title: Padomes Direktīva (1990. gada 28. jūnijs) par tiesībām uz dzīvesvietu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0364

Oficiālais Vēstnesis L 180 , 13/07/1990 Lpp. 0026 - 0027 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0058  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0058

		Padomes direktīva(1990. gada 28. jūnijs)par tiesībām uz dzīvesvietu(90/364/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Līguma 3. panta c) punkts paredz, ka Kopienas darbības ietver šķēršļu atcelšanu personu pārvietošanās brīvībai starp dalībvalstīm, kā noteikts Līgumā;tā kā Līguma 8.a pants paredz, ka iekšējais tirgus ir jāizveido līdz 1992. gada 31. decembrim; tā kā iekšējais tirgus aptver tādu telpu bez iekšējām robežām, kurā saskaņā ar Līguma noteikumiem ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā, lai nodrošinātu šādu pārvietošanās brīvību, ir jāsaskaņo valstu noteikumi par dalībvalstu pilsoņu tiesībām dzīvot citās dalībvalstīs;tā kā tiesību uz dzīvesvietu saņēmēji nedrīkst kļūt par pārmērīgu apgrūtinājumu uzņēmējas dalībvalsts finansēm;tā kā šīs tiesības var pilnībā izmantot tikai tad, ja tās piešķir arī ģimenes locekļiem;tā kā uz personām, kas gūst labumu no šīs direktīvas, būtu jāattiecina administratīvie noteikumi, kas ir līdzīgi tiem, kuri izklāstīti jo īpaši Direktīvā 68/360/EEK [4] un Direktīvā 64/221/EEK [5];tā kā attiecībā uz minēto rīcību Līgumā nav paredzētas citas pilnvaras, izņemot tās, kas noteiktas 235. pantā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis piešķir tiesības uz dzīvesvietu citu dalībvalstu pilsoņiem, kam nav šādu tiesību saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktu noteikumiem, un to ģimenes locekļiem, kā definēts 2. punktā, ar nosacījumu, ka šiem pilsoņiem un to ģimenes locekļiem uzņēmējā dalībvalstī ir pilna apdrošināšana slimības gadījumiem un ir pietiekami daudz līdzekļu, lai nekļūtu par apgrūtinājumu uzņēmējas dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmai, kamēr tie šajā valstī dzīvo.Pirmajā daļā minētos līdzekļus uzskata par pietiekamiem, ja tie pārsniedz līmeni, zem kura uzņēmēja dalībvalsts saviem pilsoņiem var piešķirt sociālo palīdzību, ievērojot prasītāja personīgos apstākļus un, ja vajadzīgs, saskaņā ar 2. punktu uzņemto personu personīgos apstākļus.Ja šā punkta otro daļu kādā dalībvalstī nevar piemērot, prasītāja līdzekļus uzskata par pietiekamiem, ja tie pārsniedz minimālo sociālā nodrošinājuma pensiju, ko maksā uzņēmēja dalībvalsts.2. Tiesības apmesties uz dzīvi citā dalībvalstī kopā ar personu, kurai ir tiesības uz dzīvesvietu, neatkarīgi no pilsonības ir šādām personām:a) viņa vai viņas laulātajam un viņu pēctečiem, kuri ir apgādājami;b) šīs personas, kurai ir tiesības uz dzīvesvietu, un tā laulātā augšupējiem radiniekiem, kuri ir apgādājami.2. pants1. Tiesības uz dzīvesvietu apliecina, izsniedzot dokumentu ar nosaukumu "EEK dalībvalsts pilsoņa uzturēšanās atļauja", kuras derīguma termiņš var būt līdz pieciem gadiem un kas ir atjaunojama. Tomēr, ja dalībvalstis to uzskata par vajadzīgu, tās var pieprasīt atjaunot atļaujas derīgumu pēc pirmajiem diviem uzturēšanās gadiem. Ja ģimenes loceklis nav dalībvalsts pilsonis, viņam vai viņai izsniedz dzīvesvietas dokumentu ar tādu pašu derīgumu kā dokumentam, kas izsniegts pilsonim, kura apgādājamais viņš vai viņa ir.Lai izsniegtu uzturēšanās atļauju vai dokumentu, dalībvalsts var lūgt prasītājam tikai uzrādīt derīgu personas apliecību vai pasi un iesniedz pierādījumu, ka viņš vai viņa atbilst 1. pantā izklāstītajiem nosacījumiem.2. Direktīvas 68/360/EEK 2. un 3. pantu, 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 9. pantu piemēro mutatis mutandis attiecībā uz personām, kuras gūst labumu no šīs direktīvas.Tā dalībvalsts pilsoņa, kas var pretendēt uz tiesībām uz dzīvesvietu citas dalībvalsts teritorijā, laulātajam un apgādājamiem bērniem ir tiesības tikt nodarbinātiem vai kļūt par pašnodarbinātām personām visā minētās dalībvalsts teritorijā pat tad, ja viņi nav kādas dalībvalsts pilsoņi.Dalībvalstis no šīs direktīvas noteikumiem atkāpjas tikai tad, ja tas vajadzīgs, pamatojoties uz sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai veselības aizsardzības apsvērumiem. Tādā gadījumā piemēro Direktīvu 64/221/EEK.3. Šī direktīva neskar spēkā esošos tiesību aktus par otras dzīvesvietas ieviešanu.3. pantsTiesības uz dzīvesvietu paliek spēkā tik ilgi, kamēr minēto tiesību izmantotāji ievēro 1. pantā izklāstītos nosacījumus.4. pantsNe vēlāk kā trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā un pēc tam reizi trijos gados Komisija sagatavo ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un iesniedz to Eiropas Parlamentam un Padomei.5. pantsNe vēlāk kā 1992. gada 30. jūnijā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību šai direktīvai. Par to tās tūlīt informē Komisiju.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1990. gada 28. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājaM. Geoghegan-quinn[1] OV C 191, 28.7.1989., 5. lpp. un OV C 26, 3.2.1990., 22. lpp.[2] Atzinums sniegts 1990. gada 13. jūnijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 329, 30.12.1989., 25. lpp.[4] OV L 257, 19.10.1968., 13. lpp.[5] OV 56, 4.4.1964., 850./64. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2001/58/EK (2001. gada 27. jūlijs), ar kuru otro reizi groza Direktīvu 91/155/EEK, ar ko nosaka un izklāsta sīki izstrādātu kārtību, kādā izveidojama īpašas informācijas sistēma attiecībā uz bīstamiem preparātiem, īstenojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/45/EK 14. pantu, un attiecībā uz bīstamām vielām, īstenojot Padomes Direktīvas 67/548/EEK 27. pantu (drošības datu lapas)Dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0058

