title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/2/EK ( 2007. gada 14. marts ), ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā ( INSPIRE )

text:
               25.4.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 108/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2007/2/EK
   (2007. gada 14. marts),
   ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   apspriedusies ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, ņemot vērā Samierināšanas komitejas 2007. gada 17. janvārī apstiprināto kopējo dokumentu (2),
   tā kā:

               (1)

               Kopienas vides politikai jātiecas panākt augsta līmeņa aizsardzību, ievērojot to, ka dažādos Kopienas reģionos stāvoklis ir dažāds. Turklāt informācija, tostarp telpiskā informācija, ir vajadzīga, lai izstrādātu un īstenotu šo politiku un citas Kopienas politikas, kurās saskaņā ar Līguma 6. pantu ir jāiekļauj vides aizsardzības prasības. Lai panāktu šādu integrāciju, jāizveido koordinācija starp tiem, kuri izmanto, un tiem, kuri sniedz informāciju, lai varētu kombinēt no dažādajām nozarēm saņemto informāciju un iegūtās zināšanas.

               (2)

               Sestā vides rīcības programma, kas pieņemta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 22. jūlija Lēmumu Nr. 1600/2002/EK (3), prasa, lai tiktu darīts viss, lai nodrošinātu integrētu Kopienas vides politikas veidošanu, ņemot vērā vietējās un reģionālās atšķirības. Ir vairākas problēmas attiecībā uz tādas telpiskās informācijas pieejamību, kvalitāti, organizāciju, piekļuvi tai un tās kopīgu izmantošanu, kas vajadzīga, lai sasniegtu minētajā programmā izklāstītos mērķus.

               (3)

               Problēmas, kas skar telpiskās informācijas pieejamību, kvalitāti, organizāciju, piekļuvi tai un tās kopīgu izmantošanu, ir raksturīgas daudziem politikas un informācijas tematiem un tās ir sastopamas dažādos publisko iestāžu līmeņos. To atrisināšanai ir vajadzīgi pasākumi, kas aptver sadarbspējīgu telpisko datu un to pakalpojumu apmaiņu, kopīgu izmantošanu, piekļuvi tiem un to izmantošanu dažādos publisko iestāžu līmeņos un dažādās nozarēs. Tāpēc būtu jāizveido telpiskās informācijas infrastruktūra Kopienā.

               (4)

               Telpiskās informācijas infrastruktūrai Eiropas Kopienā INSPIRE vajadzētu palīdzēt politikas izstrādē attiecībā uz politiku un darbībām, kas var tieši vai netieši ietekmēt vidi.

               (5)

                  INSPIRE vajadzētu balstīt uz telpiskās informācijas infrastruktūrām, ko izveidojušas dalībvalstis, kas atbilst kopīgiem īstenošanas noteikumiem un ko papildina Kopienas līmeņa pasākumi. Ar šo pasākumu būtu palīdzību jāpanāk, ka telpiskās informācijas infrastruktūras, ko izveidojušas dalībvalstis, ir saderīgas un izmantojamas Kopienas un pārrobežu kontekstā.

               (6)

               Telpiskās informācijas infrastruktūrām dalībvalstīs vajadzētu būt veidotām tā, lai nodrošinātu to, ka telpisko datu uzglabāšana, pieejamība un uzturēšana notiek vispiemērotākajā veidā; ka ir iespējams saskanīgi apvienot telpiskos datus no dažādiem avotiem Kopienā un ka tos var kopīgi izmantot vairāki lietotāji un vairākiem lietojumiem; ka vienā publisko iestāžu līmenī savāktus telpiskos datus ir iespējams kopīgi izmantot citām publisko iestādēm; ka telpiskos datus dara pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kas pārmērīgi neierobežo to plašu izmantošanu; ka ir viegli atrast pieejamos telpiskos datus, novērtēt to piemērotību attiecīgajam mērķim un uzzināt to izmantošanas nosacījumus.

               (7)

               Pastāv daļēja savstarpēja pārklāšanās starp telpisko informāciju, uz ko attiecas šī direktīva, un informāciju, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/4/EK (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai (4). Šai direktīvai nevajadzētu skart Direktīvu 2003/4/EK.

               (8)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/98/EK (2003. gada 17. novembris) par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu (5), kuras mērķi papildina šīs direktīvas mērķus.

               (9)

               Šī direktīva neskar publisko iestāžu īpašumā esošo intelektuālā īpašuma tiesību pastāvēšanu vai piederību.

               (10)

                  INSPIRE izveide būs ievērojama pievienotā vērtība attiecībā uz – un tā arī gūs labumu no – citām Kopienas iniciatīvām, piemēram, Padomes Regulas (EK) Nr. 876/2002 (2002. gada 21. maijs), ar ko izveido kopuzņēmumu “Galileo” (6) un Globālā monitoringa par vidi un drošību (GMES): GMES darbspējas izveidošana līdz 2008. gadam (Rīcības plāns (2004.-2008.). Dalībvalstīm būtu jāapsver iespēja izmantot no Galileo un GMES iegūtos datus, tiklīdz tie kļūst pieejami, jo īpaši tad, ja tie attiecas uz laika un telpas atsaucēm, kas saņemtas no Galileo.

               (11)

               Daudzas iniciatīvas tiek īstenotas valsts un Kopienas līmenī, lai savāktu, saskaņotu vai organizētu telpiskās informācijas izplatīšanu vai izmantošanu. Šādas iniciatīvas var būt noteiktas Kopienas tiesību aktos, piemēram, Komisijas Lēmumā 2000/479/EK (2000. gada 17. jūlijs) par Eiropas Piesārņojošo vielu emisiju reģistra (EPER) ieviešanu saskaņā ar 15. pantu Padomes Direktīvā 96/61/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (IPPC) (7) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 2152/2003 (2003. gada 17. novembris) par mežu un vides mijiedarbības monitoringu Kopienā (Forest focus) (8) vai atbilstīgi Kopienas finansētām programmām (piemēram, CORINE zemes virsmas programma, Eiropas Transporta politikas informācijas sistēma), vai arī var izrietēt no iniciatīvām, kas tiek īstenotas valstu vai reģionu līmenī. Šī direktīva ne vien papildinās šādas iniciatīvas, piedāvājot sistēmu, kas nodrošinās to sadarbspēju, bet arī balstīsies uz esošo pieredzi un iniciatīvām, nevis atkārtos jau paveikto.

               (12)

               Šai direktīvai būtu jāattiecas uz telpiskajiem datiem, kuri atrodas publisko iestāžu rīcībā vai kurus to uzdevumā izmanto, un uz to, kā publiskās iestādes izmanto telpiskos datus savu publisko uzdevumu veikšanai. Ievērojot konkrētus nosacījumus, tā tomēr būtu jāattiecina arī uz telpiskajiem datiem, kas ir tādu fizisku vai juridisku personu rīcībā, kuras nav publiskās iestādes, ja attiecīgās fiziskās vai juridiskās personas to pieprasa.

               (13)

               Šajā direktīvā nebūtu jāparedz prasība vākt jaunus datus vai paziņot šādu informāciju Komisijai, jo šos jautājumus reglamentē citi ar vidi saistīti tiesību akti.

               (14)

               Valstu infrastruktūras būtu jāievieš pakāpeniski, un telpisko datu tematiem, uz ko attiecas šī direktīva, būtu attiecīgi jāpiešķir dažādi prioritāšu līmeņi. Tās ieviešot, būtu jāņem vērā tas, ciktāl telpiskie dati ir vajadzīgi plašam lietojumu klāstam dažādās politikas jomās, to Kopienas politikās paredzēto darbību prioritāte, kurās vajadzīgi saskaņoti telpiskie dati izmanto, un panākumi, kurus dalībvalstis guvušas, tos saskaņojot.

               (15)

               Laika un resursu zaudējums, meklējot esošos telpiskos datus vai konstatējot, vai tos var izmantot kādam konkrētam mērķim, ir galvenais šķērslis, kas kavē pieejamo datu pilnīgu izmantošanu. Tādēļ dalībvalstīm metadatu veidā jāsniedz pieejamo telpisko datu kopu un pakalpojumu apraksti.

               (16)

               Formātu un struktūru lielā dažādība, kādos telpiskie dati ir organizēti un kādos tiem piekļūst Kopienā, traucē efektīvi izstrādāt, ieviest, uzraudzīt un novērtēt Kopienas tiesību aktus, kas tieši vai netieši skar vidi, tādēļ jānosaka īstenošanas pasākumi, lai sekmētu no dažādiem avotiem iegūtu telpisko datu izmantošanu dalībvalstīs. Minētie pasākumi būtu jāizstrādā tā, lai telpisko datu kopas būtu sadarbspējīgas, un dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka jebkuri dati vai informācija, kas nepieciešama sadarbspējas nodrošināšanai ir pieejama ar nosacījumiem, neierobežo to izmantošanu šim nolūkam. Īstenošanas noteikumiem būtu, cik iespējams, jābalstās uz starptautiskiem standartiem, un tie nedrīkstētu radīt pārmērīgas izmaksas dalībvalstīm.

               (17)

               Lai telpiskos datus varētu kopīgi izmantot dažādos publisko iestāžu līmeņos Kopienā, ir vajadzīgi tīkla pakalpojumi. Tiem būtu jānodrošina iespēja atrast, transformēt, apskatīt un lejupielādēt telpiskos datus, kā arī izsaukt telpiskos datus un elektroniskās komercijas pakalpojumus. Tīkla pakalpojumiem būtu jādarbojas saskaņā ar kopīgi saskaņotām specifikācijām un atbilstoši minimālajiem veiktspējas kritērijiem, lai nodrošinātu dalībvalstīs izveidoto infrastruktūru sadarbspēju. Dienestu tīklā būtu jāiekļauj arī tehniskā iespēja, lai publiskās iestādes varētu nodrošināt savu telpisko datu kopu un pakalpojumu pieejamību.

