title: Komisijas Direktīva 2002/35/EK (2002. gada 25. aprīlis), ar kuru groza Padomes Direktīvu 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāksDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0035

Oficiālais Vēstnesis L 112 , 27/04/2002 Lpp. 0021 - 0033

		Komisijas Direktīva 2002/35/EK(2002. gada 25. aprīlis),ar kuru groza Padomes Direktīvu 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1997. gada 11. decembra Direktīvu 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks [1], kas grozīta ar Komisijas Direktīvu 1999/19/EK [2], un jo īpaši tās 8. pantu,tā kā:(1) Torremolinas protokolu, kas saistīts ar 1977. gada Torremolinas Starptautisko zvejas kuģu drošības konvenciju, turpmāk "Torremolinas protokols", pieņēma 1993. gada 2. aprīlī.(2) Direktīva 97/70/EK, piemērojot Torremolinas protokolu konkrētiem zvejas kuģiem, izveido tiem saskaņotu drošības sistēmu;(3) Lai nodrošinātu Torremolinas protokola pielikuma noteikumu un Direktīvas 97/70/EK 3. panta 1. punkta saskaņotu piemērošanu, jāsaskaņo dažu minēto noteikumu interpretācija, kas atstāta dalībvalstu administrāciju ziņā. Šo saskaņoto interpretāciju piemēro tikai zvejas kuģiem, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk, jo tā saistīta ar svarīgām izmaiņām zvejas kuģu uzbūvē.(4) Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 97/70/EK.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota saskaņā ar 12. pantu Padomes Direktīvā 93/75/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/74/EK [4],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 97/70/EK I pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikumu.2. pants1. Dalībvalstis līdz 2003. gada 1. janvārim pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. Minētos noteikumus dalībvalstis piemēro no 2003. gada 1. janvāra.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 25. aprīlīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieceLoyola De Palacio[1] OV L 34, 9.2.1998., 1. lpp.[2] OV L 83, 27.3.1999., 48. lpp.[3] OV L 247, 5.10.1993., 19. lpp.[4] OV L 276, 13.10.1998., 7. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"I PIELIKUMSTorremolinas protokola pielikuma noteikumu pielāgošana, lai piemērotu Padomes Direktīvas 97/70/EK 3. panta 1. punktuŠajā pielikumā:1) "Jauns zvejas kuģis, kas uzbūvēts 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk", ir jauns zvejas kuģis, attiecībā uz kuru:a) 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk ir noslēgts būvēšanas vai būtiskas pārbūves līgums vaib) būvēšanas vai būtiskas pārbūves līgums ir noslēgts pirms 2003. gada 1. janvāra un šos darbus pabeidz trīs gadus pēc šīs dienas vai vēlāk; vaic) be būvēšanas līguma 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk:- ir ielikts ķīlis vai- ir sākušies ar konkrēto kuģi saistīti būvniecības darbi, vai- ir sākta montāža, kas aptver vismaz 50 tonnas vai 1 % no visas paredzētās konstrukciju materiālu masas atkarībā no tā, kura no tām ir mazāka.A DAĻAPielāgojumi, kas piemērojami visiem zvejas kuģiem, uz kuriem attiecas direktīva, izņemot zvejas kuģus, kas uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai pēc tamI NODAĻA: VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI2. noteikums: Definīcijas"Jauns kuģis" 1. punktā ir jāaizvieto ar definīciju "jauns zvejas kuģis", kas ietverta šīs direktīvas 2. pantā.V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA, UGUNSDZĒSĪBA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA2. noteikums: Definīcijas2. punkta "Standarta ugunsdrošības tests" beigās izdarāmi šādi grozījumi attiecībā uz standarta temperatūras līkni:"… Laika-temperatūras standarta līkni nosaka, velkot vienmērīgu līkni caur krāsns iekšējās temperatūras šādiem punktiem:— sākotnējā iekšējās krāsns temperatūra: | 20 °C |— pēc pirmajām piecām minūtēm: | 576 °C |— pēc 10 minūtēm: | 679 °C |— pēc 15 minūtēm: | 738 °C |— pēc 30 minūtēm: | 841 °C |— pēc 60 minūtēm: | 945 °C" |VII NODAĻA: GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI UN RISINĀJUMI1. noteikums: Piemērošana2. punktu groza šādi: "Arī esošiem kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai lielāks, piemēro 13. un 14. noteikumu ar nosacījumu, ka administrācija var līdz 1999. gada 1. februārim atlikt šo noteikumu prasību īstenošanu."13. noteikums: Glābšanas radioaprīkojums2. punktu groza šādi: "Administrācija var piekrist, ka līdz 1999. gada 1. februārim uz esošu kuģu klāja atrodas divpusējas UĪV radiotelefona sakaru iekārtas, kas neatbilst darbības standartiem, ko pieņēmusi atzīta organizācija, ar noteikumu, ka administrācija pārliecinās, ka tās ir saderīgas ar apstiprinātu divpusēju UĪV radiotelefona sakaru iekārtu."IX NODAĻA: RADIOSAKARI1. noteikums: Piemērošana1. punkta otro teikumu groza šādi:"Attiecībā uz esošiem kuģiem administrācija tomēr var līdz 1999. gada 1. februārim atlikt prasību piemērošanu."3. noteikums: Atbrīvojumi2. punkta c) apakšpunktu groza šādi:"ja līdz 2001. gada 1. februārim pilnībā pārtrauks kuģa darbību."B DAĻAPielāgojums, kas piemērojams jauniem zvejas kuģiem, kas uzbūvēti pēc 2003. gada 1. janvāraSekojošos noteikumus groza šādi:I NODAĻA: VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI2. noteikums: Definīcijas22. punkta a) apakšpunkta ii) daļaNo priekšējā perpendikula starpsiena atrodas ne tuvāk par 0,05L un ne tālāk par 0,05L, plus 1,35 m attiecībā uz kuģiem, kas īsāki par 45 m.6. noteikums: Apsekojumi1. punkta c) apakšpunktsPapildus periodiskam apsekojumam, kas prasīts b) apakšpunkta i) daļā, kuģa konstrukcijas un mehānismu starpposma apsekojumi notiek ar divu gadu intervāliem plus/mīnus trīs mēneši attiecībā uz kuģiem, kas būvēti no materiāla, kas nav koks, un ar administrācijas noteiktiem intervāliem kuģiem, kas būvēti no koka. Apsekojumi nodrošina arī to, ka netiek veikti pārveidojumi, kas pasliktinātu kuģa vai apkalpes drošību.II NODAĻA: UZBŪVE, ŪDENSNECAURLAIDĪBA UN IEKĀRTAS1. noteikums: Uzbūve1. punktsKorpusa izturība un uzbūve, virsbūves, kabīnes (uz kuģa klāja), mehānismu korpusi, lejupkāpnes un jebkuras citas konstrukcijas un kuģa iekārtas ir pietiekamas, lai izturētu visus paredzamos paredzētā darba apstākļus, un atbilst atzītas organizācijas noteikumiem.2. noteikums: Ūdensnecaurlaidīgas durvis1. punktsAtveru skaitu ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, ko paredz 1. noteikuma 3. punkts, samazina līdz minimumam atbilstīgi kuģa parastajam iekārtojumam un darba vajadzībām; atvērumus aprīko ar ūdensnecaurlaidīgām slēgšanas ierīcēm, kas atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. Ūdensnecaurlaidīgas durvis ir tikpat stipras kā necaurumota konstrukcija ap tām.2. noteikums: Ūdensnecaurlaidīgas durvis3. punkta a) apakšpunktsUz kuģiem, kas ir 45 m gari un garāki, ūdensnecaurlaidīgās durvis ir bīdāmas:vietās, kur tās paredzēts atvērt uz jūras, un ja to malas atrodas zem dziļākās iegrimes līnijas, ja administrācija neuzskata to par neiespējamu vai nevajadzīgu, ņemot vērā kuģa tipu un darbību.Dalībvalsts piešķir atbrīvojumu no šā noteikuma, ievērojot šīs direktīvas 4. pantā noteikto procedūru.5. noteikums: Lūkas3. punktsPasākumus koka lūkas vāku izturības nodrošināšanai jūras apstākļos veic saskaņā ar standartiem, kas paredzēti 1966. gada Starptautiskās konvencijas par kravas zīmi [1] I pielikuma 14. un 15. noteikumā.9. noteikums: Ventilatori1. punktsKuģiem, kas ir 45 m gari un garāki, tādu ventilatora atveres apmaļu augstums virs klāja, kas nav mašīntelpas ventilatora atveres apmales, ir vismaz 900 mm uz darba klāja un vismaz 760 mm uz virsbūves klāja. Kuģiem, kas īsāki par 45 m, šādu apmaļu augstums ir attiecīgi 760 mm un 450 mm. Mašīntelpas ventilatora atveres apmales augstums virs klāja, kas nepieciešams, lai nepārtraukti apgādātu mašīntelpas un pēc pieprasījuma nekavējoties apgādātu ģeneratortelpu, parasti atbilst II nodaļas 9. noteikuma 3. punktam. Ja kuģa izmēra un funkciju dēļ tas tomēr nav iespējams, var atļaut mazāku augstumu, taču jebkurā gadījumā ne mazāku par 900 mm virs darba klāja un virsbūves klāja, nodrošinot jūras apstākļos izturīgas aizvēršanas ierīces saskaņā ar II nodaļas 9. noteikuma 2. punktu kopā ar citiem atbilstošiem risinājumiem, lai nodrošinātu nepārtrauktu un atbilstošu ventilācijas nodrošināšanu telpām.12. noteikums: Borta iluminatori6. punktsAdministrācija var atļaut borta iluminatorus un logus bez vētras vākiem sānu un kuģa pakaļgala kabīņu starpsienās, kas atrodas uz vai virs darba klāja, ja pārliecinās, ka kuģa drošība netiek mazināta, ņemot vērā atzītas organizācijas noteikumus, kas balstās uz atbilstošiem ISO standartiem.15. noteikums: EnkuriekārtaNodrošina ātrai un drošai ekspluatācijai paredzētu enkuriekārtu, kas sastāv no stiprinājuma iekārtas, enkura ķēdēm vai stiepļu trosēm, turētājiem un vinčas vai citiem risinājumiem enkura izmešanai vai pacelšanai un kuģa noenkurošanai jebkuros paredzamas darbības apstākļos. Kuģus nodrošina ar atbilstošu pietauvošanās aprīkojumu jebkuros darba apstākļos. Enkuriekārta un pietauvošanās aprīkojums atbilst atzītas organizācijas noteikumiem.III NODAĻA: NOTURĪBA UN AR TO SAISTĪTĀS JŪRASSPĒJAS1. noteikums: Vispārīgi norādījumiKuģus projektē un būvē tā, lai darba apstākļos, kas minēti 7. noteikumā, tiktu ievērotas šīs nodaļas prasības. Noturības pleca līknes jāaprēķina saskaņā ar SJO kodeksu par nebojātu noturību visu veidu kuģiem [2].2. noteikums: Noturības kritēriji1. punktsIevēro šādus obligātos noturības kritērijus, ja vien administrācija nav pārliecinājusies, ka darba pieredze pieļauj atkāpes no tiem. Dalībvalsts atļauj visas atkāpes no vajadzīgajiem obligātajiem noturības kritērijiem, ievērojot šīs direktīvas 4. pantā noteikto procedūru [3].1. punkta d) apakšpunktsKuģiem ar vienu klāju sākotnējais metacentriskais augstums GM nav mazāks par 350 mm. Ar administrācijas piekrišanu kuģiem ar vienlaidu virsbūvi metacentrisko augstumu var samazināt, taču nekādā gadījumā tas nevar būt mazāks par 150. Vajadzīgo metacentrisko augstumu dalībvalsts atļauj samazināt, ievērojot šīs direktīvas 4. pantā noteikto procedūru.3. punktsJa paredzēts balasts, lai nodrošinātu atbilstību 1. punktam, tā veids un risinājumi ir administrācijas ziņā. Kuģiem, kas īsāki par 45 m, šāds balasts ir pastāvīgs. Ja balasts ir pastāvīgs, tas ir ciets un droši nostiprināts kuģī. Administrācija var atļaut šķidro balastu, ko glabā pilnībā piepildītos rezervuāros, kas nav savienoti ar nevienu kuģa sūknēšanas sistēmu. Ja šķidro balastu izmanto par pastāvīgu balastu, lai nodrošinātu atbilstību 1. punktam, aprakstu iekļauj atbilstības sertifikātā un noturības bukletā.Pastāvīgu balastu neizņem no kuģa vai nepārvieto bez administrācijas atļaujas.4. noteikums: Īpaši zvejas paņēmieniKuģi, kas izmanto īpašus zvejas paņēmienus, kuru dēļ zvejas darbību laikā uz kuģi iedarbojas papildu ārēji spēki, atbilst 2. noteikuma 1. punkta noturības kritērijiem, ko vajadzības gadījumā palielina atbilstoši administrācijas prasībām. Kuģi, kas izmanto rāmju traļus, atbilst šādiem paaugstināta noturīguma kritērijiem:a) par 20 % palielina kritērijus attiecībā uz vietām zem noturības pleca un noturības pleciem, kas noteikti 2. noteikuma 1. punkta a) un b) apakšpunktā;b) metacentriskais augstums nav mazāks par 500 mm;c) kritēriji, kas noteikti a) apakšpunktā, ir piemērojami tikai kuģiem ar ierīkotu dzinējspēku, kas nepārsniedz ar šādām formulām iegūtu vērtību kilovatos:- N = 0,6 Ls2 35 m gariem vai īsākiem kuģiem un- N = 0,7 Ls2 37 m gariem un garākiem kuģiem,- ja kuģa garums atbilst starpgarumam, Ls koeficientu iegūst ar interpolāciju starp 0,6 un 0,7,- Ls ir kopgarums saskaņā ar tonnāžas sertifikātu.Ja ierīkotais dzinējspēks pārsniedz standarta dzinējspēka vērtības, kas iegūtas ar minētājām formulām, a) apakšpunktā minēto kritēriju palielina tieši proporcionāli lielākajam dzinējspēkam.Administrācija pārliecinās, ka iepriekšminēto palielināto noturības kritēriju rāmju traļiem ievēro darba apstākļos, kas minēti šīs nodaļas 7. noteikuma 1. punktā.Lai aprēķinātu noturību, pieņem, ka šķērssijas ir paceltas 45 grādu leņķī pret horizontāli.5. noteikums: Stiprs vējš un šūpošanāsKuģi var izturēt stipra vēja un šūpošanās ietekmi, kas saistīta ar jūras viļņošanos, ņemot vērā laika apstākļus katrā gadalaikā, jūras stāvokļus, kuros kuģis darbosies, kuģa tipu un tā darbības veidu. Attiecīgos aprēķinus veic saskaņā ar SJO kodeksu par nebojātu kuģa noturību visu veidu kuģiem.8. noteikums: Kuģa apledojumsŠo noteikumu nepiemēro, ja kuģa apledojuma rādītāju grozīšana, kas atstāta administrācijas ziņā saskaņā ar 2. ieteikumu [4], nav atļauta.9. noteikums: Sānsveres tests2. punktsSānsveres testu veic atkārtoti un noturības informāciju pārskata, ja kuģi pārveido tā, ka mainās tukša kuģa stāvoklis un/vai tā smaguma centra atrašanās vieta, un ja administrācija, ņemot vērā kuģa noturības normu, to uzskata par vajadzīgu. Tomēr, ja tukša kuģa svars mainās vairāk nekā par 2 % no sākotnējā tukša kuģa svara un ar aprēķiniem nevar pierādīt, ka kuģis joprojām atbilst noturības kritērijiem, sānsveres testu veic atkārtoti.12. noteikums: Priekšgala augstumsPriekšgala augstums ir pietiekams, lai novērstu pārmērīgu applūšanu ar ūdeni.Kuģiem, kas darbojas ne tālāk kā 10 jūdzes no krasta rajonā, kurā noteikti ierobežojumi, minimālo priekšgala augstumu apstiprina administrācija, un to nosaka, ņemot vērā laika apstākļus katrā gadalaikā, jūras stāvokļus, kuros kuģis darbosies, kuģa veidu un tā darbības veidu.Kuģiem, kas