Oficiālais Vēstnesis L 212 , 07/08/2001 Lpp. 0024 - 0033

		Komisijas Direktīva 2001/58/EK(2001. gada 27. jūlijs),ar kuru otro reizi groza Direktīvu 91/155/EEK, ar ko nosaka un izklāsta sīki izstrādātu kārtību, kādā izveidojama īpašas informācijas sistēma attiecībā uz bīstamiem preparātiem, īstenojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/45/EK 14. pantu, un attiecībā uz bīstamām vielām, īstenojot Padomes Direktīvas 67/548/EEK 27. pantu (drošības datu lapas)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 31. maija Direktīvu 1999/45/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu [1], un jo īpaši tās 14. pantu,ņemot vērā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu [2], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/33/EK [3], un īpaši tās 27. pantu,tā kā:(1) Direktīvas 1999/45/EK 14. pantā ir noteikts, ka persona, kura ir atbildīga par noteiktu preparātu laišanu tirgū, izsniedz drošības datu lapu.(2) Direktīvas 67/548/EK 27. pantā ir noteikts, ka persona, kura ir atbildīga par noteiktu bīstamo vielu laišanu tirgū, arī izsniedz drošības datu lapu.(3) Drošības datu lapā ietvertā informācija galvenokārt paredzēta profesionāliem lietotājiem, un tai jānodrošina iespējas veikt visus vajadzīgos pasākumus veselības, darba drošības un vides aizsardzībai darba vietā.(4) Bīstamu vielu un noteiktu preparātu drošības datu lapām, kā arī to piegādei jāatbilst noteikumiem Komisijas Direktīvā 91/155/EEK [4], kas grozīta ar Direktīvu 93/112/EK [5].(5) Direktīvas 1999/45/EK 14. panta 2.1. punkta b) apakšpunkts ievieš jaunu prasību attiecībā uz personām, kas ir atbildīgas par preparātu laišanu tirgū, pēc profesionālu lietotāju pieprasījuma izsniegt drošības datu lapu, kurā ir pietiekama informācija par preparātiem, kas saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK 5., 6. un 7. pantu nav klasificējami kā bīstami, bet kas koncentrācijā ≥ 1 % pēc svara preparātos, kuri nav gāzveida stāvoklī, un ≥ 0,2 % pēc tilpuma gāzveida preparātos satur vismaz vienu vielu, kura ir kaitīga veselībai vai bīstama videi, vai arī vienu vielu, kurai noteikta arodekspozīcijas Kopienas robežvērtība.(6) Ar Direktīvu 1999/45/EK ieviesta arī prasība preparātus klasificēt un marķēt pēc to ietekmes uz vidi.(7) Tāpēc līdz 2002. gada 30. jūlijam jāizdara attiecīgi grozījumi Direktīvā 91/155/EEK, kā norādīts Direktīvas 1999/45/EK 14. panta 2.3. punktā.(8) 4. pantā Padomes Direktīvā 98/24/EK (1998. gada 7. aprīlis) par darbinieku veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā (četrpadsmitā atsevišķā direktīva saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punktu) [6], ir prasība, ka darba devējiem jānosaka, vai darba vietā nav kādu bīstamu ķīmisko vielu, un jānovērtē jebkāda veida draudi, ko šādu ķīmisko vielu klātbūtne rada darbinieku veselībai un drošībai, ņemot vērā informāciju, kuru piegādātājs sniedzis drošības datu lapās; tāpēc būtu lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvas 91/155/EEK pielikumu.(9) No nesen veiktajiem ieviešanas pasākumiem dalībvalstīs un tur veiktajos pētījumos ir noskaidrojies, ka daudzas drošības datu lapas ir nekvalitatīvas un tajās netiek sniegta visa lietotājam vajadzīgā informācija; viens no paņēmieniem, kā uzlabot drošības datu lapu kvalitāti, ir Direktīvas 91/155/EEK pielikumā papildināt norādījumus par drošības datu lapu sastādīšanu; tāpēc būtu lietderīgi izdarīt attiecīgus grozījumus Direktīvas 91/155/EEK pielikumā; Komisija un dalībvalstis apsvērs citus līdzekļus, ar kuriem turpmāk varētu uzlabot drošības datu lapu kvalitāti.(10) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK 20. pantu izveidotā Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 91/155/EEK groza šādi.1. Direktīvas 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. a) Gadījumos, kad viela vai preparāts klasificēts kā bīstams saskaņā ar Direktīvu 67/548/EEK vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/45/EK [7], par ķīmiskās vielas vai preparāta laišanu tirgū atbildīgā persona, kas var būt ražotājs, importētājs vai izplatītājs, ķīmiskās vielas vai preparāta saņēmējam, kas ir profesionāls lietotājs, nodod drošības datu lapu, kurā ir šīs direktīvas 3. pantā un tās pielikumā noteiktā informācija;b) personas, kas ir atbildīgas par preparātu laišanu tirgū un kas ir ražotāji, importētāji vai izplatītāji, pēc profesionālu lietotāju pieprasījuma izsniedz drošības datu lapu, kurā ir pietiekama informācija, kā noteikts šīs direktīvas 3. pantā un tās pielikumā, par preparātiem, kuri saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK 5., 6. un 7. pantu nav klasificējami kā bīstami, bet kas koncentrācijā ≥ 1 % pēc svara preparātos, kuri nav gāzveida stāvoklī, un ≥ 0,2 % pēc tilpuma gāzveida preparātos satur vismaz vienu vielu, kas ir kaitīga veselībai vai bīstama videi, vai arī vienu vielu, kurai noteikta Kopienas arodekspozīcijas robežvērtība."2. Pielikumu, kas minēts 3. pantā, aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2002. gada 30. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par tiem dalībvalstis uzreiz informē Komisiju.2. Dalībvalstis piemēro 1. punktā minētos normatīvos un administratīvos aktus:a) no 2002. gada 30. jūlija attiecībā uz preparātiem, uz ko neattiecas Padomes Direktīva 91/414/EEK [8] par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū vai Padomes Direktīva 98/8/EK [9] par biocīdo produktu laišanu tirgū;b) no 2004. gada 30. jūlija attiecībā uz preparātiem, uz kuriem attiecas Direktīva 91/414/EEK vai Direktīva 98/8/EK.3. Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 27. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisErkki Liikanen[1] OV L 200, 30.7.1999., 1. lpp.[2] OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.[3] OV L 136, 8.6.2000., 90. lpp.[4] OV L 76, 22.3.1991., 35. lpp.[5] OV L 314, 16.12.1993., 38. lpp.[6] OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.[7] OV L 200, 30.7.1999., 1. lpp.[8] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[9] OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"PIELIKUMSNORĀDĪJUMI PAR DROŠĪBAS DATU LAPU SASTĀDĪŠANUŠā pielikuma mērķis ir nodrošināt visu 3. pantā uzskaitīto obligāto pozīciju satura konsekvenci tā, lai saskaņā ar to sastādītās drošības datu lapas ļautu profesionālajiem lietotājiem veikt vajadzīgos pasākumus attiecībā uz darbinieku drošības un veselības aizsardzību darba vietā, kā arī vides aizsardzību.Drošības datu lapās sniegtajai informācijai jāatbilst prasībām, kuras noteiktas Padomes Direktīvā 98/24/EK [1] par darbinieku veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā. Jo īpaši drošības datu lapām būtu darba devējam jārada iespējas noteikt, vai darba vietā ir kādas bīstamas ķīmiskās vielas, un novērtēt jebkādus draudus darbinieku veselībai un drošībai, ko rada šo vielu lietošana.Informācijai jābūt uzrakstītai īsi un skaidri. Drošības datu lapas jāsastāda kompetentai personai, kas ņemtu vērā lietotāju īpašās vajadzības, ciktāl tās ir zināmas. Personām, kuras laiž vielas un preparātus tirgū, būtu jānodrošina šo kompetento personu pienācīga sagatavošana, tostarp sagatavošana kvalifikācijas celšanas kursos.Par preparātiem, kas nav klasificēti kā bīstami, bet kuriem vajadzīga drošības datu lapa saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK 14. panta 2.1. punkta b) apakšpunktu, katrā pozīcijā būtu jāsniedz pietiekama informācija.