kuru groza ar šo direktīvu.2. No 2002. gada 1. jūlija dalībvalstis atsaka EK tipa apstiprinājumu jebkuram jauna tipa divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajam transportlīdzeklim, ja tas neatbilst vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācijas prasībām, kas noteiktas Direktīvā 93/79/EEK, kuru groza ar šo direktīvu.3. pants1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2001. gada 31. decembrim pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Minētos noteikumus dalībvalstis piemēro no 2002. gada 1. janvāra.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 22. novembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisErkki Liikanen[1] OV L 225, 10.8.1992., 72. lpp.[2] OV L 106, 3.5.2000., 1. lpp.[3] OV L 188, 29.7.1993., 1. lpp.[4] OV L 81, 28.3.1978., 3. lpp.[5] OV L 284, 19.11.1993., 25. lpp.[6] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[7] OV L 203, 10.8.2000., 9. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSI. Direktīvas I pielikumu groza šādi:1.Pielikuma 2.1.1. iedaļu aizstāj ar šādu iedaļu:"2.1.1. Šie simboli ir skaidri saskatāmi uz fona."2.————————— Pielikuma 2.1.5. iedaļu groza šādi:šo tekstu pievieno 3. attēla nosaukumam:"Piezīme:ja kreisā un labā virziena indikatoram ir atsevišķie signalizatori, tad arī abas bultas drīkst būt atsevišķi.",ar šo attēlu aizstāj 12. attēlu:+++++ TIFF +++++"12. attēlsPakaļējais miglas lukturis (3)Signalizatora krāsa: dzintara",ar šādu nosaukumu aizstāj 13. attēla nosaukumu:"",ar šādu nosaukumu aizstāj 14. attēla nosaukumu:"",ar šo attēlu aizstāj 15. attēlu:+++++ TIFF +++++"15. attēlsApgaismojuma slēdzisSignalizatora krāsa: zaļa",ar šādu nosaukumu aizstāj 16. attēla nosaukumu:"",svītro 17. attēlu,attiecīgi 18. līdz 19. attēlu pārnumurē par 17. un 18. attēlu,ar šādu piezīmi aizstāj 1. piezīmi:"(1) Norobežotās zonas var būt nepārtrauktas."II. Direktīvas II pielikumu groza šādi.Pielikuma 1. papildinājumu aizstāj ar šādu:"1. papildinājums+++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 98/38/EK (1998. gada 3. jūnijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 74/151/EEK attiecībā uz noteiktām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru detaļām un parametriem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0038

Oficiālais Vēstnesis L 170 , 16/06/1998 Lpp. 0013 - 0014

		Komisijas Direktīva 98/38/EK(1998. gada 3. jūnijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 74/151/EEK attiecībā uz noteiktām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru detaļām un parametriem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1974. gada 4. marta Direktīvu 74/150/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/54/EK [2], un jo īpaši tās 13. pantu,ņemot vērā Padomes 1974. gada 4. marta Direktīvu 74/151/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru daļām un parametriem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/54/EK, un jo īpaši tās 4. pantu,tā kā, ņemot vērā gūto pieredzi un panākto tehnikas attīstību, derētu pielāgot prasības attiecībā uz Direktīvas 74/151/EEK 2. pantā minētajām detaļām un parametriem;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvu 74/150/EEK izveidotā Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo pantu Direktīvas 74/151/EEK I līdz VI pielikumā izdara grozījumus saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. No 1999. gada 1. maija dalībvalstis nedrīkst:- attiecībā uz traktora tipu atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu vai piešķirt attiecīgās valsts tipa apstiprinājumu, vai- aizliegt sākt traktoru ekspluatāciju,ja šie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 74/151/EEK prasībām.2. No 1999. gada 1. oktobra dalībvalstis:- vairs nedrīkst izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 74/151/EEK prasībām,- var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu traktora tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 74/151/EEK prasībām.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas ir vajadzīgi, lai līdz 1999. gada 1. maijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Pieņemot šos noteikumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Nosacījumus, kas pievienoti šai atsaucei, nosaka dalībvalstis.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai tos galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 3. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.[2] OV L 277, 10.10.1997., 24. lpp.[3] OV L 84, 28.3.1974., 25. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 74/151/EEK I līdz VI pielikumā izdara šādus grozījumus:a) I pielikumā vārdu "svars" aizstāj ar vārdu "masa";b) II pielikumā:- abus 1. punkta ievilkumus aizstāj ar šādiem:- "– garums: 255 vai 520 mm,- — platums: 165 vai 120 mm.Izdarot izvēli, ņem vērā galamērķa dalībvalstīs spēkā esošos gabarītus.",- 2.1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2.1. Numura zīmes novietojums attiecībā pret traktora sāniemNumura zīmes viduspunkts nedrīkst atrasties pa labi no traktora simetrijas plaknes.Numura zīmes sānu mala nedrīkst atrasties pa kreisi no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora simetrijas plaknei un pieskaras punktam, kurā traktora šķērsgriezumam ir vislielākais platums.",- 2.4. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:"Numura zīmes apakšējā mala nedrīkst būt mazāk nekā 0,3 metra atstatumā no zemes; numura zīmes augšējā mala nedrīkst būt vairāk nekā 4,0 metru atstatumā no zemes.";c) III pielikumā 2. punktu papildina ar šādu tekstu: "Degvielas padeves cauruļvadam un uzpildes atverei jābūt ārpus kabīnes.;"d) IV pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:"IV PIELIKUMSPRETSVARIJa, ievērojot pārējās EK apstiprinājuma prasības, traktoram jābūt aprīkotam ar pretsvariem, tos piegādā ražotājs, tiem jābūt piemērotiem uzstādīšanai un ar ražotāja marku, kā arī ar masas norādi kilogramos ar ± 5 % precizitāti. Priekšējiem pretsvariem, kas ir paredzēti biežai noņemšanai/uzstādīšanai, jāatstāj vismaz 25 mm drošības josla rokturiem. Pretsvari jāuzstāda tā, lai nepieļautu neparedzētu nomontēšanos (piemēram, traktoram apgāžoties).";e) V pielikumā 2.1.4. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2.1.4. ";f) VI pielikumā II.1. punktu papildina ar šādu tekstu:"Izplūdes caurule ir jānovieto tā, lai izplūdes gāzes nevarētu ieplūst kabīnē."--------------------------------------------------