title: Padomes Direktīva 92/75/EEK (1992. gada 22. septembris) par sadzīves tehnikas enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0075

Oficiālais Vēstnesis L 297 , 13/10/1992 Lpp. 0016 - 0019 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 23 Lpp. 0195  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 23 Lpp. 0195

		Padomes Direktīva 92/75/EEK(1992. gada 22. septembris)par sadzīves tehnikas enerģijas un citu resursu patēriņa norādīšanu, izmantojot etiķetes un standarta informāciju par precēmEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā pakāpeniski būtu jāveic pasākumi, kas līdz 1992. gada 31. decembrim sasniegtu iekšējo tirgu;tā kā atsevišķām dalībvalstīm jau ir savas sistēmas attiecībā uz enerģijas etiķetēm sadzīves tehnikas ierīcēm un brīvprātīgu citas enerģijas patēriņa informācijas sniegšanu; tā kā viena no dalībvalstīm ir oficiāli ierosinājusi savas obligātās etiķešu sistēmas ieviešanu un citas dalībvalstis apsver šādu ieviešanu; tā kā vairāku obligātu sistēmu pastāvēšana atsevišķās valstīs radītu iekšējās tirdzniecības barjeras Kopienā;tā kā Līguma 130.r pants paredz dabas resursu apdomīgu un racionālu izmantošanu; tā kā enerģijas racionāla izmantošana ir viens no pamatveidiem mērķa sasniegšanai un vides piesārņojuma samazināšanai;tā kā precīzas, būtiskas un salīdzināmas sadzīves tehnikas ierīču enerģijas patēriņa informācijas sniegšana var ietekmēt sabiedrības izvēli par labu ierīcēm, kas patērē mazāk enerģijas, tādējādi mudinot ražotājus veikt pasākumus viņu ražoto ierīču patēriņa samazināšanai; tā kā tas netieši sekmēs arī šo ierīču efektīvu izmantošanu; tā kā šīs informācijas trūkuma gadījumā tirgus ietekmes atsevišķa izmantošana nenodrošinās enerģijas racionālu patēriņu šīm ierīcēm;tā kā informācijai ir būtiska nozīme tirgus ietekmes izmantošanā un tādēļ nepieciešams ieviest vienotu marķējumu visām viena veida ierīcēm, lai potenciālajiem pircējiem sniegtu standartizētu papildu informāciju par šo ierīču izmaksām enerģijas un citu resursu patēriņa izteiksmē un lai nodrošinātu, ka potenciālie pircēji, kas neredz izstādītās ierīces un kas tādējādi neredz arī marķējumu, saņemtu šo informāciju;tā kā šim nolūkam enerģijas patēriņš un cita informācija par katru ierīču veidu mērāma atbilstoši saskaņotiem standartiem un metodēm un šo standartu un metožu izmantošana pārraugāma tirgus stadijā;tā kā Direktīva 79/530/EEK [4] centās īstenot šos mērķus attiecībā uz sadzīves tehnikas ierīcēm; tā kā tomēr pieņemta tikai viena īstenošanas direktīva par elektriskajām plītīm un tikai dažas dalībvalstis ieviesušas šīs etiķetes; tā kā tādēļ tagad nepieciešams mācīties no gūtās pieredzes un pastiprināt šīs direktīvas noteikumus; tā kā Direktīva 79/530/EEK jāaizstāj, bet Direktīva 79/531/EEK [5], kas attiecas uz šīm elektriskajām plītīm, ir jāpārskata un pēc tam jāiekļauj pašreizējā sistēmā;tā kā, ieviešot pilnīgi brīvprātīgu sistēmu, tikai atsevišķas ierīces tiktu marķētas vai tām pievienota standarta informācija par precēm, kas varētu radīt neskaidrības dažiem patērētājiem; tā kā šā iemesla dēļ pašreizējai sistēmai jānodrošina enerģijas patēriņa norādīšana, izmantojot etiķetes un speciālas standarta preču zīmes uz visām attiecīgajām ierīcēm;tā kā sadzīves tehnikas ierīces patērē dažādas enerģijas formas, starp kurām nozīmīgākās ir elektrība un gāze; tā kā šā iemesla dēļ šī direktīva jāattiecina uz ierīcēm, kas patērē jebkāda veida enerģiju;tā kā Padomes Direktīva 86/594/EEK (1986. gada 1. decembris) par sadzīves tehnikas radītā trokšņa līmeni [6] paredz norādes par trokšņa emisiju iekļaušanu enerģijas etiķetēs, ja tas vajadzīgs; tā kā šā iemesla dēļ nepieciešami noteikumi par citas informācijas iekļaušanu un marķēšanu, ko paredz Kopienas sistēmas;tā kā iekļaujami vienīgi tie ierīču veidi, kuru kopējais enerģijas patēriņš ir nozīmīgs un uz kuriem attiecināma palielinātas efektivitātes prasība,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šīs direktīvas mērķis ir veicināt attiecīgo valstu informācijas publicēšanas saskaņošanu, konkrēti, izmantojot etiķetes un informāciju par precēm, informāciju par enerģijas un citu nozīmīgu resursu patēriņu un papildus informāciju attiecībā uz noteiktiem sadzīves tehnikas ierīču veidiem, tādējādi ļaujot patērētājiem izvēlēties energoefektīvu tehniku. Šī direktīva attiecas uz šādiem sadzīves tehnikas ierīču veidiem, pat ja tā tiek pārdota izmantošanai vajadzībām, kas nav sadzīves vajadzības:- ledusskapji, saldētavas un to kombinācijas,- veļas mazgājamās mašīnas, žāvējamie aparāti un to kombinācijas,- trauku mazgājamās mašīnas,- plītis,- ūdens sildītāji un apkures katli,- gaismas avoti,- gaisa kondicionēšanas ierīces.2. Šā panta sarakstu var papildināt ar citiem sadzīves tehnikas ierīču veidiem saskaņā ar 9. panta b) punktu.3. Šī direktīva neattiecas uz normēšanas plāksni vai tās ekvivalentu, kas drošības nolūkā pievienots šīm ierīcēm.4. Šajā direktīvā:"tirgotājs" : ir mazumtirgotājs vai cita persona, kas pārdod, iznomā, piedāvā pirkšanai uz nomaksu vai demonstrē sadzīves tehnikas ierīces galīgajiem patērētājiem,"piegādātājs" : ir ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā vai persona, kas piedāvā preci Kopienas tirgū,"informācijas lapa" : ir standarta informācijas tabula par attiecīgo ierīci,"citi nozīmīgi resursi" : ir ūdens, ķīmiskas vai citas vielas, ko ierīce parasti patērē izmantošanas laikā,"papildinformācija" : ir cita informācija par ierīces darbību, kas ir saistīta vai palīdz tās enerģijas vai citu nozīmīgu resursu patēriņa novērtēšanā.5. Nav pienākuma pievienot etiķetes vai izmantot apzīmējumus attiecībā uz lietotām ierīcēm vai ierīču modeļiem, kuru ražošana izbeigta pirms attiecīgās īstenošanas direktīvas stāšanās spēkā.2. pants1. Patērētāja uzmanību papildinformācijai un informācijai par elektroenerģijas, citu enerģijas formu un citu nozīmīgu resursu patēriņu pievērš ar speciālu zīmju un etiķešu palīdzību, kas attiecas uz sadzīves tehniku, kas tiek pārdota, iznomāta, piedāvāta pirkšanai uz nomaksu vai demonstrēta galīgajiem patērētājiem.2. Detaļas, kas attiecas uz etiķetēm un speciālo zīmi definē direktīvās, kuras attiecas uz katru ierīču veidu un kuras pieņemtas, ievērojot šo direktīvu un saskaņā ar 9. pantu.3. Nepieciešama tehniskā dokumentācija, kas ļautu novērtēt etiķetē un speciālajā zīmē ietvertās informācijas precizitāti. Tā ietver:- vispārīgu preces aprakstu,- veikto konstrukcijas aprēķinu rezultātus, ja tādi nepieciešami,- pārbaudes ziņojumus, ja tādi pieejami, ieskaitot tos, ko veikušas attiecīgas nozīmētas organizācijas, kā noteikts citos Kopienas tiesību aktos,- ja vērtības ir atvasinātas no tām, ko lieto līdzīgiem modeļiem, tad tādu pašu informāciju par šiem modeļiem.4. Piegādātājs nodrošina 3. punktā paredzēto tehnisko dokumentāciju. Šim mērķim var izmantot dokumentāciju, kas jau pieprasīta, pamatojoties uz attiecīgiem Kopienas tiesību aktiem. Piegādātājs nodrošina šīs dokumentācijas pieejamību pārbaudes nolūkiem par laika periodu, kas beidzas piecus gadus pēc pēdējās preces ražošanas brīža.3. pants1. Visi piegādātāji, kas piedāvā tirgū īstenošanas direktīvās minētās sadzīves tehnikas ierīces, nodrošina etiķetes saskaņā ar šo direktīvu. Izmantotajām etiķetēm visos aspektos jāatbilst šīs direktīvas un īstenošanas direktīvu noteikumiem.2. Papildus etiķetēm piegādātāji nodrošina speciālu preces zīmi. Šai speciālajai zīmei jābūt ietvertai visās preču brošūrās. Ja piegādātājs ar tām neapgādā, viņš aizstāj speciālās zīmes ar citu literatūru, ko piegādā kopā ar ierīci. Izmantotajām speciālajām zīmēm visos aspektos jāatbilst šīs direktīvas un īstenošanas direktīvu noteikumiem.3. Piegādātāji ir atbildīgi par viņu piegādāto etiķešu un speciālo zīmju precizitāti.4. Uzskatāms, ka piegādātājs devis piekrišanu etiķetē un speciālajā zīmē ietvertās informācijas publicēšanai.4. pantsUz etiķetēm un informāciju par precēm attiecas šādi noteikumi:a) ja īstenošanas direktīvā minētā ierīce tiek demonstrēta, tirgotāji pievieno atbilstīgu etiķeti attiecīgā valodā un skaidri redzamā vietā, kas noteikta attiecīgajā īstenošanas direktīvā;b) tirgotājiem, kas minēti a) apakšpunktā, piegādātājs nodrošina nepieciešamās etiķetes bez maksas. Piegādātāji var brīvi izvēlēties savu etiķešu nodrošināšanas sistēmu. Tomēr, ja tirgotājs nosūta etiķešu pieprasījumu, piegādātājam jānodrošina, ka tās tiek nekavējoties nosūtītas.5. pantsJa attiecīgās ierīces tiek piedāvātas pārdošanai, iznomāšanai vai pirkšanai uz nomaksu pa pastu, pēc kataloga vai citā veidā, kas nozīmē, ka potenciālais pircējs nevar redzēt izstādīto preci, tad īstenošanas direktīvas nosaka, ka būtiskā informācija, kas norādīta etiķetē vai speciālajā zīmē, potenciālajiem pircējiem jāsniedz pirms ierīces pirkšanas.6. pantsĪstenošanas direktīvas nosaka, ka uz etiķetes vai zīmes ir jānorāda informācija par trokšņa līmeni, ja šāda informācija tiek sniegta saskaņā ar Direktīvu 86/594/EEK, un cita publiska informācija par attiecīgo ierīci, kas tiek sniegta saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem.7. pantsDalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka:a) visi to teritorijā esošie piegādātāji un tirgotāji pilda šajā direktīvā noteiktos pienākumus;b) ja tas var maldināt vai radīt neskaidrības, tad citu etiķešu, zīmju, simbolu vai uzrakstu izvietošana attiecībā uz enerģijas patēriņu, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām un citām īstenošanas direktīvām, ir aizliegta. Šis aizliegums neattiecas uz Kopienas vai attiecīgās valsts vides marķējuma sistēmām;c) etiķešu un speciālo zīmju sistēmas ieviešanu attiecībā uz enerģijas patēriņu papildina izglītojošas un reklāmas informācijas kampaņas, kuru mērķis ir veicināt apdomīgāku enerģijas patēriņu no privāto patērētāju puses.8. pants1. Ja šīs direktīvas un īstenošanas direktīvu noteikumi ir izpildīti, dalībvalstis neaizliedz un neierobežo īstenošanas direktīvā paredzētās sadzīves tehnikas ierīču piedāvāšanu tirgū.2. Ja tām nav pierādījumu par pretējo, dalībvalstis uzskata, ka etiķetes un speciālās zīmes atbilst šīs direktīvas un īstenošanas direktīvu noteikumiem. Tās var prasīt, lai piegādātāji sniedz pierādījumus 2. panta 3. punkta nozīmē par etiķetēs vai speciālajās zīmēs ietvertās informācijas precizitāti, ja ir pamats aizdomām par tās neprecizitāti.9. pantsTiek veikti pasākumi attiecībā uz sistēmas izveidošanu un darbību, un tie tiek pielāgoti tehniskajam progresam saskaņā ar kārtību, kas noteikta 10. pantā. Šie pasākumi ir:a) īstenošanas direktīvas;b) jaunu sadzīves tehnikas ierīču ietveršana 1. panta 1. punkta sarakstā, ja ar to varētu sasniegt nozīmīgus enerģijas ietaupījumus.10. pantsKomisijai palīdz komiteja, ko izveido no dalībvalstu pārstāvjiem un ko vada Komisijas pārstāvis.Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atbilstoši jautājuma steidzamībai. Kad Padome pieņem lēmumus, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, atzinumu sniedz EEK Līguma 148. panta 2. punktā noteiktais vairākums. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē šajā pantā noteiktajā kārtībā. Priekšsēdētājs nebalso.Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu.Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomē priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome lemj ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja trīs mēnešos pēc vēršanās Padomē tā nav pieņēmusi lēmumu, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus, izņemot tad, ja Padome noraidījusi minētos pasākumus ar vienkāršu balsu vairākumu.11. pantsKad pagājuši trīs gadi kopš šīs direktīvas piemērošanas, Komisija novērtē tās īstenošanu un iegūtos rezultātus. Šis novērtējums ir jāiekļauj ziņojumā, kas iesniedzams Eiropas Parlamentā un Padomē.12. pantsĪstenošanas direktīvas nosaka:a) ietveramo ierīču veidu precīzu definīciju;b) mērīšanas standartus un metodes, kas izmantojami 1. panta 1. punktā minētās informācijas iegūšanai;c) šīs direktīvas 2. panta 3. punktā prasītās tehniskās dokumentācijas detaļas;d) šā panta 2. punktā minētās etiķetes dizainu un saturu, kam iespēju robežās ir vienotas dizaina pazīmes;e) vietu, kur etiķeti piestiprina ierīcei. Nepieciešamības gadījumā var noteikt, ka etiķeti piestiprina vai uzdrukā uz iepakojuma;f) speciālās zīmes saturu un, ja nepieciešams, formātu, un citas detaļas vai 3. panta 2. punktā noteikto papildinformāciju. Etiķetes informācija jāietver arī speciālajā zīmē;g) informāciju, kas sniedzama 5. pantā minēto pārdošanas piedāvājumu gadījumā, un veidu, kādā tā sniedzama.13. pantsAr šo no 1994. gada 1. janvāra atceļ Direktīvu 79/530/EEK.Direktīva 79/531/EEK uzskatāma par šīs direktīvas īstenošanas direktīvu attiecībā uz elektriskajām plītīm, tomēr dalībvalstis var atturēties no tās obligātas ieviešanas līdz dienai, kas noteikta pārstrādātajā īstenošanas direktīvā attiecībā uz elektriskajām plītīm saskaņā ar kārtību, kas noteikta 10. pantā.14. pants1. Līdz 1993. gada 1. jūlijam dalībvalstis pieņem noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties informē Komisiju par šiem pasākumiem.Dalībvalstīs šie noteikumi stājas spēkā ne vēlāk kā 1994. gada 1. janvārī.2. Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.3. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.15. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1992. gada 22. septembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsR. Needham[1] OV C 235, 10.9.1991., 5. lpp.[2] OV C 125, 18.5.1992., 172. lpp., unOV C 241, 21.9.1992.[3] OV C 49, 24.2.1992., 32. lpp.[4] OV L 145, 13.6.1979., 1. lpp.[5] OV L 145, 13.6.1979., 7. lpp.[6] OV L 344, 6.12.1986., 24. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1976. gada 21. decembris) par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar gaļas produktiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0099