Ņemot vērā vielu un preparātu īpašību plašo diapazonu, atsevišķos gadījumos var būt jāsniedz papildu informācija. Ja ir gadījumi, kad informācijai par kādām īpašībām nav praktiskas nozīmes vai to sniegt nav tehniski iespējams, tas jāpamato un precīzi jānorāda saskaņā ar katru pozīciju. Jāsniedz informācija par katru bīstamo īpašību. Ja norādīts, ka kāds bīstamības veids nav attiecināms, precīzi jānošķir gadījumi, kad klasificētājam par to nav ziņu, no gadījumiem, kad ir pieejami negatīvi testa rezultāti.Drošības datu lapas pirmajā lappusē norāda tās izdošanas datumu.Kad drošības datu lapu pārskata, par izmaiņām būtu jāinformē tās saņēmēji.PiezīmeDrošības datu lapas vajadzīgas arī dažām īpašām vielām un preparātiem (piemēram, lielformas metāla izstrādājumiem, sakausējumiem. saspiestām gāzēm u.c.), kas uzskaitīti Direktīvas 67/548/EEK VI pielikuma 8. un 9. nodaļā un uz kuriem attiecas izņēmumi no marķēšanas noteikumiem.1. VIELAS/PREPARĀTA IDENTIFIKĀCIJA UN SABIEDRĪBAS/UZŅĒMUMA IDENTIFIKĀCIJA.1.1. Vielas vai preparāta identifikācija.Nosaukumam, ko izmanto identifikācijai, jābūt tam pašam, kas norādīts uz marķējuma, kā noteikts Direktīvas 67/548/EEK VI pielikumā.Var norādīt arī citus iespējamos identificēšanas paņēmienus.1.2. Vielas/preparāta lietošana.Norāda visus zināmos vielas vai preparāta paredzētos vai ieteicamos lietošanas veidus. Ja iespējamo lietošanas veidu ir daudz, jāuzskaita tikai svarīgākie vai parastākie. Būtu jāsniedz arī īss apraksts par to, kas viela vai preparāts faktiski ir, piemēram, ugunsdzēšanas līdzeklis, antioksidants u.c.1.3. Sabiedrības/uzņēmuma identifikācija.Sniedz ziņas par personu, kas atbildīga par vielas vai preparāta laišanu tirgū Kopienā un kas var būt ražotājs, importētājs vai izplatītājs. Norāda šīs personas pilnu adresi un tālruņa numuru.Ja šī persona neatrodas tajā dalībvalstī, kurā vielu vai preparātu laiž tirgū, ja iespējams, papildus norāda arī attiecīgajā dalībvalstī atbildīgās personas pilnu adresi un tālruņa numuru.1.4. Tālruņa numurs, uz kuru zvanīt ārkārtas situācijās.Papildus iepriekšminētajām ziņām, norāda sabiedrības un/vai attiecīga oficiāla konsultāciju dienesta (kas var būt iestāde, kura atbild par Direktīvas 1999/45/EK 17. pantā minētās informācijas saņemšanu ar veselības aizsardzību saistītajos jautājumos) tālruņa numuru, uz kuru zvanīt ārkārtas situācijās.2. SASTĀVS/INFORMĀCIJA PAR SASTĀVDAĻĀM.Sniegtajai informācijai būtu tās saņēmējam jādod iespējas viegli noteikt preparāta sastāvdaļu bīstamību. Paša preparāta bīstamību norāda 3. punktā.2.1. Nav obligāti norādīt sastāvu pilnībā (sastāvdaļu īpašības un to koncentrāciju), lai gan var būt lietderīgi sniegt sastāvdaļu vispārīgu aprakstu un norādīt to koncentrācijas.2.2. Attiecībā uz preparātiem, kuri klasificēti kā bīstami saskaņā ar Direktīvu 1999/45/EK, norāda šādas vielas un to koncentrāciju vai koncentrācijas diapazonu:i) veselībai kaitīgas vai videi bīstamas vielas Direktīvas 67/548/EEK nozīmē, ja to koncentrācija ir vienāda vai lielāka par Direktīvas 1999/45/EK 3. panta 3. punkta tabulā norādīto (ja Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā vai Direktīvas 1999/45/EK II, III vai V pielikumā nav noteikta vēl zemāka robežvērtība);ii) vielas, kurām noteiktas Kopienas arodekspozīcijas robežvērtības, ja vien tās jau nav iekļautas saskaņā ar i) punktu.2.3. Attiecībā uz preparātiem, kas nav klasificēti kā bīstami saskaņā ar Direktīvu 1999/45/EK, norāda šādas vielas un to koncentrāciju vai koncentrāciju diapazonu, ja to saturs preparātos, kuri nav gāzveida stāvoklī, ir ≥ 1 % preparāta svara un ≥ 0,2 % tilpuma gāzveida preparātos:vielas, kuras Direktīvas 67/548/EEK [2] nozīmē rada draudus veselībai vai videi,vielas, kurām ir noteikta Kopienas arodekspozīcijas robežvērtība.2.4. Iepriekšminētajām vielām norāda klasifikāciju (saskaņā ar Direktīvas 67/548/EEK 4. un 6. pantu vai I pielikumu), kā arī burtu simbolus un R-frāzes, kas vielai piešķirtas, ņemot vērā bīstamību, kas saistīta ar tās fizikāli ķīmiskajām īpašībām, draudus veselībai un videi. R-frāzes nav jānorāda pilnībā: jāsniedz atsauce uz 16. pozīciju, kur uzskaitīts visu attiecīgo R-frāžu pilns teksts.2.5. Iepriekšminēto vielu nosaukums un Einecs vai Elincs numurs būtu norādāms saskaņā ar Direktīvu 67/548/EEK. Var būt lietderīgi norādīt arī CAS numuru un IUPAC nosaukumu (ja ir zināmi). Vielām, kuras uzskaitītas, izmantojot sugasvārdus, saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK 15. pantu vai šā pielikuma 2.3. punkta zemsvītras piezīmi, nav vajadzības norādīt precīzu ķīmisko identifikatoru.2.6. Ja saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK 15. pantu vai šā pielikuma 2.3. punkta zemsvītras piezīmi jāievēro konfidencialitāte attiecībā uz konkrētu vielu identitāti, lietošanas drošības garantēšanai apraksta to ķīmiskās īpašības. Jālieto nosaukums, kas izriet no iepriekšminētajām procedūrām.3. BĪSTAMĪBAS IDENTIFICĒŠANA.Šeit norāda vielas vai preparāta klasifikāciju, kas noteikta saskaņā ar Direktīvā 67/548/EEK vai 1999/45/EK minētajiem klasifikācijas noteikumiem. Īsi un skaidri norāda draudus, ko viela vai preparāts rada cilvēkiem un videi.Precīzi jānošķir preparāti, kas klasificēti kā bīstami, no preparātiem, kuri saskaņā ar Direktīvu 1999/45/EK nav uzskatāmi par bīstamiem.Apraksta svarīgākos kaitīgās iedarbības veidus saistībā ar fizikāli ķīmiskajām īpašībām, cilvēku veselību un ietekmi uz vidu, kā arī simptomus saistībā ar paredzamajiem vielas vai preparāta lietošanas veidiem vai nepareizu lietošanu.Var būt jānorāda cita veida bīstamību, piemēram, putēšana, aizsmakuma izraisīšana, sasalšana vai ietekme uz vidi, piemēram, augsnē dzīvojošo organismu apdraudējums u.c., kam neveic klasifikāciju, bet kas var ietilpt kopējā materiāla bīstamībā.Marķējumā norādīto informāciju jāsniedz 15. pozīcijā.4. PIRMĀS PALĪDZĪBAS PASĀKUMI.Apraksta pirmās palīdzības pasākumus.Vispirms norāda, vai ir vajadzīga neatliekama medicīniskā palīdzība.Informācijai par pirmo palīdzību jābūt īsai un skaidri saprotamai cietušajam, klātesošajiem un pirmās palīdzības sniedzējiem. Īsi jāapraksta simptomi un iedarbība. Instrukcijās jānorāda, kas jādara uzreiz pēc negadījuma un kāda var būt iedarbības pēcietekme.Informāciju grupē saskaņā ar apakšpunktiem pēc iedarbības ceļiem, t.i., inhalācija, saskare ar ādu un acīm, norīšana.Norāda, vai ārsta palīdzība ir nepieciešama vai ieteicama.Attiecībā uz dažām vielām vai preparātiem var būt vajadzīgs uzsvērt, ka darba vietā jābūt speciāliem līdzekļiem īpašas un neatliekamas palīdzības sniegšanai.5. UGUNSDZĒSĪBAS PASĀKUMI.Min prasības attiecībā uz tādu ugunsgrēku dzēšanu, kuru cēlonis ir viela vai preparāts vai kuri izceļas tā tiešā tuvumā, norādot:- piemērotos ugunsdzēšanas līdzekļus,- ugunsdzēšanas līdzekļus, kurus drošības apsvērumu dēļ lietot nedrīkst,- īpašu vielas vai preparāta, tā sadegšanas produktu un degšanas gāzveida produktu iedarbības bīstamību,- speciālas ugunsdzēsējiem lietojamās aizsargierīces.6. PASĀKUMI NEJAUŠAS IZPLŪDES GADĪJUMOS.Atkarībā no konkrētās vielas vai preparāta var būt vajadzīga informācija par:- personīgās drošības pasākumiem, piemēram:aizdegšanās avotu likvidēšanu, pietiekamas ventilācijas/elpošanas orgānu aizsardzības nodrošināšanu, putekļu daudzuma samazināšanu, kontakta novēršanu ar ādu un acīm;- vides drošības pasākumiem, piemēram:nenovadīšanu kanalizācijā, aizsargpasākumiem pret nokļūšanu atklātās ūdenskrātuvēs, gruntsūdeņos un augsnē, iespējamo vajadzību brīdināt apkārtnes iedzīvotājus;- savākšanas paņēmieniem, piemēram:absorbējošu materiālu lietošanu (piemēram, smiltis, diatomīts, skābes saistviela, universāla saistviela, zāģskaidas u.c.), gāzu un tvaiku daudzuma samazināšanu ar ūdeni, atšķaidīšanu.Jāapsver