               (18)

               Noteiktas telpisko datu kopas un pakalpojumi, kas attiecas uz Kopienas politikām un kas tieši vai netieši skar vidi, atrodas trešo personu rīcībā, kuras tos pārvalda. Dalībvalstīm tāpēc būtu jāpiedāvā trešām personām iespēja dot ieguldījumu valsts infrastruktūru izveidē ar noteikumu, ka tas nepasliktinās to telpisko datu un to pakalpojumu saskaņotību un izmantošanas vienkāršību, uz kuriem attiecas minētās infrastruktūras.

               (19)

               Dalībvalstu pieredze ir parādījusi, ka sekmīgas telpiskās informācijas infrastruktūras ieviešanas nolūkā ir svarīgi, lai minimāls pakalpojumu skaits, kuri ir pieejami sabiedrībai, būtu bez maksas. Tādēļ dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai vismaz pakalpojumi telpisko datu kopu meklēšanai un, ņemot vērā dažus īpašus nosacījumus, apskatei būtu pieejami bez maksas.

               (20)

               Lai sekmētu valsts infrastruktūru integrāciju INSPIRE, dalībvalstīm būtu jānodrošina piekļuve savām infrastruktūrām, izmantojot Kopienas ģeoportālu, kuru pārvalda Komisija, kā arī izmantojot piekļuves punktus, kurus tās nolemj pārvaldīt pašas.

               (21)

               Lai nodrošinātu no dažādiem publisko iestāžu līmeņiem saņemtas informācijas pieejamību, dalībvalstīm būtu jānovērš praktiski šķēršļi, ar kuriem šajā sakarā publiskās iestādes saskaras valsts, reģionu un pašvaldību līmenī, veicot savus publiskos uzdevumus, kas var tieši vai netieši ietekmēt vidi.

               (22)

               Publiskajām iestādēm ir vajadzīga netraucēta piekļuve attiecīgajām telpisko datu kopām un pakalpojumiem, pildot to iestāžu pienākumus. Šāda piekļuve var būt apdraudēta, ja tā ir atkarīga no atsevišķām ad hoc sarunām starp publiskajām iestādēm ikreiz, kad piekļuve ir vajadzīga. Dalībvalstīm būtu jāpieņem vajadzīgie pasākumi, lai novērstu šādus praktiskus šķēršļus datu kopīgai izmantošanai, paredzot, piemēram, iepriekšējas vienošanās publisko iestāžu starpā.

               (23)

               Ja publiska iestāde sniedz citai publiskai iestādei tajā pašā dalībvalstī telpisko datu kopas un pakalpojumus, kas nepieciešami ziņošanas pienākumu izpildei saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem attiecībā uz vidi, attiecīgai dalībvalstij vajadzētu būt tiesīgai lemt par to, vai par telpisko datu kopām un pakalpojumiem tiek prasīta maksa. Mehānismi, lai valsts un citas valsts pārvaldes iestādes un fiziskas vai juridiskas personas, kuras saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem pilda valsts pārvaldes funkcijas, varētu kopīgi izmantot telpisko datu kopas un pakalpojumus, būtu jāveido, ņemot vērā nepieciešamību aizsargāt publisko iestāžu finansiālo dzīvotspēju, jo īpaši to publisko iestāžu, kuru uzdevums ir gūt ieņēmumus. Jebkurā gadījumā prasītajai maksai nevajadzētu pārsniegt savākšanas, izgatavošanas, reproducēšanas un izplatīšanas izmaksas kopā ar pamatotu ienākumu no ieguldījumiem.

               (24)

               Tīkla pakalpojumu sniegšana būtu jāveic, pilnībā ievērojot principus, kas attiecas uz personas datu aizsardzību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (9).

               (25)

               Sistēmai, kas paredzēta telpisko datu kopīgai izmantošanai publiskajās iestādēs, kurām direktīva nosaka kopīgas izmantošanas pienākumu, jābūt neitrālai attiecībā uz šādām publiskajām iestādēm dalībvalstī, bet arī attiecībā uz šādām publiskajām iestādēm citās dalībvalstīs un Kopienas iestādēs. Tā kā Kopienas iestādēm un struktūrām bieži vien ir jāintegrē un jāizvērtē telpiskā informācija no visām dalībvalstīm, tām atbilstīgi saskaņotiem nosacījumiem būtu jāspēj piekļūt telpiskiem datiem un to pakalpojumiem un tos izmantot.

               (26)

               Lai stimulētu pievienotās vērtības pakalpojumu izstrādi, ko veic trešās personas, gan publisko iestāžu, gan sabiedrības labā jāveicina piekļuve telpiskajiem datiem, kas plešas ārpus administratīvajām vai valstu robežām.

               (27)

               Lai efektīvi ieviestu telpiskās informācijas infrastruktūras, ir vajadzīga koordinācija no visu to iesaistīto dalībnieku puses, kuri ir ieinteresēti šādu infrastruktūru izveidē neatkarīgi no tā, vai tie būtu veicinātāji vai lietotāji. Tālab būtu jāizveido attiecīgas koordinācijas struktūras, aptverot dažādus pārvaldes līmeņus, un kuras ņem vērā dalībvalstīs pastāvošo pilnvaru un atbildības sadalījumu.

               (28)

               Lai varētu gūt labumu no sasniegumiem un informācijas struktūru faktiskās pieredzes, ir nepieciešams, lai pasākumi, kas vajadzīgi šīs direktīvas īstenošanai, būtu izstrādāti, pamatojoties uz starptautiskiem standartiem un standartiem, ko Eiropas standartizācijas iestādes ir pieņēmušas saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, sfērā (10).

               (29)

               Eiropas Vides aģentūrai, kas izveidota ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 1210/90 (1990. gada 7. maijs), ar ko izveido Eiropas Vides aģentūru un Eiropas vides informācijas un novērojumu tīklu (11), Kopienas līmenī jāsniedz Kopienai objektīva, ticama un salīdzināma vides informācija, kā arī, cita starpā, tās mērķis ir uzlabot ar politiku saistītās vides informācijas plūsmu starp dalībvalstīm un Kopienas iestādēm; tai aktīvi būtu jāpiedalās šīs direktīvas īstenošanā.

               (30)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (12) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt tabulas, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļotu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas.

               (31)

               Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto izpildu pilnvaru īstenošanas kārtību (13).

               (32)

               Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt I, II un III pielikumā pastāvošo datu tematu aprakstu. Tā kā šādi pasākumi ir vispārīgi un to mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, tie būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (33)

               Komisijai arī vajadzētu būt pilnvarotai pieņemt īstenošanas noteikumus, ar ko paredz tehniskus pasākumus telpisko datu kopu un pakalpojumu sadarbspējai un saskaņošanai, noteikumus, kuri paredz nosacījumus, lai piekļūtu šādām kopām un pakalpojumiem, kā arī tehnisko parametru un tīkla pakalpojumu pienākumu noteikumus. Tā kā šādi pasākumi ir vispārīgi un to mērķis ir papildināt šo direktīvu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus, tie būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (34)

               Sagatavojot lēmumus, kas saistīti ar šīs direktīvas īstenošanu un INSPIRE turpmāku attīstību, ir vajadzīga pastāvīga uzraudzība attiecībā uz šīs direktīvas īstenošanu un regulāri ziņojumi.

               (35)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, izveidot INSPIRE – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, ievērojot starptautiskos aspektus un vispārēju vajadzību Kopienā koordinēt nosacījumus, lai piekļūtu telpiskai informācijai, veiktu tās apmaiņu un to kopīgi izmantotu, un to, ka tādēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I NODAĻA
   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
   1. pants
   1.   Šīs direktīvas mērķis ir paredzēt vispārīgus noteikumus, lai izveidotu Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (turpmāk – “INSPIRE”), nolūkā atbalstīt Kopienas vides politiku, kā arī politiku un darbības, kuras var ietekmēt vidi.
   2.   INSPIRE pamatā ir telpiskās informācijas infrastruktūras, ko izveidojušas un pārvalda dalībvalstis.
   2. pants
   1.   Šī direktīva neskar Direktīvu 2003/4/EK un Direktīvu 2003/98/EK.
   2.   Šī direktīva neskar publisko iestāžu īpašumā esošo intelektuālā īpašuma tiesību pastāvēšanu vai piederību.
   3. pants
   Šajā direktīvā izmantotas šādas definīcijas:

               1)

               “telpiskās informācijas infrastruktūra” ir metadati, telpisko datu kopas un telpisko datu pakalpojumi; tīkla pakalpojumi un tehnoloģijas; vienošanās par kopīgu izmantošanu, piekļuvi un izmantošanu; koordinēšanas un uzraudzības mehānismi, procesi un procedūras, ko izveido, pārvalda vai dara pieejamas saskaņā ar šo direktīvu;

               2)

               “telpiskie dati” ir jebkuri dati, kas tieši vai netieši norāda uz konkrētu atrašanās vietu vai ģeogrāfisko apgabalu;

               3)

               “telpisko datu kopas” ir identificējams telpisko datu sakopojums;

               4)

               “telpisko datu pakalpojumi” ir darbības, ko, izsaucot datora lietojumprogrammu, var veikt attiecībā uz telpiskajiem datiem, kas ietverti telpisko datu kopās, vai attiecībā uz saistītiem metadatiem;

               5)

               “telpiskais objekts” ir abstrakts reālās pasaules parādības atspoguļojums, kas saistīts ar konkrētu atrašanās vietu vai ģeogrāfisko apgabalu;

               6)

               “metadati” ir informācija, kas apraksta telpisko datu kopas un telpisko datu pakalpojumus, kā arī dod iespēju tos meklēt, uzskaitīt un izmantot;

               7)

               “sadarbspēja” ir iespēja apvienot telpisko datu kopas un panākt pakalpojumu mijiedarbību, nelietojot atkārtotu manuālu iejaukšanos, tādā veidā, ka tiek panākts saskanīgs rezultāts un tiek paaugstināta datu kopu un pakalpojumu pievienotā vērtība;

               8)

               “INSPIRE ģeoportāls” ir interneta vietne vai tai pielīdzināms līdzeklis, kas nodrošina piekļuvi 11. panta 1. punktā minētajiem pakalpojumiem;

               9)

               “publiska iestāde” ir:

                           a)

                           jebkura valsts vai cita administratīva iestāde, tostarp padomdevēja struktūra valsts, reģionālā vai pašvaldību līmenī;

                           b)

                           jebkura fiziska vai juridiska persona, kas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem pilda valsts pārvaldes funkcijas, tostarp veicot konkrētus pienākumus, darbības vai sniedzot pakalpojumus saistībā ar vidi; un

                           c)

                           jebkura fiziska vai juridiska persona, kas veic publiskus pienākumus vai funkcijas vai kas a) vai b) apakšpunktā minētās iestādes vai personas pakļautībā sniedz sabiedriskus pakalpojumus, kas saistīti ar vidi.