Oficiālais Vēstnesis L 026 , 31/01/1977 Lpp. 0085 - 0100 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 8 Lpp. 0056  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 17 Lpp. 0060  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 8 Lpp. 0056  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0174  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0174

		Padomes Direktīva(1976. gada 21. decembris)par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar gaļas produktiem(77/99/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],tā kā kopš tirgus kopīgās organizācijas ieviešanas Kopienas iekšienē atļauta brīva gaļas produktu aprite; tā kā Kopienas iekšējo tirdzniecību ar šiem produktiem tomēr ierobežo dalībvalstīs spēkā esošās atšķirīgās veterinārās prasības; tā kā šādu neatbilstību novēršanai nepieciešams dalībvalstu atšķirīgās prasības aizstāt ar kopējiem nosacījumiem;tā kā minēto produktu veselības kvalitātes nodrošināšanai nepieciešams, lai šo produktu ražošanā tiktu izmantota tikai tā svaigā gaļa, kas atbilst Kopienas standartiem, kā paredzēts Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā 64/433/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu [2], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar direktīvu 75/379/EEK [3], Padomes 1971. gada 15. februāra Direktīvā 71/118/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē tirdzniecību ar svaigu mājputnu gaļu [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar direktīvu 75/379/EEK, kā arī Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes problēmām, ievedot liellopus, cūkas un svaigu gaļu no trešajām valstīm [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar direktīvu 75/379/EEK; tā kā gaļas produkti jāražo, jāuzglabā un jāpārvadā tādos apstākļos, kas nodrošina visas veselības garantijas; tā kā prasība par gaļas ražošanas un pārstrādes uzņēmumu apstiprināšanu, iespējams, atvieglos minēto nosacījumuizpildes uzraudzību; tā kā būtu jāparedz kārtība, kādā risināmi konflikti, kas var rasties dalībvalstu starpā saistībā ar ražošanas uzņēmuma apstiprināšanas pamatotību;tā kā Kopienā turklāt būtu jāievieš vienotas kontroles metodes, lai nodrošinātu, ka šajā direktīvā paredzētos standartus visās dalībvalstīs piemēro vienādi; tā kā būtu jāparedz šādas kontroles veikšanas kārtības izstrāde, kas jāveic ar Padomes 1968. gada 15. oktobra lēmumu [6] dibinātajā Pastāvīgajā veterinārijas komitejā saskaņā ar Kopienas kārtību;tā kā būtu jāparedz iespēja atkāpties no dažiem šīs direktīvas noteikumiem attiecībā uz noteiktiem gaļas produktiem, kuru sastāvā ir vēl cita veida pārtikas produkti un kuros gaļas daudzums ir minimāls; tā kā šāda atkāpšanās būtu jāveic saskaņā ar Kopienas kārtību Pastāvīgajā veterinārijas komitejā;tā kā Kopienas iekšējā tirdzniecībā veselības sertifikāts, ko izsniegusi kompetenta iestāde, ir uzskatāms par labāko veidu, kādā kravas saņēmējas valsts kompetentajām iestādēm pierādāma gaļas produktu sūtījuma atbilstība šai direktīvai; tā kā šim sertifikātam jābūt pievienotam minēto produktu kravai līdz tās galamērķim;tā kā dalībvalstīm jādod tiesības aizliegt gaļas produktu ievešanu savā teritorijā no citas dalībvalsts, ja pierādīts, ka šie produkti nav derīgi lietošanai uzturā cilvēkiem vai neatbilst Kopienas veselības noteikumiem;tā kā šādos gadījumos pēc kravas sūtītāja vai tā pārstāvja lūguma būtu jāatļauj gaļas produktu atpakaļsaņemšana, ja vien higiēniski apsvērumi neliedz to darīt;tā kā gaļas produktu ievešanas aizlieguma vai ierobežojuma gadījumā tā iemesli būtu jādara zināmi kravas sūtītājam vai tā pārstāvim un atsevišķos gadījumos arī eksportētājas valsts kompetentajām iestādēm;tā kā gadījumā, ja starp kravas sūtītāju un dalībvalsts kravas saņēmējas iestādēm rodas domstarpības par to, vai aizliegums vai ierobežojums ir pamatots, kravas sūtītājam būtu jādod iespēja saņemt eksperta atzinumu;tā kā veicinot paredzēto pasākumu īstenošanu, būtu jānosaka kārtība ciešai sadarbībai starp dalībvalstīm un Pastāvīgās veterinārijas komitejas Komisiju,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva nosaka veselības prasības gaļas produktiem, kas paredzēti Kopienas iekšējam tirgum.2. pants1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:a) gaļas produkti ir produkti, kas pilnībā vai daļēji gatavoti no gaļas, kas apstrādāta, lai nodrošinātu noteiktu tās saglabāšanās pakāpi.Tomēr gaļa, kas ir vienīgi atdzesēta vai sasaldēta, nav uzskatāma par gaļas produktu.Šī direktīva neattiecas uz šādiem produktiem:i) gaļas ekstrakti, gaļas konsomē un buljoni, gaļas mērces un līdzīgi produkti, kuru sastāvā nav gaļas gabaliņu;ii) veseli, salauzti vai sasmalcināti kauli, gaļas peptoni, dzīvnieku izcelsmes želatīns, gaļas pulveris, cūkādas pulveris, asins plazma, asins sausne, asins plazmas sausne, šūnu proteīni, kaulu ekstrakti un līdzīgi produkti;iii) no dzīvnieku audiem iegūti tauki;iv) kuņģi, žultspūšļi, urīnpūšļi, zarnas – iztīrītas un balinātas, sālītas vai kaltētas;b) gaļa ir gaļa, kā noteikts- direktīvas 64/433/EEK 1. pantā,- direktīvas 71/118/EEK 1. pantā,- direktīvas 72/462/EEK 2. pantā;c) svaiga gaļa ir svaiga gaļa, kā noteikts direktīvas 64/433/EEK 1. pantā, direktīvas 71/118/EEK 1. pantā un direktīvas 72/462/EEK 2. pantā;d) apstrāde ir svaigas gaļas apstrāde, kuras gaitā var pievienot arī citus pārtikas produktus, gaļu karsējot, sālot vai kaltējot, vai pielietojot vairākas no šīm metodēm uzreiz;e) pabeigta apstrāde ir apstrāde, kas ir pietiekama, lai atbilstošajā apkārtējās vides temperatūrā garantētu produkta derīgumu;f) daļēja apstrāde ir apstrāde, kas neatbilst pilnīgas apstrādes prasībām, kas izklāstītas A pielikuma V nodaļas 27. punktā;g) karsēšana ir sausa vai mitra karsēšana;h) sālīšana ir vārāmās sāls (NaCl) izmantošana;i) kaltēšana ir dabiska vai mākslīga ūdens daudzuma samazināšana produktā;j) eksportētāja valsts ir dalībvalsts, no kuras gaļas produkti tiek sūtīti uz citu dalībvalsti;k) galamērķa valsts ir dalībvalsts, uz kuru gaļas produkti tiek sūtīti no citas dalībvalsts;l) sūtījums ir gaļas produktu daudzums, uz kuru attiecas viens un tas pats veselības sertifikāts;m) iesaiņošana ir gaļas produktu aizsardzība, izmantojot ar produktu tiešā saskarē esošu ietinamo materiālu vai iesaiņojumu, kā arī pats ietinamais materiāls vai iesaiņojums;n) iepakošana ir iesaiņota vai neiesaiņota gaļas produkta, vai produktu ievietošana otrā iepakojumā, kā arī pats iepakojums.2. Līdz atbilstošu noteikumu pieņemšanai un pēc tam, kad 9. panta 2. punkta kārtībā iesniegts priekšlikums par tādu gaļu, kas apstrādāta savādāk nekā karsējot, sālot vai kaltējot, vai apstrādāta tādā veidā, kas neatbilst A pielikuma V nodaļas 26. punkta prasībām, šāda gaļa ir 1. punkta b) apakšpunktā minēto direktīvu priekšmets.3. pants1. Katra dalībvalsts nodrošina, ka no tās teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju tiek sūtīti tikai tādi gaļas produkti, kas atbilst šādiem vispārīgiem nosacījumiem:1) tiem jābūt ražotiem uzņēmumā, kura darbība ir apstiprināta un pārbaudīta saskaņā ar 6. pantu;2) tiem jābūt ražotiem, uzglabātiem un pārvadātiem saskaņā ar A pielikumu;3) tiem jābūt ražotiem no:a) svaigas gaļas, kā noteikts 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Šīs gaļas izcelsme var būt:i) saskaņā ar direktīvu 64/433/EEK - dalībvalstī, kur notiek gaļas produktu ražošana, vai jebkurā citā dalībvalstī;ii) saskaņā ar direktīvu 72/462/EEK - trešajā valstī, no kuras gaļu ieved pati dalībvalsts, kurā notiek gaļas produktu ražošana, vai cita dalībvalsts;iii) saskaņā ar direktīvas 71/118/EEK 15. pantu - trešajā valstī, ciktāl:- no šīs gaļas ražotie produkti atbilst šīs direktīvas prasībām,- saražotajiem produktiem netiek piemērota A pielikuma VII nodaļā paredzētā veselības marķēšana,- Kopienas iekšējā tirdzniecība ar šiem produktiem paliek pakļauta katras valsts iekšējiem noteikumiem;b) gaļas produktiem, ja tie atbilst šīs direktīvas prasībām;4) tiem jābūt ražotiem produktus karsējot, sālot vai kaltējot, pie kam šie procesi var būt apvienoti ar kūpināšanu vai nogatavināšanu, iespējams, īpašos mikroklimatiskos apstākļos, un, jo īpaši, tie var būt saistīti ar noteiktu konservantu pielietošanu 12. panta nozīmē. Šie procesi var būt apvienoti arī ar citu pārtikas produktu un garšvielu pielietošanu;5) tiem jābūt ražotiem no svaigas gaļas, kas pārvadāta un uzglabāta saskaņā ar A pielikuma III nodaļu;6) saskaņā ar A pielikuma IV nodaļu, tiem jābūt izturējušiem pārbaudi, ko veic kompetenta iestāde; šādas pārbaudes var tikt veiktas tās ikdienas darba pienākumu ietvaros un saskaņā ar noteikumiem, kurus vajadzības gadījumā nosaka 18. panta kārtībā ar īpaši šim mērķim apmācītu palīgu palīdzību;7) tiem jāatbilst A pielikuma V nodaļā noteiktajiem standartiem;8) ja vajadzīga gaļas produktu iesaiņošana un iepakošana, tai jābūt veiktai saskaņā ar A pielikuma VI nodaļas prasībām;9) tiem jābūt marķētiem ar veselības marķējumu saskaņā ar A pielikuma VII nodaļu;10) tiem jābūt izsniegtam veselības sertifikātam, kam, saskaņā ar A pielikuma VIII nodaļu, jābūt pievienotam kravai līdz tās galamērķim;11) tiem jābūt uzglabātiem un nogādātiem līdz produktu kravas galamērķim apmierinošos veselības apstākļos saskaņā ar A pielikuma IX nodaļu.2. Gaļas produktus nevar pakļaut jonizējoša starojuma ietekmei, ja vien tam nav medicīnisku iemeslu un uz produkta un tā veselības sertifikātā nav skaidras norādes par šādas procedūras veikšanu.4. pants1. Gaļas produktus, kas pakļauti pabeigtai apstrādei saskaņā ar A pielikuma V nodaļas 27. punktu, var uzglabāt un pārvadāt normālā apkārtējās vides temperatūrā.Produktus, kas pakļauti ilgstošai dabiskai fermentācijai un nogatavināšanai, uzskatīta par pilnīgi apstrādātiem, līdz Padome vienprātīgi un pēc Komisijas priekšlikuma groza A pielikuma V nodaļas 27. punkta b) apakšpunktā noteiktos ierobežojumus.2. Pārbaudes ērtībai ražotājam jānodrošina, ka uz daļējai apstrādei pakļauto gaļas produktu iesaiņojuma ir skaidras un salasāmas norādes par to, kādā temperatūrā šie produkti uzglabājami un pārvadājami, kā arī produktu derīguma termiņš, ja minētās norādes tiek ievērotas.3. Vajadzības gadījumā saskaņā ar 18. pantā noteikto kārtību ir pieļaujama atkāpe no 2. punkta attiecībā uz noteiktiem gaļas produktiem, kas neatbilst A pielikuma V nodaļas 27. punkta nosacījumiem, taču atkarībā no konkrētiem apstākļiem, kuru esamību apstiprina kompetenta iestāde.5. pants3. un 4. pants nav piemērojams tiem gaļas produktiem, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā un ievesti ar galamērķa valsts atļauju; šajā gadījumā galamērķa valsts nodrošina, lai šos produktus lietotu vienīgi tam nolūkam, kādēļ tie ievesti šajā valstī.6. pants1. Katra dalībvalsts sagatavo to uzņēmumu sarakstu, kurus tā apstiprinājusi un kam piešķirts veterinārā apstiprinājuma numurs. Šo sarakstu dalībvalsts nosūta citām dalībvalstīm un Komisijai.Komisija sastāda visu apstiprināto uzņēmumu sarakstu un publicē to Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Neskarot 8. panta nosacījumus, dalībvalsts neapstiprina uzņēmumu, pirms nav nodrošināta tā atbilstība šai direktīvai.Dalībvalsts atsauc apstiprinājumu, ja apstiprinājuma nosacījumi vairs netiek pildīti.Ja uzņēmumā veic pārbaudi saskaņā ar 7. pantu, attiecīgā dalībvalsts ņem vērā no šīs pārbaudes rezultātiem izrietošos secinājumus.Citas dalībvalstis un Komisiju informē par apstiprinājuma atsaukumu.2. Apstiprināto uzņēmumu pārbaudi un uzraudzību veic atbildīgā kompetentā iestāde, kuras darba tīri tehnisko daļu var veikt īpaši šim nolūkam apmācīti darbinieki.Sīkākus noteikumus attiecībā uz palīgpersonālu nosaka saskaņā ar 18. pantā paredzēto kārtību.3. Ja dalībvalsts uzskata, ka uzņēmums citā dalībvalstī nepilda vai vairs nepilda apstiprinājuma nosacījumus, tā informē Komisiju un kompetento vadošo iestādi attiecīgajā dalībvalstī.4. 