arī vajadzība pēc tādām norādēm kā: "nelietot, neitralizēt ar …".PiezīmeJa vajadzīgs, atsaucas uz 8. un 13. pozīciju.7. LIETOŠANA UN GLABĀŠANA.PiezīmeŠajā iedaļā sniegtajai informācijai jāattiecas uz veselības aizsardzību, drošību un vides aizsardzību. Tai būtu jāpalīdz darba devējam izstrādāt piemērotas darba procedūras un organizatoriskos pasākumus saskaņā ar Direktīvas 98/24/EK 5. pantu.7.1. Lietošana.Norāda piesardzības pasākumus, kas nepieciešami drošai lietošanai, tostarp tehniska rakstura pasākumus, piemēram: iepakošanu, vietējo un vispārējo ventilāciju, pasākumus aerosolu un putekļu veidošanās novēršanai un ugunsdrošības pasākumus, vides aizsardzības pasākumus (piemēram, filtru vai skruberu lietošanu izplūdes ventilācijai, lietošanu slēgtās telpās, pasākumus izšļakstījumu savākšanai un likvidēšanai u.c.), citus īpašus pasākumus vai noteikumus attiecībā uz vielu vai preparātu (piemēram, ieteicamās vai aizliegtās procedūras un iekārtas), ja iespējams, sniedz īsu aprakstu.7.2. Glabāšana.Norāda drošas glabāšanas apstākļus, piemēram: noliktavu telpu vai tvertņu konstrukciju (ieskaitot izolējošās sienas un ventilāciju), materiālus, kurus nevar glabāt kopā, glabāšanas apstākļus (temperatūras un mitruma robežlielumi/intervāls, apgaismojums, inerta gāze u.c.) speciālās elektriskās iekārtas un statiskās elektrības novēršanas pasākumus.Ja vajadzīgs, norāda maksimāli pieļaujamo glabājamo daudzumu. Konkrēti norāda visas īpašās prasības, piemēram, vielas vai preparāta iepakojumam/tarai izmantojamos materiālus.7.3. Konkrēti lietošanas veidi.Attiecībā uz gataviem izstrādājumiem, kas paredzēti kādiem konkrētiem izmantošanas veidiem, ieteikumos jāmin paredzētie izmantošanas veidi, un tiem jābūt detalizētiem un izpildāmiem. Ja iespējams, atsaucas uz īpašiem apstiprinātiem nozares noteikumiem.8. KAITĪGĀS IEDARBĪBAS IEROBEŽOŠANA/PERSONĀLA AIZSARDZĪBA.8.1. Arodekspozīcijas robežvērtības.Norāda pašlaik piemērojamos īpašos kontroles lielumus, tostarp arodekspozīcijas robežvērtības un/vai bioloģiskās robežvērtības. Norāda tajā dalībvalstī noteiktās vērtības, kurā vielu vai preparātu laiž tirgū. Sniedz ziņas par pašlaik ieteicamajām pārraudzības procedūrām.Attiecībā uz preparātiem ir lietderīgi norādīt attiecīgās vērtības to sastāvā ietilpstošajām vielām, kam jābūt uzskaitītām drošības datu lapā saskaņā ar 2. pozīciju.8.2. Iedarbības kontroles pasākumi.Šajā dokumentā kaitīgās iedarbības kontrole ir visi īpašie aizsardzības un preventīvie pasākumi, kuri jāveic lietošanas laikā, lai iespējami samazinātu iedarbību uz darbiniekiem un uz vidi.8.2.1. Arodekspozīcijas kontroles pasākumi.Darba devējs šo informāciju ņems vērā, veicot vielas vai preparāta riska novērtējumu attiecībā uz darbinieku veselību un drošību saskaņā ar Direktīvas 98/24/EK 4. pantu, kurā ir prasība izstrādāt piemērotu darba procesu un tā tehniskās kontroles pasākumus, lietot piemērotas iekārtas un materiālus, piemērot kolektīvās aizsardzības pasākumus, kā arī individuālās aizsardzības pasākumus, piemēram, individuālos aizsarglīdzekļus. Tāpēc par šiem pasākumiem sniedz piemērotu un pietiekamu informāciju, lai ļautu veikt pareizu riska novērtējumu, kas jāveic saskaņā ar Direktīvas 98/24/EK 4. pantu. Ar šo informāciju papildina jau saskaņā ar 7.1. pozīciju sniegtās ziņas.Ja vajadzīga personāla aizsardzība, precīzi norāda, ar kādiem līdzekļiem nodrošināma pietiekama piemērota aizsardzība. Ņem vērā Padomes Direktīvu 89/686/EEK [3] un atsaucas uz attiecīgajiem CEN standartiem:8.2.1.1. Elpošanas orgānu aizsardzība.Norāda aizsarglīdzekļus, kas lietojami, strādājot ar bīstamām gāzēm, tvaikiem vai putekļiem, piemēram, autonomie elpošanas aparāti, piemērotas aizsargmaskas un filtri.8.2.1.2. Roku aizsardzība.Precīzi norāda, kādi cimdi valkājami, strādājot ar vielu vai preparātu, tostarp:- materiāla veidu,- cimdu materiāla ilgizturību — aizsardzības funkciju zaudēšanas laiku, ņemot vērā iedarbības uz ādu apjomu un ilgumu.Ja vajadzīgs, norāda papildpasākumus roku aizsardzībai.8.2.1.3. Acu aizsardzība.Norāda acu aizsardzības līdzekļu veidu, piemēram: aizsargbrilles, sejsargs.8.2.1.4. Ādas aizsardzība.Ja ir jāaizsargā citas ķermeņa daļas, izņemot rokas, norāda vajadzīgo aizsarglīdzekļu veidu un īpašības, piemēram: priekšauts, zābaki un pilns aizsargtērps. Ja vajadzīgs, norāda papildpasākumus ādas aizsardzībai un īpašus higiēnas pasākumus.8.2.2. Vides bīstamības kontroles pasākumi.Sniedz ziņas, kas vajadzīgas, lai darba devējs izpildītu savas saistības saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem vides aizsardzības jomā.9. FIZIKĀLĀS UN ĶĪMISKĀS ĪPAŠĪBAS.Lai nodrošinātu iespējas veikt vajadzīgos kontroles pasākumus, par vielu vai preparātu sniedz visu vajadzīgo informāciju, jo īpaši saskaņā ar 9.2. pozīciju uzskaitītās ziņas.9.1. Vispārējā informācija.IzskatsNorāda agregātstāvokli (cietviela, šķidrums vai gāze) un krāsu vielai vai preparātam veidā, kādā to piegādā.SmārdsJa smārds ir jūtams, tā īss raksturojums.9.2. Svarīgākā veselības, drošības un vides aizsardzības informācija.pHNorāda pH vielai vai preparātam, kādu to piegādā, vai ūdens šķīduma pH; šādā gadījumā norāda arī šķīduma koncentrāciju.+++++ TIFF +++++9.3. Citas ziņas.Norāda citus svarīgākos drošības datus, piemēram, sajaukšanās spēja, elektrovadītspēja, kušanas punkts/kušanas temperatūras intervāls, gāzes grupa (lietderīgi saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 94/9/EK [4]), pašaizdegšanās temperatūra u.c.1. piezīmeIepriekšminētās īpašības būtu jānosaka saskaņā ar specifikācijām Direktīvas 67/548/EEK V pielikuma A daļā vai ar kādu citu pielīdzināmu metodi.2. piezīmeAttiecībā uz preparātiem parasti sniedz ziņas par pašu preparātu īpašībām. Taču, ja tiek norādīts, ka kāds bīstamības veids uz to nav attiecināms, precīzi jānošķir gadījumi, kad klasificētājam par to nav ziņu, no gadījumiem, kad ir pieejami negatīvi testa rezultāti. Ja uzskatīta par vajadzīgu sniegt informāciju par atsevišķu sastāvdaļu īpašībām, lūgums skaidri norādīt, kādi dati uz to attiecas.10. STABILITĀTE UN REAĢĒTSPĒJA.Raksturo vielas vai preparāta stabilitāti un bīstamu reakciju iespējamību noteiktos izmantošanas apstākļos vai nokļūstot vidē.10.1. Apstākļi, no kuriem jāizvairās.Uzskaita tādus apstākļus kā, piemēram, temperatūra, spiediena, gaisma, trieciens u.c., kuri var izraisīt bīstamu reakciju, un, ja iespējams, sniedz īsu raksturojumu.10.2. Materiāli, no kuriem jāizvairās.Uzskaita vielas, piemēram, ūdens, gaiss, skābes, sārmi, oksidējošas vielas vai citas vielas, kas var izraisīt bīstamu reakciju, un, ja iespējams, sniedz īsu raksturojumu.10.3. Bīstami sadalīšanās produkti.Uzskaita tās kaitīgās vielas, kas, vielai vai preparātam sadaloties, izdalās bīstamā daudzumā.PiezīmeĪpašu uzmanību pievērš:- vajadzībai pievienot stabilizatorus un to klātbūtnei,- bīstamas eksotermiskas reakcijas iespējamībai,- drošībai, ja mainījies vielas vai preparāta fiziskais izskats un ja tas iespējams,- kaitīgiem sadalīšanās produktiem, kas var veidoties, saskarē ar ūdeni,- degradācijas iespējamībai, veidojot nestabilus savienojumus.11. TOKSIKOLOĢISKĀ INFORMĀCIJA.Šajā iedaļā īsi, bet pilnīgi un saprotami apraksta dažāda veida toksisko iedarbību, kāda var rasties, ja lietotājs nonāk saskarē ar vielu vai preparātu.Raksturo vielas vai preparāta bīstamo iedarbību uz veselību, pamatojoties uz praktiskiem novērojumiem un zinātnisku eksperimentu secinājumiem. Ietver ziņas par dažādiem iedarbības ceļiem (ieelpošanu, norīšanu, saskari ar ādu vai acīm) un apraksta simptomus, kuri saistīti ar fizikālajām, ķīmiskajām un toksikoloģiskajām īpašībām.Apraksta izpētīto kavēto, tūlītējo un hronisko ietekmi, ko rada īslaicīga un ilgstoša iedarbība: piemēram, sensibilizācija, narkoze, kancerogenitāte un mutagenitāte, reproduktīvā toksicitāte (attīstības toksicitāte un auglība).