darbojas citos rajonos:1. Kuģiem, kam zvejas darbību laikā loms jāiekrauj zivju tilpnēs pa lūkām, kas atrodas uz atklāta darba klāja kabīnes vai virsbūves priekšā, minimālo priekšgala augstumu aprēķina atbilstoši aprēķina metodei, kas ietverta Torremolinas konferences Nobeiguma akta 3. pielikuma 4. ieteikumā.2. Kuģiem, kam zvejas darbību laikā loms jāiekrauj zivju tilpnēs pa lūkām, kas atrodas uz atklāta darba klāja aiz kabīnes vai virsbūves, minimālais priekšgala augstums atbilst 1966. gada Starptautiskā konvencijas par kravas zīmi I pielikuma 39. noteikumam, bet nav mazāks par 2000 mm. Šajā sakarā uzskata, ka pieļaujamais maksimālās darba iegrimes līmenis ir atzīmēta vasaras brīvsāna vietā.14. noteikums: Sadalītie nodalījumi un avārijas noturība100 m gari un garāki kuģi, kam kopējais pārvadājamo cilvēku skaits ir 100 vai vairāk, spēj noturēties uz ūdens ar pozitīvu noturību pēc jebkura nodalījuma applūšanas, ko uzskata par bojātu, ņemot vērā kuģa veidu, paredzēto darbību un darbības rajonu. Aprēķinus veic saskaņā ar norādījumiem, kas minēti zemsvītras piezīmē. [5]IV NODAĻA: MEHĀNISMI UN ELEKTROIEKĀRTAS, UN MAŠĪNTELPAS, KURAS PERIODISKI ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS3. noteikums: Vispārīgi norādījumi1. punktsGalveno dzinēju, vadības ierīci, tvaika caurules, šķidrā kurināmā, gaisa saspiešanas, elektrības un dzesēšanas sistēmas; palīgierīces; katlus un citus spiediena traukus; cauruļu sistēmas un sūkņu iekārtas; stūres iekārtu un mehānismu, vārpstas un sakabes jaudas pārvadam projektē, būvē, pārbauda, ierīko un apkalpo saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem. Šos mehānismus un iekārtas, kā arī pacelšanas mehānismu, vinčas, zivju kraušanas iekārtas aizsargā tā, lai līdz minimumam samazinātu jebkuru apdraudējumu cilvēkiem uz kuģa. Īpašu uzmanību pievērš kustīgām detaļām, karstām virsmām un citām vietām, kas var radīt apdraudējumu.7. punktsAdministrācija ir pārliecinājusies, ka 16. līdz 18. noteikumu ievieš vienādi un piemēro saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem [6].9. punktsAdministrācijas pārliecinās, ka tiek veikti pasākumi, lai nodrošinātu visu iekārtu stabilu darbību visos darba apstākļos, ieskaitot manevrēšanu, un lai saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem vienotos par regulārām pārbaudēm un regulāriem testiem nepārtrauktas stabilas darbības nodrošināšanai.10. punktsKuģus nodrošina ar dokumentāru pierādījumu, kas atbilst atzītas organizācijas noteikumiem, par to, ka tie ir gatavi darbam ar periodiski bez uzraudzības atstātām mašīntelpām.6. noteikums: Tvaika katli, apgādes sistēmas un tvaika cauruļu sistēma1. punktsVisi tvaika katli un visi nekarsēta tvaika ģeneratori ir nodrošināti ar vismaz diviem atbilstošas spējas drošības vārstiem. Administrācija, ņemot vērā izvadi vai citas jebkura tvaika katla vai nekarsēta tvaika ģeneratora funkcijas, tomēr var ļaut to aprīkot tikai ar vienu drošības vārstu, ja tā ir pārliecinājusies, ka ir nodrošināta atbilstoša aizsardzība pret spiediena pārslodzi saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem.8. noteikums: Stūresmājas vadības ierīce1. punkta b) apakšpunktsJa dzinēju tālvadību nodrošina no stūresmājas, piemēro šo: tālvadību, kas minēta a) apakšpunktā, veic ar vadības ierīci, kura atbilst atzītas organizācijas noteikumiem un, ja nepieciešams, ir ar iespējām novērst dzinēju pārslodzi.10. noteikums: Risinājumi attiecībā uz mazutu, smēreļļu un citām ugunsnedrošām eļļām4. punktsŠķidrā kurināmā caurules, kuru bojājums ļautu naftai izplūst no glabāšanas, nostādināšanas vai parastās degvielas tvertnes, kas atrodas virs dubultā dibena, ir pievienotas tvertnei ar krānu vai ventili, ko gadījumā, ja telpā, kur atrodas šādas tvertnes, izceļas ugunsgrēks, var aiztaisīt no drošas vietas ārpus attiecīgās telpas. Īpašā gadījumā ar diptankiem, kas atrodas jebkurā šahtā vai cauruļvadu tunelī vai tamlīdzīgā telpā, tvertnes aprīko ar ventiļiem, bet regulēšana ugunsgrēka gadījumā var veikt ar papildu ventili uz caurules vai caurulēm ārpus tuneļa vai tamlīdzīgas telpas. Ja šāds papildu ventilis ir ierīko mašīntelpā, to var darbināt ārpus šīs telpas.7. punkta a) apakšpunktsŠķidrā kurināmā caurules un to ventiļi un cauruļu piederumi ir no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, ja lokanas caurules var izmantot minimāli. Šādām lokanām caurulēm un gala stiprinājumiem ir atbilstoša stiprība, un tie ir taisīti no apstiprināta ugunsdroša materiāla vai ir ar ugunsdrošu pārklājumu saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem. Šo lokano cauruļu stiprinājumi atbilst IMO MSC. Circ. 647 "Pamatnostādnes ugunsnedrošu šķidrumu sistēmu noplūžu samazināšana līdz minimumam".10. punktsRisinājumi attiecībā uz spiedieneļļošanas sistēmās izmantojamas eļļas glabāšanu, piegādi un izmantošanu atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. Šādi risinājumi A kategorijas mašīntelpās un, ja iespējams, citās mašīntelpās atbilst vismaz 1.,3.,6. un 7. punkta noteikumiem un, ciktāl vajadzīgs saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem, 2. un 4. punkta noteikumiem. Tas neizslēdz caurteces novērošanas stiklu izmantošanu eļļošanas sistēmās, ja pārbaude liecina, ka tiem ir atbilstoša ugunsizturības pakāpe.11. punktsRisinājumi attiecībā uz 10. punktā neminētu jaudas pārvada spiediena sistēmā izmantotu ugunsnedrošu eļļu glabāšanu, piegādi un izmantošanu vadības un ieslēgšanas sistēmās un kurināmā ietaisēs atbilst atzītas organizācijas noteikumiem. Vietās, kur ir aizdedzes līdzekļi, šādi risinājumi atbilst vismaz 2. un 6. punkta noteikumiem un — attiecībā uz izturību un uzbūvi — 3. un 7. punkta noteikumiem.12. noteikums: Aizsardzība pret troksniVeic pasākumus, lai samazinātu trokšņa ietekmi uz personālu mašīntelpās līdz līmenim, kas paredzēts SJO kodeksā par trokšņa līmeni uz kuģiem [7].13. noteikums: Stūres mehānisms1. punktsKuģus nodrošina ar galveno stūres mehānismu un stūres spēka pievada palīglīdzekļiem atbilstoši atzītas organizācijas noteikumiem. Galveno stūres mehānismu un stūres spēka pievada palīglīdzekļus sakārto tā, lai, ciktāl tas vajadzīgs un iespējams, atsevišķs defekts vienā no tiem nepadarītu nederīgu otru.16. noteikums: Galvenais elektroenerģijas avots1. punkta a) apakšpunktsJa elektroenerģija ir vienīgais kuģa drošībai un piedziņai būtisku palīglīdzekļu uzturēšanas līdzeklis, tad nodrošina galveno elektroenerģijas avotu, kas ietver vismaz divas ģeneratoriekārtas, no kurām vienu var darbināt galvenais dzinējs. Saskaņā ar atzītas organizācijas noteikumiem var pieļaut citus risinājumus ar līdzvērtīgu elektrisko jaudu.V NODAĻA: UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA, UGUNSDZĒSĪBA UN UGUNSGRĒKA LIKVIDĒŠANA1. noteikums: Vispārīgi norādījumic) apakšpunktsIII F metode. Automātiskas ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas ierīkošana visās vietās, kur var izcelties ugunsgrēks, pamatā bez ierobežojumiem attiecībā uz iekšējo pārsedzošo starpsienu veidu, izņemot to, ka nekādā gadījumā jebkuras dzīvojamās telpas vai dzīvojamo telpu platība, ko ierobežo "A" vai "B" klases pārsegums, nepārsniedz 50 m2. Administrācija tomēr var palielināt šo sabiedrisko telpu platību līdz 75 m2.2. noteikums: Definīcijas1. punkts"Nedegoša viela" ir viela, kas nedeg un neizdala ugunsnedrošus tvaikus tādā daudzumā, ka tad, ja tie uzkarst līdz aptuveni 750 °C, notiktu pašaizdegšanās, to nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm [8]. Jebkura cita viela ir viegli uzliesmojoša viela.Šādi izsaka 2. punktu "Standarta ugunsdrošības tests":"Standarta ugunsdrošības tests" ir tāds, ka testēšanas krāsnīs attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus pakļauj temperatūrām, kas aptuveni atbilst standarta temperatūras līknei. Pārbaudes metodes atbilst SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm.3. punkts (pēdējais teikums)Administrācija pieprasa starpsienas vai klāja modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām prasībām attiecībā uz integritāti un temperatūras celšanos atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm.4. punkts (pēdējais teikums)Administrācija pieprasa pārseguma modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajām prasībām attiecībā uz integritāti un temperatūras celšanos atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm.6. punkts (pēdējais teikums)Administrācija pieprasa pārseguma modeļa pārbaudi, lai nodrošinātu tā atbilstību minētajai prasībai attiecībā uz integritāti un temperatūras celšanos atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm.9. punktsZema liesmas izplatība nozīmē, ka šādi raksturota virsma pietiekami ierobežo liesmas izplatību, ko nosaka atbilstoši SJO kodeksam par ugunsdrošības testēšanas metodēm.4. noteikums: Starpsienas dzīvojamās un dienesta telpās4. punktsIII F metode. Attiecībā uz starpsienu uzbūvi nav ierobežojuma, kas prasa tām būt "A" vai "B" klases pārsegumiem, ja to neparedz šis vai cits šīs daļas noteikums. Nekādā ziņā nevienas dzīvojamās telpas vai dzīvojamo telpu platība, ko ierobežo nepārtraukts "A" vai "B" klases pārsegums, nepārsniedz 50 m2, izņemot atsevišķus gadījumus, kad saskaņā ar 7. noteikuma 1. tabulu prasīts "C" klases pārsegums. Administrācija tomēr var palielināt šo sabiedrisko telpu platību līdz 75 m2.7. noteikums: Starpsienu un klāju ugunsdrošības integritātePēdējā piezīme tabulām(*) Ja tabulās atzīmēta zvaigznīte, pārsegumam jābūt no tērauda vai līdzvērtīga materiāla, bet tam nav jāatbilst "A" klases standartam.Ja klāju sacaurumo elektrības kabeļu, cauruļu un ventilācijas cauruļvadu ievilkšanai, šādi caurumi jānoslēdz, lai novērstu liesmu un dūmu caurlaidību.8. noteikums: Konstrukcijas detaļas3. punkts, IF, IIF un IIIF metodea) Izņemot kravas telpas vai dienesta telpu saldēšanas nodalījumus, izolācijas materiāli ir nedegoši. Pretkondensācijas materiāliem un adhezīviem, ko izmanto kopā ar izolāciju, kā arī dzesēšanas sistēmu cauruļvadu piederumu izolācijai, nav jābūt no nedegošas vielas, taču tos izmanto iespējami mazāk un to atklātām virsmām ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm. Vietās, kur iespējama eļļas produktu iekļūšana, izolācijas virsma ir eļļas un tvaiku necaurlaidīga.9. noteikums: Ventilācijas sistēma1. punkta a) apakšpunktsVentilācijas cauruļvadi ir no nedegošas vielas. Īsiem cauruļvadiem, kuru garums parasti nepārsniedz 2 m un kuru šķērsgriezums nepārsniedz 0,02 m2, tomēr nav jābūt nedegošiem, ievērojot šādus nosacījumus:i) šie cauruļvadi ir no materiāla, kam ir zemi liesmas izplatības raksturlielumi, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm.11. noteikums: Dažādi priekšmeti2. punktsKrāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgus daudzumus dūmu vai toksisku gāzu vai tvaiku, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm.12. noteikums: Gāzes balonu un bīstamu materiālu glabāšana4. punktsElektroinstalācijas un iekārtas nav atļautas nodalījumos, ko izmanto viegli uzliesmojošu šķidrumu vai sašķidrinātu gāzu glabāšanai, ja vien tas nav vajadzīgs darbam telpās. Ja šādas elektriskās iekārtas ierīko, to drošība ir sertificēta un tās atbilst attiecīgajiem noteikumiem 79. SEK publikācijā "Elektriskās ierīces sprādzienbīstamām gāzēm". Siltuma avoti šādās telpās neatrodas, un redzamā vietā novieto uzrakstus "Nesmēķēt" un "Neizmantot vaļēju gaismas avotu".13. noteikums: Evakuācijas līdzekļi1. punktsKāpnes, kas ved uz jebkuru dzīvojamo telpu un no tās un ir apkalpei ierastajās darba telpās, kas nav mašīntelpas, ir ierīkotas tā, ka nodrošina gatavus evakuācijas līdzekļus uz atklātu klāju un no turienes uz glābšanas laivām un plostiem. Jo īpaši saistībā ar turpmāk minētajām telpām:e) evakuācijas līdzekļu garumu nosaka administrācija. Kāpnes un koridori, ko izmanto kā evakuācijas līdzekļus, nekur nav šaurāki par 700 mm, un vismaz vienā pusē tām ir marga. Ieejas, kas nodrošina piekļuvi kāpnēm nekur nav šaurākas par 700 mm.2. punktsNo katras A kategorijas mašīntelpas šādi nodrošina divus evakuācijas līdzekļus:a) divas tērauda cik vien iespējams atstatu novietotas kāpnes, kuras ved uz ieeju telpas augšējā daļā, kura līdzīgi ir atstatu un no kurām ir nodrošināta piekļuve atklātam klājam. Parasti vienas no šīm kāpnēm drošā vietā telpas ārpusē nodrošina ilgstošu patvērumu no uguns zemākajā telpas daļā. Administrācija tomēr var nepieprasīt šādu patvērumu, ja īpašu risinājumu vai mašīntelpas izmēru dēļ ir nodrošināta droša glābšanas izeja no attiecīgās telpas zemākas daļas. Šis patvērums ir no tērauda, izolēts atbilstoši "A-60" klases standartam un zemākajā daļā nodrošināts ar "A-60" klases automātiski aizveramām tērauda durvīm; vai14. noteikums: Automātisko sprinkleru un ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (IIF metode)11. punktsKatru sprinkleru sekciju nodrošina ar rezerves sprinklergalviņām.Rezerves sprinklergalviņas aptver visus kuģī ierīkotos tipus un jaudas un tās nodrošina šādi:- mazāk par 100 sprinklergalviņām: 3 rezerves galviņas,- mazāk par 300 sprinklergalviņām: 6 rezerves galviņas,- 300 līdz 1000 sprinklergalviņu: 12 rezerves galviņas.15. noteikums: Automātisko sprinkleru un ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (IIIF metode)4. punktsSistēmu iedarbina normai neatbilstoša gaisa temperatūra, normai neatbilstoša dūmu koncentrācija vai citi faktori, kas norāda uz to, ka kādā aizsargājamā telpā sācies ugunsgrēks. Sistēmas, kas reaģē uz gaisa temperatūru, nedarbojas