3. punktā minētajā gadījumā, Komisija tūlīt ierosina 7. pantā paredzēto procedūru.Ja ziņojums par pārbaudes rezultātiem sniedz tam pamatojumu, dalībvalstis, saskaņā ar 19. pantā paredzēto kārtību, var būt pilnvarotas atteikt attiecīgajā uzņēmumā ražoto gaļas produktu ievešanu savā teritorijā.Šo pilnvarojumu var atsaukt saskaņā ar šo pašu 19. pantā paredzēto kārtību, ja šāda rīcība ir pamatota ar tālākas ekspertīzes, kas veikta saskaņā ar 7. pantu, atzinumu.7. pantsDalībvalstu un Komisijas eksperti veic regulāras apstiprināto uzņēmumu pārbaudes, lai nodrošinātu, ka pēdējie patiesi piemēro šo direktīvu, un jo īpaši tās A pielikuma I un II nodaļu.Eksperti iesniedz Komisijai ziņojumu par veiktās pārbaudes rezultātiem.Dalībvalsts, kuras teritorijā veic pārbaudi, sniedz ekspertiem jebkuru palīdzību, kas vajadzīga viņu uzdevuma veikšanai.Dalībvalstu ekspertus, kas veic pārbaudes, norīko Komisija pēc dalībvalstu priekšlikuma. Eksperti nevar būt tās dalībvalsts pilsoņi, kurā veic pārbaudi, un 6. panta 3. un 4. punktā paredzētajā gadījumā arī strīdā iesaistīto dalībvalstu pilsoņi.Pārbaudes veic Komisijas vārdā un Komisija sedz ar pārbaudēm saistītos izdevumus.Pārbaužu biežumu un sīkus to veikšanas noteikumus nosaka 18. pantā paredzētajā kārtībā.8. pants1. Atkāpjoties no 3. pantā izvirzītajiem nosacījumiem, 18. pantā paredzētajā kārtībā var nolemt, ka daži šīs direktīvas nosacījumi neattiecas uz noteiktiem produktiem, kuru sastāvā ir citi pārtikas produkti un procentuāli nelielu daļu gaļas vai gaļas produktu.Šie izņēmumi attiecas vienīgi uz:a) nosacījumiem uzņēmumu apstiprināšanai, kā paredzēts A pielikuma I nodaļā;b) prasībām pārbaužu veikšanā kā aprakstīts A pielikuma IV un V nodaļā;c) nosacījumiem saistībā ar veselības marķējumu un veselības sertifikātiem, kā paredzēts 3. panta 1. punkta 9) un 10) apakšpunktā.Izskatot jautājumu par to, vai pieļaut kādu no šajā pantā minētajiem izņēmumiem, ņem vērā gan produkta īpašības, gan tā sastāvu.Neatkarīgi no šī panta nosacījumiem, dalībvalstis nodrošina, ka visi Kopienas iekšējam tirgum paredzētie gaļas produkti ir derīgi lietošanai un gatavoti no svaigas gaļas vai gaļas produktiem šīs direktīvas izpratnē.2. 1. punkta pirmo daļu pirmoreiz īsteno pirms šīs direktīvas īstenošanas dienas.9. pants1. Pirms šīs direktīvas īstenošanas pirmoreiz noteikumus attiecībā uz kapātu, maltu vai kā citādi sasmalcinātu svaigu gaļu ar citu pārtikas produktu un garšvielu piedevām pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma.Pirms šādi pieņemtie noteikumi stājas spēkā, šo gaļu pakļauj attiecīgās valsts likumiem.2. Komisija pirms šīs direktīvas īstenošanas dienas iesniedz Padomei priekšlikumu par nosacījumiem darbībām ar tādiem produktiem, kas nav bijuši pakļauti apstrādei un tādējādi neatbilst A pielikuma V nodaļas 26. punkta prasībām.10. pantsMetodes, kas vajadzīgas, lai pārbaudītu atbilstību A pielikuma V nodaļas 26. un 27. punktā noteiktajiem standartiem, un pieļaujamās novirzes no šiem standartiem nosaka sešus mēnešus pirms šīs direktīvas īstenošanas dienas saskaņā ar 18. pantā paredzēto kārtību.Šīs metodes, standarti un pieļaujamās novirzes vajadzības gadījumā var grozīt vai papildināt saskaņā ar šo pašu kārtību.11. pants1. Neierobežojot no 6. un 7. panta izrietošās pilnvaras, dalībvalsts, kuras teritorijā veselības pārbaudes gaitā atklāts, ka:a) no citas dalībvalsts ievestie gaļas produkti nav derīgi lietošanai pārtikā, aizliedz šo produktu laišanu tirgū savā teritorijā;b) netiek ievērotas 3. panta prasības, var uzlikt šādu aizliegumu.2. Lēmumiem, kas pieņemti, ievērojot 1. punktu, pēc kravas sūtītāja vai tā pārstāvja lūguma, jāatļauj gaļas produktu pārsūtīšana, ciktāl tas nav pretrunā veselības apsvērumiem. Visādā ziņā, jāveic piesardzības pasākumi, lai novērstu šo produktu nepareizu izlietojumu.Ja produktu pārsūtīšana nav iespējama, tos jāiznīcina tās dalībvalsts teritorijā, kur veikta pārbaude.Atkāpjoties no šī nosacījuma un pēc kravas sūtītāja vai tā pārstāvja lūguma, dalībvalsts, kas veic veselības un veterinārās pārbaudes, var atļaut gaļas produktu ievešanu, taču aizliegt to izmantošanu lietošanai pārtikā, ciktāl šāds lēmums neapdraud cilvēku vai dzīvnieku veselību. Šie gaļas produkti vairs nedrīkst atstāt attiecīgās dalībvalsts teritoriju un dalībvalstij jāpārbauda produktu kravas galamērķis.Šos lēmumus kravas sūtītājam vai tā pārstāvim jāpaziņo kopā ar to pieņemšanas iemesliem. Pēc pieprasījuma šie pamatotie lēmumi tūliņ jādara zināmi rakstveidā, norādot spēkā esošajos likumos paredzētās lēmumu pārsūdzēšanas iespējas, to veidus un termiņus, kuros iespējams lēmumus pārsūdzēt.3. Ja minētie lēmumi ir pamatoti ar infekcijas slimību izraisītāju klātbūtnes atrašanu, gaļas produktu bojāšanos, kas dara tos bīstamus cilvēka veselībai, vai nopietnu šīs direktīvas pārkāpumu atklāšanu, šie lēmumi un to pieņemšanas iemesli tūliņ jādara zināmi arī kravas sūtītājas valsts kompetentajai vadošajai iestādei un Komisijai.12. pantsNeierobežojot spēkā esošos Kopienas noteikumus par atļautajām pārtikas produktu piedevām, piedevu lietošana gaļas produktos un sīki izstrādāti noteikumi šajā jomā ir pakļauti attiecīgo valstu likumiem līdz spēkā stājas Kopienas noteikumi šajā jomā.13. pantsPadome vienprātīgi un pēc Komisijas priekšlikuma līdz 1978. gada 31. decembrim nosaka temperatūras, kas jāievēro gaļas izciršanas un šīs gaļas iesaiņošanas gaitā kā paredzēts A pielikuma II nodaļas 9. punktā un neskarot A pielikuma III nodaļas 20. punkta noteikumus.14. pants1. Padome pēc Komisijas priekšlikuma pieņem vienprātīgu lēmumu par Kopienas noteikumiem attiecībā uz trihinellu ģints nematožu (trihinellu) klātbūtnes noteikšanas metodēm un gadījumiem, kad šāda noteikšana nav vajadzīga.2. Kamēr nav stājušies spēkā šie noteikumi, piemēro dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz trihinellu ģints nematožu klātbūtnes noteikšanas metodes produktos, kuru sastāvā ir cūkgaļa.3. Ar trihinellām inficētu cūkgaļu nedrīkst izmantot Kopienas iekšējam tirgum paredzēto gaļas produktu ražošanā.15. pants1. Šī direktīva neietekmē dalībvalstu spēkā esošajos likumos paredzētās to lēmumu pārsūdzēšanas iespējas par šajā direktīvā paredzētajiem kompetentu iestāžu lēmumiem.2. Katra dalībvalsts nodrošina gaļas produktu kravu sūtītājiem tiesības saņemt eksperta atzinumu, ja šo gaļas produktu kustība ir aizliegta, ievērojot 11. panta 1. punktu. Katra dalībvalsts nodrošina, ka, pirms kompetentās iestādes veic jebkādus citus pasākumus, kā piemēram, gaļas iznīcināšanu, ekspertiem tiek dota iespēja pārliecināties, vai 11. panta 1. punkta prasības tikušas ievērotas.Ekspertam jābūt tādas dalībvalsts pilsonim, kas nav ne eskportētāja, ne galamērķa valsts.Pēc dalībvalstu priekšlikuma, Komisija sastāda to ekspertu sarakstu, kam var uzdot sniegt šādus atzinumus. Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm, Komisija nosaka vispārīgas normas šajā jomā jo īpaši attiecībā uz kārtību kādā atzinumi izstrādājami.16. pantsKamēr nav stājušies spēkā Kopienas noteikumi par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar gaļas produktiem, katra dalībvalsts šajā jomā piemēro savus likumus.17. pantsLīdz Kopienas noteikumu par gaļas produktu ievešanu no trešajām valstīm īstenošanai dalībvalstis šādu ievešanu gadījumos piemēro noteikumus, kas ir vismaz līdzvērtīgi no šīs direktīvas izrietošajiem.18. pants1. Ja piemērojama šajā pantā paredzētā kārtība, jautājumu bez kavēšanās nodod izskatīšanai Pastāvīgajā veterinārijas komitejā (turpmāk "Komiteja"), kas dibināta ar Padomes 1968. gada 15. oktobra lēmumu; komitejas priekšsēdētājs jautājumu iesniedz vai nu pēc paša iniciatīvas, vai pēc dalībvalsts pieprasījuma.2. Dalībvalstu balsis Komitejā vērtē Līguma 148. panta 2. punktā paredzētajā kārtībā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz paredzēto pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par paredzētajiem pasākumiem laikā, ko nosaka priekšsēdētājs, ņemot vērā izskatāmā jautājuma steidzamību. Atzinumu sniedz ar 41 balss vairākumu.4. Komisija apstiprina un nekavējoties piemēro paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu. Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums netiek sniegts, Komisija bez kavēšanās iesniedz Padomei priekšlikumu par paredzētajiem pasākumiem. Padome tos apstiprina ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja trīs mēnešu laikā no priekšlikuma iesniegšanas dienas Padome nav apstiprinājusi nekādus pasākumus, Komisija apstiprina paredzētos pasākumus un tos nekavējoties piemēro, izņemot gadījumu, ja Padome ar vienkāršu balsu vairākumu balsojusi pret tiem.19. pants1. Ja piemērojama šajā pantā paredzētā kārtība, Komitejas priekšsēdētājs pēc paša iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pieprasījuma jautājumu bez kavēšanās nodod izskatīšanai Komitejā.2. Dalībvalstu balsis Komitejā vērtē Līguma 148. panta 2. punktā paredzētajā kārtībā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz paredzēto pasākumu projektu. Komiteja divu dienu laikā sniedz atzinumu par paredzētajiem pasākumiem. Atzinumu sniedz ar 41 balss vairākumu.4. Komisija apstiprina un nekavējoties piemēro paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu. Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums netiek sniegts, Komisija bez kavēšanās iesniedz Padomei priekšlikumu par paredzētajiem pasākumiem. Padome tos apstiprina ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja 15 dienu laikā no priekšlikuma iesniegšanas dienas Padome nav apstiprinājusi nekādus pasākumus, Komisija apstiprina paredzētos pasākumus un tos nekavējoties piemēro, izņemot gadījumu, ja Padome ar vienkāršu balsu vairākumu balsojusi pret tiem.20. pantsPēc Komisijas priekšlikuma, kas jāiesniedz līdz 1977. gada 1. jūlijam, Padome līdz 1977. gada 31. decembrim pieņem noteikumus par to, kas tiks pilnvarots veikt uzraudzību un pārbaudes, kā paredzēts 3. panta 1. punkta 6. apakšpunktā, 4. panta 3. punktā, 6. panta 2. punktā un A pielikuma II, IV, V, VII un VIII nodaļā.21. pants18. un 19. pants ir spēkā līdz 1981. gada 21. jūnijam.22. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības no 1979. gada 1. jūlija.Tomēr tajās dalībvalstīs, kur saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem attiecībā uz veterināriju līdz šīs direktīvas spēkā stāšanās dienai netiek prasītas personāla ikgada medicīniskās apskates, A pielikuma II nodaļas 17. punktā paredzētās medicīniskās apskates ir obligātas tikai no 1980. gada 15. februāra, ja vien Padome pēc Komisijas priekšlikuma un līdz 1979. gada 31. decembrim nenolemj atlikt šo prasību uz vēlāku laiku, ņemot vērā Komisijas iesniegto ziņojumu.23. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 21. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA.P.L.M.M. van Der Stee[1] OV C 114, 11.11.1971., 40. lpp.[2] OV 121, 29.7.1964., 2012./64. lpp.[3] OV L 172, 3.7.1975., 17. lpp.[4] OV L 55, 8.3.1971., 23. lpp.[5] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.[6] OV L 255, 18.10.1968., 23. lpp.--------------------------------------------------A PIELIKUMSI NODAĻA NOSACĪJUMI GAĻAS PRODUKTU RAŽOŠANAS UZŅĒMUMU APSTIPRINĀŠANAI1. Visu to laiku, kamēr ir spēkā apstiprinājums, uzņēmumam jābūt vismaz:a) piemērotām telpām, kas ir pietiekami plašas, lai atsevišķi uzglabātu:i) atdzesētu vai sasaldētu:- svaigu gaļu 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē,- citu gaļu, kas nav minēta 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā;ii) atbilstošā apkārtējās vides temperatūrā vai vajadzības gadījumā atdzesētus vai sasaldētus:- šīs direktīvas prasībām atbilstošus gaļas produktus,- citus produktus, kas pilnībā vai daļēji ražoti no gaļas;b) iespējām jebkurā laikā efektīvi veikt šīs direktīvas paredzētās veterinārās pārbaudes un uzraudzību;c) atbilstoši apgādātai slēdzamai telpai, kas paredzēta vienīgi kompetentās iestādes lietošanai un atrodas darba telpu tuvumā;d) pietiekami lielām gaļas produktu ražošanai piemērotām telpām;e) aizslēdzamai telpai noteiktu gaļas produktu sastāvdaļu, piemēram, garšvielu, uzglabāšanai;f) iekārtai, kas nodrošina atbilstošu dzeramā ūdens piegādi zem spiediena; tomēr izņēmuma gadījumos pieļaujama dzeramā ūdens standartiem neatbilstoša ūdens piegādes iekārtu izmantošana, ja šo ūdeni izmanto tvaika ražošanai, ugunsdzēsības vajadzībām un saldējamo iekārtu dzesēšanas sistēmās, un ja piegādes cauruļvadu izvietojums nepieļauj iespēju šo ūdeni izmantot citiem mērķiem.Dzeramā ūdens standartiem neatbilstošā ūdens cauruļvadiem jābūt viegli atšķiramiem no dzeramā ūdens piegādes caurulēm un tie nedrīkst šķērsot telpas, kurās tiek apstrādāta vai uzglabāta svaiga gaļa vai gaļas produkti.Tomēr, piecu gadu laikā kopš direktīvas īstenošanas sākuma dienas izņēmuma kārtā var atļaut, ka dzeramā ūdens standartiem neatbilstošā ūdens cauruļvadi šķērso telpas, kurās atrodas gaļa un gaļas produkti, ja uzņēmums ir darbojies jau pirms direktīvas pieņemšanas un ja tajās cauruļvadu daļās, kas šķērso minētās telpas, nav atveru vai izvadu;g) iekārtai, kas nodrošina atbilstošu karstā dzeramā ūdens piegādi zem spiediena;h) higiēnas prasībām atbilstošai kanalizācijas sistēmai;i) pietiekamam skaitam ģērbtuvju, izlietņu, dušu un tualešu. Pēdējās nedrīkst būt tieši savienotas ar darba telpām. Pie izlietnēm jābūt nodrošinātai karstā un aukstā ūdens padevei vai ūdens maisītājiem, kuros karstais un aukstais ūdens tiek sajaukti līdz vajadzīgajai temperatūrai (no maisītāja krāna), materiāliem roku tīrīšanai un dezinfekcijai, kā arī vienreiz lietojamiem papīra roku dvieļiem; izlietnēm jāatrodas blakus tualetēm un ūdens krāni nedrīkst būt ar roku darbināmi;j) higiēnas prasībām atbilstošām iekārtām, kas paredzētas:- darbam ar svaigu gaļu un gaļas produktiem,- šo produktu iepakojumu uzglabāšanai tā, ka ne svaigā gaļa, ne gaļas produkti, ne iesaiņojums tieši nesaskaras ar grīdu;k) atbilstošiem piederumiem kaitēkļu, piemēram, kukaiņu un grauzēju, apkarošanai;l) telpai gatavās produkcijas galīgai iesaiņošanai un nosūtīšanai;m) īpašām gaisu un ūdeni necaurlaidīgām nerūsējošām tvertnēm ar vākiem un vāku stiprinājumiem, lai novērstu nepiederošu personu piekļūšanu šīm tvertnēm, kas paredzētas uzturā nederīgas svaigas gaļas, gaļas produktu vai atgriezumu uzglabāšanai vai, ja šādas gaļas, gaļas produktu vai atgriezumu daudzums ir pietiekami liels un ja tie netiek savākti vai iznīcināti katras darba dienas beigās, to uzglabāšanai jāierāda atsevišķa slēdzama telpa;n) telpai tīrīšanas un darba rīku un līdzekļu uzglabāšanai;o) telpai darba un tīrīšanas piederumu tīrīšanai.2. Atkarībā no ražojamās produkcijas veida, uzņēmumā jābūt:a) gaļas izciršanas telpai;b) telpai, kas paredzēta:- vārīšanai; termiskās apstrādes piederumiem jābūt aprīkotiem ar termogrāfu vai teletermometru,- sterilizēšanai; sterilizācijas iekārtām jābūt aprīkotām ar iedaļu termometru vai teletermometru, kā arī ar tieši nolasāmu kontroles termometru;c) tauku kausēšanas telpai;d) kūpinātavai;e) kaltēšanas un nogatavināšanas telpai;f) telpai zarnu atsāļošanai, mērcēšanai un līdzīgai apstrādei;g) konservēšanas telpai, ja vajadzīgs, ar gaisa kondicionēšanas iekārtu, kas nodrošina pastāvīgu temperatūru, kas nepārsniedz + 10 °C;h) fasēšanas telpai, ja vajadzīgs, ar gaisa kondicionēšanas iekārtu, kur gaļas produkti tiek griezti šķēlēs, gabalos un iesaiņoti pārdošanai fasētā veidā;i) noliktavas telpai, lai uzglabātu tukšās konservu kārbas, un ierīcei, kas šīs kārbas nogādā darba telpās atbilstoši higiēnas prasībām;j) aparatūrai, kas nodrošina, ka kārbas tiek pilnīgi iztīrītas tieši pirms to piepildīšanas;k) aparatūrai kārbu mazgāšanai dzeramajā ūdenī pēc to hermētiskas aizvākošanas un pirms sterilizēšanas;l) iekārtām gaļas produktu paraugu inkubācijai hermētiski noslēgtās tvertnēs.Tomēr, ar noteikumu, ka šo iekārtu izmantošana nekādi nekaitē svaigai gaļai un gaļas produktiem, šī pati telpa var tikt izmantota arī b), c), d) un e) apakšpunktos paredzētajām darbībām.3. Telpās, kas minētas 1. punkta a) apakšpunktā un 2. punkta b) līdz i) apakšpunktā, jābūt:- ūdensnecaurlaidīgam grīdas segumam, kuru viegli tīrīt un dezinficēt, kas ir noturīgs pret puvi un ieklāts tā, ka veicina ūdens noteci,- gludām sienām ar mazgājamu gaišas krāsas apšuvumu vai krāsojumu vismaz 2 m augstumā no grīdas un ar noapaļotiem iekšējiem un ārējiem stūriem.4. Telpās, kas minētas 1. punkta d) apakšpunktā un 2. punkta a) apakšpunktā, jābūt:- ūdensnecaurlaidīgam grīdas segumam, kuru viegli tīrīt un dezinficēt, kas ir noturīgs pret puvi un ieklāts tā, ka veicina ūdens noteci; ūdenim zem grīdas jātiek novadītam uz notekcaurulēm, kas aprīkotas ar sifoniem un režģiem,- gludām sienām ar mazgājamu gaišas krāsas apšuvumu vai krāsojumu līdz pat produktu uzglabāšanas augstumam un vismaz 2 m augstumā no grīdas un ar noapaļotiem iekšējiem un ārējiem stūriem.5. Telpās, kurās notiek svaigas gaļas un gaļas produktu apstrāde, jābūt vismaz:- piemērotai ventilācijai un, ja vajadzīgs, tvaika nosūkšanas sistēmai,- piemērotam dabiskajam vai mākslīgajam apgaismojumam, kas nemaina dabīgo krāsu uztveri,- ierīcēm roku un darbarīku tīrīšanai un dezinfekcijai, kam jāatrodas, cik tuvu vien iespējams darba iecirknim. Ūdens krāni nedrīkst būt darbināmi ar roku. Roku mazgāšanai, šajās telpās jābūt nodrošinātai karstā un aukstā ūdens padevei vai ūdens maisītājiem, kuros karstais un aukstais ūdens tiek sajaukti līdz vajadzīgajai temperatūrai (no maisītāja krāna), tīrīšanas un dezinfekcijas materiāliem, kā arī vienreiz lietojamiem papīra roku dvieļiem. Darbarīku tīrīšanā izmantojamā ūdens temperatūra nedrīkst būt zemāka par + 82 °C,- tādiem instrumentiem un darbarīkiem, kā izciršanas galdiem, galdiem ar noņemamām izciršanas virsmām, kastēm, lentes transportieriem – slīdlentēm un zāģiem, kas izgatavoti no nerūsējoša materiāla un kas nebojā gaļu un ir viegli tīrāmi un dezinficējami. Aizliegts izmantot koka izstrādājumus.II NODAĻA HIGIĒNAS PRASĪBAS UZŅĒMUMU PERSONĀLAM, TELPĀM, IERĪCĒM UN INSTRUMENTIEM6. Attiecībā uz personālu, telpām, ierīcēm un instrumentiem, tiek pieprasīta visstingrāko higiēnas prasību ievērošana:a) ikvienam, kas ienācis telpā, kur notiek svaigas gaļas vai gaļas produktu apstrāde, jābūt tērptam tīrās, gaišas krāsas un viegli mazgājamās darba drēbēs un galvassegā, vajadzības gadījumā - ar kakla aizsegu. Ražošanas personālam ik darbdienu vairākkārt jāmazgā un jādezinficē rokas ikreiz pirms darba atsākšanas un ikreiz, kad rokas ir netīras. Darba telpās un noliktavās aizliegts smēķēt;b) aizliegts uzņēmumā ievest dzīvniekus. Grauzēji, kukaiņi un jebkādi citi kaitēkļi sistemātiski jāiznīdē;c) ražošanā izmantojamās ierīces un instrumentus ik darbdienu vairākkārt rūpīgi jātīra un jādezinficē, pabeidzot darbu un, ja darbarīki varētu būt inficēti, arī pirms darba atsākšanas.Tomēr nepārtrauktās ražošanas iekārtas būtu jātīra vienīgi tad, kad pabeigts konkrēts darbs vai, ja ir aizdomas, ka tās varētu būt inficētas.7. Telpas, instrumenti un ražošanas iekārtas jālieto vienīgi gaļas produktu ražošanai.Tomēr tos var lietot arī citu pārtikas produktu ražošanai vai nu vienlaikus ar gaļas produktu ražošanu, vai dažādos laikos, ja saņemta atļauja no kompetentas iestādes un ar noteikumu, ka veikti visi attiecīgie pasākumi, lai novērstu šajā direktīvā aptverto produktu bojāšanos vai citas nevēlamas izmaiņas tajos.8. Svaiga gaļa un gaļas produkti, to sastāvdaļas un iesaiņojums nedrīkst:- nonākt tiešā saskarē ar zemi,- tikt uzglabāti vai apstrādāti apstākļos, kas neizslēdz to bojāšanās iespēju.Ir jārūpējas, lai nebūtu saskares starp produktu izejvielām un gatavo produkciju.9. Ražošanas procesa laikā 2. punkta g) un h) apakšpunktā minētajās telpās jāuztur temperatūra, kas nepārsniedz + 10 °C.10. 