                     Dalībvalstis var noteikt, ka gadījumos, kad iestādes vai struktūras īsteno tiesu vai likumdošanas funkcijas, tās nav uzskatāmas par publiskām iestādēm šīs direktīvas nozīmē;

               10)

               “trešā persona” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas nav publiska iestāde.

         4. pants
   1.   Šī direktīva attiecas uz telpisko datu kopām, kas atbilst šādiem nosacījumiem:

               a)

               tās ir saistītas ar teritoriju, kurā dalībvalstij ir jurisdikcija un/vai kurā dalībvalsts to īsteno;

               b)

               tās ir elektroniskā formātā;

               c)

               tās pārvalda turpmāk norādītās iestādes vai personas, vai arī šo iestāžu vai personu vārdā tās pārvalda:

                           i)

                           publiska iestāde, un publiska iestāde tās ir izveidojusi vai saņēmusi, vai arī šī iestāde tās pārvalda vai atjaunina, un tās attiecas uz šīs iestādes publisko uzdevumu jomu;

                           ii)

                           trešā persona, kurai tīkls ir kļuvis pieejams saskaņā ar 12. pantu;

               d)

               tās attiecas uz vienu vai vairākiem I, II vai III pielikumā minētajiem tematiem.

         2.   Ja vairākas publiskās iestādes pārvalda vai to vārdā tiek pārvaldītas vairākas tās pašas telpisko datu kopas identiskas kopijas, šī direktīva attiecas tikai uz izejas versiju, no kuras šīs kopijas ir iegūtas.
   3.   Šī direktīva attiecas arī uz telpisko datu pakalpojumiem saistībā ar datiem, kas ietilpst 1. punktā minēto telpisko datu kopā.
   4.   Šajā direktīvā nav paredzēta prasība vākt jaunus telpiskos datus.
   5.   Attiecībā uz telpisko datu kopām, kas atbilst 1. punkta c) apakšpunktā minētajam nosacījumam, taču intelektuālā īpašuma tiesības uz tām pieder trešai personai, saskaņā ar šo direktīvu publiskā iestāde var rīkoties vienīgi ar šīs trešās personas piekrišanu.
   6.   Atkāpjoties no 1. punkta, šī direktīva attiecas uz tādu telpisko datu kopām, kuras pārvalda vai iestāžu vārdā pārvalda publiskā iestāde, kas dalībvalstī darbojas zemākajā pārvaldības līmenī, tikai tad, ja dalībvalstī pastāv noteikumi, kas prasa to vākšanu un izplatīšanu.
   7.   Aprakstus pastāvošajiem datu tematiem, kas minēti I, II un III pielikumā, var pielāgot saskaņā ar 22. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru, lai ņemtu vērā pieaugošo nepieciešamību pēc telpiskajiem datiem, atbalstot Kopienas politiku, kas ietekmē vidi.
   II NODAĻA
   METADATI
   5. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina metadatu izveidošanu telpisko datu kopām un pakalpojumiem, kas atbilst I, II un III pielikumā minētajiem tematiem, kā arī šo metadatu pastāvīgu atjaunināšanu.
   2.   Metadatos iekļauj informāciju par šādām jomām:

               a)

               telpisko datu kopu atbilstība 7. panta 1. punktā paredzētajiem īstenošanas noteikumiem;

               b)

               telpisko datu kopu un pakalpojumu piekļuves un izmantošanas nosacījumi un, attiecīgos gadījumos, atbilstīgā maksa;

               c)

               telpisko datu kopu kvalitāte un pamatotība;

               d)

               publiskās iestādes, kas ir atbildīgas par telpisko datu kopu un pakalpojumu izveidošanu, pārvaldīšanu, uzturēšanu un izplatīšanu;

               e)

               sabiedrības piekļuves ierobežojumi un to iemesli saskaņā ar 13. pantu.

         3.   Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka metadati ir pilnīgi un pienācīgā kvalitātē, lai īstenotu 3. panta 6. punktā izklāstīto mērķi.
   4.   Šā panta īstenošanas noteikumus pieņem līdz 2008. gada 15. maijam saskaņā ar 22. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru. Minētajos noteikumos ņem vērā attiecīgos pastāvošos starptautiskos standartus un lietotāju prasības, jo sevišķi attiecībā uz metadatu validāciju.
   6. pants
   Dalībvalstis 5. punktā minētos metadatus izveido saskaņā ar šādu grafiku:

               a)

               ne vēlāk kā divus gadus pēc īstenošanas noteikumu pieņemšanas saskaņā ar 5. panta 4. punktu, ja telpisko datu kopas atbilst I un II pielikumā minētajiem tematiem;

               b)

               ne vēlāk kā piecus gadus pēc īstenošanas noteikumu pieņemšanas saskaņā ar 5. panta 4. punktu, ja telpisko datu kopas atbilst III pielikumā minētajiem tematiem.

         III NODAĻA
   TELPISKO DATU KOPU UN PAKALPOJUMU SADARBSPĒJA
   7. pants
   1.   Īstenošanas noteikumus, ar ko paredz tehniskus pasākumus telpisko datu kopu un pakalpojumu sadarbspējai un, ja iespējams, to saskaņošanai, un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, papildinot to, pieņem saskaņā ar 22. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Izstrādājot īstenošanas noteikumus, ņem vērā attiecīgās lietotāju prasības, pastāvošās ierosmes un starptautiskos standartus telpisko datu kopu saskaņošanai, kā arī praktisko iespējamību un izmaksu un ieguvumu apsvērumus. Ja organizācijas, kas izveidotas saskaņā ar starptautiskiem tiesību aktiem, ir pieņēmušas attiecīgus standartus, lai nodrošinātu telpisko datu kopu un pakalpojumu sadarbspēju vai saskaņošanu, šos standartus integrē, un vajadzības gadījumā šajā punktā minētajos īstenošanas noteikumos iekļauj norādi uz pašreizējiem tehniskiem līdzekļiem.
   2.   Komisija veic analīzes, kas ir pamatā 1. punktā paredzēto īstenošanas noteikumu sagatavošanai, lai nodrošinātu, ka noteikumi ir praktiski iespējami un proporcionāli to iespējamām izmaksām un ieguvumiem, un šo analīžu rezultātus dara zināmus 22. panta 1. punktā minētajai komitejai. Dalībvalstis pēc pieprasījuma sniedz Komisijai vajadzīgo informāciju, lai tā veiktu šādas analīzes.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, ka visas no jauna savāktās un plaši pārstrukturētās telpisko datu kopas un attiecīgie telpisko datu pakalpojumi saskaņā ar 1. punktā minētajiem īstenošanas noteikumiem ir pieejami divos gados pēc to pieņemšanas un ka citas telpisko datu kopas un pakalpojumi, ko joprojām izmanto, saskaņā ar īstenošanas noteikumiem ir pieejami septiņos gados pēc to pieņemšanas. Telpisko datu kopas dara pieejamas saskaņā ar īstenošanas noteikumiem, vai nu pielāgojot pastāvošās telpisko datu kopas, vai ar 11. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajiem transformācijas pakalpojumiem.
   4.   Šā panta 1. punktā minētie īstenošanas noteikumi ietver telpisko objektu definīciju un klasifikāciju, kas attiecas uz telpisku datu kopām, kuras saistītas ar I, II un III pielikumā minētajām tēmām, kā arī nosaka veidu, kā šiem telpiskajiem datiem piekārto norādes par ģeogrāfisko novietojumu telpā.
   5.   Dalībvalstu pārstāvji valsts, reģionālā un vietējā līmenī, kā arī citas fiziskas vai juridiskas personas, kurām, pamatojoties uz to lomu telpiskās informācijas infrastruktūrā, ir interese par attiecīgajiem telpiskajiem datiem, tostarp lietotāji, ražotāji, pievienotās vērtības pakalpojumu sniedzēji vai jebkāda cita koordinējoša iestāde saņem iespēju piedalīties sagatavošanas sarunās par 1. punktā minēto īstenošanas noteikumu saturu, pirms to ir izskatījusi 22. panta 1. punktā minētā komiteja.
   8. pants
   1.   Ja telpisko datu kopas atbilst vienam vai vairākiem I vai II pielikumā minētajiem tematiem, īstenošanas noteikumi, kas paredzēti 7. panta 1. punktā, atbilst šā panta 2., 3. un 4. punktā paredzētajiem nosacījumiem.
   2.   Īstenošanas noteikumos aptver šādus telpisko datu aspektus:

               a)

               vienota telpisko objektu unikālas identifikācijas sistēma, attiecībā uz kuru varētu noteikt attiecīgo valstu sistēmu identifikatorus, lai nodrošinātu to sadarbspēju;

               b)

               attiecības starp telpiskiem objektiem;

               c)

               galvenie atribūti un attiecīgie daudzvalodu tēzauri, kas parasti nepieciešami saistībā ar politiku, kurai var būt ietekme uz vidi;

               d)

               informācija par datu laika dimensiju;

               e)

               datu atjaunināšana.