temperatūrā zem 54 °C un darbojas temperatūrā, kas nav lielāka par 78 °C, ja temperatūras palielinājums līdz šiem līmeņiem nav lielāks par 1 °C minūtē. Atbilstoši administrācijas ieskatiem pieļaujamo darbības temperatūru var palielināt virs starpsienas maksimālās temperatūras par 30 °C žāvētavās un līdzīgās telpās, kur parasti ir augsta apkārtējā temperatūra. Sistēmas, kas reaģē uz dūmu koncentrāciju, darbojas, izstarotās gaismas staru kūļa intensitātei samazinoties. Dūmu detektori ir sertificēti attiecībā uz darbību, pirms dūmu blīvums pārsniedz 12,5 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā, bet nedarbojas, kamēr dūmu blīvums nepārsniedz 2 % no gaismas samazināšanās vienībām metrā. Atbilstoši administrācijas ieskatiem var atļaut citas vienlīdz efektīvas darbības metodes. Detektorsistēmu izmanto tikai ugunsgrēka atklāšanai.17. noteikums: Ugunsdzēsības sūknis2. punktsJa ugunsgrēks kādā nodalījumā aptur visus ugunsdzēsības sūkņus, ir alternatīvi ūdens nodrošināšanas līdzekļi ugunsgrēka likvidēšanai. Attiecībā uz 75 m gariem un garākiem kuģiem šī iespēja nozīmē to, ka automātiski ieslēdzas stacionārs avārijas ugunsdzēsības sūknis. Šis avārijas ugunsdzēsības sūknis var apgādāt divas ūdensstrūklas ar minimālo spiedienu 0,25 N/mm2.20. noteikums: Ugunsdzēšamie aparāti2. punkts1. Attiecībā uz katru ugunsdzēšamā aparāta tipu, ko uz kuģa var uzpildīt, nodrošina 100 % rezerves pildījumu pirmajiem 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % atlikušajiem aparātiem, taču ne vairāk kā 60 aparātiem.2. Ugunsdzēšamos aparātus, ko uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem.3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai var izmantot tikai produkciju, kas apstiprināta atkārtotai uzpildīšanai.4. punktsKatru gadu ugunsdzēšamos aparātus pārbauda administrācijas pilnvarota kompetenta persona. Katru aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Reizi 10 gados pārbauda hidraulisko spiedienu visiem pastāvīga spiediena ugunsdzēšamo aparātu baloniem un spiedienam nepakļautu ugunsdzēšamo aparātu propelenta gāzes baloniem.21. noteikums: Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti kontrolpunktos un dzīvojamās un dienesta telpās2. punkts1. Attiecībā uz katru ugunsdzēšamo aparātu, ko var uzpildīt uz kuģa, nodrošina 100 % rezerves pildījumu 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % pārējiem aparātiem, bet ne vairāk kā 60 aparātiem.2. Ugunsdzēšamos aparātus, ko uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem.3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai var izmantot tikai produkciju, kas apstiprināta atkārtotai uzpildīšanai.24. noteikums: Ugunsdzēsēja ekipējums1. punktsUz kuģa jābūt vismaz diviem ugunsdzēsēja ekipējuma komplektiem. Ugunsdzēsēja ekipējums atbilst SJO ugunsdrošības sistēmas kodeksa III nodaļas 2.1., 2.1.1. un 2.1.2. noteikumam. Katram elpošanas aparātam ir nodrošināti divi rezerves pildījumi.25. noteikums: Ugunsdrošības plānsUgunsdrošības plāns ir pastāvīgi izlikts redzamā vietā. Šāda plāna saturs atbilst SJO Rezolūcijai A.654(16) "Ugunsdrošības plānu grafiskie simboli" un SJO Rezolūcijai A.756(18) "Pamatnostādnes attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar ugunsdrošības plāniem".28. noteikums: Struktūraizsardzība ugunsgrēka gadījumā2. punkta a) apakšpunktsKuģiem, kuru korpuss ir būvēts no nedegošām vielām, klāji un starpsienas, kas atdala A kategorijas mašīntelpas no dzīvojamām telpām, dienesta telpām vai kontrolpunktiem, ir būvētas atbilstoši "A-60" klases standartam, ja A kategorijas mašīntelpa nav nodrošināta ar stacionāru ugunsdzēsības sistēmu, un atbilstoši "A-30" klases standartam, ja šāda sistēma ir ierīkota. Klāji un starpsienas, kas atdala mašīntelpas no dzīvojamām, dienesta telpām un kontrolpunktiem, ir būvētas atbilstoši "A-0" klases standartam.Klājus un starpsienas, kas atdala kontrolpunktus no dzīvojamām un dienesta telpām, būvē atbilstoši "A" klases standartam saskaņā ar šīs nodaļas 7. noteikuma 1. un 2. tabulu, taču administrācija var atļaut ierīkot "B-15" klases pārsegumus, lai atdalītu tādas telpas kā kapteiņa kajīte no stūresmājas, kur šādas telpas uzskata par stūresmājas daļu.31. noteikums: Dažādi priekšmeti1. punktsAtklātām virsmām dzīvojamās telpās, dienesta telpās, kontrolpunktos, gaiteņos un kāpņutelpās un aizsegtām virsmām aiz starpsienām, griestiem, paneļiem un apšuvuma dzīvojamās telpās, dienesta telpās un kontrolpunktos, ir zemi liesmas izplatības rādītāji, ko nosaka saskaņā ar SJO kodeksu par ugunsdrošības testēšanas metodēm.3. punktsKrāsas, lakas un citi apdares materiāli, ko izmanto uz atklātām iekšējām virsmām, nevar radīt pārmērīgus daudzumus dūmu vai toksisku gāzu vai tvaiku, to nosaka saskaņā ar SJO noteikumiem par ugunsdrošības testēšanas metodēm.32. noteikums: Gāzes balonu un bīstamu materiālu glabāšana4. punktsJa tas nav vajadzīgs darbam telpās, elektroinstalācijas un iekārtas nav atļautas nodalījumos, ko izmanto viegli uzliesmojošu šķidrumu vai sašķidrinātu gāzu glabāšanai. Ja šādas elektriskās iekārtas ierīko, tās ir atzītas par drošām un atbilst ar attiecīgajiem noteikumiem 79. SEK publikācijā "Elektriskās ierīces sprādzienbīstamām gāzēm". Siltuma avoti šādās telpās neatrodas, un redzamā vietā novieto uzrakstus "Nesmēķēt" un "Neizmantot vaļēju gaismas avotu".38. noteikums: Ugunsdzēšamie aparāti2. punkts1. Izņemot gadījumus, kas minēti 2. apakšpunktā, attiecībā uz katru ugunsdzēšamā aparāta tipu, ko uz kuģa var uzpildīt, nodrošina 100 % rezerves pildījumu 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % pārējiem aparātiem, bet ne vairāk kā 60 aparātiem.2. Kuģus, kas ir īsāki par 45 m, un ugunsdzēšamos aparātus, kurus uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem.3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai var izmantot tikai produkciju, kas apstiprināta atkārtotai uzpildīšanai.4. punktsKatru gadu ugunsdzēšamos aparātus pārbauda administrācijas pilnvarota kompetenta persona. Katru aparātu nodrošina ar zīmi, kas norāda, ka tas ir pārbaudīts. Reizi 10 gados pārbauda hidraulisko spiedienu visiem pastāvīga spiediena ugunsdzēšamo aparātu baloniem un spiedienam nepakļautu ugunsdzēšamo aparātu propelenta gāzes baloniem.39. noteikums: Pārnēsājamie ugunsdzēšamie aparāti kontrolpunktos un dzīvojamās un dienesta telpās2. punkts1. Izņemot gadījumus, kas minēti 2. apakšpunktā, attiecībā uz katru ugunsdzēšamā aparāta tipu, ko uz kuģa var uzpildīt, nodrošina vismaz 100 % rezerves pildījumu 10 ugunsdzēšamajiem aparātiem un 50 % pārējiem aparātiem, bet ne vairāk kā 60 aparātiem.2. Kuģus, kas īsāki par 45 m, un ugunsdzēšamos aparātus, kurus uz kuģa nevar uzpildīt, rezerves pildījuma vietā papildus nodrošina ar vismaz 50 % tāda paša tipa un tilpuma aparātiem.3. Uz kuģa jābūt uzpildīšanas pamācībai. Tikai apstiprinātu produkciju atkārtotai uzpildīšanai var izmantot minēto ugunsdzēšamo aparātu uzpildīšanai.41. noteikums: Ugunsdzēsēja ekipējumsUz kuģiem, kas ir 45 m gari un garāki, jābūt vismaz diviem ugunsdzēsēja ekipējuma komplektiem, ko glabā viegli pieejamās un ļoti atstatu novietotās vietās, kas ugunsgrēka gadījumā nevar būt nepieejamas. Ugunsdzēsēja ekipējums atbilst SJO ugunsdrošības sistēmas kodeksa III nodaļas 2.1., 2.1.1. un 2.1.2. noteikumam.Katram elpošanas aparātam ir divi rezerves pildījumi.42. noteikums: Ugunsdrošības plānsUgunsdrošības plāns ir pastāvīgi izlikts redzamā vietā.Šā plāna saturs atbilst SJO Rezolūcijai A.654(16) "Ugunsdrošības plānu grafiskie simboli" un SJO Rezolūcijai A.756(18) "Pamatnostādnes attiecībā uz informāciju, ko sniedz ar ugunsdrošības plāniem".Attiecībā uz kuģiem, kas īsāki par 45 m, administrācija var atteikties no šīs prasības.VI NODAĻA: APKALPES AIZSARDZĪBA3. noteikums: Balsti, margas un šķērši2. punktsMinimālais vertikālais attālums no dziļākās darba ūdenslīnijas līdz balsta augšdaļas zemākajam punktam vai darba klāja malai, ja ir ierīkotas šķērša margas, nodrošina atbilstošu apkalpes aizsardzību no ūdens applūdināšanas uz klāja, ņemot vērā jūras stāvokļus un laika apstākļus, kuros kuģis var darboties, darbības rajonus, kuģa tipu un tā zvejas veidu. Brīvsāni, ko mēra kuģa vidusdaļā, no tā darba klāja malas, no kura veic zveju, nav īsāki par 300 mm vai nav īsāki par brīvsāniem, kas atbilst maksimālajai pieļaujamajai iegrimei, atkarībā no tā, kuri ir augstāki. Kuģiem ar pārsegtiem darba klājiem, kas izkārtoti tā, ka ūdens neieplūst pārsegtajās darba telpās, ir vajadzīgi tikai maksimālajai pieļaujamajai iegrimei atbilstoši brīvsāni.4. noteikums: KāpnesKuģa apkalpes drošībai saskaņā ar attiecīgiem ISO standartiem nodrošina un būvē atbilstoša izmēra un stiprības kāpnes ar margām un neslideniem pakāpieniem.VII NODAĻA: GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI UN RISINĀJUMI3. noteikums: Glābšanas līdzekļu un risinājumu novērtēšana, pārbaude un apstiprināšana2. punktsPirms glābšanas līdzekļu un risinājumu apstiprināšanas administrācija nodrošina to, ka šādus glābšanas līdzekļus un risinājumus pārbauda, lai apstiprinātu, ka tie atbilst šīs nodaļas prasībām saskaņā ar Padomes Direktīvas 96/98/EK par kuģu aprīkojumu [9] prasībām, kas ietver SJO Ieteikumus par glābšanas līdzekļu testēšanu.6. punktsŠajā nodaļā paredzētos glābšanas līdzekļus, kam C daļā nav iekļautas sīkas specifikācijas, nosaka administrācija, ņemot vērā sīkas specifikācijas, kas ar grozījumiem noteiktas šādiem līdzekļiem 1974. gada SOLAS konvencijas III nodaļā, un SJO Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā.6. noteikums: Glābšanas laivu un plostu un dežūrlaivu pieejamība un nostiprināšana4. panta a) apakšpunktsVisas glābšanas laivas un plostus nostiprina:- tā, lai ne glābšanas laivas un plosti, ne to nostiprināšanas ierīces netraucētu nevienu citu glābšanas laivu un plostu vai dežūrlaivu ekspluatāciju nevienā citā palaišanas vietā,- tik tuvu ūdens virsmai, cik ir droši un iespējams un, ja papildus glābšanas plostam ir citas glābšanas laivas un plosti, ko paredzēts palaist, pārmetot pāri bortam tādā vietā, ka glābšanas laivas un plosti iekāpšanas pozīcijā nav mazāk par 2 m virs ūdenslīnijas, kad kuģis ir pilnīgi piekrauts nelabvēlīgos diferences apstākļos (līdz 10 °) un ar 20 ° sānsveri uz jebkuru pusi vai leņķī, kurā kuģa atklātā klāja apakšējā mala iegrimst, atkarībā no tā, kas ir mazāks,- nepārtrauktas gatavības stāvoklī, lai apkalpes locekļi varētu veikt sagatavošanu iekāpšanai un palaišanai ātrāk par 5 min,- pilnībā aprīkotus, kā noteikts šajā nodaļā.23. noteikums: Dežūrlaivas1. punkta b) apakšpunktsDežūrlaivas var būt vai nu stingras, vai piepūšamas konstrukcijas vai abu kombinācijas un:i) nav īsākas par 3,8 m un nav garākas par 8,5 m, izņemot par 45 m īsākiem kuģiem, ja to izmēra dēļ vai citu iemeslu dēļ šādu laivu atrašanos uz kuģa uzskata par nesaprātīgu vai neiespējamu, administrācija var atļaut īsāku dežūrlaivu, taču ne īsāku par 3,3 m;ii) var vest vismaz piecus sēdošus cilvēkus un vienu gulošu vai — attiecībā uz kuģiem, kas īsāki par 45 m, ja dežūrlaiva ir īsāka par 3,8 m, — var vest vismaz četrus sēdošus cilvēkus un vienu gulošu.1. punkta c) apakšpunktsAr sēdvietu testa palīdzību administrācija nosaka cilvēku skaitu, kurus atļauts uzņemt laivā. Minimālā kravnesība ir noteikta 23. noteikuma 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļā. Sēdvieta, izņemot stūrmaņa vietu, var atrasties uz grīdas. Neviena sēdvietas daļa nav uz margapmales, paneļa vai uz glābšanas riņķa pie laivas borta."[1] 1966. gada Starptautiskā konvencija par kravas zīmi, ko 1966. gada 5. aprīlī izveidoja Starptautiskā konference par kravas zīmi un 1967. gada 25. oktobrī ar Rezolūciju A.133(V) pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija.[2] Kodekss par nebojātu kuģa noturību visu veidu kuģiem, kas minēti SJO dokumentos, kurus 1993. gada 4. novembrī ar Rezolūciju A.749(18), kas grozīta ar Rezolūciju MSC.75(69), pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija.[3] SJO kodeksā par nebojātu kuģa noturību visu veidu kuģiem 4.5.6.2.1. līdz 4.5.6.2.4. punktā noteiktos noturības kritērijus kuģiem, kas veic piegādes platformām atklātā jūrā, var uzskatīt par līdzvērtīgiem noturības kritērijiem 2. noteikuma 1. punkta a) līdz c) apakšpunktā. Ar administrācijas piekrišanu šo līdzvērtību var piemērot zvejas kuģiem, kuru korpusa forma ir līdzīga kuģiem, kas veic piegādes platformām atklātā jūrā.[4] Jūras rajonos, kur var parādīties kuģa apledojums un ierosina grozīt kuģa apledojuma rādītājus, sk. Torremolinas konferences Nobeiguma akta 3. pielikuma 2. ieteikumā ietvertos Norādījumus attiecībā uz kuģu apledošanu.[5] Sk. norâdîjumus par sadalîto nodalîjumu un avârijas noturîbas aprçíiniem, kas izklâstîti Torremolino konferences Nobeiguma akta 3. pielikuma 5. ieteikumâ.[6] Sk. arī ieteikumu, ko publicējusi Starptautiskā elektrotehnikas komisija, un jo īpaši 92. publikāciju "Kuģu elektriskās iekārtas".[7] Kodekss par trokšņu līmeni uz kuģiem, ko 1981. gada 19. novembrī ar Rezolūciju A.468(XII) pieņēma Starptautiskā jūrniecības organizācija.[8] Starptautiskais kodekss par ugunsdrošības testēšanas metožu piemērošanu (FTP Kodekss), ko ar Rezolūciju MSC.61(67) pieņēmusi Starptautiskās jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komiteja.[9] OV L 46, 17.2.1997., 25. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1989. gada 20. janvāris), ar ko groza II pielikumu Padomes Direktīvai 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0100