9. punkta prasību var neievērot, ja kompetenta iestāde dod tam savu piekrišanu un uzskata šādu rīcību par pieļaujamu, lai ievērotu ražošanas tehniskos nosacījumus.11. Konservu kārbas un līdzīga veida iesaiņojums pilnīgi jāiztīra tieši pirms tā piepildīšanas, izmantojot 2. punkta j) apakšpunktā minēto tīrīšanas iekārtu.12. Vajadzības gadījumā pēc kārbu hermētiskas noslēgšanas un pirms to sterilizēšanas konservu kārbas un līdzīga veida iesaiņojums jāmazgā dzeramajā ūdenī, izmantojot 2. punkta k) apakšpunktā minēto iekārtu.13. Apkopes un tīrīšanas rīki un līdzekļi jāglabā īpaši šim nolūkam paredzētās telpās.14. Mazgājamo un dezinfekcijas līdzekļu un pesticīdu lietošana uzņēmumā nedrīkst ietekmēt svaigās gaļas un gaļas produktu derīgumu uzturam.15. Visā ražošanas procesā, ieskaitot sterilizēšanu, jālieto dzeramais ūdens. Tomēr izņēmuma gadījumos pieļaujama dzeramā ūdens standartiem neatbilstoša ūdens izmantošana slēgtajos tehnoloģiskajos ciklos tvaika ražošanai, ugunsdzēsības vajadzībām un saldējamo iekārtu dzesēšanas sistēmās, ar noteikumu, ka piegādes cauruļvadu izvietojums nepieļauj iespēju šo ūdeni izmantot citiem mērķiem.16. Personām, kas var inficēt svaigu gaļu un gaļas produktus, aizliegts ar tiem strādāt vai rīkoties, un jo īpaši personām, kas:a) slimo vai domājams, ka slimo ar vēdertīfu, paratīfu A un B, salmonellozi, dizentēriju, infekciozo hepatītu, skarlatīnu vai ir šo slimību nēsātāji;b) slimo vai domājams, ka slimo ar atklāto tuberkulozi;c) slimo vai domājams, ka slimo ar lipīgu ādas slimību;d) tai pat laikā dara ko tādu, kas varētu izraisīt svaigas gaļas vai gaļas produktu inficēšanu;e) valkā tādus roku apsējus, kas nav ūdensizturīgi pārsēji ap neinficētu ievainojumu.17. Ikvienai personai, kuras darbs saistīts ar svaigu gaļu vai gaļas produktiem, jābūt sanitārajai grāmatiņai, kas apstiprina, ka nav šķēršļu, kādēļ persona nevarētu strādāt šo darbu; izziņa jāatjauno reizi gadā un ikreiz, kad to pieprasa kompetentā iestāde; izziņai jābūt kompetentās iestādes rīcībā.III NODAĻA PRASĪBAS GAĻAS PRODUKTU RAŽOŠANĀ IZMANTOJAMAI SVAIGAI GAĻAI18. Svaigu gaļu, kas tiek piegādāta no lopkautuves, gaļas izciršanas uzņēmuma, saldētavas vai cita veida pārstrādes uzņēmuma, kas atrodas tai pat valstī, kur attiecīgais ražošanas uzņēmums, jāpārved uz šo uzņēmumu apmierinošos sanitāros apstākļos saskaņā ar 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto Padomes direktīvu noteikumiem, izņemot tos, kas attiecas uz marķēšanu.19. Gaļa, kas neatbilst 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta nosacījumiem, var atrasties apstiprinātajos uzņēmumos vienīgi tad, ja tā tiek uzglabāta atsevišķi; darbības ar šo gaļu jāveic citos laikos vai citās vietās nekā darbības ar gaļu, kas atbilst minētajiem nosacījumiem. Kompetentajai iestādei jebkurā laikā jāvar brīvi piekļūt saldētavām un visām darba telpām, lai pārliecinātos, ka šie nosacījumi tiek precīzi ievēroti.20. Laikā starp gaļas ievešanu uzņēmumā un tās pārstrādes uzsākšanu, gaļas produktu ražošanai paredzētā svaigā gaļa jāuzglabā telpā, kurā tiek uzturēta pastāvīga temperatūra, kas nav augstāka par + 7 °C; tomēr subproduktu uzglabāšanas temperatūra nedrīkst pārsniegt + 3 °C un mājputnu gaļas uzglabāšanas temperatūra nedrīkst pārsniegt + 4 °C.IV NODAĻA RAŽOŠANAS UZRAUDZĪBA21. Uzņēmumus uzrauga kompetenta iestāde, kurai jāsaņem pienācīgs paziņojums, pirms uzņēmumā tiek uzsākta Kopienas iekšējam tirgum paredzētu gaļas produktu ražošana.22. Kompetentās iestādes veiktā pastāvīgā uzraudzība ietver turpmāko:- svaigas gaļas un gaļas produktu saņemšanas un nosūtīšanas uzskaites žurnālu pārbaudi,- Kopienas iekšējam tirgum paredzēto gaļas produktu ražošanai domātās svaigās gaļas veselības pārbaudi un 3. panta 1. punkta 3. apakšpunkta b) punktā paredzētajā gadījumā, gaļas produktu veselības pārbaudi,- gaļas produktu pārbaudi, pirms tie atstāj uzņēmumu,- 34. punktā paredzētā veselības sertifikāta aizpildīšanu un izsniegšanu,- telpu, iekārtu un instrumentu tīrības un personāla higiēnas pārbaudi, kā paredzēts II nodaļā,- jebkādu laboratorijas analīzēm nepieciešamu paraugu ņemšanu,- jebkādus uzraudzības pasākumus, kurus kompetentā iestāde uzskata par vajadzīgiem, lai nodrošinātu atbilstību šīs direktīvas prasībām.Šādu pārbaužu rezultāti tiek atzīmēti īpašā reģistrā.23. Ja tiek ražoti hermētiski iesaiņoti gaļas produkti, kompetentā iestāde nodrošina, ka:- ražotājs iepriekš noteiktos laika intervālos ik dienu veic gatavās produkcijas pārbaudes, lai nodrošinātu iesaiņojuma kvalitāti,- ražotājs izmanto kontrolmarķierus, lai pārliecinātos, ka gaļas produktu iesaiņojumi patiesi tikuši pakļauti atbilstošai termiskai apstrādei,- hermētiski iesaiņotie gaļas produktus izņem no termiskās apstrādes iekārtām pietiekami augstā temperatūrā, lai nodrošinātu strauju mitruma iztvaikošanu, un neaiztiek ar rokām, pirms tie ir pilnīgi sausi.24. Dažādu ražotāja veikto un ar apstrādes procesu saistīto pārbaužu rezultātiem jābūt pieejamiem uzrādīšanai pēc kompetentās iestādes pieprasījuma.V NODAĻA APSTRĀDES EFEKTIVITĀTES PĀRBAUDE25. Kompetentajai iestādei jāpārbauda gaļas produktu apstrādes efektivitāte, ja vajadzīgs, ņemot paraugus laboratorijas analīzēm, lai nodrošinātu, ka:- produkti tikuši pakļauti apstrādei, kā noteikts 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā,- apstrādi uzskata par pilnīgu 2. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē vai nepilnīgu 2. panta 1. punkta f) apakšpunkta izpratnē.26. Produkts ticis apstrādāts 2. panta 1. punkta d) apakšpunkta izpratnē, ja tā aw vērtība ir zemāka par 0,97 vai ja griezuma vietā redzams, ka produktam vairs nepiemīt svaigas gaļas īpašības.27. Produkts bijis pakļauts pilnīgai apstrādei, ja:a) pēc hermētiski iesaiņota produkta termiskas apstrādes, Fo vērtība ir lielāka vai vienāda ar 3,00, vai dalībvalstīs, kur šī vērtība netiek piemērota ikdienas praksē, ja apstrādes efektivitātes pārbaude ir veikta ar 7 dienu inkubācijas pārbaudi 37 °C temperatūrā vai ar 10 dienu inkubācijas pārbaudi 35 °C temperatūrā;b) pēc cita veida apstrādes, nekā minēts a) punktā:i) aw vērtība nepārsniedz 0,95 un pH vērtība nepārsniedz 5,2 vaiii) aw vērtība nepārsniedz 0,91, vaiiii) pH vērtība ir mazāka par 4,5.Ja a) un b) punktos minētie nosacījumi nav izpildīti, produktu uzskata par nepilnīgi apstrādātu.VI NODAĻA GAĻAS PRODUKTU IESAIŅOŠANA28. Gaļas produktu iesaiņošanai jānotiek apmierinošos higiēnas apstākļos šim nolūkam īpaši paredzētās telpās.29. Iesaiņošanai jānotiek saskaņā ar visām higiēnas prasībām, ieskaitot sekojošas:- iesaiņojums nedrīkst izmainīt gaļas produktu organoleptiskās īpašības,- iesaiņojums nedrīkst pieļaut cilvēka veselībai kaitīgu vielu nokļūšanu gaļas produktos,- iesaiņojumam jābūt pietiekoši izturīgam, lai atbilstoši aizsargātu gaļas produktus.30. Ar gaļas produktiem tiešā saskarē bijis iesaiņojumu nedrīkst izmantot atkārtoti, izņemot noteiktus keramikas trauku veidus, ko var atkārtoti izmantot pēc to iztīrīšanas un dezinfekcijas.VII NODAĻA VESELĪBAS MARĶĒJUMS31. Gaļas produktiem jābūt marķētiem. Šo marķēšanu veic kompetentās iestādes uzraudzībā ražošanas gaitā vai nekavējoties pēc tās; marķējumam jāatrodas viegli saredzamā vietā. Tā nospiedumam jābūt skaidram, neizdzēšamam un teksta zīmēm – viegli salasāmām.32. Tomēr:a) ja gaļas produkts ir atsevišķā iesaiņojumā un iepakojumā, pieļaujams, ka veselības marķējums tiek uzlikts uz šī iesaiņojuma,b) ja gaļas produkti tiek nosūtīti pasūtītājam divkāršā iepakojumā, marķējumam jābūt arī uz ārējā iepakojuma,c) veselības marķējums var būt arī no izturīga materiāla gatavota, nenoņemama diskveida uzlīme, kas pilnībā atbilst higiēnas prasībām un uz kuras ir 33. punkta a) daļā noteiktā informācija.33. Veselības marķējumam:a) ovālā ietvarā jāsniedz šāda informācija:- augšējā rindā:preču sūtītājas valsts kods ar lielajiem sākuma burtiem, piem., B – D – DK – F – IRL – I – L – NL – UK, kam seko uzņēmuma apstiprinājuma numurs,- apakšējā rindā:viens no šādiem burtu savienojumiem: CEE – EEG – EWG – EEC – EOF;b) jābūt atrodamam uz paša produkta, tā iesaiņojuma vai iepakojuma kā tintes zīmogam vai degzīmei, uzdrukātam uz etiķetes vai piestiprinātam pie tās. Atverot iesaiņojumu, marķējums jāsabojā. Marķējuma nebojāšana pieļaujama vienīgi tad, ja atvēršanas laikā tiek sabojāts pats iesaiņojums.VIII NODAĻA VESELĪBAS SERTIFIKĀTS34. Veselības sertifikāta oriģinālu, kas jāpievieno gaļas produktu kravai uz kravas saņēmēju valsti, izsniedz kompetentā iestāde preču iekraušanas laikā.Sertifikātam pēc veida un satura jāatbilst paraugam B pielikumā. Tam jābūt rakstītam vismaz kravas saņēmējas valsts valodā(-s) un papildinātam ar noteiktām ziņām. Sertifikātam jābūt noformētam uz vienas papīra lapas.IX NODAĻA PREČU UZGLABĀŠANA UN PĀRVADĀŠANA35. Kopienas iekšējam tirgum paredzētie gaļas produkti jāuzglabā 1. punkta a) apakšpunktā minētajās telpās.36. Tie gaļas produkti, kuru uzglabāšanai saskaņā ar 4. pantu noteikts īpašs temperatūras režīms, jāuzglabā šajās temperatūrās.37. Gaļas produkti no ražošanas uzņēmuma jānosūta tā, lai pārvadāšanas laikā tie būtu pienācīgi aizsargāti pret jebkādām ietekmēm, kas var būt tiem kaitīgas vai izraisīt to bojāšanos, ņemot vērā ceļojuma ilgumu, transporta veidu un laika apstākļus.38. Gaļas produkti jāpārvadā transporta līdzekļos, kas aprīkoti tā, lai vajadzības gadījumā produktus varētu dzesēt un lai netiktu pārsniegtas saskaņā ar 4. pantu noteiktās temperatūras.--------------------------------------------------B PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/46/EK ( 2006. gada 14. jūnijs ), ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               16.8.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 224/1