Ņemot vērā informāciju, kas jau sniegta saskaņā ar 2. pozīciju, sastāvu/informāciju par sastāvdaļām, var būt jānorāda uz dažu preparāta sastāvdaļu īpašā ietekme uz veselību.12. EKOLOĢISKĀ INFORMĀCIJA.Apraksta vielas vai preparāta iespējamo iedarbību, atrašanos un uzvedību gaisā, ūdenī un/vai augsnē. Ja iespējams, sniedz attiecīgus testa datus (piemēram, zivīm LC50 ≤ 1 mg/l).Apraksta svarīgākos parametrus, kuriem vielas vai preparāta īpašību vai iespējamo izmantošanas paņēmienu dēļ var būt ietekme uz vidi. Tādu pašu informāciju sniedz arī par vielu un preparātu bīstamiem sadalīšanās produktiem. Tajā var iekļaut šādas ziņas:12.1. Ekotoksicitāte.Šajā punktā būtu jāietver pieejamie dati par akūto un hronisko toksicitāti ūdens vidē zivīm, dafnijām, aļģēm un citiem ūdensaugiem. Bez tam šeit sniedz pieejamās ziņas par toksicitāti augsnes organismiem, ieskaitot mikroorganismus, un citiem vides organismiem, piemēram, putniem, bitēm un augiem. Ja viela vai preparāts inhibē mikroorganismu aktivitāti, vajadzētu norādīt tā iespējamo iedarbību uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtu darbību.12.2. Mobilitāte.Vielas vai attiecīgo preparāta sastāvdaļu [5] iespējamā nokļūšana gruntsūdeņos vai pārvietošanās tālu no izplūdes vietas gadījumos, kad notiek izplūde vai noplūde vidē.Attiecīgajā informācijā var ietvert:- ziņas par izpētīto vai paredzamo izplatīšanos vides sektoros,- virsmas spraigumu,- absorbciju/desorbciju.Citas fizikāli ķīmiskās īpašības skat. 9. pozīcijā.12.3. Noturība un degradācijas spēja.Vielas vai attiecīgo preparāta sastāvdaļu [6] degradācijas potenciāls vidē biodegradācijas procesos vai citādi, piemēram, oksidējoties vai hidrolizējoties. Norādīt attiecīgos pussabrukšanas periodus, ja tie ir zināmi. Būtu jānorāda arī vielas vai attiecīgo preparāta sastāvdaļu [7] degradācijas potenciāls notekūdeņu attīrīšanas iekārtās.12.4. Bioakumulācijas potenciāls.Vielas vai attiecīgo preparāta sastāvdaļu [8] akumulācijas potenciāls dzīvos organismos un spēja iekļūt barošanās ķēdēs, ja iespējams, ar atsauci uz Kow vai BCF.12.5. Cita veida kaitīgā iedarbība.Ja pieejama, iekļauj informāciju par citu veidu kaitīgo iedarbību uz vidi, piemēram, ozona noārdīšanas spēju, spēju fotoķīmiski veidot ozonu un/vai veicināt globālo sasilšanu.PiezīmesNodrošina, ka ekoloģiskā informācija tiek sniegta saskaņā ar citiem drošības datu lapas punktiem, jo īpaši norādījumi par kontrolētām izplūdēm, pasākumiem ar negadījumiem saistītu izplūžu gadījumos, transportu un iznīcināšanu saskaņā ar 6., 7., 13., 14. un 15. punktu.13. APSVĒRUMI SAISTĪBĀ AR IZNĪCINĀŠANU.Ja vielas vai preparāta (pārpalikumu un no paredzamajiem izmantošanas veidiem radušos atkritumu) iznīcināšana var būt bīstama, šie atlikumi būtu jāapraksta un jāsniedz ziņas par attiecīgajiem drošības pasākumiem.Norāda piemērotus vielas vai preparāta un tā piesārņotā iepakojuma iznīcināšanas paņēmienus (sadedzināšana, pārstrāde, apglabāšana poligonā u.c.)PiezīmeAtsaucas uz visiem attiecīgajiem Kopienas noteikumiem, kas attiecas uz atkritumiem. Ja šādu noteikumu nav, ir lietderīgi lietotājam atgādināt, ka var būt spēkā attiecīgi valsts vai reģionālie noteikumi.14. INFORMĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ TRANSPORTU.Norāda visus īpašos drošības pasākumus, par kuriem lietotājam jāzina vai kas tam jāievēro attiecībā uz pārvadāšanu un ievešanu vai izvešanu no savas teritorijas.Ja vajadzīgs, sniedz informāciju par transporta klasifikāciju visiem pārvadājumu veidiem: IMDG (jūras pārvadājumi), ADR (autopārvadājumi, Padomes Direktīva 94/55/EK [9], RID (dzelzceļa pārvadājumi, Padomes Direktīva 96/49/EK [10], ICAO/IATA (gaisa pārvadājumi). Tajā inter alia var ietvert:- ANO numuru,- klasi,- attiecīgo transporta nosaukumu,- iepakojuma grupu,- jūras piesārņotāju,- citu piemērojamo informāciju.15. REGLAMENTĒJOŠA INFORMĀCIJA.Sniedz veselības, drošības un vides aizsardzības informāciju, kas norādīta uz marķējuma saskaņā ar Direktīvām 67/548/EEK un 1999/45/EK.Ja uz vielu vai preparātu, par kuru izdod drošības datu lapu, saistībā ar cilvēku vai vides aizsardzību attiecas īpaši Kopienas noteikumi (piemēram, Padomes Direktīvā 76/769/EEK [11] tirdzniecības un lietošanas ierobežojumi), ja iespējams, tie ir jānorāda.Ja iespējams, norāda arī valsts normatīvos aktus, ar kuriem šos noteikumus ievieš, un jebkādus citus valsts pasākumus, kas var uz to attiekties.16. CITA INFORMĀCIJA.Sniedz visas citas ziņas, kuras piegādātājs uzskata par svarīgām lietotāja veselības aizsardzībai un drošībai, kā arī vides aizsardzībai, piemēram:- attiecīgo R-frāžu sarakstu. Dod visu drošības datu lapas 2. un 3. punktā minēto R-frāžu pilnu tekstu,- norādījumus par apmācībām,- ieteicamos lietošanas ierobežojumus (t.i., piegādātājam neobligāti ieteikumi),- papildinformāciju (rakstveida atsauces un/vai speciāls kontaktpunkts),- drošības datu lapas sastādīšanai izmantoto galveno datu uzziņas avotus,- pārskatītajās drošības datu lapās precīzi norāda, kāda informācija tajā papildināta, svītrota vai pārskatīta (ja tas citur jau nav norādīts)."[1] OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.[2] Gadījumos, kad par preparāta tirgū laišanu atbildīgā persona var uzskatāmi parādīt, ka drošības datu lapā atklājot tādas vielas ķīmisko nosaukumu, kas ir klasificēta tikai kā:- kairinoša, izņemot ar R41 apzīmētās vielas, vai kairinoša kopā ar vienu vai vairākām citām Direktīvas 1999/45/EK 10. panta 2.3.4. apakšpunktā minētajām īpašībām,- vai kaitīga kopā ar vienu vai vairākām citām Direktīvas 1999/45/EK 10. panta 2.3.4. apakšpunktā minētajām īpašībām, un ar akūtu letālu iedarbību,apdraud tā intelektuālā īpašuma konfidencialitāti, tā drīkst saskaņā ar Direktīvas 1999/45/EK VI pielikuma B daļu šīs vielas identificēšanai izmantot nosaukumu, kas identificē svarīgākās funkcionālās grupas, vai izmantot alternatīvu nosaukumu.[3] OV L 399, 30.12.1989., 18. lpp.[4] OV L 100, 19.4.1994., 1. lpp.[5] Šo informāciju nevar sniegt par preparātiem, jo tā attiecas tikai uz vielām. Tāpēc gadījumos, kad tas ir vajadzīgs un iespējams, to vajadzētu sniegt par visām preparāta sastāvdaļām, kuras jāuzskaita drošības datu lapā saskaņā ar šā pielikuma 2. punkta noteikumiem.[6] Šo informāciju nevar sniegt par preparātiem, jo tā attiecas tikai uz vielām. Tāpēc gadījumos, kad tas ir vajadzīgs un iespējams, to vajadzētu sniegt par visām preparāta sastāvdaļām, kuras jāuzskaita drošības datu lapā saskaņā ar šā pielikuma 2. punkta noteikumiem.[7] Šo informāciju nevar sniegt par preparātiem, jo tā attiecas tikai uz vielām. Tāpēc gadījumos, kad tas ir vajadzīgs un iespējams, to vajadzētu sniegt par visām preparāta sastāvdaļām, kuras jāuzskaita drošības datu lapā saskaņā ar šā pielikuma 2. punkta noteikumiem.[8] Šo informāciju nevar sniegt par preparātiem, jo tā attiecas tikai uz vielām. Tāpēc gadījumos, kad tas ir vajadzīgs un iespējams, to vajadzētu sniegt par visām preparāta sastāvdaļām, kuras jāuzskaita drošības datu lapā saskaņā ar šā pielikuma 2. punkta noteikumiem.[9] OV L 319, 12.12.1994., 7. lpp.[10] OV L 235, 17.9.1996., 25. lpp.[11] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2010/1/ES ( 2010. gada 8. janvāris ), ar ko groza II, III un IV pielikumu Padomes Direktīvā 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā

text:
               12.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 7/17

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/1/ES
   (2010. gada 8. janvāris),
   ar ko groza II, III un IV pielikumu Padomes Direktīvā 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā (1) un jo īpaši tās 14. panta otrās daļas c) un d) apakšpunktu,
   apspriedusies ar attiecīgajām dalībvalstīm,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2000/29/EK noteikts, ka dažas zonas ir atzīstamas par aizsargājamām zonām.

               (2)

               Ar Komisijas 2008. gada 4. jūlija Regulu (EK) Nr. 690/2008, ar ko atzīst aizsargājamās zonas, kuras Kopienā pakļautas konkrētiem augu veselības apdraudējumiem (2), dažas Veneto reģiona (Itālija) daļas atzina par aizsargājamu zonu attiecībā uz kaitīgo organismu Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. līdz 2010. gada 31. martam.

               (3)

               Tā kā Komisija inspekcijas laikā no 2009. gada 31. augusta līdz 11. septembrim konstatēja minētā kaitīgā organisma klātbūtni dažās Veneto reģiona daļās, Itālija 2009. gada 23. oktobrī informēja Komisiju par 2009. gada septembrī un oktobrī veikto pēdējo pārbaužu rezultātiem attiecībā uz minētā kaitīgā organisma klātbūtni Veneto reģionā. Šo pēdējo pārbaužu rezultāti liecina, ka Venēcijas provincē ir 14 vietas, kurās, neskatoties uz Itālijas iestāžu veiktajiem izskaušanas pasākumiem, šis kaitīgais organisms ir klātesošs vismaz trīs gadus pēc kārtas. Līdz ar to šie pasākumi izrādījušies neefektīvi.

               (4)

               Pēdējos pārbaužu rezultātus apsprieda Augu veselības pastāvīgās komitejas sanāksmē 2009. gada 19. un 20. oktobrī. Secināja, ka Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. Venēcijas provincē tagad ir sastopams. Tādēļ minētā province vairs nav jāiekļauj Direktīvas 2000/29/EK II, III un IV pielikumā kā aizsargājama zona attiecībā uz minēto kaitīgo organismu.

               (5)

               No Šveices tiesību aktiem par augu aizsardzību izriet, ka Fribūras un Vo kantoni Šveicē vairs nav uzskatāmi par aizsargājamo zonu attiecībā uz Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. no 2009. gada 15. novembra. Tādēļ jāsvītro atkāpe, saskaņā ar kuru, izpildot īpašas prasības, no minētajiem reģioniem ir atļauts konkrētu preču imports atsevišķās aizsargājamajās zonās, un attiecīgi jāgroza Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma B daļa.

               (6)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīvas 2000/29/EK II, III un IV pielikums.

               (7)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2000/29/EK II, III un IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Transponēšana
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2010. gada 28. februārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2010. gada 1. marta.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 8. janvārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp.

      (2)  OV L 193, 22.7.2008., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2000/29/EK II, III un IV pielikumu groza šādi.

                  1.

                  Direktīvas II pielikuma B daļas b) apakšpunkta 2. punkta tekstu trešajā slejā, aizsargājamā(-ās) zona(-as), aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruci, Apūlija, Bazilikata, Kalabrija, Kampānija, Emīlija-Romanja (Parmas un Pjačencas province); Friuli-Venēcija-Džūlija, Lacio, Ligūrija, Lombardija (izņemot Mantujas provinci), Marke, Molize, Pjemonta, Sardīnija, Sicīlija, Toskāna, Umbrija, Valle d’Aosta, Veneto (izņemot Rovigo un Venēcijas provinci, Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana komūnu un apgabalu uz dienvidiem no automaģistrāles A4 Veronas provincē)), LV, LT, P, SI (izņemot Gorenjskas, Koroškas, Mariboras un Notranjskas reģionu), SK (izņemot Blahová, Horné Mýto un Okoč (Dunajská Streda apgabals), Hronovce un Hronské Kľačany (Levice apgabals), Málinec (Poltár apgabals), Hrhov (Rožňava apgabals), Veľké Ripňany (Topoľčany apgabals), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše un Zatín (Trebišov apgabals) komūnu), FI, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas).”

                  2.

                  Direktīvas III pielikuma B daļu groza šādi:

                              a)

                              tekstu 1. punkta otrajā slejā, aizsargājamā(-ās) zona(-as), aizstāj ar šādu tekstu:
                              “E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruci, Apūlija, Bazilikata, Kalabrija, Kampānija, Emīlija-Romanja (Parmas un Pjačencas province); Friuli-Venēcija-Džūlija, Lacio, Ligūrija, Lombardija (izņemot Mantujas provinci), Marke, Molize, Pjemonta, Sardīnija, Sicīlija, Toskāna, Umbrija, Valle d’Aosta, Veneto (izņemot Rovigo un Venēcijas provinci, Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana komūnu un apgabalu uz dienvidiem no automaģistrāles A4 Veronas provincē)), LV, LT, P, SI (izņemot Gorenjskas, Koroškas, Mariboras un Notranjskas reģionu), SK (izņemot Blahová, Horné Mýto un Okoč (Dunajská Streda apgabals), Hronovce un Hronské Kľačany (Levice apgabals), Málinec (Poltár apgabals), Hrhov (Rožňava apgabals), Veľké Ripňany (Topoľčany apgabals), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše un Zatín (Trebišov apgabals) komūnu), FI, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas).”;

                              b)

                              tekstu 2. punkta otrajā slejā, aizsargājamā(-ās) zona(-as), aizstāj ar šādu tekstu:
                              “E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruci, Apūlija, Bazilikata, Kalabrija, Kampānija, Emīlija-Romanja (Parmas un Pjačencas province); Friuli-Venēcija-Džūlija, Lacio, Ligūrija, Lombardija (izņemot Mantujas provinci), Marke, Molize, Pjemonta, Sardīnija, Sicīlija, Toskāna, Umbrija, Valle d’Aosta, Veneto (izņemot Rovigo un Venēcijas provinci, Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana komūnu un apgabalu uz dienvidiem no automaģistrāles A4 Veronas provincē)), LV, LT, P, SI (izņemot Gorenjskas, Koroškas, Mariboras un Notranjskas reģionu), SK (izņemot Blahová, Horné Mýto un Okoč (Dunajská Streda apgabals), Hronovce un Hronské Kľačany (Levice apgabals), Málinec (Poltár apgabals), Hrhov (Rožňava apgabals), Veľké Ripňany (Topoľčany apgabals), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše un Zatín (Trebišov apgabals) komūnu), FI, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas).”

                  3.