Oficiālais Vēstnesis L 038 , 10/02/1989 Lpp. 0036 - 0036 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 28 Lpp. 0139  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 28 Lpp. 0139

		Komisijas Direktīva(1989. gada 20. janvāris),ar ko groza II pielikumu Padomes Direktīvai 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību(89/100/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīvu 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/380/EEK [2], un jo īpaši tās 21.a pantu,tā kā audzēšanas apstākļu un morfoloģisko pazīmju dēļ pļavas lapsastes (Alopecurus pratensis) sēklas satur samērā daudz Poa sugu sēklu;tā kā pļavas lapsastes sēklas tādējādi ir grūti iegūstamas, tādēļ attiecībā uz Poa sugu sēklām Direktīvas 66/401/EEK II pielikumā noteikts, ka vienas citas sugu sēklu maksimālais saturs ir 1 svara %;tā kā attiecībā uz augsto dižauzu (Arrhenatherum elatius) un pļavas zeltauzīti (Trisetum flavescens), kam ir līdzīgas morfoloģiskās pazīmes, šis 1 % maksimālais saturs neattiecas uz Poa sugu sēklām;tā kā, ņemot vērā zinātnes un tehnikas atziņu attīstību, ir lietderīgi grozīt Direktīvas 66/401/EEK II pielikumu, lai to pašu paredzētu attiecībā uz pļavas lapsastes sēklām;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 66/401/EEK II pielikuma I daļas 2. punkta A apakšpunktā (tabula) 6. slejā ("Analītiskā tīrība" – Maksimālais citu sugu augu sēklu saturs ( % no svara) – "Viena suga"), pēc "1,0", kas norādīts attiecībā uz Alopecurus pratensis, pievieno "f".2. pantsDalībvalstis ne vēlāk kā 1990. gada 1. janvārī veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1989. gada 20. janvārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisRay Mac Sharry[1] OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp.[2] OV L 187, 16.7.1988., 31. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/71/EK (1998. gada 13. oktobris) par dizainparaugu tiesisko aizsardzību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0071