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2006/46/EK

   (2006. gada 14. jūnijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 44. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2003. gada 21. maijā pieņēma Rīcības plānu, ar kuru paziņoja par pasākumiem, kas vajadzīgi, lai modernizētu uzņēmējdarbības tiesības un uzlabotu korporatīvo vadību Kopienā. Īstermiņa prioritāte Kopienai bija apstiprināt valdes un padomes locekļu kolektīvo atbildību, pastiprināt pārredzamību darījumiem ar saistītām pusēm un ārpusbilances vienošanos gadījumā, un veikt uzlabojumus attiecībā uz informācijas nodošanu atklātībā saistībā ar sabiedrībā piemēroto korporatīvās vadības praksi.

               (2)

               Saskaņā ar minēto Rīcības plānu sabiedrības administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem bija jābūt kolektīvi atbildīgiem sabiedrības priekšā vismaz par gada pārskatu un gada ziņojumu sagatavošanu un publicēšanu. Šī pati pieeja bija jāpiemēro to sabiedrību administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem, kas sastāda konsolidētos pārskatus. Šīs struktūras darbojas atbilstīgi pilnvarām, kas tām ir saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem. Tam nebūtu jātraucē dalībvalstīm spert soli tālāk un paredzēt tiešu atbildību akcionāru vai pat citu ieinteresēto pušu priekšā. No otras puses, dalībvalstīm bija jāatturas izvēlēties tādu sistēmu, kas uzliktu atbildību tikai atsevišķiem valdes vai padomes locekļiem. Taču tam nevajadzētu traucēt dalībvalstu tiesām vai citām izpildiestādēm uzlikt sankcijas individuālam valdes vai padomes loceklim.