                  Direktīvas IV pielikuma B daļu groza šādi:

                              a)

                              daļas 21. punktu groza šādi:

                                          i)

                                          otrajā slejā, īpašas prasības, c) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                                                      “c)

                                                      augu izcelsme Valē kantonā Šveicē, vai”;

                                          ii)

                                          tekstu trešajā slejā, aizsargājamā(-ās) zona(-as), aizstāj ar šādu tekstu:
                                          “E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruci, Apūlija, Bazilikata, Kalabrija, Kampānija, Emīlija-Romanja (Parmas un Pjačencas province); Friuli-Venēcija-Džūlija, Lacio, Ligūrija, Lombardija (izņemot Mantujas provinci), Marke, Molize, Pjemonta, Sardīnija, Sicīlija, Toskāna, Umbrija, Valle d’Aosta, Veneto (izņemot Rovigo un Venēcijas provinci, Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana komūnu un apgabalu uz dienvidiem no automaģistrāles A4 Veronas provincē)), LV, LT, P, SI (izņemot Gorenjskas, Koroškas, Mariboras un Notranjskas reģionu), SK (izņemot Blahová, Horné Mýto un Okoč (Dunajská Streda apgabals), Hronovce un Hronské Kľačany (Levice apgabals), Málinec (Poltár apgabals), Hrhov (Rožňava apgabals), Veľké Ripňany (Topoľčany apgabals), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše un Zatín (Trebišov apgabals) komūnu), FI, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas).”;

                              b)

                              daļas 21.3. punktu groza šādi:

                                          i)

                                          otrajā slejā, īpašas prasības, b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                                                      “b)

                                                      izcelsme Valē kantonā Šveicē, vai”;

                                          ii)

                                          tekstu trešajā slejā, aizsargājamā(-ās) zona(-as), aizstāj ar šādu tekstu:
                                          “E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruci, Apūlija, Bazilikata, Kalabrija, Kampānija, Emīlija-Romanja (Parmas un Pjačencas province); Friuli-Venēcija-Džūlija, Lacio, Ligūrija, Lombardija (izņemot Mantujas provinci), Marke, Molize, Pjemonta, Sardīnija, Sicīlija, Toskāna, Umbrija, Valle d’Aosta, Veneto (izņemot Rovigo un Venēcijas provinci, Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana komūnu un apgabalu uz dienvidiem no automaģistrāles A4 Veronas provincē)), LV, LT, P, SI (izņemot Gorenjskas, Koroškas, Mariboras un Notranjskas reģionu), SK (izņemot Blahová, Horné Mýto un Okoč (Dunajská Streda apgabals), Hronovce un Hronské Kľačany (Levice apgabals), Málinec (Poltár apgabals), Hrhov (Rožňava apgabals), Veľké Ripňany (Topoľčany apgabals), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše un Zatín (Trebišov apgabals) komūnu), FI, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas).”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/56/ES ( 2013. gada 20. novembris ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem attiecībā uz tādu kadmiju saturošu pārnēsājamu bateriju un akumulatoru laišanu tirgū, kurus paredzēts izmantot bezvada elektriskajos instrumentos, kā arī attiecībā uz podziņelementu ar nelielu dzīvsudraba saturu laišanu tirgū un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2009/603/EK  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               10.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 329/5

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2013/56/ES
   (2013. gada 20. novembris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem attiecībā uz tādu kadmiju saturošu pārnēsājamu bateriju un akumulatoru laišanu tirgū, kurus paredzēts izmantot bezvada elektriskajos instrumentos, kā arī attiecībā uz podziņelementu ar nelielu dzīvsudraba saturu laišanu tirgū un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2009/603/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/66/EK (3) aizliedz laist tirgū pārnēsājamas, arī ierīcēs iestrādātas baterijas un akumulatorus, kuru svarā ir vairāk nekā 0,002 % kadmija. Tomēr minētais aizliegums neattiecas uz pārnēsājamām baterijām un akumulatoriem, kas paredzēti lietojumam bezvada elektriskajos instrumentos.

               (2)

               Komisija ir pārskatījusi minēto atbrīvojumu saskaņā ar Direktīvas 2006/66/EK 4. panta 4. punktu.

               (3)

               Minētajā pārskatīšanā secināts – lai pakāpeniski samazinātu kadmija daudzumu, kas nokļūst vidē, kadmija izmantošanas aizliegums būtu jāattiecina arī uz pārnēsājamām baterijām un akumulatoriem, kas paredzēti lietojumam bezvada elektriskajos instrumentos, jo tirgū ir pieejami kadmiju nesaturoši aizvietotāji, proti, niķeļa-metāla hidrīda un litija-jonu baterijas.

               (4)

               Spēkā esošo atbrīvojumu pārnēsājamām baterijām un akumulatoriem, kas paredzēti lietojumam bezvada elektriskajos instrumentos, būtu jāturpina piemērot līdz 2016. gada 31. decembrim, lai pārstrādes nozare un patērētāji visā vērtību ķēdē varētu labāk pielāgoties attiecīgām aizstājošām tehnoloģijām vienādi visos Savienības reģionos.

               (5)

               Direktīva 2006/66/EK aizliedz laist tirgū visas ierīcēs iestrādātas vai neiestrādātas baterijas vai akumulatorus, kuru svarā ir vairāk nekā 0,0005 % dzīvsudraba. Tomēr minētais aizliegums neattiecas uz podziņelementiem, kuru svarā nav vairāk kā 2 % dzīvsudraba. Savienības podziņelementu tirgū jau notiek pāreja uz dzīvsudrabu nesaturošiem podziņelementiem. Tāpēc aizliegums laist tirgū podziņelementus, kuru svarā ir vairāk nekā 0,0005 % dzīvsudraba, ir atbilstīgs.

               (6)

               Stājoties spēkā Lisabonas līgumam, pilnvaras, kas ar Direktīvu 2006/66/EK piešķirtas Komisijai, nepieciešams pielāgot Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. un 291. pantam.

               (7)

               Lai papildinātu vai grozītu Direktīvu 2006/66/EK, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz kritērijiem līdzvērtīgu apstākļu novērtēšanai saistībā ar apstrādi un pārstrādi ārpus Savienības, pārnēsājamu un automobiļos vai motociklos izmantojamu bateriju un akumulatoru jaudas marķēšanu un atkāpēm no marķēšanas prasībām. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

               (8)

               Attiecīgā gadījumā ražotāju reģistrācijas prasībām un formātam būtu jāatbilst reģistrācijas noteikumiem un formātam, kas noteikti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/19/ES (4) 16. panta 3. punktu un X pielikuma A daļu.

               (9)

               Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus Direktīvas 2006/66/EK īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai saistībā ar pārejas pasākumiem, kas attiecas uz minimālajām savākšanas normām, vienotu metodoloģiju tiešajiem lietotājiem gadā pārdoto pārnēsājamo bateriju un akumulatoru daudzumu aprēķināšanai, sīki izstrādātiem noteikumiem par pārstrādes mērķlielumu aprēķināšanu un anketu vai īsu satura izklāstu valsts īstenošanas ziņojumiem. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (5).

               (10)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/12/EK (6) tika atcelta no 2010. gada 12. decembra ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/98/EK (7).

               (11)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/66/EK,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 2006/66/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 4. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
                           “2.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā ietvertais aizliegums neattiecas uz podziņelementiem, kuru svarā nav vairāk kā 2 % dzīvsudraba, – līdz 2015. gada 1. oktobrim.”;

                           b)

                           panta 3. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “c)

                                       bezvada elektriskajos instrumentos; šo atbrīvojumu attiecībā uz bezvada elektriskajiem instrumentiem piemēro līdz 2016. gada 31. decembrim.”;

                           c)

                           panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
                           “4.   Attiecībā uz dzirdes aparātiem paredzētiem podziņelementiem Komisija pārskata 2. punktā minēto atbrīvojumu un ne vēlāk kā 2014. gada 1. oktobrī ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par tādu dzirdes aparātiem paredzētu podziņelementu pieejamību, kas atbilst 1. punkta a) apakšpunktam. Gadījumos, kad to pamato tādu dzirdes aparātiem paredzētu podziņelementu pieejamības trūkums, kuri atbilst 1. punkta a) apakšpunktam, Komisija savam ziņojumam pievieno atbilstīgu priekšlikumu, lai 2. punktā minēto atbrīvojumu attiecinātu arī uz dzirdes aparātiem paredzētiem podziņelementiem.”;

               2)

               direktīvas 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
               “2.   Baterijas un akumulatorus, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām, bet kas likumīgi laisti tirgū pirms 4. pantā minēto attiecīgo aizliegumu piemērošanas dienas, drīkst turpināt tirgot, līdz beidzas to krājumi.”;

               3)

               direktīvas 10. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
               “4.   Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt pārejas pasākumus, lai novērstu grūtības, kas dalībvalstij rodas 2. punkta prasību izpildē īpašu valsts apstākļu dēļ. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. panta 2. punktā.
               Lai nodrošinātu šā panta vienādu piemērošanu, Komisija līdz 2007. gada 26. septembrim ar īstenošanas aktiem nosaka vienotu metodoloģiju, lai aprēķinātu pārnēsājamu bateriju un akumulatoru ikgadējo pārdošanas apjomu tiešajiem lietotājiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. panta 2. punktā.”;