         3.   Īstenošanas noteikumus izstrādā tā, lai nodrošinātu saskaņu starp informācijas elementiem, kas attiecas uz vienu un to pašu atrašanās vietu, vai starp informācijas elementiem, kas attiecas uz vienu un pašu dažādos mērogos pārstāvētu objektu.
   4.   Īstenošanas noteikumus izstrādā tā, lai no dažādām telpisko datu kopām iegūtā informācija būtu salīdzināma, ievērojot 7. panta 4. punktā un šā panta 2. punktā minētos aspektus.
   9. pants
   Īstenošanas noteikumus, kas paredzēti 7. panta 1. punktā, pieņem saskaņā ar šādu grafiku:

               a)

               ne vēlāk kā 2009. gada 15. maijā attiecībā uz telpisko datu kopām, kas atbilst I pielikumā uzskaitītajiem tematiem;

               b)

               ne vēlāk kā 2012. gada 15. maijā attiecībā uz telpisko datu kopām, kas atbilst II vai III pielikumā uzskaitītajiem tematiem.

         10. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka jebkura informācija, tostarp dati, kodi un tehniskās klasifikācijas, kas vajadzīgi 7. panta 1. punktā paredzēto īstenošanas noteikumu ievērošanai, ir pieejami publiskajām iestādēm vai trešām personām saskaņā ar nosacījumiem, kas neierobežo tās izmantošanu šim mērķim.
   2.   Lai nodrošinātu to, ka telpiskie dati, kas attiecas uz kādu ģeogrāfisku objektu, kura atrašanās vieta sniedzas pāri divu vai vairāku dalībvalstu robežām, ir saskaņoti, dalībvalstis vajadzības gadījumā, savstarpēji vienojoties, lemj par šādu kopēju objektu attēlošanu un atrašanās vietu.
   IV NODAĻA
   TĪKLA PAKALPOJUMI
   11. pants
   1.   Dalībvalstis izveido un pārvalda tīklu turpmāk norādītajiem pakalpojumiem telpisko datu kopām un pakalpojumiem, kuriem saskaņā ar šo direktīvu ir izveidoti metadati:

               a)

               meklēšanas pakalpojumiem, ar kuriem, par pamatu ņemot attiecīgo metadatu saturu, padara iespējamu telpisko datu kopu un pakalpojumu meklēšanu un metadatu satura parādīšanu;

               b)

               skatīšanās pakalpojumiem, kas ļauj vismaz attēlot, pārvietot skatu, pietuvināt/attālināt, panoramēt vai pārklāt skatāmās telpisko datu kopas, kā arī attēlot informāciju par pieņemtajiem apzīmējumiem un jebkādu tiem atbilstošu metadatu saturu;

               c)

               lejupielādes pakalpojumiem, kas ļauj lejupielādēt pilnu telpisko datu kopu vai to daļu kopijas, un, ja iespējams, piekļūt tiem nepastarpināti;

               d)

               transformēšanas pakalpojumiem, kas ļauj transformēt telpisko datu kopas, lai panāktu to sadarbspēju;

               e)

               pakalpojumiem, kas ļauj izsaukt telpisko datu pakalpojumus.

         Attiecībā uz šiem pakalpojumiem ņem vērā lietotāja prasības, un tie ir viegli izmantojami, pieejami sabiedrībai un piekļūstami, izmantojot internetu vai jebkuru citu pieejamu telekomunikācijas līdzekli.
   2.   Attiecībā uz 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem pakalpojumiem, ievieš vismaz šādu meklēšanas kritēriju kombināciju:

               a)

               atslēgvārdi;

               b)

               telpisko datu un pakalpojumu klasifikācija;

               c)

               telpisko datu kopu kvalitāte un pamatotība;

               d)

               atbilstības pakāpe īstenošanas noteikumiem, kas paredzēti 7. panta 1. punktā;

               e)

               ģeogrāfiskā atrašanās vieta;

               f)

               nosacījumi, kas attiecas uz piekļuvi telpisko datu kopām un pakalpojumiem un to izmantošanu;

               g)

               publiskās iestādes, kas ir atbildīgas par telpisko datu kopu un pakalpojumu izveidošanu, pārvaldīšanu, uzturēšanu un izplatīšanu.

         3.   Transformēšanas pakalpojumus, kas minēti 1. punkta d) apakšpunktā, apvieno ar pārējiem šajā punktā minētajiem pakalpojumiem tā, lai visus šos pakalpojumus varētu pārvaldīt atbilstīgi 7. panta 1. punktā paredzētajiem īstenošanas noteikumiem.
   12. pants
   Dalībvalstis nodrošina, ka publiskajām iestādēm ir tehniskās iespējas, lai savienotu iestāžu telpisko datu kopas un pakalpojumus ar 11. panta 1. punktā minēto tīklu. Šis pakalpojums turklāt ir pieejams pēc pieprasījuma trešām personām, kuru telpisko datu kopas un pakalpojumi atbilst īstenošanas noteikumiem, kas nosaka pienākumus, īpaši attiecībā uz metadatiem, tīkla pakalpojumiem un sadarbspēju.
   13. pants
   1.   Atkāpjoties no 11. panta 1. punkta, dalībvalstis var ierobežot sabiedrības piekļuvi telpisko datu kopām un pakalpojumiem, izmantojot 11. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētos pakalpojumus, ja šāda piekļuve negatīvi ietekmē starptautiskās attiecības, sabiedrības drošību vai valsts aizsardzību.
   Atkāpjoties no 11. panta 1. punkta, dalībvalstis var ierobežot sabiedrības piekļuvi telpisko datu kopām un pakalpojumiem, izmantojot 11. panta 1. punkta b) līdz e) apakšpunktā minētos pakalpojumus vai 14. panta 3. punktā minētos elektroniskās komercijas pakalpojumus, ja šāda piekļuve negatīvi ietekmē kādu no turpmāk norādītajiem:

               a)

               publisko iestāžu darbības konfidencialitāti, ja tiesību akti paredz šādu konfidencialitāti;

               b)

               starptautiskās attiecības, sabiedrības drošību vai valsts aizsardzību;

               c)

               tiesas darbību, iespēju ikvienai personai saņemt taisnīgu tiesu vai arī iespēju publiskajai iestādei veikt krimināltiesisku vai disciplināru izmeklēšanu;

               d)

               konfidencialitāti, attiecībā uz komercinformāciju vai informāciju rūpniecības jomā, ja šāda konfidencialitāte ir paredzēta attiecīgās valsts vai Kopienas tiesību aktos, lai aizsargātu likumīgas ekonomiskās intereses, tostarp sabiedrības intereses par statistiskās konfidencialitātes un nodokļu slepenības saglabāšanu;

               e)

               intelektuālā īpašuma tiesības;

               f)

               ar fizisku personu saistītu datu un/vai datņu konfidencialitāti, ja šī persona nav piekritusi izpaust informāciju sabiedrībai un ja šādu konfidencialitāti paredz valsts vai Kopienas tiesību akti;

               g)

               tādas personas intereses vai aizsardzību, kura brīvprātīgi piegādājusi prasīto informāciju, bez obligāta pienākuma to darīt vai nepastāvot iespējai, ka tiks uzlikts obligāts pienākums to darīt, ja vien šī persona nav piekritusi šādas informācijas nodošanai atklātībā;

               h)

               vides aizsardzību, uz ko attiecas tāda informācija, piemēram retu sugu atrašanās vietas.

         2.   Iemeslus 1. punktā paredzētajai piekļuves ierobežošanai skaidro ierobežojoši, katrā konkrētā gadījumā ņemot vērā sabiedrības intereses, kuru labā nodrošina piekļuvi. Katrā konkrētā gadījumā izvērtē sabiedrības intereses, kuru labā veic šādu piekļuvi, salīdzinot tās ar interesēm, saistībā ar kurām piekļuvi ierobežo vai tai piemēro nosacījumus. Dalībvalstis nedrīkst, pamatojoties uz 1. punkta a), d), f), g) un h) apakšpunktu, ierobežot piekļuvi informācijai par emisiju vidē.
   3.   Šajā sakarā un 1. punkta f) apakšpunkta piemērošanas nolūkā dalībvalstis nodrošina, ka tiek ievērotas Direktīvas 95/46/EK prasības.
   14. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina sabiedrības piekļuvi 11. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajiem pakalpojumiem bez maksas.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis var atļaut publiskai iestādei, kura sniedz 11. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto pakalpojumu, prasīt maksu, ja šāda maksa nodrošina telpisko datu kopu un atbilstīgo datu pakalpojumu uzturēšanu, it īpaši gadījumos, kas saistīti ar ļoti liela apjoma bieži atjauninātiem datiem.
   3.   Dati, kam nodrošināta piekļuve, izmantojot 11. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētos skatīšanās pakalpojumus, var būt tādā formā, kas neļauj to atkārtotu izmantošanu komerciāliem nolūkiem.
   4.   Gadījumos, kad publiskās iestādes iekasē maksu par 11. panta 1. punkta b), c) vai e) apakšpunktā minētajiem pakalpojumiem, dalībvalstis nodrošina to, ka ir pieejami elektroniskās komercijas pakalpojumi. Uz šādiem pakalpojumiem var attiecināt atrunas, klikšķ-atļaujas vai, kur nepieciešams, atļaujas.
   15. pants
   1.   Komisija izveido un pārvalda INSPIRE ģeoportālu Kopienas līmenī.
   2.   Dalībvalstis nodrošina piekļuvi 11. panta 1. punktā minētajiem pakalpojumiem, izmantojot INSPIRE ģeoportālu, kas minēts 1. punktā. Dalībvalstis var nodrošināt piekļuvi šiem pakalpojumiem, izmantojot arī savus piekļuves punktus.
   16. pants
   Īstenošanas noteikumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs nodaļas elementus, papildinot to, pieņem saskaņā ar 22. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru, un tajos jo īpaši nosaka:

               a)

               11. un 12. pantā minēto pakalpojumu tehniskos parametrus un šo pakalpojumu minimālos veiktspējas kritērijus, ņemot vērā pastāvošās ziņošanas prasības un ieteikumus, kas pieņemti saistībā ar Kopienas vides tiesību aktiem, pastāvošajiem elektroniskās komercijas pakalpojumiem un tehnoloģijas attīstību;

               b)

               12. pantā minētos pienākumus.