               (3)

               Saistības sagatavot un publicēt gada pārskatus un konsolidētos pārskatus, kā arī gada ziņojumus un konsolidētos gada ziņojumus, ir balstītas uz dalībvalsts tiesību aktiem. Administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem būtu jāpiemēro attiecīgi saistību noteikumi, ko paredz dalībvalstu normatīvie akti. Saistību apjoma noteikšanai būtu jāpaliek dalībvalstu ziņā.

               (4)

               Lai veicinātu ticamu finanšu pārskatu sastādīšanas procesus visā Eiropas Savienībā, tās sabiedrības struktūras locekļiem, kura ir atbildīga par šīs sabiedrības finanšu pārskatu sagatavošanu, būtu jānodrošina, lai sabiedrības gada pārskatos un gada ziņojumos iekļautā finanšu informācija patiesi un godīgi atspoguļotu situāciju.

               (5)

               Komisija 2004. gada 27. septembrī pieņēma paziņojumu par nelikumīgo finanšu un korporatīvo darbību novēršanu un apkarošanu, inter alia izceļot Komisijas politikas iniciatīvu attiecībā uz sabiedrību iekšējo kontroli un valdes un padomes locekļu atbildību.

               (6)

               Pašreiz Padomes Ceturtā Direktīva 78/660/EEK (3) un Padomes Septītā Direktīva 83/349/EEK (4), paredz publiskot tikai informāciju par darījumiem starp sabiedrību un tai radniecīgajām sabiedrībām. Lai tās sabiedrības, kuru vērtspapīri nav tirgojami regulētā tirgū, pietuvinātu sabiedrībām, kas konsolidētajiem pārskatiem piemēro Starptautiskos grāmatvedības standartus, publiskošanas noteikumi būtu jāpaplašina, lai tie aptvertu arī cita veida saistītās puses, piemēram, uzņēmuma galvenos vadītājus un valdes/padomes locekļu laulātos, bet tikai tad, ja minētie darījumi ir būtiski un tie nav nesaistītu pušu darījumi. To būtisko darījumu ar saistītām pusēm publiskošana, kuri netiek veikti saskaņā ar parastajiem tirgus apstākļiem, var palīdzēt gada pārskatu lietotājiem novērtēt sabiedrības finansiālo stāvokli, kā arī, ja tā ir sabiedrību grupa, visas grupas finansiālo stāvokli. Konsolidēto finanšu pārskatu sagatavošanā nebūtu jāņem vērā vienas un tās pašas grupas saistīto pušu darījumi.

               (7)

               Starptautiskajos grāmatvedības standartos, kurus Komisija ir pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1606/2002 (2002. gada 19. jūlijs) par starptautisko grāmatvedības standartu piemērošanu (5), noteiktās saistīto pušu definīcijas būtu jāattiecina uz Direktīvām 78/660/EEK un 83/349/EEK.

               (8)

               Ārpusbilances vienošanās var pakļaut sabiedrību gan riskam, gan ieguvumiem, kas ir būtiski, novērtējot sabiedrības un, ja tā ir sabiedrību grupa, visas grupas finansiālo stāvokli.

               (9)

               Šādas ārpusbilances vienošanās var būt jebkuri darījumi vai nolīgumi, ko sabiedrības var slēgt ar struktūrām, pat neinkorporētām struktūrām, kuras nav iekļautas bilancē. Šādas ārpusbilances vienošanās var būt saistītas ar vienas vai vairāku īpašiem nolūkiem dibinātu sabiedrību izveidošanu vai izmantošanu, un ārzonu darbībām, kas paredzētas, lai inter alia risinātu saimnieciskus, juridiskus, nodokļu vai grāmatvedības jautājumus. Šādas ārpusbilances vienošanās ir, piemēram, vienošanās par riska un ieguvuma dalīšanu vai tādas līgumsaistības, kā parāda faktūrkreditēšana, kombinētie pārdošanas un repo darījumi, konsignācijas preču līgumi, darījumi, saskaņā ar kuriem pircējam jāsamaksā noteiktā summa par noteiktu preču daudzumu, neatkarīgi no tā, vai viņš ir tās iegādājies pilnā apjomā, ar atsevišķu sabiedrību un nereģistrētu vienību palīdzību organizēta kredītu pārvēršana vērtspapīros, ieķīlāti aktīvi, operatīvā līzinga darījumi, līgumdarbu piesaistīšana, ārpakalpojumi un tamlīdzīgi. Šādu darījumu, kuri nav iekļauti bilancē, būtisku risku un ieguvumu publiskošana būtu jāveic pārskatu vai konsolidēto pārskatu pielikumos.

               (10)

               Sabiedrībām, kuru vērtspapīri ir tirgojami regulētā tirgū un kurām Kopienā ir reģistrēta juridiskā adrese, būtu jāuzliek par pienākumu nodot atklātībai gada paziņojumu par korporatīvo vadību kā konkrētu un skaidri atpazīstamu gada ziņojuma nodaļu. Šim pārskatam būtu vismaz jānodrošina akcionāriem viegli pieejama pamatinformācija par faktiski piemēroto korporatīvās vadības praksi, tostarp jebkuru esošo riska pārvaldības un iekšējās kontroles sistēmu pamatiezīmju aprakstu attiecībā uz finanšu pārskatu sastādīšanas procesu. Paziņojumā par korporatīvo vadību būtu jāpaskaidro, vai sabiedrība piemēro korporatīvajai vadībai kādus citus, ne tikai valsts tiesību aktu noteikumus neatkarīgi no tā, vai šie noteikumi ir tieši noteikti korporatīvās vadības kodeksā, kam pakļauta sabiedrība, vai kādā citā korporatīvās vadības kodeksā, ko sabiedrība nolēmusi piemērot. Turklāt, vajadzības gadījumā, lai izprastu sabiedrības attīstību, darbības rezultātus un stāvokli, sabiedrības var arī sniegt vides un sociālo aspektu analīzi. Nav nekādas vajadzības likt sabiedrībām, kuras sastāda konsolidētu gada pārskatu, sastādīt arī atsevišķu paziņojumu par korporatīvās vadības struktūrām un praksi. Tomēr informācija par grupas izmantoto riska pārvaldības sistēmu un iekšējās kontroles sistēmu būtu jāsniedz.

               (11)

               Dažādie pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, nebūtu obligāti jāattiecina uz viena un tā paša veida sabiedrībām vai uzņēmumiem. Dalībvalstīm vajadzētu spēt atbrīvot mazās sabiedrības, kā aprakstīts Direktīvas 78/660/EEK 11. pantā, no šīs direktīvas prasībām, kas attiecas uz saistītām pusēm un ārpusbilances vienošanos gadījumiem. Sabiedrībām, kas savos pārskatos jau tagad publisko informāciju par darījumiem ar saistītajām pusēm saskaņā ar Eiropas Savienībā pieņemtajiem starptautiskajiem grāmatvedības standartiem, nebūtu jāpieprasa publiskot papildu informāciju saskaņā ar šo direktīvu, jo, piemērojot starptautiskos grāmatvedības standartus, var iegūt patiesu un skaidru priekšstatu par šādu sabiedrību. Šīs direktīvas noteikumi attiecībā uz paziņojumu par korporatīvo vadību būtu jāpiemēro visām sabiedrībām, tostarp bankām, apdrošināšanas un pārapdrošināšanas sabiedrībām un sabiedrībām, kuras ir laidušas apgrozībā vērtspapīrus, kas nav akcijas, kuras ir tirgojamas regulētā tirgū, ciktāl dalībvalstis tām nav piemērojušas atbrīvojumu. Šīs direktīvas noteikumi attiecībā uz valdes locekļu pienākumiem un saistībām, kā arī sankcijām būtu jāpiemēro tām visām sabiedrībām, kurām piemēro Padomes Direktīvu 78/660/EEK, Padomes Direktīvu 86/635/EEK (6), un Padomes Direktīvu 91/674/EEK uzņēmumu gada (7), kā arī visiem uzņēmumiem, kas sastāda konsolidētos pārskatus saskaņā ar Direktīvu 83/349/EEK.

               (12)

               Pašlaik Direktīvā 78/660/EEK paredzēts noteikums reizi piecos gados inter alia pārbaudīt bilances un neto apgrozījuma maksimālos sliekšņus, kurus dalībvalstis var piemērot, lai noteiktu, kuras sabiedrības var atbrīvot no noteiktām publiskošanas prasībām. Bez šīm reizi piecos gados veicamajām pārbaudēm var būt atbilstīgs arī šo bilances un neto apgrozījuma sliekšņu vienreizējs papildu palielinājums. Dalībvalstīm nav pienākums izmantot šos palielinātos sliekšņus.

               (13)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, veicināt pārrobežu ieguldījumus un uzlabot finanšu pārskatu un ziņojumu salīdzināmību visā ES un sabiedrības uzticību finanšu pārskatiem un ziņojumiem ar pastiprinātu un konsekventu informācijas publiskošanu nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šīs direktīvas mēroga un iedarbības dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (14)

               Šī direktīva ievēro pamattiesības un ņem vērā principus, kas jo īpaši ir atzīti ar Eiropas Savienības pamattiesību hartu.

               (15)

               Saskaņā ar 34. pantu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (8) dalībvalstis tiek mudinātas savās un Kopienas interesēs pašām sastādīt tabulas, kas pēc iespējas precīzi atspoguļotu mijiedarbību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un tās publiskot.

               (16)

               Tādējādi būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 78/660/EEK
   Ar šo Direktīvu 78/660/EEK groza šādi:

               1.

               11. panta pirmo daļu groza šādi:

                           a)

                           pirmajā ievilkumā vārdus “kopējā bilance: EUR 3 650 000” aizstāj ar vārdiem “kopējā bilance: EUR 4 400 000”;

                           b)

                           otrajā ievilkumā vārdus “neto apgrozījums: EUR 7 300 000” aizstāj ar vārdiem “neto apgrozījums: EUR 8 800 000”.

               2.

               11. panta trešajā daļā vārdus “tās direktīvas spēkā stāšanās dienā, ar ko nosaka minētās summas, pamatojoties uz 53. panta 2. punktā paredzēto pārskatīšanu”, aizvietotu ar “jebkuras direktīvas spēkā stāšanās dienā, ar ko nosaka minētās summas”.

               3.

               27. panta pirmo daļu groza šādi:

                           a)

                           pirmajā ievilkumā vārdus “kopējā bilance: EUR 14 600 000” aizstāj ar vārdiem “kopējā bilance: EUR 17 500 000”;

                           b)

                           otrajā ievilkumā vārdus “neto apgrozījums: EUR 29 200 000” aizstāj ar vārdiem “neto apgrozījums: EUR 35 000 000”.

               4.

               27. panta trešajā daļā vārdus “tās direktīvas spēkā stāšanās dienā, ar ko nosaka minētās summas, pamatojoties uz 53. panta 2. punktā paredzēto pārskatīšanu”, aizvietotu ar “jebkuras direktīvas spēkā stāšanās dienā, kas nosaka minētās summas”.

               5.

               Direktīvas 42.a pantam pievieno šādu punktu:
               “5.a)   Atkāpjoties no 3. un 4. punkta noteikumiem, dalībvalstis saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības standartiem ar grozījumiem līdz 2006. gada 5. septembris, kuri pieņemti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1725/2003 (2003. gada 29. septembris), ar ko pieņem noteiktus starptautiskos grāmatvedības standartus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1606/2002 (9), var atļaut vai pieprasīt novērtēt finanšu instrumentus un ar tiem saistītās publiskošanasprasības, ko paredz starptautiskie grāmatvedības standarti, kuri ir pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1606/2002 (2002. gada 19. jūlijs) par starptautisko grāmatvedības standartu piemērošanu (10).

               6.