Oficiālais Vēstnesis L 289 , 28/10/1998 Lpp. 0028 - 0035

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/71/EK(1998. gada 13. oktobris)par dizainparaugu tiesisko aizsardzībuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.b pantā [3] noteikto procedūru, ņemot vērā Samierināšanas komitejas 1998. gada 29. jūlijā apstiprināto kopīgo dokumentu,(1) tā kā Līgumā noteiktie Kopienas mērķi ietver pamatu izveidi arvien ciešākai savienībai starp Eiropas tautām, sekmējot ciešākas attiecības starp Kopienas dalībvalstīm un nodrošinot Kopienas valstu ekonomikas un sociālo progresu, kopīgi likvidējot šķēršļus, kas sadala Eiropu; tā kā šajā nolūkā Līgums paredz izveidot kopējo tirgu, ko raksturo šķēršļu atcelšana brīvai preču apritei, kā arī izveidot sistēmu, kas nodrošinātu netraucētu konkurenci iekšējā tirgū; tā kā dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana attiecībā uz dizainparaugu tiesisko aizsardzību šos mērķus veicinātu;(2) tā kā atšķirības dalībvalstu tiesību aktos paredzētajā dizainparaugu tiesiskajā aizsardzībā tieši ietekmē iekšējā tirgus izveidi un darbību attiecībā uz precēm, kurās īstenoti dizainparaugi; tā kā šādas atšķirības var traucēt konkurenci iekšējā tirgū;(3) tā kā tādēļ iekšējā tirgus vienmērīgas darbības dēļ ir jātuvina dalībvalstu dizainparaugu aizsardzības tiesību akti;(4) tā kā, to darot, ir svarīgi ņemt vērā risinājumus un priekšrocības, ko Kopienas dizainparaugu sistēma paredzēs uzņēmumiem, kas vēlēsies iegūt dizainparauga tiesības;(5) tā kā nav vajadzīga pilnīga dalībvalstu dizainparauga tiesību aktu tuvināšana un ir pietiekami tuvināšanu ierobežot ar tiem valstu tiesību aktiem, kas vistiešāk ietekmē iekšējā tirgus darbību; tā kā noteikumi par sankcijām, tiesiskās aizsardzības līdzekļiem un izpildi būtu jāparedz valstu tiesību aktiem; tā kā šos ierobežotās tuvināšanas mērķus nevar apmierinoši sasniegt dalībvalstis, darbojoties atsevišķi;(6) tā kā dalībvalstīm saskaņā ar to ir tiesības paredzēt procedūras noteikumus attiecībā uz dizainparauga tiesību reģistrāciju, atjaunošanu un spēkā neesamību un noteikumus, kas attiecas uz šādas spēkā neesamības sekām;(7) tā kā šī direktīva neaizliedz dizainparaugiem piemērot valsts vai Kopienas tiesību aktus, kas paredz aizsardzību, kura nav piešķirta dizainparaugu reģistrējot vai publicējot, kā, piemēram, tiesību aktus, kas attiecas uz nereģistrētām dizainparauga tiesībām, preču zīmēm, patentiem, funkcionāliem modeļiem, negodīgu konkurenci vai civiltiesisko atbildību;(8) tā kā, nepastāvot autortiesību saskaņošanai, svarīgi ieviest aizsardzības kumulācijas principu saskaņā ar īpašiem reģistrēto dizainparaugu aizsardzības un autortiesību tiesību aktiem, dalībvalstīm paredzot tiesības brīvi noteikt autortiesību aizsardzības pakāpi un nosacījumus, saskaņā ar kuriem šādu aizsardzību piešķir;(9) tā kā iekšējā tirgus mērķu sasniegšana prasa, lai reģistrētu dizainparauga tiesību iegūšanas nosacījumi būtu vienādi visās dalībvalstīs; tā kā tālab ir jādod vienota definīcija dizainparauga jēdzienam un prasībām, kurām ir jāatbilst reģistrētām dizainparauga tiesībām attiecībā uz novitāti un individuālu būtību;(10) tā kā, lai atvieglotu preču brīvu apriti, svarīgi nodrošināt, ka reģistrētas dizainparauga tiesības sniedz tiesību subjektam līdzvērtīgu aizsardzību visās dalībvalstīs;(11) tā kā aizsardzību piešķir, kopumā vai daļēji reģistrējot tiesību subjektam tās ražojuma dizainparauga iezīmes, kas skaidri parādītas pieteikumā un darītas sabiedrībai pieejamas publikācijā vai izskatot attiecīgo dokumentu kopu;(12) tā kā aizsardzība nebūtu jāattiecina uz tām sastāvdaļām, kas parasti nav redzamas, ražojumu lietojot, vai tām sastāvdaļu iezīmēm, kas parasti nav redzamas, sastāvdaļu montējot, vai kuras pašas par sevi neatbilst prasībām attiecībā uz novitāti un individuālu būtību; tā kā dizainparauga iezīmes, uz kurām šo iemeslu dēļ neattiecas aizsardzība, nebūtu jāņem vērā, novērtējot, vai citas dizainparauga iezīmes atbilst aizsardzības prasībām;(13) tā kā novērtējums, vai dizainparaugam ir individuāla būtība, būtu jāpamato ar to, vai informēta lietotāja vispārējais iespaids, kas radies, dizainparaugu apskatot, skaidri atšķiras no iespaida, kas viņam radies no jau esoša dizainparauga veidojuma, ņemot vērā tā ražojuma būtību, kuram dizainparaugs izmantots vai kurā tas ir iekļauts, un jo īpaši ņemot vērā ražošanas nozari, kurai tas piederīgs, un dizainparauga autora brīvības pakāpi, izveidojot dizainparaugu;(14) tā kā tehnoloģiskie jauninājumi nebūtu jākavē, piešķirot dizainparaugu aizsardzību iezīmēm, ko diktē vienīgi tehniskā funkcija; tā kā, protams, no tā neizriet, ka dizainparaugam jābūt estētiskām īpašībām; tā kā, līdzīgi, dažādu konstrukciju ražojumu savietojamība nebūtu jākavē, paplašinot aizsardzību uz mehānisku savienojumu dizainparaugiem; tā kā dizainparauga iezīmes, uz kurām šo iemeslu dēļ neattiecas aizsardzība, nebūtu jāņem vērā, novērtējot, vai citas dizainparauga iezīmes atbilst aizsardzības prasībām;(15) tā kā modulāro ražojumu mehāniskie savienojumi tomēr ir modulāro ražojumu novitātes svarīga sastāvdaļa un tiem ir liels tirdzniecības resurss, un tādēļ tiem būtu jādod tiesības uz aizsardzību;(16) tā kā dizainparauga tiesību aizsardzība neattiecas uz dizainparaugiem, kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai pieņemtajiem morāles principiem; tā kā šī direktīva nesaskaņo valstu sabiedriskās kārtības jēdzienus vai vispārpieņemtos morāles principus;(17) tā kā būtiski iekšējā tirgus vienmērīgai darbībai ir vienādot aizsardzības ilgumu, ko piešķir reģistrētas dizainparauga tiesības;(18) tā kā šīs direktīvas noteikumi neskar konkurences noteikumu piemērošanu saskaņā ar Līguma 85. un 86. pantu;(19) tā kā šīs direktīvas ātra pieņemšana ir steidzama vairākām rūpniecības nozarēm; tā kā pašreizējā posmā nevar ieviest pilnīgu dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aizsargātu dizainparaugu izmantošanu, labojot kompleksu ražojumu tā, lai atjaunotu tā sākotnējo izskatu, ja ražojums, kas ietver dizainparaugu vai kuram dizainparaugu izmanto, ir sastāvdaļa kompleksā ražojumā, no kura izskata ir atkarīgs aizsargātais dizainparaugs; tā kā tas, ka nav pilnībā tuvināti dalībvalstu tiesību akti attiecībā uz aizsargātu dizainparaugu izmantošanu šādiem kompleksu ražojumu remontiem, nekavē to dalībvalstu dizainparauga tiesību aktu noteikumu tuvināšanu, kuri vistiešāk ietekmē iekšējā tirgus darbību; tā kā tādēļ dalībvalstīm pa to laiku jāpatur spēkā Līgumam atbilstīgie noteikumi attiecībā uz dizainparauga izmantošanu sastāvdaļām, ko izmanto kompleksa ražojuma remontā tā, lai atjaunotu tā sākotnējo izskatu, vai, ja tās ievieš jaunus noteikumus attiecībā uz tādu izmantošanu, šo noteikumu mērķim būtu jābūt vienīgi šādu sastāvdaļu tirgus liberalizācijai; tā kā tām dalībvalstīm, kas šīs direktīvas spēkā stāšanās dienā neparedz sastāvdaļu dizainparaugu aizsardzību, nav jāievieš šādu sastāvdaļu dizainparaugu reģistrācija; tā kā trīs gadus pēc ieviešanas dienas Komisijai būtu jāiesniedz analīze, kāda ir šīs direktīvas noteikumu ietekme uz Kopienas rūpniecību, patērētājiem, konkurenci un iekšējā tirgus darbību; tā kā attiecībā uz kompleksu ražojumu sastāvdaļām analīzei jo īpaši būtu jāapsver saskaņošana, pamatojoties uz iespējamo izvēli un ietverot atlīdzības sistēmu un ierobežotu ekskluzivitātes termiņu; tā kā vēlākais vienu gadu pēc analīzes iesniegšanas Komisijai pēc apspriešanās ar visvairāk ietekmētajām personām būtu jāierosina Eiropas Parlamentam un Padomei šīs direktīvas grozījumi, kas vajadzīgi iekšējā tirgus pilnīgai izveidošanai attiecībā uz kompleksu ražojumu sastāvdaļām, un citi grozījumi, kurus tā uzskata par vajadzīgiem;(20) tā kā pārejas noteikumi 14. pantā, kas attiecas uz sastāvdaļu dizainparaugiem, kurus izmanto, lai remontētu kompleksu ražojumu, tā lai atjaunotu tā sākotnējo izskatu, nekādā ziņā nav jāiztulko kā šķērslis ražojuma, kas ir šāda sastāvdaļa, brīvai apritei;(21) tā kā reģistrācijas noraidījuma būtiskie pamatojumi tajās dalībvalstīs, kas pirms reģistrācijas paredz pieteikumu izskatīšanu pēc būtības, un reģistrētu dizainparauga tiesību atzīšanas par spēku zaudējušām būtiskie pamatojumi visās dalībvalstīs ir izsmeļoši jāuzskaita,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) "dizainparaugs" ir visa ražojuma vai tā daļas izskats, kas radies no paša ražojuma un/vai tā rotājumu iezīmēm, jo īpaši līnijām, kontūrām, krāsām, formas, virsmas struktūras un/vai materiāla;b) "ražojums" ir rūpniecības vai amatnieka izstrādājums, ieskaitot, inter alia, daļas, kas paredzētas samontēšanai kompleksā ražojumā, iepakojumu, apdari, grafiskos simbolus un tipogrāfijas šriftus, bet izņemot datorprogrammas;c) "komplekss ražojums" ir ražojums, kas sastāv no vairākām sastāvdaļām, ko var aizstāt un kas ļauj ražojumu izjaukt un no jauna samontēt.2. pantsPiemērošanas joma1. Šī direktīva attiecas uz:a) dalībvalstu centrālajos rūpnieciskā īpašuma birojos reģistrētām dizainparauga tiesībām;b) Beniluksa Dizainparauga birojā reģistrētām dizainparauga tiesībām;c) dizainparauga tiesībām, kas reģistrētas saskaņā ar dalībvalstī spēkā esošiem starptautiskiem līgumiem;d) šā punkta a), b) un c) apakšpunktā minēto dizainparauga tiesību pieteikumiem.2. Šīs direktīvas mērķiem dizainparauga reģistrācija ietver arī publicēšanu pēc dizainparauga iesniegšanas rūpnieciskā īpašuma birojā dalībvalstī, kurā šāda publikācija rada dizainparauga tiesību pastāvēšanu.3. pantsAizsardzības prasības1. Dalībvalstis aizsargā dizainparaugus ar reģistrāciju un piešķir to īpašniekiem ekskluzīvas tiesības saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem.2. Dizainparaugs ir aizsargāts ar dizainparauga tiesībām, ciktāl tas ir jauns un tam ir individuāla būtība.3. Dizainparaugu, ko izmanto vai iekļauj ražojumā, kurš ir kompleksa ražojuma sastāvdaļa, uzskata par jaunu un par tādu, kam ir individuāla būtība:a) ja sastāvdaļa, kad tā ir iekļauta kompleksajā ražojumā, paliek redzama minētā ražojuma parastās izmantošanas laikā unb) ciktāl šīs sastāvdaļas redzamās iezīmes pašas par sevi atbilst novitātes un individuālas būtības prasībām.4. "Parastā izmantošana" 3. punkta a) apakšpunkta nozīmē ir gala lietotāja veikta izmantošana, ietverot apkopi, apkalpošanu vai remontu.4. pantsJaunumsDizainparaugu uzskata par jaunu, ja identisks dizainparaugs nav bijis sabiedrībai pieejams pirms reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas dienas vai, ja ir celta prasība par prioritāti, pirms prioritātes dienas. Dizainparaugus uzskata par identiskiem, ja to iezīmes atšķiras tikai nebūtiski.5. pantsIndividuālā būtība1. Uzskata, ka dizainparaugam ir individuāla būtība, ja kopējais iespaids, ko tas rada informētam lietotājam, atšķiras no vispārējā iespaida, ko šādam lietotājam rada dizainparaugs, kas ir bijis pieejams sabiedrībai pirms reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas dienas vai, ja ir celta prasība par prioritāti, pirms prioritātes dienas.2. Novērtējot individuālo būtību, ņem vērā dizainparauga autora brīvības pakāpi, izveidojot dizainparaugu.6. pantsNodošana atklātībā1. Lai piemērotu 4. un 5. pantu, uzskata, ka dizainparaugs ir darīts pieejams sabiedrībai, ja tas ir publicēts pēc reģistrācijas vai citādi, vai izstādīts, izmantots tirdzniecībā vai citādi nodots atklātībai, izņemot, ja