         V NODAĻA
   DATU KOPĪGA IZMANTOŠANA
   17. pants
   1.   Katra dalībvalsts pieņem pasākumus, lai 3. panta 9. punkta a) un b) apakšpunktā minētās publiskās iestādes kopīgi izmantotu telpisko datu kopas un pakalpojumus. Minētie pasākumi ļauj šīm publiskajām iestādēm piekļūt telpisko datu kopām un pakalpojumiem, kā arī apmainīties ar šīm kopām un pakalpojumiem un izmantot tos, lai veiktu publiskus uzdevumus, kas var ietekmēt vidi.
   2.   Šā panta 1. punktā minētajos pasākumos neiekļauj nekādus ierobežojumus, kas izmantošanas brīdī varētu radīt praktiskus šķēršļus telpisko datu kopu un pakalpojumu kopīgai izmantošanai.
   3.   Dalībvalstis var atļaut publiskām iestādēm, kuras sniedz telpisko datu kopas un pakalpojumus, licencēt tos un/vai pieprasīt maksu no publiskajām iestādēm vai Kopienas iestādēm un struktūrām, kuras šos telpisko datu kopas un pakalpojumus izmanto. Jebkurām šāda veida maksām vai licencēm jābūt saskaņā ar vispārējo mērķi atvieglot telpisko datu kopu un pakalpojumu kopīgu izmantošanu starp publiskām iestādēm. Ja tiek prasīta maksa, to saglabā minimālā līmenī, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu telpisko datu kopu un pakalpojumu kvalitāti un sniegšanu kopā ar pamatotu ienākumu no ieguldījumiem, kur vien piemērojams, ņemot vērā publisko iestāžu, kuras sniedz telpisko datu kopas un pakalpojumus, pašfinansēšanas prasības. Par telpisko datu kopām un pakalpojumiem, ko dalībvalstis sniedz Kopienas iestādēm un struktūrām, lai pildītu to ziņošanas pienākumus saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem vides jomā, maksa netiek prasīta.
   4.   Šā panta 1., 2. un 3. punktā paredzētie pasākumi telpisko datu kopu un pakalpojumu kopīgai izmantošanai ir pieejami citu dalībvalstu 3. panta 9. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām publiskajām iestādēm un Kopienas iestādēm un struktūrām, lai pildītu publiskos uzdevumus, kas var ietekmēt vidi.
   5.   Šā panta 1., 2. un 3. punktā paredzētie pasākumi telpisko datu kopu un pakalpojumu kopīgai izmantošanai ir pieejami – ar līdzvērtīgiem un ekvivalentiem nosacījumiem – struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem, kuros Kopiena un dalībvalstis ir puses, lai tās pildītu uzdevumus, kas var ietekmēt vidi.
   6.   Ja šā panta 1., 2. un 3. punktā paredzētie pasākumi telpisko datu kopu un pakalpojumu kopīgai izmantošanai ir pieejami saskaņā ar 4. un 5. punktu, minētos pasākumus var papildināt ar attiecīgās valsts tiesību aktos paredzētiem nosacījumiem attiecībā uz to izmantošanu.
   7.   Atkāpjoties no šā panta, dalībvalstis var ierobežot kopīgu izmantošanu, ja tas var apdraudēt tiesiskumu, sabiedrisko drošību, valsts aizsardzību vai starptautiskās attiecības.
   8.   Dalībvalstis nodrošina Kopienas iestādēm un struktūrām piekļuvi telpisko datu kopām un pakalpojumiem saskaņā ar saskaņotiem nosacījumiem. Īstenošanas noteikumus, kuri reglamentē šādu piekļuvi, un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, papildinot to, pieņem saskaņā ar 22. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Īstenošanas noteikumos pilnībā ievēro šā panta 1. līdz 3. punktā izklāstītos principus.
   VI NODAĻA
   KOORDINĒŠANA UN PAPILDU PASĀKUMI
   18. pants
   Dalībvalstis nodrošina, ka dažādos valdības līmeņos ir norīkotas atbilstīgas struktūras un mehānismi, lai koordinētu ieguldījumus, ko sniedz visas puses, kuras ir ieinteresētas to telpiskās informācijas infrastruktūrās.
   Šīs struktūras koordinē ieguldījumus, ko sniedz, inter alia, lietotāji, ražotāji, pievienotās vērtības pakalpojumu sniedzēji un koordinējošās iestādes attiecībā uz piederīgu datu kopu identificēšanu, lietotāja vajadzībām, informācijas sniegšanu par esošo praksi, kā arī atsauksmēm par šīs direktīvas īstenošanu.
   19. pants
   1.   Komisija ir atbildīga par INSPIRE koordinēšanu Kopienas līmenī, un šajā sakarā tai palīdz attiecīgas organizācijas un jo īpaši Eiropas Vides aģentūra.
   2.   Katra dalībvalsts norīko kontaktpunktu – parasti publisko iestādi – kas saistībā ar šo direktīvu ir atbildīga par saziņu ar Komisiju. Kontaktpunktu atbalstīs koordinācijas struktūra, ievērojot dalībvalstī pastāvošo pilnvaru un pienākumu sadalījumu.
   20. pants
   Šajā direktīvā minētajos īstenošanas noteikumos ņem vērā standartus, ko Eiropas standartizācijas iestādes pieņēmušas saskaņā ar Direktīvā 98/34/EK paredzēto procedūru, kā arī starptautiskos standartus.
   VII NODAĻA
   NOBEIGUMA NOTEIKUMI
   21. pants
   1.   Dalībvalstis uzrauga savu telpisko datu infrastruktūru ieviešanu un izmantošanu. Uzraudzības rezultātus tās dara pastāvīgi pieejamus Komisijai un sabiedrībai.
   2.   Ne vēlāk kā 2010. gada 15. maijā dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu, kurā ietverts īss apraksts par:

               a)

               to, kā ir koordinēti telpisko datu kopu un pakalpojumu publiskā sektora sniedzēji un lietotāji, kā arī starpniekstruktūras, par attiecībām ar trešām personām un par kvalitātes nodrošināšanas organizēšanu;

               b)

               darbībām, kuras veic publiskās iestādes vai trešās personas saistībā ar telpiskās informācijas infrastruktūras darbību un koordināciju;

               c)

               informāciju attiecībā uz telpiskās informācijas infrastruktūras izmantošanu;

               d)

               nolīgumiem attiecībā uz datu kopīgu izmantošanu publisko iestāžu starpā;

               e)

               šīs direktīvas īstenošanas izmaksām un ieguvumiem.

         3.   Ik pēc trīs gadiem un pirmo reizi ne vēlāk kā 2013. gada 15. maijā dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu, kurā sniedz atjauninātu informāciju saistībā ar 2. punktā minētajiem jautājumiem.
   4.   Sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi šā panta īstenošanai, pieņem saskaņā ar 22. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru.
   22. pants
   1.   Komisijai palīdz komiteja.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
   3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   23. pants
   Līdz 2014. gada 15. maijam un pēc tam reizi sešos gados Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu, kura pamatā ir, inter alia, ziņojumi no dalībvalstīm saskaņā ar 21. panta 2. un 3. punktu.
   Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno priekšlikumus Kopienas rīcībai.
   24. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2009. gada 15. maijam izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   25. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   26. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2007. gada 14. martā.

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         G. GLOSER

      (1)  OV C 221, 8.9.2005., 33. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 7. jūnija Atzinums (OV C 124 E, 25.5.2006., 116. lpp.), Padomes 2006. gada 23. janvāra Kopējā nostāja (OV C 126 E, 30.5.2006., 16. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2006. gada 13. jūnija Nostāja (OV vēl nav publicēta). Padomes 2007. gada 29. janvāra Lēmums un Eiropas Parlamenta 2007. gada 13. februāra Normatīvā rezolūcija (OV vēl nav publicēta).

      (3)  OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 41, 14.2.2003., 26. lpp.

      (5)  OV L 345, 31.12.2003., 90. lpp.

      (6)  OV L 138, 28.5.2002., 1. lpp.

      (7)  OV L 192, 28.7.2000., 36. lpp.

      (8)  OV L 324, 11.12.2003., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 788/2004 (OV L 138, 30.4.2004., 17. lpp.).

      (9)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (10)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (11)  OV L 120, 11.5.1990., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1641/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 1. lpp.).

      (12)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (13)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).
   I PIELIKUMS
   TELPISKO DATU TEMATI, KAS MINĒTI 6. PANTA A) APAKŠPUNKTĀ, 8. PANTA 1. PUNKTĀ UN 9. PANTA A) APAKŠPUNKTĀ

               1.

               Koordinātu atskaites sistēmas
               Sistēmas viennozīmīgai telpiskās informācijas atskaišu norādīšanai telpā ar koordinātu kopu (x, y, z) un/vai platumu, garumu un augstumu, izmantojot ģeodēziskos horizontālos un vertikālos datus.

               2.

               Ģeogrāfisko koordinātu tīklu sistēmas
               Saskaņots daudzpakāpju izšķiršanas koordinātu tīkls ar kopēju sākumpunktu un standartizētu tīkla šūnu atrašanās vietu un izmēru.

               3.

               Toponīmi
               Rajonu, reģionu, apvidu, lielpilsētu, priekšpilsētu, pilsētu, apdzīvotu vietu vai jebkādu valsts mēroga vai vēsturiskas nozīmes ģeogrāfisku vai topogrāfisku objektu nosaukumi.

               4.

               Administratīvas vienības
               Administratīvas vienības, kas sadala apgabalus, kuros dalībvalstīm ir jurisdikcija un/vai kurā tās to īsteno, pašvaldību, reģionu un valsts pārvaldes nolūkā, kas sadalītas ar administratīvo robežu palīdzību.

               5.

               Adreses
               Īpašumu ģeogrāfiskā atrašanās vieta, pamatojoties uz adreses identifikatoriem; parasti tie ir ceļu nosaukumi, māju numuri, pasta indeksi.

               6.

               Kadastrāli zemes gabali
               Teritorijas, kas noteiktas kadastra reģistros vai līdzīgās sistēmās.

               7.