               4)

               direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu:
               “11. pants
               Bateriju un akumulatoru atkritumu izņemšana
               Dalībvalstis nodrošina, ka ražotāji konstruē ierīces tā, lai bateriju un akumulatoru atkritumus var viegli izņemt. Ja tiešajam lietotājam nav iespējams tos viegli izņemt, dalībvalstis nodrošina, ka ražotāji konstruē ierīces tā, ka bateriju un akumulatoru atkritumus var viegli izņemt kvalificēti speciālisti, kuri ir neatkarīgi no ražotāja. Ierīcēm, kurās ir iestrādātas baterijas un akumulatori, pievieno instrukcijas par to, kā minētās baterijas un akumulatorus var droši izņemt vai nu tiešais lietotājs, vai neatkarīgi kvalificēti speciālisti. Vajadzības gadījumā instrukcijās ietver arī informāciju tiešajam lietotājam par ierīcēs iestrādātās baterijas vai akumulatora veidiem.
               Pirmajā daļā ietvertos noteikumus nepiemēro, ja drošības, darbības, medicīnisku vai datu integritātes iemeslu dēļ ir nepieciešama strāvas padeves nepārtrauktība un tas prasa pastāvīgu savienojumu starp ierīci un bateriju vai akumulatoru.”;

               5)

               direktīvas 12. panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
               “6.   Komisija ar īstenošanas aktiem līdz 2010. gada 26. martam pieņem sīki izstrādātus noteikumus par pārstrādes mērķlielumu aprēķināšanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. panta 2. punktā.”;

               6)

               direktīvas 12. panta 7. punktu svītro;

               7)

               direktīvas 15. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
               “3.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23.a pantu, lai paredzētu sīki izstrādātus noteikumus, papildinot šā panta 2. punktā minētos noteikumus, jo īpaši kritērijus tajā minēto līdzvērtīgu apstākļu novērtēšanai.”;

               8)

               direktīvas 17. pantu aizstāj ar šādu:
               “17. pants
               Reģistrācija
               Dalībvalstis nodrošina, ka visus ražotājus reģistrē. Visās dalībvalstīs uz reģistrāciju attiecas vienas un tās pašas procedūras prasības saskaņā ar IV pielikumu.”;

               9)

               direktīvas 18. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
               “2.   Dalībvalstis publisko 1. punktā minētos pagaidu atbrīvojuma pasākumus un to piedāvājuma pamatojumu un paziņo tos Komisijai un citām dalībvalstīm.”;

               10)

               direktīvas 21. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
                           “2.   Dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2009. gada 26. septembrim visu pārnēsājamo un automobiļu bateriju un akumulatoru jauda ir uz tiem norādīta redzamā, salasāmā un neizdzēšamā veidā. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23.a pantu, ar kuriem līdz 2009. gada 26. martam paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas papildina minēto prasību, tostarp saskaņotas metodes jaudas un pienācīgas izmantošanas noteikšanai.”;

                           b)

                           panta 7. punktu aizstāj ar šādu:
                           “7.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23.a pantu, lai piešķirtu atbrīvojumus no šajā pantā izklāstītajām marķēšanas prasībām. Izstrādājot šādus deleģētos aktus, Komisija apspriežas ar attiecīgām ieinteresētām personām, jo īpaši ar ražotājiem, savācējiem, pārstrādātājiem, apstrādes darbu veicējiem, vides aizsardzības un lietotāju organizācijām un darbinieku apvienībām.”;

               11)

               direktīvas 22. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
               “2.   Ziņojumus sagatavo, pamatojoties uz anketu vai īsu satura izklāstu. Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka anketu vai īsu satura izklāstu minētajiem ziņojumiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 24. panta 2. punktā. Anketu vai īsu satura izklāstu dalībvalstīm nosūta sešus mēnešus pirms tam, kad sākas pirmais laikposms, par ko jāsagatavo ziņojums.”;

               12)

               pievieno šādu pantu:
               “23.a pants
               Deleģēšanas īstenošana
               1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
               2.   Pilnvaras pieņemt 15. panta 3. punktā un 21. panta 2. un 7. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 30. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
               3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 15. panta 3. punktā un 21. panta 2. un 7. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
               4.   Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
               5.   Saskaņā ar 15. panta 3. punktu un 21. panta 2. un 7. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”;

               13)

               direktīvas 24. pantu aizstāj ar šādu:
               “24. pants
               Komiteju procedūra
               1.   Komisijai palīdz Komiteja, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/98/EK (8) 39. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (9) nozīmē.
               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
               Ja komiteja nesniedz atzinumu, Komisija nepieņem īstenošanas akta projektu, un piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešo daļu.

                  (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.)."

                  (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).”;"

               14)

               pievieno šādu pielikumu:

                  “IV PIELIKUMS
                  Procedūras prasības attiecībā uz reģistrāciju
                  1.   Reģistrācijas prasības
                  Bateriju un akumulatoru ražotāju reģistrācija notiek rakstiskā vai elektroniskā veidā valsts iestādēs vai dalībvalstu pilnvarotās ražotāju atbildības organizācijās (turpmāk – “reģistrācijas struktūras”).
                  Reģistrācijas procedūra var būt citas ražotāju reģistrācijas procedūras daļa.
                  Bateriju un akumulatoru ražotājiem ir jāreģistrējas tikai vienreiz tajā dalībvalstī, kurā tie profesionālās darbības ietvaros pirmo reizi laiž tirgū baterijas un akumulatorus, un reģistrējoties tiem piešķir reģistrācijas numuru.
                  2.   Informācija, kuru sniedz ražotāji
                  Bateriju un akumulatoru ražotāji sniedz reģistrācijas struktūrām šādu informāciju:

                              i)

                              ražotāja nosaukums un zīmola nosaukums (ja pieejams), ar kādu tas darbojas dalībvalstī;

                              ii)

                              ražotāja adrese(-es): pasta indekss un atrašanās vieta, ielas nosaukums un numurs, valsts, URL, tālruņa numurs, kā arī ražotāja kontaktpersona, faksa numurs un e-pasta adrese, ja pieejami;

                              iii)

                              norādes par bateriju un akumulatoru veidiem, ko ražotājs laiž tirgū: pārnēsājamas baterijas un akumulatori, rūpniecībā izmantojamas baterijas un akumulatori vai automobiļos vai motociklos izmantojamas baterijas un akumulatori;

                              iv)

                              informācija par to, kā ražotājs izpilda savus pienākumus – individuāli vai izmantojot kopsistēmu;

                              v)

                              reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datums;

                              vi)

                              ražotāja valsts identifikācijas kods, tostarp Eiropas nodokļu maksātāja numurs vai valsts nodokļu maksātāja numurs (fakultatīvi);

                              vii)

                              deklarācija, kurā apliecināts sniegtās informācijas patiesums.

                        Pielikuma 1. punkta otrajā daļā minētās reģistrācijas procedūras nolūkā bateriju un akumulatoru ražotājiem nav jāsniedz nekāda cita informācija kā tikai tā, kas uzskaitīta 2. punkta i) līdz vii) apakšpunktā.
                  3.   Reģistrācijas maksa
                  Reģistrācijas struktūras var piemērot reģistrācijas maksu ar nosacījumu, ka tā ir noteikta, pamatojoties uz attiecīgajām izmaksām, un ka tā ir samērīga.
                  Reģistrācijas struktūras, kuras piemēro reģistrācijas maksu, informē kompetentās valsts iestādes par metodoloģiju, kas izmantota reģistrācijas maksas aprēķināšanā.
                  4.   Izmaiņas reģistrācijas datos
                  Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja dati, ko ražotāji iesniedz saskaņā ar 2. punkta i) līdz vii) apakšpunktu, tiek mainīti, ražotāji par to informē attiecīgo reģistrācijas struktūru ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc datu maiņas.
                  5.   Reģistrācijas anulēšana
                  Ja ražotāji pārstāj būt ražotāji dalībvalstī, tie anulē reģistrāciju, informējot par to attiecīgo reģistrācijas struktūru.”

         2. pants
   Komisijas Lēmuma 2009/603/EK atcelšana
   Komisijas Lēmumu 2009/603/EK (10) atceļ no 2015. gada 1. jūlija.
   3. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas 1. panta prasības līdz 2015. gada 1. jūlijam. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   2.   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   3.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2013. gada 20. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  OV C 229, 31.7.2012., 140. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2013. gada 10. oktobra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2013. gada 15. novembra lēmums.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/66/EK (2006. gada 6. septembris) par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem un ar ko atceļ Direktīvu 91/157/EEK (OV L 266, 26.9.2006., 1. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/19/ES (2012. gada 4. jūlijs) par elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem (EEIA) (OV L 197, 24.7.2012., 38. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/12/EK (2006. gada 5. aprīlis) par atkritumiem (OV L 114, 27.4.2006., 9. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu (OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.).

      (10)  Komisijas Lēmums 2009/603/EK (2009. gada 5. augusts), ar ko nosaka prasības bateriju un akumulatoru ražotāju reģistrācijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/66/EK (OV L 206, 8.8.2009., 13. lpp.).