par šiem notikumiem parastā uzņēmējdarbības gaitā praktiski nav varējis uzzināt personu loks, kas specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Kopienā, pirms reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas dienas vai, ja ir celta prasība par prioritāti, pirms prioritātes dienas. Dizainparaugu tomēr neuzskata par darītu pieejamu sabiedrībai, ja tas vienīgi atklāts trešai personai ar tieši vai netieši izteiktu konfidencialitātes nosacījumu.2. Nodošanu atklātībai neņem vērā 4. un 5. panta piemērošanai, ja dizainparaugu, kuram prasa aizsardzību atbilstīgi dalībvalsts reģistrētām dizainparauga tiesībām, ir darījis pieejamu sabiedrībai:a) dizainparauga autors, viņa tiesību pārņēmējs vai trešā persona dizainparauga autora vai viņa tiesību pārņēmēja sniegtās informācijas vai veiktās darbības rezultātā; unb) divpadsmit mēnešu laikā pirms pieteikuma iesniegšanas dienas vai, ja ir celta prasība par prioritāti, pirms prioritātes dienas.3. Panta 2. punktu piemēro arī, ja dizainparaugs ir darīts pieejams sabiedrībai ļaunprātīgas rīcības dēļ pret dizainparauga autoru vai viņa tiesību pārņēmēju.7. pantsDizainparaugi, ko nosaka to tehniskā funkcija, un starpsavienojumu dizainparaugi1. Dizainparauga tiesības neattiecas uz ražojuma izskata iezīmēm, ko nosaka tikai ražojuma tehniskā funkcija.2. Dizainparauga tiesības neattiecas uz ražojuma izskata iezīmēm, kas ir noteikti jāreproducē to precīzā formā un izmēros, lai ražojumu, kurā dizainparaugs ir iekļauts vai kuram tas ir pielietots, mehāniski pievienotu vai ievietotu, novietotu ap to vai novietotu pretī citam ražojumam, tā lai abi ražojumi varētu funkcionēt.3. Neskarot 2. punktu, dizainparauga tiesības atbilstīgi 4. un 5. pantā izklāstītajiem noteikumiem attiecas uz dizainparaugiem, kas kalpo, lai vairākus savstarpēji nomaināmus ražojumus samontētu vai savienotu moduļu sistēmā.8. pantsDizainparaugi, kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai morāleiDizainparauga tiesības neattiecas uz dizainparaugiem, kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai pieņemtajiem morāles principiem.9. pantsAizsardzības joma1. Dizainparauga tiesību piešķirtā aizsardzības joma ietver ikvienu dizainparaugu, kas informētam lietotājam neatstāj atšķirīgu vispārējo iespaidu.2. Novērtējot aizsardzības jomu, ņem vērā dizainparauga autora brīvības pakāpi, izveidojot dizainparaugu.10. pantsAizsardzības ilgumsPēc reģistrācijas dizainparaugu, kas atbilst 3. panta 2. punkta prasībām, dizainparauga tiesības aizsargā vienu vai vairākus piecu gadu laikposmus no pieteikuma iesniegšanas dienas. Tiesību īpašnieks var likt atjaunot aizsardzības laiku uz vienu vai vairākiem piecu gadu laikposmiem līdz kopējam 25 gadu ilgumam no iesniegšanas dienas.11. pantsReģistrācijas spēkā neesamība vai noraidījums1. Dizainparauga reģistrāciju noraida vai, ja dizainparaugs ir reģistrēts, dizainparauga tiesības pasludina par spēkā neesošām:a) ja dizainparaugs nav dizainparaugs 1. panta a) punkta nozīmē; vaib) ja tas neatbilst 3. līdz 8. panta prasībām; vaic) ja dizainparauga tiesību pieteicējam vai īpašniekam nav uz tām tiesību saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem; vaid) ja dizainparaugs ir konfliktā ar iepriekšēju dizainparaugu, kas ir darīts sabiedrībai pieejams pēc pieteikuma iesniegšanas dienas vai, ja ir celta prasība par prioritāti, pēc prioritātes dienas, un kas no dienas, kura ir pirms minētās dienas, ir aizsargāts ar reģistrētu Kopienas dizainparaugu vai ar reģistrēta Kopienas dizainparauga pieteikumu vai ar attiecīgas dalībvalsts dizainparauga tiesībām vai ar šādu tiesību pieteikumu.2. Katra dalībvalsts var paredzēt, ka dizainparauga reģistrāciju noraida vai, ja dizainparaugs ir reģistrēts, dizainparauga tiesības pasludina par spēkā neesošām:a) ja atšķirības zīme ir izmantota vēlākā dizainparaugā un Kopienas tiesību akti vai attiecīgās dalībvalsts tiesību akti, kas reglamentē minēto zīmi, piešķir zīmes tiesību īpašniekam tiesības aizliegt šādu izmantošanu; vaib) ja dizainparaugā ir neatļauti izmantots darbs, kas ir aizsargāts saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts autortiesību likumu; vaic) ja dizainparaugā ir nepareizi izmantots kāds no priekšmetiem, kas uzskaitīts Parīzes Konvencijas par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību 6.b pantā, vai žetoni, emblēmas un ģerboņi, uz kuriem neattiecas minētās konvencijas 6.b pants un par kuriem attiecīgajā dalībvalstī ir īpaša interese.3. Atsaukties uz 1. punkta c) apakšpunktā paredzēto pamatojumu var tikai persona, kurai saskaņā ar attiecībās dalībvalsts tiesību aktiem ir piešķirtas dizainparauga tiesības.4. Atsaukties uz 1. punkta d) apakšpunktā un 2. punkta a) un b) apakšpunktā paredzēto pamatojumu var tikai pieteikuma iesniedzējs uz konfliktējošām tiesībām vai to īpašnieks.5. Atsaukties uz 2. punkta c) apakšpunktā paredzēto pamatojumu var tikai persona vai struktūra, uz ko attiecas izmantošana.6. Panta 4. un 5. punkts neskar dalībvalstu izvēles brīvību paredzēt, ka uz 1. punkta d) apakšpunktā un 2. punkta c) apakšpunktā paredzēto pamatojumu var atsaukties arī minētās dalībvalsts attiecīgā iestāde pēc savas ierosmes.7. Ja dizainparauga reģistrācija ir noraidīta vai dizainparauga tiesības ir pasludinātas par spēkā neesošām saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu vai 2. punktu, dizainparaugu var reģistrēt vai dizainparauga tiesības saglabāt grozītā veidā, ja šajā veidā tas atbilst aizsardzības prasībām un ja dizainparauga identitāte ir saglabāta. Reģistrācija vai saglabāšana grozītā veidā var ietvert reģistrāciju kopā ar dizainparauga tiesību īpašnieka daļēju attiekšanos no dizainparauga tiesībām vai kopā ar ierakstu dizainparauga reģistrā par tiesas spriedumu, kas pasludina dizainparauga tiesību daļēju spēkā neesamību.8. Dalībvalsts var paredzēt, ka, atkāpjoties no 1. līdz 7. punkta, reģistrācijas noraidījuma vai spēkā neesamības pamatojumu, kas ir attiecīgajā dalībvalstī spēkā pirms dienas, kad stājas spēkā šīs direktīvas izpildei vajadzīgie noteikumi, piemēro pirms šīs dienas iesniegtajiem dizainparaugu pieteikumiem un no tiem izrietošajām reģistrācijām.9. Dizainparauga tiesības var pasludināt par spēkā neesošām pat pēc tam, kad tās beigušās, vai pēc atteikšanās no tām.12. pantsTiesības, ko piešķir dizainparauga tiesības1. Dizainparauga reģistrācija piešķir tā īpašniekam ekskluzīvas tiesības to izmantot un neļaut trešajām personām to izmantot bez viņa piekrišanas. Iepriekš minētā izmantošana attiecas jo īpaši uz ražojuma, kurā dizainparaugs ir iekļauts, vai kuram tas ir pielietots, izgatavošanu, piedāvāšanu, laišanu tirgū, importu, eksportu vai izmantošanu, vai šāda ražojuma glabāšanu šiem mērķiem.2. Ja atbilstīgi dalībvalsts tiesību aktiem 1. punktā minētās darbības nevar nepieļaut pirms dienas, kad stājas spēkā šīs direktīvas izpildei vajadzīgie noteikumi, uz tiesībām, ko piešķir dizainparauga tiesības, nevar atsaukties, lai nepieļautu, ka šādas darbības turpina persona, kas tās uzsākusi pirms minētās dienas.13. pantsAr dizainparauga tiesībām piešķirto tiesību ierobežojumi1. Tiesības, kas reģistrējot piešķirtas ar dizainparauga tiesībām, neīsteno attiecībā uz:a) darbībām, ko veic privāti un nekomerciālos nolūkos;b) darbībām, ko veic eksperimentālos nolūkos;c) reproducēšanas darbībām citēšanas vai mācīšanas nolūkos ar nosacījumu, ka šādas darbības ir saderīgas ar godīgas tirdzniecības praksi un pārmērīgi netraucē dizainparauga normālu izmantošanu un ka ir minēts reproducēšanas avots.2. Turklāt tiesības, kas reģistrējot piešķirtas ar dizainparauga tiesībām, neīsteno attiecībā uz:a) citā valstī reģistrētu kuģu un gaisa kuģu aprīkojumu, ja tie uz laiku iebrauc attiecīgās dalībvalsts teritorijā;b) rezerves daļām, kas šādu kuģu un gaisa kuģu remontam importētas attiecīgā dalībvalstī;c) šādu kuģu un gaisa kuģu remonta veikšanai.14. pantsPārejas laika noteikumsLīdz laikam, kad pēc Komisijas priekšlikuma saskaņā ar 18. panta noteikumiem pieņems šīs direktīvas grozījumus, dalībvalstis patur spēkā esošās tiesību normas attiecībā uz dizainparaugu izmantošanu sastāvdaļām, ko izmanto kompleksa ražojuma remontam tā, lai atjaunotu tā sākotnējo izskatu, un ievieš šajos noteikumos grozījumus tikai, ja nolūks ir liberalizēt šādu sastāvdaļu tirdzniecību.15. pantsTiesību izsmelšanaDizainparauga tiesības reģistrējot piešķirtās tiesības nepaplašina uz darbībām, kas attiecas uz ražojumu, kurā dizainparauga tiesību aizsardzības jomā ietverts dizainparaugs ir iekļauts vai kuram tas ir izmantots, ja minēto ražojumu Kopienā ir laidis tirgū dizainparauga tiesību īpašnieks vai tas darīts ar viņa piekrišanu.16. pantsAttiecība ar citiem aizsardzības veidiemŠīs direktīvas noteikumi neskar citus Kopienas vai attiecīgās dalībvalsts tiesību aktus, kas attiecas uz nereģistrētām dizainparauga tiesībām, preču zīmēm vai citām atšķirības zīmēm, patentiem un funkcionāliem modeļiem, tipogrāfijas šriftiem, civiltiesisko atbildību vai negodīgu konkurenci.17. pantsAttiecības pret autortiesībāmDizainparaugam, ko aizsargā dizainparauga tiesības, kuras reģistrētas dalībvalstī vai attiecībā uz dalībvalsti, saskaņā ar šo direktīvu ir arī tiesības uz aizsardzību atbilstīgi minētās valsts autortiesību likumam, sākot ar dienu, kurā dizainparaugs ir radīts vai kaut kādā veidā noteikts. Kādā mērā un ar kādiem nosacījumiem, ietverot prasīto oriģinalitātes līmeni, šādu aizsardzību piešķir, nosaka katra dalībvalsts.18. pantsPārskatīšanaTrīs gadus pēc 19. pantā noteiktās ieviešanas dienas Komisija iesniedz analīzi par šīs direktīvas noteikumu sekām Kopienas rūpniecībā, jo īpaši visvairāk ietekmētajās rūpniecības nozarēs, konkrēti uz kompleksu ražojumu un sastāvdaļu ražotājiem, ietekmi uz patērētājiem, uz konkurenci un uz iekšējā tirgus darbību. Vēlākais vienu gadu vēlāk Komisija ierosina Eiropas Parlamentam un Padomei šīs direktīvas grozījumus, kas vajadzīgi iekšējā tirgus pabeigšanai attiecībā uz kompleksu ražojumu sastāvdaļām, un citus grozījumus, kurus tā uzskata par vajadzīgiem, ņemot vērā apspriešanos ar visvairāk ietekmētajām pusēm;19. pantsĪstenošana1. Dalībvalstis ievieš normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā līdz 2001. gada 28. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.20. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.21. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1998. gada 13. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Einem[1] OV C 345, 23.12.1993., 14. lpp. un OV C 142, 14.5.1996., 7. lpp.[2] OV C 388, 31.12.1994., 9. lpp un OV C 110, 2.5.1995., 12. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 12. oktobra Atzinums (OV C 287, 30.10.1995., 157. lpp.), Padomes 1997. gada 17. jūnija Kopējā nostāja (OV C 237, 4.8.1997., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1997 gada 22. oktobra Lēmums (OV C 339, 10.11.1997., 52. lpp.). Eiropas Parlamenta 1998. gada 15. septembra Lēmums un Padomes 1998. gada 24. septembra Lēmums.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 93/79/EEK (1993. gada 21. septembris), kas nosaka izpildes papildu noteikumus augļaugu pavairošanas materiāla un augļaugu stādu šķirņu sarakstiem, kurus piegādātāji veido saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/34/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0079