               Transporta tīkli
               Autoceļi, dzelzceļa, gaisa un ūdens transporta tīkli un ar tiem saistītā infrastruktūra. Tie ietver arī dažādu tīklu savienojumus. Tie ietver arī Eiropas transporta tīklu, kā tas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1692/96/EK (1996. gada 23. jūlijs) par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai (1) un minētā lēmuma turpmākajos grozījumos.

               8.

               Hidrogrāfija
               Hidrogrāfijas elementi, tostarp jūras teritorijas un visas citas ūdenstilpnes un ar tiem saistītie elementi, tostarp upju baseini un apakšbaseini. Attiecīgā gadījumā atbilstīgi definīcijām, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (2), un tīklu veidā.

               9.

               Aizsargājamas teritorijas
               Teritorijas, kas noteiktas vai pārvaldītas saistībā ar starptautiskiem, Kopienas un dalībvalstu tiesību aktiem, lai nodrošinātu īpašu dabas aizsardzības mērķu īstenošanu.

      (1)  OV L 228, 9.9.1996., 1. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1791/2006 (OV L 363, 20.12.2006., 1. lpp.).

      (2)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2455/2001/EK (OV L 331, 15.12.2001., 1. lpp.).
   II PIELIKUMS
   TELPISKO DATU TEMATI, KAS MINĒTI 6. PANTA A) APAKŠPUNKTĀ, 8. PANTA 1. PUNKTĀ UN 9. PANTA B) APAKŠPUNKTĀ

               1.

               Augstums
               Digitāli augstuma modeļi zemes, ledus un jūras virsmai. Tie ietver arī sauszemes reljefu, dziļumu un krasta līniju.

               2.

               Zemes virsma
               Zemes virsmas fiziskais un bioloģiskais segums, tostarp mākslīgu virsmu, lauksaimniecības teritoriju, mežu, (daļēji) dabisku platību, mitrzemju, ūdenstilpņu fiziskais un bioloģiskais segums.

               3.

               Ortofotogrāfija
               Zemes virsmas attēli ar piekārtotu norādi par ģeogrāfisko novietojumu telpā, kas saņemti no satelīta vai gaisā esošiem sensoriem.

               4.

               Ģeoloģija
               Ģeoloģiskais stāvoklis, ko raksturo uzbūve un struktūra. Tostarp informācija par pamatiežiem, ūdens nesējslāņiem un ģeomorfoloģiju.

         III PIELIKUMS
   TELPISKO DATU TEMATI, KAS MINĒTI 6. PANTA B) APAKŠPUNKTĀ UN 9. PANTA B) APAKŠPUNKTĀ

               1.

               Statistikas vienības
               Vienības, kuras izmanto statistikas informācijas izplatīšanā vai izmantošanā.

               2.

               Ēkas
               Ēku ģeogrāfiskā atrašanās vieta.

               3.

               Augsne
               Augsnes un tās apakškārtas stāvoklis, ko raksturo dziļums, faktūra, struktūra un daļiņu un organisko vielu saturs, akmeņainība, erozija un, attiecīgā gadījumā, vidējais slīpums un prognozējamā ūdens uzkrāšanas spēja.

               4.

               Zemes izmantošana
               Teritorijas stāvoklis, ko raksturo tās pašreizējās un nākotnē plānotās funkcionālās izmantošanas dimensija vai sociāli ekonomiskais izmantošanas nolūks (piemēram, zeme dzīvojamiem namiem, rūpnieciskiem, komerciāliem, lauksaimniecības, mežniecības, atpūtas mērķiem).

               5.

               Cilvēku veselība un drošība
               Dominējošo patoloģiju (alerģiju, vēža, elpošanas ceļu slimību, utt.) ģeogrāfiskā izplatība, informācija, kas norāda uz ietekmi uz veselību (biomarkeri, auglības mazināšana, epidēmijas) vai cilvēku labklājību (nogurumu, stresu, utt.), kas tieši (gaisa piesārņojums, ķīmiskās vielas, ozona slāņa noplicināšanās, trokšņi, utt.) vai netieši (pārtika, ģenētiski modificēti organismi, utt.) saistīta ar vides kvalitāti.

               6.

               Komunālie un valsts dienesti
               Tas ietver tādu komunālo dienestu iekārtas kā kanalizācija, atkritumu apsaimniekošana, energoapgāde un ūdens apgāde, administratīvos un sociālos valsts dienestus, piemēram, valsts administrāciju, civilās aizsardzības novietnes, skolas un slimnīcas.

               7.

               Vides monitoringa iekārtas
               Vides monitoringa iekārtu atrašanās vietas un pārvaldība, kas ietver emisiju, apkārtējās vides stāvokļa un citu ekosistēmas parametru (bioloģiskās daudzveidības, veģetācijas ekoloģisko apstākļu, utt.) novērošanu un mērīšanu, ko veic publiskās iestādes vai publisko iestāžu vārdā.

               8.

               Ražošanas un rūpniecības iekārtas
               Rūpniecības ražošanas novietnes, tostarp iekārtas, kas iekļautas Padomes Direktīvā 96/61/EK (1996. gada 24. septembris) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (1), un iekārtas, ko izmanto ūdens ņemšanai, kalnrūpniecībā vai uzglabāšanai.

               9.

               Lauksaimniecības un akvakultūras iekārtas
               Lauksaimniecības ierīces un ražošanas iekārtas (tostarp apūdeņošanas sistēmas, siltumnīcas un staļļi).

               10.

               Iedzīvotāju sadalījums – demogrāfija
               Iedzīvotāju ģeogrāfiskais sadalījums, tostarp iedzīvotāju raksturojumi un darbības līmeņi, grupējot pēc koordinātu tīkla, reģiona, administratīvām vai citām analītiskām vienībām.

               11.

               Apgabala pārvaldības/ierobežojumu/reglamentētas zonas un ziņošanas vienības
               Apgabali, ko pārvalda, reglamentē vai lieto, lai sniegtu ziņojumus starptautiskā, Eiropas, valsts, reģiona un pašvaldības līmenī. Ietver izgāztuves, liegumus ap dzeramā ūdens avotiem, pret nitrātiem jutīgas zonas, reglamentētus kuģu ceļus jūrā vai lielos iekšzemes ūdeņos, atkritumu izgāšanas apgabalus, zonas ar trokšņu ierobežojumiem, zonas, kurās atļauta ģeoloģisko atradņu izpēte un izrakteņu ieguve, upju baseinu apgabalus, attiecīgas ziņošanas vienības un krasta zonas apsaimniekošanas apgabalus.

               12.

               Dabas apdraudējuma zonas
               Apgabali, kam raksturīgi dabas apdraudējumi (visas atmosfēriskās, hidroloģiskās, seismiskās, vulkāniskās parādības un dabiskie ugunsgrēki, kas sakarā ar atrašanās vietu, apjomu vai biežumu var nopietni skart sabiedrību), piemēram, plūdi, zemes nogruvumi un iegrimšana, lavīnas, mežu ugunsgrēki, zemestrīces un vulkānu izvirdumi.

               13.

               Atmosfēras apstākļi
               Fizikālie atmosfēras apstākļi. Tie ietver telpiskos datus, kuru pamatā ir mērījumi vai modeļi, vai to kombinācija, kā arī norādes par to veikšanas vietu.

               14.

               Meteoroloģiski ģeogrāfiskie raksturlielumi
               Laika apstākļi un to mērījumi; nokrišņi, temperatūra, iztvaikošana, vēja ātrums un virziens.

               15.

               Okeanogrāfiski ģeogrāfiskie raksturlielumi
               Okeānu fizikālie apstākļi (straumes, sāļums, viļņu augstums, utt.).

               16.

               Jūru reģioni
               Pēc noteiktām kopīgām iezīmēm izveidotos apgabalos un apakšapgabalos sadalītu jūru un sālsūdens ūdenstilpņu fiziskie stāvokļi.

               17.

               Bioģeogrāfiskie reģioni
               Apgabali ar relatīvi viendabīgiem ekoloģiskiem apstākļiem un noteiktām kopīgam iezīmēm.

               18.

               Dzīvotnes un biotopi
               Ģeogrāfiskie apgabali, kuros ir īpaši ekoloģiskie apstākļi, procesi, struktūra, un (dzīvības atbalsta) funkcijas, kas fiziski atbalsta organismus, kuri tajos dzīvo. Tie ietver pilnīgi un daļēji dabīgas sauszemes vai ūdens platības, ko raksturo ģeogrāfiski, abiotiski un biotiski faktori.

               19.

               Sugu izplatība
               Dzīvnieku un augu sugu ģeogrāfiskais sadalījums, grupējot pēc koordinātu tīkla, reģiona, administratīvām vai citām analītiskām vienībām.

               20.

               Enerģijas resursi
               Enerģijas resursi, tostarp ogļūdeņraži, ūdens enerģija, bioenerģija, saules enerģija, vēja enerģija, utt., attiecīgā gadījumā ietverot informāciju par dziļumu/augstumu attiecībā uz resursu apmēru.

               21.

               Derīgo izrakteņu resursi
               Derīgo izrakteņu resursi, tostarp metālu rūdas, rūpnieciski iegūstamie izrakteņi, utt., attiecīgā gadījumā ietverot informāciju par dziļumu/augstumu attiecībā uz resursu apmēru.

      (1)  OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 166/2006 (OV L 33, 4.2.2006., 1. lpp.).


title: Padomes direktīva (1984. gada 10. decembris), ar ko groza, jo īpaši attiecībā uz palīdzību tūristiem, Padomes Pirmo direktīvu (73/239/EEK) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0641

Oficiālais Vēstnesis L 339 , 27/12/1984 Lpp. 0021 - 0025 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0093  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0150  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0093  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0150

		Padomes direktīva(1984. gada 10. decembris),ar ko groza, jo īpaši attiecībā uz palīdzību tūristiem, Padomes Pirmo direktīvu (73/239/EEK) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana(84/641/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Padomes Pirmā direktīva 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana [4], turpmāk - "Pirmā direktīva", kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 76/580/EEK [5], ir novērsusi dažas atšķirības dalībvalstu tiesību aktos, lai atvieglotu iepriekšminētās uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu;tā kā ir sasniegti nozīmīgi panākumi uzņēmējdarbības nozarē, kas saistīta ar atlīdzību praktiskas palīdzības formā; tā kā uz šo palīdzību dalībvalstīs attiecas atšķirīgi noteikumi; tā kā šīs atšķirības ierobežo tiesības veikt uzņēmējdarbību;tā kā, lai novērstu šķēršļus tiesībām veikt uzņēmējdarbību, būtu jānosaka, ka Pirmā direktīva attiecas arī uz tādām darbībām, kas saistītas ar praktisku palīdzību, un arī uz tām, kurās šo darbību veicējs izmanto tikai pats savu personālu vai aprīkojumu; tā kā tādēļ iepriekšminētā direktīva būtu jāattiecina arī uz iespēju apsolīt palīdzību neparedzētos atgadījumos, ievērojot šādas palīdzības īpašas pazīmes;tā kā pārraudzības nolūkā attiecinot uz palīdzības darbībām Pirmo direktīvu, kurā nav šo darbību definīcijas, nav paredzēts ietekmēt fiskālos noteikumus, ko piemēro šīm darbībām;tā kā tikai tādēļ, ka kāda persona vai uzņēmums, kas nav apdrošināšanas uzņēmums, sniedz dažu veidu palīdzību ar ceļu transporta līdzekļiem saistītos negadījumos vai avārijās, kas notiek attiecīgā uzņēmuma dalībvalsts teritorijā, Pirmās direktīvas noteikumi nav jāattiecina uz šādām personām vai uzņēmumiem;tā kā būtu jāparedz dažas atkāpes no nosacījuma, ka negadījumam vai avārijai jābūt notikušai uzņēmuma, kas veic apdrošināšanu, dalībvalsts teritorijā, lai ņemtu vērā vai nu pastāvošus abpusējus nolīgumus, vai arī kādus īpašus apstākļus, kas saistīti ar attiecīgo organizāciju ģeogrāfisko novietojumu vai struktūru, vai arī ar iepriekšminēto darbību ļoti niecīgo ekonomisko nozīmi;tā kā Pirmo direktīvu nevajadzētu attiecināt uz dalībvalstu organizācijām, kuru galvenā funkcija ir sniegt pakalpojumus valsts iestāžu vārdā;tā kā uzņēmumam, kas piedāvā palīdzības līgumus, jābūt vajadzīgajiem līdzekļiem, lai attiecīgā laikā varētu sniegt praktisko palīdzību, ko tas piedāvā; tā kā būtu jāizstrādā īpaši noteikumi, kā aprēķināt no šādiem uzņēmumiem pieprasāmās maksātspējas rezerves un garantijas fonda obligāto lielumu;tā kā ir vajadzīgi pagaidu noteikumi, lai ļautu uzņēmumiem, kas sniedz tikai palīdzību, sagatavoties Pirmās direktīvas piemērošanai;tā kā, ņemot vērā īpašas strukturālas un ģeogrāfiskas grūtības, ir jānosaka pārejas periods dalībvalstu automobiļu klubiem, lai tie varētu pieskaņoties iepriekšminētai direktīvai par transporta līdzekļu pārvietošanu, kas var notikt arī autovadītāja un pasažieru pavadībā;tā kā ir jāatjaunina Pirmās direktīvas noteikumi attiecībā uz apdrošināšanas uzņēmumu pieļaujamām juridiskām formām; tā kā daži no iepriekšminētās direktīvas noteikumiem attiecībā uz tiesību normām, ko piemēro aģentūrām vai filiālēm, kas reģistrētas Kopienā, bet pieder uzņēmumiem, kuru galvenie biroji atrodas ārpus Kopienas, būtu jāgroza tā, lai šie noteikumi atbilstu Direktīvai 79/267/EEK [6],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"1. pants1. Šī direktīva attiecas uz pašnodarbinātu darbību sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas jomā, tostarp uz 2. punktā minēto palīdzības sniegšanu, ko veic uzņēmumi, kas reģistrēti vai grib reģistrēties dalībvalsts teritorijā.2. Palīdzības darbība ir palīdzība, ko sniedz personām, kuras nokļuvušas grūtībās ceļojumu laikā, esot prom no mājām, vai arī esot prom no pastāvīgās dzīvesvietas. Palīdzības sniegšana nozīmē to, ka apdrošināšanas uzņēmums pret avansā iemaksātu prēmiju sniedz tūlītēju palīdzību apdrošināšanas atlīdzības saņēmējam saskaņā ar palīdzības līgumu, ja attiecīgā persona nonākusi grūtībās neparedzēta atgadījuma dēļ līgumā noteiktos gadījumos un saskaņā ar līguma nosacījumiem.Palīdzība var būt atlīdzība naudā vai praktiskas palīdzības veidā. Praktisku palīdzību var sniegt arī, izmantojot palīdzības sniedzējas personas personālu un aprīkojumu.Palīdzībā nav iekļautas tādas darbības kā apkalpe, apkope, garantijas remonts, vai arī vienkārši palīdzības avota norāde, vai palīdzības sniegšana, darbojoties par starpnieku.3. Šajā pantā minētās darbības nozaru klasifikācija sniegta pielikumā."2. pants"3. Palīdzība, kurā atbildība ar ceļu transporta līdzekli saistītā negadījumā vai avārijā, kas notikusi uzņēmuma, kurš veic apdrošināšanu, dalībvalsts teritorijā, paredzēta tikai par šādām darbībām:- avārijas seku novēršana notikuma vietā, ja uzņēmums, kas veic apdrošināšanu, galvenokārt izmanto pats savu personālu un aprīkojumu,- transporta līdzekļa nogādāšana uz tuvāko vai arī piemērotāko vietu, kur iespējams veikt remontu, kā arī, vajadzības gadījumā, autovadītāja un pasažieru nogādāšana, parasti ar tiem pašiem palīdzības līdzekļiem, uz tuvāko vietu, no kuras viņi var turpināt pārtraukto ceļojumu citiem līdzekļiem,- ja to paredz uzņēmuma, kas veic apdrošināšanu, dalībvalsts, transporta līdzekļa nogādāšana, kas var notikt arī autovadītāja un pasažieru pavadībā, uz viņu mājām, uz izbraukšanas vietu vai uz iecerēto galamērķi tajā pašā valstī,ja vien šādas darbības neveic apdrošināšanas uzņēmums, uz kuru attiecas šī direktīva.Pirmajos divos ievilkumos minētajos gadījumos nosacījums, ka negadījumam vai avārijai jābūt notikušai uzņēmuma, kas veic apdrošināšanu, dalībvalsts teritorijā:a) nav piemērojams, ja apdrošināšanas atlīdzības saņēmējs ir uzņēmuma, kas veic apdrošināšanu, dalībnieks un avārijas seku novēršanu vai transporta līdzekļa pārvešanu, pamatojoties uz savstarpēju nolīgumu, veic līdzīga struktūra attiecīgajā valstī, turklāt palīdzību sniedz, pamatojoties tikai uz dalībnieka kartes uzrādīšanu un nepieprasot papildu prēmiju;b) pieļauj šādas palīdzības sniegšanu Īrijā un Apvienotajā Karalistē, ja palīdzību sniedz viena un tā pati struktūra, kas darbojas abās valstīs.Trešajā ievilkumā minētajos apstākļos, ja negadījums vai avārija notikusi Īrijas teritorijā vai Apvienotajā Karalistē — Ziemeļīrijas teritorijā, transporta līdzekli, iespējams, arī autovadītāja un pasažieru pavadībā var nogādāt uz viņu mājām, izbraukšanas vietu vai iecerēto galamērķi abās minētajās teritorijās.Turklāt direktīva neattiecas arī uz palīdzības darbībām, ko veic, kad transporta līdzekļa negadījums vai avārija notikusi ārpus Luksemburgas Lielhercogistes teritorijas, un šā negadījuma vai avārijas dēļ cietušais vai salūzušais transporta līdzeklis, iespējams, arī autovadītāja un pasažieru pavadībā ir jānogādā uz mājām, ja šādas darbības veic Luksemburgas Lielhercogistes Automobiļu klubs.Uzņēmumi, uz kuriem attiecas šī direktīva, šajā punktā minēto darbību drīkst veikt tikai tad, ja tie ir saņēmuši atļauju darboties pielikuma A punktā minētajā 18. nozarē, neierobežojot minētā pielikuma C punktu. Tādā gadījumā attiecīgajām darbībām piemēro šo direktīvu."3. pants"Šī direktīva neattiecas uz uzņēmumiem, kas atbilst šādiem nosacījumiem:- uzņēmums neveic nevienu citu darbību, kuru regulē šī direktīva, kā vien darbību, kas aprakstīta pielikuma A punktā kā 18. nozare,- šo darbību veic tikai vietējā mērogā, un atlīdzību sniedz tikai praktiskas palīdzības formā, un- kopējie gada ieņēmumi, kurus iekasē par palīdzības darbību, kas sniegta grūtībās nonākušām personām, nepārsniedz ECU 200000."4. pants"f) Dānijā:Falcks Redningskorps A/S, København."5. pantsPirmās direktīvas 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta priekšpēdējā ievilkumā svītro vārdus "coöperatieve vereniging".6. pants"Tāpat šie koordinācijas pasākumi neliedz dalībvalstīm pārbaudīt uzņēmumus, kas vēlas iegūt vai ir ieguvuši licenci, kura ļauj darboties pielikuma A punktā minētajā 