Oficiālais Vēstnesis L 256 , 14/10/1993 Lpp. 0025 - 0031 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 53 Lpp. 0017  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 53 Lpp. 0017

		Komisijas Direktīva 93/79/EEK(1993. gada 21. septembris),kas nosaka izpildes papildu noteikumus augļaugu pavairošanas materiāla un augļaugu stādu šķirņu sarakstiem, kurus piegādātāji veido saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/34/EEKEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 28. aprīļa Direktīvu 92/34/EEK par augļu audzēšanai paredzēto augļaugu pavairošanas materiāla un augļaugu stādu laišanu tirgū [1], kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 93/401/EK [2], un jo īpaši tās 9. panta 6. punktu,tā kā starptautiskā līmenī jau pastāv šķirņu aprakstu sistēma; tā kā Jaunu augu šķirņu aizsardzības starptautiskā savienība (UPOV) ir izstrādājusi šādu sistēmu;tā kā ir vēlams starptautiskā līmenī gūto pieredzi izmantot par pamatu Kopienas sistēmai;tā kā piegādātājiem, kas nodarbojas tikai ar augļaugu pavairošanas materiāla un augļaugu stādu laišanu tirgū, būtu jāpiemēro mazāk ierobežojošas prasības;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augļaugu ģinšu un sugu pavairošanas materiāla un stādu pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva paredz izpildes papildu noteikumus augļaugu stādu pavairošanas materiāla un augļaugu stādu šķirņu sarakstiem, ko piegādātāji veido saskaņā ar Direktīvas 92/34/EEK 9. panta 2. punkta ii) apakšpunktu.2. pants1. Piegādātāju veidotajos sarakstos iekļauj šādu informāciju:i) šķirnes nosaukums, vajadzības gadījumā kopā ar pazīstamiem sinonīmiem;ii) norādes par šķirnes uzturēšanu un izmantoto pavairošanas sistēmu;iii) šķirnes apraksts, par pamatu ņemot vismaz šīs direktīvas pielikumā norādītās īpašības un to izpausmes;iv) ja iespējams, norādes par to, kā šķirne atšķiras no tai līdzīgām šķirnēm.2. Šā panta 1. punkta ii) un iv) apakšpunktu nepiemēro piegādātājiem, kuru darbība ir saistīta tikai ar augļaugu pavairošanas materiāla vai augļaugu stādu laišanu tirgū.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā līdz 1994. gada 30. jūnijam. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 21. septembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisRené Steichen[1] OV L 157, 10.6.1992., 10. lpp.[2] OV L 177, 21.7.1993., 28. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSŠĶIRŅU ĪPAŠĪBAS UN IZPAUSMESCitrus sp.Jauns dzinums: galotnes krāsojumu veido antocianīns (10 līdz 15 cm attālumā no galotnes)navirAugļi: augļa apakšējā gala formaiedobtsnošķeltsapaļšar nelielu izaugumuar izteiktu izaugumuAugļi: ārējā krāsazaļazaļi dzeltenadzeltenadzelteni oranžaoranžaoranži sarkanasārtasarkanapurpursarkanaAugļa nobriešanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsCorylus avellana L.Lapu pumpura atvēršanās laiks (kad redzamas divas lapas)ļoti agrsļoti agrs vai agrsagrsagrs vai vidēji agrsvidēji agrsvidēji agrs vai vēlsvēlsvēls vai ļoti vēlsļoti vēlsVīrišķo ziedu ziedēšanas laiksļoti agrsļoti agrs vai agrsagrsagrs vai vidēji agrsvidēji agrsvidēji agrs vai vēlsvēlsvēls vai ļoti vēlsļoti vēlsSievišķo ziedu ziedēšanas laiksļoti agrsļoti agrs vai agrsagrsagrs vai vidēji agrsvidēji agrsvidēji agrs vai vēlsvēlsvēls vai ļoti vēlsļoti vēlsKauslapas: salīdzinājumā ar augļa garumuīsākasvienādasgarākasKauslapas: robojumsneizteiktsvidēji izteiktsstipri izteiktsKauslapas: robojuma zobiņineizteiktividēji izteiktistipri izteiktiAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: formaapaļikoniskiolveidīgiīsi cilindriskigari cilindriskiNogatavošanās laiksļoti agrsļoti agrs vai agrsagrsagrs vai vidēji agrsvidēji agrsvidēji agrs vai vēlsvēlsvēls vai ļoti vēlsļoti vēlsAugļi: kodola svars procentosļoti mazsmazsvidējslielsļoti lielsCydonia Mill.Augs: izskatsstāvsdaļēji stāvslozņājošs (spreading)Lapa: formaeliptiskaotrādi olveidīgaolveidīgaapaļaAugļi: parastā formasfēriskiolveidīgibumbierveidasašaurināti vidusdaļāneregulāriiegareniFragaria x. ananassa Duch.Ziedkopa: attiecībā pret lapotnizemvienādā līmenīvirsAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: dominējošā formanieres formasaspiestas lodes formaapaļikoniskiabi augļa gali ir koniskigandrīz cilindriskiķīļveidaolveidīgisirdsveidaAugļi: krāsabāli dzeltenagaiši oranžaoranžaoranži sarkanasarkanapurpursarkanatumši purpursarkanaNogatavošanās laiks (50 % augu ar gataviem augļiem)ļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsRažavienu reizi sezonādažreiz vairākas reizes sezonāvairākas reizes sezonāJuglans regia L.Pumpuru izplaukšanas laiksļoti agrsļoti agrs vai agrsagrsvidēji agrsvidēji agrsvidēji agrs vai vēlsvēlsvēls vai ļoti vēlsļoti vēlsKoks: sievišķās ziedkopas veidsvienkāršasaliktaKoks: sievišķo ziedu ķekara veidsnenoteiktsnoteiktsNobriešanas laiksagrsagrs vai vidēji agrsvidēji agrsvidēji agrs vai vēlsvēlsMalus Mill.Koks: dzīvotspējavājavidējaspēcīgaAugļi: formasfēriskisfēriski koniskiīsi sfēriski koniskiplakanisaspiestas lodes formākoniskigari un koniskinošķelta konusaelipsoīdiolveidīgiiegareniiegareni koniskiiegareni un vidusdaļā sašaurinātiAugļi: mizas ārējā krāsaoranžasarkanapurpursarkanabrūnganaZiedēšanas sākums (10 % izplaukušu ziedu)ļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsPotcelmu šķirnesKoks: dzīvotspēja (apdobē)vājavidējaspēcīgaKoks: sakneņu atvašu skaits (apdobē)ļoti mazdažasvidēji daudzdaudzļoti daudzOlea europe L.Augļi: formagarenieliptiskisfēriskiAugļi: ērkšķinavirAugļi: pamatnes formaapaļanošķeltaiedobtaAugļi: kāta iedobuma platumsšaursvidējsplatsPrunus amygdalus Batsch.Ziedēšanas sākumsļoti agrsļoti agrs vai agrsagrsagrs vai vidēji agrsvidējsvidēji agrs vai vēlsvēlsvēls vai ļoti vēlsļoti vēlsZieds: ziedlapu krāsabaltasārti baltasārtatumši sārtaNobriešanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsSausie augļi: virsotnes formaplakanaapaļaasaKodols: formašaurs eliptiskseliptisksplats eliptisksļoti plats un eliptisksPrunus armeniaca L.Augļu lielumsmazividējilieliAugļi: kātiņa iedobuma dziļumsseklsvidējsdziļšAugļi: mizas pamatkrāsabaltakrēmkrāsa vai dzeltenagaiši oranžaoranžatumši oranžaAugļi: mīkstuma krāsabaltakrēmkrāsagaiši oranžaoranžatumši oranžaZiedēšanas sākums (kad kokam ir daži pilnībā izplaukuši ziedi)agrsvidēji agrsvēlsNobriešanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsPrunus avium L. un Prunus cerasus L.Ziedēšanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: mizas krāsadzeltenaoranži sarkanacinobra krāsa uz bāli dzeltena pamatacinobra krāsamahagonija krāsamelnaAugļi: nobriešanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsPrunus domestica L.Augļi: lielums (augļiem, kas nogatavojušies dabiski)ļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: parastā forma profilā (augļiem, kas nogatavojušies dabiski)noapaļoti saplacinātiapaļiiegarenigareniAugļi: mizas pamatkrāsa (ieskaitot apsarmi uz augļiem, kas nogatavojušies dabiski)bālgana (caurspīdīga)zaļadzelteni zaļadzeltenaoranži dzeltenasarkanapurpursarkanavioleti zilaAugļi: mīkstuma krāsa (augļiem, kas nogatavojušies dabiski)bālganadzeltenadzelteni zaļazaļaoranžasarkanaKauliņš: sasaiste ar mīkstumu (augļiem, kas nogatavojušies dabiski)atdalītsdaļēji atdalītsneatdalītsKauliņš: lielums, salīdzinot ar augli (augļiem, kas nogatavojušies dabiski)mazsvidējslielsNogatavošanās sezonaļoti agriagrividēji agrivēluļoti vēluPrunus persica (L.) Batsch.Koks: veidsparastsatvases, uz kurām veidojas augļiZiedoša atvase: antocianīna krāsojumsnavirZiedēšanas sākumsļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsZieds: formarožu dzimtai raksturīgazvanveidaZiedlapa: lielumsļoti mazamazavidējalielaļoti lielaKāts: nektārijsnavirZiedkāts: nektārija formaapaļanierveidaAugļi: pūkojumsnavirAugļi: mīkstuma pamatnebaltadzelteni oranžasarkanaKauliņš: sasaiste ar mīkstumunavirNobriešanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsPrunus Salicina L.Augļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: mizas pamatkrāsabālgana (caurspīdīga)zaļadzelteni zaļadzeltenadzelteni oranžasarkanapurpursarkanavioleti zilatumši zilaAugļi: mīkstuma krāsabālganadzeltenadzelteni zaļazaļaoranžasarkanaZiedēšanas laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsNogatavošanās laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsPyrus communis L.Ziedēšanas laiks (diena, kad ziedi ir pilnīgi izplaukuši)ļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: forma profilā (garengriezumā)ieliektitaisniizliektiAugļi: garums attiecībā pret maksimālo diametruļoti īsiīsividējigariļoti gariAugļi: mizas pamatkrāsa (nobriešanas laikā)zaļadzelteni zaļadzeltenasarkanaAugļi: kātiņa garumsīssvidējsgaršNobriešanas sezona, kad notiek novākšanaļoti agriagrividēji agrivēluļoti vēluRibes silvestre Mert et Koch, Ribes niveum Lindl. (sarkanās un baltās jāņogas); (Ribes sylvestre)Augļu nogatavošanās laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsAugļu čemurs: garums, ieskaitot kātiņuļoti īssīssvidējsgaršļoti garšOga: lielumsļoti mazamazavidējalielaļoti lielaOga: krāsabaltagaiši dzeltenasārtasarkanaRibes uva crispa L. (ērkšķoga)Dzinums: formaolveidīgasfēriskagareniski elipsoīdaAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: formalodveidaelipsoīdibumbierveidaAugļi: krāsadzeltenadzelteni zaļazaļa ar baltu nokrāsuzaļasarkanaAugļu nogatavošanās laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsRibes nigrum L. (upenes)Augs: attiecība: augstums/diametrszemsvidējsaugstsAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļu nogatavošanās laiksļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsRubus subgenus Eubatus Sect. Moriferi un Ursini (mellenes) un hibrīdiAugs: augšanastāvsstāvs vai daļēji stāvsdaļēji stāvsdaļēji stāvs vai ložņājošsložņājošsPasīvais kāts: ērkšķinavirAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliNogatavošanās sākumsļoti agrsagrsvidēji agrsvēlsļoti vēlsRubus idaeus L. (avenes)Augs: jauno dzinumu skaitsļoti mazdažividēji daudzdaudzļoti daudzTikai tās šķirnes, kam vairums ogu ienākas uz iepriekšējā gada dzinumiem vasarāPasīvais kāts: krāsapelēki brūnapelēki brūna un brūnabrūnabrūna un purpursarkanbrūnapurpursarkanbrūnaAugļi: krāsadzeltenabāli sarkanakoši sarkanatumši sarkanaoranžapurpursarkanamelnaAugļi: lielumsļoti mazimazividējilieliļoti lieliAugļi: attiecība: garums/platumsplatums vienāds ar garumugarums pārsniedz platumugarums ievērojami pārsniedz platumuVairums ogu ienākasuz iepriekšējā gada dzinumiem vasarāuz jaunajiem dzinumiem tā paša gada rudenīLaiks, kad nogatavojas ogas uz iepriekšējā gada dzinumiemļoti agriagrividēji agrivēluļoti vēlu--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2002/29/EK (2002. gada 19. marts), ar ko groza Direktīvu 2001/32/EK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0029

Oficiālais Vēstnesis L 077 , 20/03/2002 Lpp. 0026 - 0028

		Komisijas Direktīva 2002/29/EK(2002. gada 19. marts),ar ko groza Direktīvu 2001/32/EK attiecībā uz dažām aizsargājamām zonām, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiemEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu un to izplatību Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/33/EK [2], un jo īpaši tās 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas 2001. gada 8. maija Direktīvu 2001/32/EK, ar ko atzīst aizsargājamās zonas, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem, un atceļ Direktīvu 92/76/EEK [3], un jo īpaši tās 2. pantu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvu 2001/32/EK Īriju, Itāliju (Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini provinces; Lombardija; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno autonomā province; Veneta) un Austriju (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Austrumtirole, Štīrija, Vīne) uz laiku līdz 2002. gada 31. martam atzina par "aizsargājamām zonām" attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(2) Saskaņā ar Direktīvu 2001/32/EK Apvienoto Karalisti uz laiku līdz 2002. gada 31. martam atzina par aizsargājamu zonu attiecībā uz beet necrotic yellow vein vīrusu.(3) Spriežot pēc Austrijas, Īrijas un Itālijas sniegtās informācijas, šajās valstīs izņēmuma kārtā arī turpmāk ir provizoriski jāatzīst aizsargājamās zonas attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., lai šo valstu atbildīgās oficiālās iestādes varētu apkopot informāciju par Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. izplatību un pabeigt šā kaitīgā organisma apkarošanu attiecīgajos apgabalos.(4) Spriežot pēc Itālijas sniegtās informācijas, Apūlijas aizsargājamā zona vairs nav jāatzīst par pastāvīgi aizsargājamu zonu attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., bet ir provizoriski jāatzīst par aizsargājamu zonu attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. ierobežotā laikposmā līdz 2003. gada 31. martam, lai atbildīgās oficiālās iestādes varētu apkopot informāciju par Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. izplatību un pabeigt šā kaitīgā organisma apkarošanu šajā aizsargājamajā zonā.(5) Spriežot pēc Itālijas sniegtās informācijas, dažas Venetas provinces daļas vairs nav jāatzīst par aizsargājamām zonām attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., jo šajās zonās tā ir plaši izplatīta, savukārt uz ierobežotu laiku izņēmuma kārtā attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. par aizsargājamām zonām jāatzīst citas zonas.(6) Spriežot pēc Apvienotās Karalistes sniegtās informācijas par beet necrotic yellow vein vīrusa izplatību, visa Apvienotā Karaliste vairs nav jāatzīst par aizsargājamu zonu attiecībā uz beet necrotic yellow vein vīrusu, bet par tādu jāatzīst tikai Ziemeļīrija.(7) Saskaņā ar Direktīvu 2001/32/EK Zviedriju atzina par pastāvīgi aizsargājamu zonu attiecībā uz beet necrotic yellow vein vīrusu. Spriežot pēc Zviedrijas sniegtās informācijas par beet necrotic yellow vein vīrusa izplatību, Zviedrija tagad ir provizoriski jāatzīst par aizsargājamu zonu attiecībā uz beet necrotic yellow vein vīrusu uz ierobežotu laiku līdz 2003. gada 31. martam, lai atbildīgās oficiālās iestādes varētu apkopot informāciju par beet necrotic yellow vein vīrusa izplatību un pabeigt šā kaitīgā organisma apkarošanu.(8) Jāgroza to augu definīcija, kuriem ir atzītas aizsargājamās zonas attiecībā uz Citrus tristeza vīrusu.(9) Spriežot pēc Apvienotās Karalistes sniegtās informācijas, kuras pamatā ir jaunākie pētījumi, vajadzīgas izmaiņas saistībā ar aizsargājamo zonu, kas attiecībā uz Dendroctonus micans Kugelan atzīta Apvienotajā Karalistē.(10) Spriežot pēc Francijas sniegtās informācijas, kuras pamatā ir jaunākie pētījumi, vairs nav jāsaglabā Francijā atzītā aizsargājamā zona attiecībā uz Matsucoccus feytaudi Duc.(11) Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 2001/32/EK.(12) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 2001/32/EK groza šādi.1. Regulas 1. pantu groza šādi:a) otro daļu aizstāj ar šādu:"Gadījumā, kas minēts b) pozīcijas 2. punktā, attiecībā uz Īriju, Itāliju (Apūlija, Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini provinces; Lombardija; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno autonomā province; Veneta: izņemot Rovidžo provinces Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komūnu un Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komūnu un Veronas provinces Palù, Roverchiara, Legnago (komūnas teritorijas daļa, kas atrodas uz ziemeļaustrumiem no Transpolezanas valsts nozīmes ceļa), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komūna), un attiecībā uz Austriju (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Lincas administratīvais rajons), Štīrija, Vīne) minētās zonas atzīst līdz 2003. gada 31. martam";b) trešo daļu aizstāj ar šādu:"Gadījumā, kas minēts d) pozīcijas 1. punktā, minēto zonu Zviedrijā atzīst līdz 2003. gada 31. martam".2. Pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsVēlākais līdz 2002. gada 31. martam dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2002. gada 1. aprīļa.Kad dalībvalstis pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 19. martāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp.[2] OV L 127, 9.5.2001., 42. lpp.[3] OV L 127, 9.5.2001., 38. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. Ierakstu a) pozīcijas 4. punkta labajā slejā aizstāj ar šādu:"Grieķija, Īrija, Apvienotā Karaliste (Skotija, Ziemeļīrija, Džērsija, Anglija: šādas grāfistes, apgabali un patstāvīgas administratīvās vienības: Bārnsli, Bāta un Ziemeļaustrumsamerseta, Bedfordšīra, Bornmuta, Breknelforesta, Bredforda, Bristole, Braitona un Hova, Bakingemšīra, Kalderdeila, Kembridžšīra, Kornvola, Kambrija, Dārlingtona, Devona, Donkastera, Dorseta, Darema, Jorkšīras Īstraidinga, Austrumsaseksa, Eseksa, Geitsheda, Lielā Londona, Hempšīra, Hārtlpūla, Herefordšīra, Kenta, Kingstona pie Hallas, Kērklīza, Līdsa, Lestera, Linkolnšīra, Lūtona, Medveja, Midlsboro, Miltonkeinsa, Ņūberija, Ņūkāsla pie Tainas, Norfolka, Northemptonšīra, Nortamberlenda, Ziemeļlinkolnšīra, Ziemeļaustrumlinkolnšīra, Ziemeļtainsaida, Ziemeļrietumsamerseta, Notingema, Notingemšīra, Oksfordšīra, Pīterboro, Plimuta, Pūla, Portsmuta, Redinga, Redkāra un Klīvlenda, Raterhema, Ratlenda, Šefīlda, Slava, Samerseta, Sautenda, Sauthemptona, Dienvidtainsaida, Stoktona pie Tīzas, Safolka, Sanderlenda, Sari, Svindona, Taroka, Torbeja, Veikfīlda, Rietumsaseksa, Vindzora un Meidenheda, Vorkingema, Jorka, Mena, Vaita, Sili salas un šādas grāfistu, apgabalu un patstāvīgu administratīvu vienību daļas; Dārbi: patstāvīgās administratīvās vienības daļa, kas atrodas uz ziemeļiem no A52(T) ceļa ziemeļu robežas, kopā ar patstāvīgās administratīvās vienības daļu, kura atrodas uz ziemeļiem no A6(T) ceļa; Dārbišīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz ziemeļiem no A52(T) ceļa ziemeļu robežas, kopā ar grāfistes daļu, kas atrodas uz ziemeļiem no A6(T) ceļa ziemeļu robežas; Glosteršīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas; Lesteršīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas, un grāfistes daļa, kura atrodas uz austrumiem no B4114 ceļa austrumu robežas, un grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no M1 maģistrāles austrumu robežas; Ziemeļjorkšīra: visa grāfiste, izņemot to grāfistes daļu, kurā ietilpst Kreivenas apgabals; Dienvidglosteršīra: patstāvīgās administratīvās vienības daļa, kas atrodas uz dienvidiem no M4 maģistrāles dienvidu robežas; Stafordšīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no A52(T) ceļa austrumu robežas, kopā ar grāfistes daļu, kura atrodas uz austrumiem no A523 ceļa austrumu robežas; Vorikšīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas; Viltšīra: grāfistes daļa, kas atrodas uz dienvidiem no M4 maģistrāles dienvidu robežas, un grāfistes daļa, kura atrodas uz austrumiem no romiešu būvētā Fosa ceļa austrumu robežas)."2. Svītro a) pozīcijas 14. punktu.3. Ierakstu b) pozīcijas 2. punkta labajā slejā aizstāj ar šādu:"Spānija, Francija (Korsika), Īrija, Itālija (Abruci; Apūlija; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija; Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini province; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno un Trento autonomās provinces; Umbrija; Valledaosta; Veneta: izņemot Rovidžo provinces Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komūna un Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komūnu, un Veronas provinces Palù, Roverchiara, Legnago (komūnas teritorijas daļa, kas atrodas uz ziemeļaustrumiem no Transpolezanas valsts nozīmes ceļa), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komūnu) un attiecībā uz Austriju (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Lincas administratīvais rajons), Štīrija, Vīne), Portugāle, Somija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Mena un Normandijas salas."4. Ierakstu Apvienotā Karaliste d) pozīcijas 1. punkta labajā slejā aizstāj ar ierakstu Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija).5. Svītro šādu tekstu d) pozīcijas 3. punkta kreisajā slejā: kaitīgs Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. un to hibrīdu lapām un kātiem.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2013/61/ES ( 2013. gada 17. decembris ), ar ko Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu 2008/118/EK groza attiecībā uz Francijas tālākajiem reģioniem un īpaši Majotu

text:
               28.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 353/5

      PADOMES DIREKTĪVA 2013/61/ES
   (2013. gada 17. decembris),
   ar ko Direktīvu 2006/112/EK un Direktīvu 2008/118/EK groza attiecībā uz Francijas tālākajiem reģioniem un īpaši Majotu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
   tā kā:

               (1)

               Ar Lēmumu 2012/419/ES (3) Eiropadome ir nolēmusi Majotai no 2014. gada 1. janvāra piemērot tālākā reģiona statusu Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. panta nozīmē, ar to aizstājot aizjūras zemes vai teritorijas statusu LESD 355. panta 2. punkta nozīmē. Līdz ar statusa izmaiņām Majotai piemēros Savienības noteikumus nodokļu jomā.

               (2)

               Attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli (PVN) un akcīzes nodokli Majota ir vienādā stāvoklī ar citiem Francijas tālākajiem reģioniem (Gvadelupu, Franču Gviānu, Martiniku, Reinjonu un Senmartēnu), uz kuriem neattiecas Padomes Direktīvas 2006/112/EK (4) un Padomes Direktīvas 2008/118/EK (5) teritoriālās darbības joma, un tāpēc Majota būtu jāizslēdz no šo direktīvu teritoriālās darbības jomas, sākot no dienas, kad tiek grozīts tās statuss saskaņā ar LESD. Tāpēc būtu jāpielāgo un vienlaikus jāprecizē attiecīgās Direktīvas 2006/112/EK un Direktīvas 2008/118/EK tiesību normas un vienlaikus jāprecizē to piemērošana Francijas aizjūras teritorijām.

               (3)

               Lai skaidri noteiktu, ka Majota un citi Francijas tālākie reģioni ir izslēgti no Direktīvas 2006/112/EK un Direktīvas 2008/118/EK piemērošanas jomas neatkarīgi no to statusa izmaiņām Francijas tiesībās, minētajās direktīvās attiecībā uz šiem reģioniem būtu jāiekļauj atsauce uz LESD 349. pantu un 355. panta 1. punktu.

               (4)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/112/EK un Direktīva 2008/118/EK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 6. panta 1. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

               “c)

               Francijas teritorijām, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantā un 355. panta 1. punktā;”.

         2. pants
   Ar šo Direktīvas 2008/118/EK 5. pantu groza šādi:

               1)

               panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                           “b)

                           Francijas teritorijas, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantā un 355. panta 1. punktā;”.

               2)

               panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
               “Francija, iesniedzot deklarāciju, var darīt zināmu, ka no otrā mēneša pirmās dienas pēc šādas deklarācijas iesniegšanas šo direktīvu un 1. pantā minētās direktīvas attiecībā uz visām vai dažām akcīzes precēm, kas norādītas 1. pantā, piemēro šā panta 2. punkta b) apakšpunktā norādītajās teritorijās, paredzot noteiktus pielāgojumus, lai ņemtu vērā ļoti lielo attālumu līdz šīm teritorijām.”.

         3. pants
   1.   Dalībvalstīs no 2014. gada 1. janvāra stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Minētos aktus dalībvalstis dara zināmus Komisijai līdz 2015. gada 1. janvārim.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis Komisijai dara zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2014. gada 1. janvārī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 17. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  2013. gada 12. decembra atzinums (Oficialajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  2013. gada 16. oktobra atzinums (Oficialajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (3)  Eiropadomes Lēmums 2012/419/ES (2012. gada 11. jūlijs), ar ko groza statusu, kas Majotai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 204, 31.7.2012., 131. lpp.).

      (4)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.).

      (5)  Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV L 9, 14.1.2009., 12. lpp.).