18. apdrošināšanas nozarē, attiecībā uz šādu uzņēmumu personāla un aprīkojuma tiešiem vai netiešiem avotiem, tostarp uzņēmumu medicīnas grupu kvalifikāciju un aprīkojuma kvalitāti, kas uzņēmumiem pieejami, lai tie varētu pildīt šajā apdrošināšanas nozarē radušās saistības."7. pants"e) aprēķini par izdevumiem, kas saistīti ar administratīvo pakalpojumu ieviešanu un darījumu aizsardzības nodrošinājumu; finanšu līdzekļi, no kuriem paredzēts tos segt, un gadījumos, kad sedzamie riski ir ietverti pielikuma A punktā ar 18. numuru, — arī līdzekļi, kas uzņēmumam pieejami solītās palīdzības sniegšanai;."8. pants"13. pantsDalībvalstis savā starpā cieši sadarbojas, uzraugot licencēto uzņēmumu finanšu stāvokli. Ja attiecīgie uzņēmumi ir licencēti apdrošināt riskus, kas ietverti pielikuma A punktā ar 18. numuru, dalībvalstis sadarbojas arī, uzraugot šiem uzņēmumiem pieejamos līdzekļus solīto palīdzības darbību veikšanai, ja dalībvalstu tiesību akti paredz šādu līdzekļu uzraudzību."9. pants"Attiecībā uz riskiem, kas ietverti pielikuma A punktā ar 18. numuru, izmaksāto prasījumu lielums, ko izmanto otrā rezultāta aprēķināšanai (pamatojoties uz prasījumiem), ir vienlīdzīgs izmaksām, kas uzņēmumam radušās, sniedzot palīdzību. Šīs izmaksas aprēķina saskaņā ar tās dalībvalsts noteikumiem, kuras teritorijā atrodas uzņēmuma galvenais birojs."10. pants"— ECU 300000 gadījumā, ja apdrošina visus vai dažus no riskiem, kas ietverti vienā no pielikuma A punktā minētajām nozarēm ar 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 16. un 18. numuru."11. pants"19. pants1. Dalībvalstis prasa, lai visi uzņēmumi, kuru galvenie biroji atrodas to teritorijā, sagatavotu gada pārskatus par finanšu stāvokli un maksātspēju, ietverot visus darījumu veidus, un attiecībā uz riskiem, kas ietverti pielikuma A punktā ar 18. numuru, — arī par citiem līdzekļiem, kas uzņēmumiem pieejami saistību veikšanai, ja attiecīgās dalībvalsts tiesību akti paredz šādu līdzekļu uzraudzību.2. Dalībvalstis prasa, lai visi uzņēmumi, kas darbojas to teritorijā, periodiski iesniedz pārskatus kopā ar statistikas dokumentiem, kas vajadzīgi uzraudzībai, un attiecībā uz riskiem, kas ietverti pielikuma A punktā ar 18. numuru, norāda līdzekļus, kas uzņēmumiem pieejami saistību veikšanai, ja attiecīgās dalībvalsts tiesību akti paredz šādu līdzekļu uzraudzību. Kompetentās uzraudzības iestādes nodrošina cita citu ar uzraudzībai vajadzīgajiem dokumentiem un informāciju."12. pants"26. pants1. Uzņēmums, kurš lūdzis vai saņēmis licenci vairāk nekā vienā dalībvalstī, var pretendēt uz šādām priekšrocībām, kuras attiecīgās valstis var piešķirt tikai kopīgi:a) 25. pantā minēto maksātspējas rezervi aprēķina kopā visiem darījumiem, ko uzņēmums veic Kopienā; tādā gadījumā, izdarot aprēķinu, vērā ņem tikai tās darbības, ko veic visas Kopienā reģistrētās aģentūras vai filiāles;b) 23. panta 2. punkta e) apakšpunktā prasīto depozītu nogulda tikai vienā no dalībvalstīm;c) aktīvus, kas ir garantiju fonds, tur jebkurā no dalībvalstīm, kurās uzņēmums darbojas.2. Pieteikumu šā panta 1. punktā minēto priekšrocību izmantošanai iesniedz attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Pieteikumā jānorāda tās dalībvalsts iestāde, kura turpmāk uzraudzīs visu aģentūru vai filiāļu darījumu maksātspēju Kopienā. Uzņēmumam iestādes izvēle jāpamato. Depozīts jānogulda šajā dalībvalstī.3. Šā panta pirmajā punktā paredzētās priekšrocības var piešķirt tikai tad, ja piekrišanu dod visu to dalībvalstu kompetentās iestādes, kurām iesniegti pieteikumi. Priekšrocības stājas spēkā tikai tad, kad izraudzītā uzraudzības iestāde informējusi pārējās uzraudzības iestādes, ka tā uzraudzīs visu aģentūru vai filiāļu darījumu maksātspēju Kopienā.Izraudzītajai uzraudzības iestādei no pārējām dalībvalstīm jāsaņem informācija, kas vajadzīga, lai veiktu to teritorijā reģistrēto aģentūru vai filiāļu vispārējās maksātspējas uzraudzību.4. Pēc vienas vai vairāku attiecīgo dalībvalstu pieprasījuma saskaņā ar šo pantu piešķirtās priekšrocības reizē atceļ visas attiecīgās dalībvalstis."13. pants"Ja uzņēmums atbilst 26. panta 1. punktā noteikto priekšrocību saņemšanas kritērijiem, tad, piemērojot 20. pantu, pret iestādi, kura atbild par Kopienā reģistrēto aģentūru vai filiāļu maksātspējas pārbaudi attiecībā uz visu to darbību, jābūt tādai pašai attieksmei kā pret tās valsts iestādi, kuras teritorijā atrodas Kopienas uzņēmuma galvenais birojs."14. pants"18. PalīdzībaPalīdzība personām, kas nonākušas grūtībās ceļojumu laikā, esot prom no mājām vai arī esot prom no pastāvīgās dzīvesvietas."15. pantsJebkura dalībvalsts savā teritorijā drīkst noteikt, ka palīdzība personām, kas nonākušas grūtībās apstākļos, kuri nav minēti 1. pantā, notiek saskaņā ar Pirmajā direktīvā paredzēto kārtību. Ja dalībvalsts šo iespēju izmanto, tad nolūkā ievērot iepriekšminēto kārtību dalībvalsts pielīdzina šādu darbību tām darbībām, kas pieder pie pielikuma A punktā norādītās 18. apdrošināšanas nozares, neierobežojot pielikuma C punktu.Šā panta iepriekšējā daļa nekādi neietekmē Pirmās direktīvas pielikumā paredzēto klasifikāciju attiecībā uz darbībām, kas nepārprotami pieder pie citām apdrošināšanas nozarēm.Nedrīkst atteikt licenci aģentūrai vai filiālei, pamatojoties tikai uz to, ka šajā pantā minēto darbību dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas uzņēmuma galvenais birojs, klasificē citādi.Pagaidu noteikumi16. pants1. Ikviena dalībvalsts uzņēmumiem, kas šīs direktīvas izziņošanas dienā sniedz palīdzību tikai attiecīgās dalībvalsts teritorijā, var piešķirt piecu gadu pārejas laiku no minētās dienas, lai izpildītu Pirmās direktīvas 16. un 17. pantā noteiktās prasības.2. Dalībvalstis 1. punktā minētajiem uzņēmumiem, kas, beidzoties piecu gadu termiņam, nav pilnībā nodrošinājuši maksātspējas rezervi, var šīs rezerves nodrošināšanai piešķirt papildu laiku, kas nav ilgāks par diviem gadiem, ja šie uzņēmumi saskaņā ar Pirmās direktīvas 20. pantu uzraudzības iestādes apstiprināšanai ir iesnieguši pasākumu sarakstu, kurus tie paredzējuši veikt šajā nolūkā.3. Šā panta 1. punktā minētie uzņēmumi, kas grib paplašināt darbību Pirmās direktīvas 8. panta 2. punkta vai 10. panta nozīmē, var to darīt tikai ar nosacījumu, ka to darbība pilnībā atbilst minētajai direktīvai.4. Jebkurš 1. punktā minētais uzņēmums, kas darbojas formā, kura nav minēta Pirmās direktīvas 8. pantā, trīs gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas dienas var turpināt veikt darbību tādā formā, kāda tam bijusi minētajā dienā.5. Šis pants mutatis mutandis attiecas arī uz uzņēmumiem, kas izveidoti pēc šīs direktīvas paziņošanas dienas, ja šie uzņēmumi pārņēmuši darījumus, ko minētajā dienā jau veikusi juridiski patstāvīga struktūra.17. pantsDalībvalstis Pirmās direktīvas III sadaļā minētajām aģentūrām un filiālēm, kuras minēto dalībvalstu teritorijās sniedz tikai palīdzību, var piešķirt ilgākais piecus gadus no šīs direktīvas izziņošanas dienas, lai tās piemērotos Pirmās direktīvas 25. pantam, ja vien šīs aģentūras un filiāles neveic darbību Pirmās direktīvas 10. panta 2. punkta nozīmē.18. pantsAstoņus gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas dienas nosacījums, ka negadījumam vai avārijai jābūt notikušai uzņēmuma, kas veic apdrošināšanu, dalībvalsts teritorijā, neattiecas uz darbībām, kas minētas Pirmās direktīvas 2. panta 3. punkta pirmās daļas trešajā izvilkumā, ja šīs darbības veic ELPA (Grieķijas Automobiļu un ceļojumu klubs).Nobeiguma noteikumi19. pants1. Dalībvalstis izdara grozījumus savos tiesību aktos atbilstoši šai direktīvai ne vēlāk kā līdz 1987. gada 30. jūnijam. Tās tūlīt par to informē Komisiju. Šādi grozītus tiesību aktus saskaņā ar šīs direktīvas 16., 17. un 18. pantu piemēro vēlākais no 1988. gada 1. janvāra.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos normatīvos un administratīvos aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.20. pantsSešos gados pēc šīs direktīvas paziņošanas Komisija ziņo Padomei par grūtībām, kādas radušās, piemērojot direktīvu, jo īpaši tās 15. pantu. Vajadzības gadījumā Komisija iesniedz priekšlikumus šādu grūtību novēršanai.21. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1984. gada 10. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Dukes[1] OV C 51, 10.3.1981., 5. lpp.; OV C 30, 4.2.1983., 6. lpp.[2] OV C 149, 14.6.1982., 129. lpp.[3] OV C 343, 31.12.1981., 9. lpp.[4] OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp.[5] OV L 189, 13.7.1976., 13. lpp.[6] OV L 63, 13.3.1979., 1. lpp.--------------------------------------------------