               Direktīvas 43. panta 1. punktā iekļauj šādus punktus:

                           “7a)

                           sabiedrības vienošanos, kas nav iekļautas bilancē, veidu un mērķi, un to finansiālo ietekmi uz sabiedrību, ja riski vai ieguvumi, ko rada šādas vienošanās, ir būtiski un, ciktāl šādu risku vai ieguvumu publiskošana ir vajadzīga sabiedrības finansiālā stāvokļa novērtēšanai.
                           Dalībvalstis var atļaut 27. pantā minētajām sabiedrībām ierobežot informācijas sniegšanas prasības, kas ir jāpublisko saskaņā ar šo punktu, tikai par šo vienošanos veidu un mērķi;

                           7b)

                           darījumi, ko sabiedrība ir veikusi ar saistītām pusēm, tostarp šādu darījumu apmērs, starp saistītajām pusēm pastāvošās saiknes raksturs, kā arī cita informācija par darījumiem, kura nepieciešama, lai izprastu sabiedrības finansiālo stāvokli, ja šie darījumi ir būtiski un nav noslēgti saskaņā ar parastajiem tirgus nosacījumiem. Informāciju par atsevišķiem darījumiem var apkopot pēc to veida, izņemot gadījumus, kad ir nepieciešama atsevišķa informācija, lai izprastu saistīto pušu darījumu ietekmi uz sabiedrības finansiālo stāvokli.
                           Dalībvalstis var atļaut 27. pantā minētajām sabiedrībām neveikt šā punkta pirmajā daļā noteikto informācijas publiskošanu, ja vien šo sabiedrību veids neatbilst kādam no Direktīvas 77/91/EEK 1. panta 1. punktā minētajiem veidiem, kuru gadījumā dalībvalstis var pieprasīt publiskot informāciju vismaz par darījumiem, kas tieši vai netieši noslēgti starp:

                                       i)

                                       sabiedrību un tās galvenajiem akcionāriem,
                                       un

                                       ii)

                                       sabiedrību un administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem.

                                 Dalībvalstis var neņemt vērā darījumus, ko savā starpā veikuši divi vai vairāki vienas grupas locekļi, ar noteikumu, ka meitasuzņēmumi, kas ir šādā darījumā iesaistītās puses, pilnībā pieder kādam no šiem locekļiem.
                           Jēdzienam “saistītā puse” ir tāda pati nozīme kā starptautiskajos grāmatvedības standartos, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002.”

                     .

               7.

               Iekļauj šādu pantu:
               “46.a pants
               1.   Sabiedrība, kuras vērtspapīri ir tirgojami regulētā tirgū Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (2004. gada 21. aprīlis), kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (11), 4. panta 1. punkta 14. apakšpunkta izpratnē, savā gada ziņojumā iekļauj paziņojumu par korporatīvo vadību. Šo paziņojumu iekļauj kā īpašu gada ziņojuma nodaļu, un tajā ietver vismaz šādu informāciju:

                           a)

                           atsauce uz:

                                       i)

                                       korporatīvās vadības kodeksu, kuram sabiedrība ir pakļauta,
                                       un/vai

                                       ii)

                                       korporatīvās vadības kodeksu, ko sabiedrība var būt nolēmusi piemērot brīvprātīgi,
                                       un/vai

                                       iii)

                                       visu būtisko informāciju par korporatīvās vadības praksi, ko piemēro ārpus dalībvalsts tiesību aktu prasībām.

                                 Gadījumos, kad piemēro i) un ii) punktus, sabiedrība arī norāda, kur atbilstīgie teksti ir publiski pieejami; gadījumos, kad piemēro iii) punktu, sabiedrība publisko informāciju par savu korporatīvās vadības praksi;

                           b)

                           atkarībā no tā, cik lielā mērā sabiedrība saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem atkāpjas no a) apakšpunkta i) vai ii) punktā minētā korporatīvās vadības kodeksa, sabiedrības paskaidrojums par to, no kurām korporatīvās vadības kodeksa daļām tā atkāpjas, un šādas rīcības iemesli. Gadījumos, kad sabiedrība ir nolēmusi nepiemērot nekādus a) apakšpunkta i) vai ii) punktā minētos korporatīvās vadības kodeksa noteikumus, tā izskaidro šādas rīcības iemeslus;

                           c)

                           sabiedrības iekšējās kontroles un riska pārvaldības sistēmu galveno iezīmju apraksts saistībā ar finanšu pārskatu sastādīšanas procesu;

                           d)

                           informācija, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/25/EK (2004. gada 21. aprīlis) par pārņemšanas piedāvājumiem (12) 10. panta 1. punkta c), d), f), h) un i) apakšpunktā, ja šī direktīva attiecas uz sabiedrību;

                           e)

                           akcionāru sapulču darbība un tās galvenās pilnvaras, apraksts par akcionāru tiesībām un veidu, kā tās īstenot, ja vien šī informācija jau nav pilnībā iekļauta dalībvalsts normatīvajos aktos;

                           f)

                           administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru, kā arī to komiteju sastāvs un darbība.

                     2.   Dalībvalstis var atļaut saskaņā ar šo pantu sniedzamo informāciju iekļaut atsevišķā ziņojumā, ko publicē kopā ar gada ziņojumu tādā veidā, kā norādīts 47. pantā, vai arī gada ziņojumā minēt, kur sabiedrības tīmekļa vietnē šis dokuments ir publiski pieejams. Atsevišķa ziņojuma gadījumā paziņojumā par korporatīvo vadību var iekļaut atsauci uz gada ziņojumu, kurā atrodama saskaņā ar 1. punkta d) apakšpunktu sniedzamā informācija. Šīs direktīvas 51. panta 1. punkta otrā daļa attiecas uz šā panta 1. punkta c) un d) apakšpunkta noteikumiem. Kas attiecas uz pārējo informāciju, obligātais revidents pārbauda, vai ir sagatavots paziņojums par korporatīvo vadību.
               3.   Dalībvalstis var atbrīvot no 1. punkta a), b), e) un f) apakšpunkta noteikumu piemērošanas tās sabiedrības, kas ir laidušas apgrozībā vērtspapīrus, kuri nav akcijas, kas ir tirgojamas regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 14. apakšpunkta izpratnē, ja vien šādas sabiedrības nav laidušas apgrozībā akcijas, kuras tirgo daudzpusējā tirdzniecības sistēmā Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 15. apakšpunkta nozīmē.

               8.

               Iekļauj šādu iedaļu:
               “10.A IEDAĻA
               Pienākums un saistības attiecībā uz gada pārskatu un gada ziņojumu sagatavošanu un publicēšanu
               50.b pants
               Dalībvalstis nodrošina, ka sabiedrības administratīvās, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem ir kolektīvs pienākums nodrošināt, ka gada pārskatu, gada ziņojumu un gadījumos, kad tos publicē atsevišķi, paziņojumu par korporatīvo vadību saskaņā ar šīs direktīvas 46.a pantu sagatavo un publicē saskaņā ar šīs direktīvas prasībām un vajadzības gadījumā saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības standartiem, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002. Šādas struktūras darbojas atbilstīgi savai kompetencei, kas tām noteikta ar valsts tiesību aktiem.
               50.c pants
               Dalībvalstis nodrošina, ka to normatīvie un administratīvie akti attiecībā uz saistībām un atbildību tiek piemēroti sabiedrību administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem, kas minēti šīs direktīvas 50.b pantā, vismaz attiecībā uz sabiedrību, ja netiek pildīts 50.b pantā minētais pienākums.”

               9.

               Direktīvas 53.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “53. a pants
               Dalībvalstis nedara pieejamus 11. pantā, 27. pantā, 43. panta 1. punkta 7a) un 7b) apakšpunktā, 46., 47., un 51. pantā paredzētos atbrīvojumus tam sabiedrībām, kuru vērtspapīri ir tirgojami regulētā tirgū Direktīvas 2004/39/EK 4. panta 1. punkta 14. apakšpunkta nozīmē.”

               10.

               Iekļauj šādu pantu:
               “60.a pants
               Dalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par tādu valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu to izpildi. Paredzētajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.”

               11.

               Direktīvas 61.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “61.a pants
               Vēlākais 2007. gada 1. jūlijā Komisija pārskata 42.a līdz 42.f pantu, 43. panta 1. punkta 10) un 14) apakšpunktu, 44. panta 1. punktu, 46. panta 2. punkta f) apakšpunktu un 59. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu, ņemot vērā pieredzi, kas gūta, piemērojot uzskaiti pēc patiesās vērtības, jo īpaši ņemot vērā SGS Nr. 39, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002, kā arī ņemot vērā starptautiskās prakses attīstību grāmatvedības jomā un, vajadzības gadījumā, iesniedz priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei iepriekš minēto pantu grozīšanai.”

         2. pants
   Grozījumi Direktīvā 83/349/EEK
   Ar šo Direktīvu 83/349/EEK groza šādi:

               1.

               Iekļauj 34. pantā šādus punktus:

                           “7a)

                           Jebkuru vienošanos, kas nav iekļautas konsolidētajā bilancē, veidu un mērķi un to finansiālo ietekmi, ja riski vai ieguvumi, kuri rodas šādu vienošanos rezultātā, ir būtiski, ciktāl šādu risku vai ieguvumu publiskošana ir vajadzīga, lai novērtētu konsolidācijā iekļauto uzņēmumu finansiālo stāvokli kopumā.

                           7b)

                           Darījumi ar saistītām pusēm, izņemot grupas iekšējos darījumus, kurus veic mātes uzņēmums vai citi konsolidācijā iekļautie uzņēmumi, tostarp šādu darījumu apmērs, starp saistītajām pusēm pastāvošās saistības raksturojums, kā arī cita informācija par darījumiem, kura nepieciešama, lai izprastu konsolidācijā iekļauto uzņēmumu finansiālo stāvokli kopumā, ja šie darījumi ir būtiski un nav noslēgti saskaņā ar parastajiem tirgus nosacījumiem. Informāciju par atsevišķiem darījumiem var apkopot pēc darījumu veida, izņemot gadījumus, kad ir nepieciešama atsevišķa informācija, lai izprastu saistīto pušu darījumu ietekmi uz konsolidācijā iekļauto uzņēmumu finansiālo stāvokli kopumā.”

               2.

               36. panta 2. punktam pievieno šādu apakšpunktu:

                           “f)

                           Gadījumos, kad uzņēmuma vērtspapīri ir tirgojami regulētā tirgū Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (2004. gada 21. aprīlis) par finanšu instrumentu tirgiem (13) 4. panta 1. punkta 14. apakšpunkta izpratnē, apraksts par grupas iekšējās kontroles un riska pārvaldības sistēmām attiecībā uz konsolidēto pārskatu sagatavošanas procesu. Gadījumā, ja konsolidētais gada ziņojums un gada ziņojums tiek iesniegti kā viens ziņojums, šī informācija ir jāiekļauj tajā ziņojuma nodaļā, kura satur paziņojumu par korporatīvās vadības struktūrām un praksi, kā paredzēts Direktīvas 78/660/EEK 46.a pantā.
                           Ja dalībvalsts atļauj izklāstīt informāciju, kas prasīta Direktīvas 78/660/EEK 46.a panta 1. punktā, atsevišķā ziņojumā, kas publicēts kopā ar gada ziņojumu veidā, kas izklāstīts šīs direktīvas 47. pantā, informācija, kas sniegta saskaņā ar pirmo daļu, veido arī daļu no šī atsevišķā ziņojuma. Piemēro šīs direktīvas 37. panta 1. punkta otro daļu.

               3.

               Iekļauj šādu iedaļu:
               “3.A IEDAĻA
               Pienākums un saistības attiecībā uz konsolidēto pārskatu un konsolidētā gada ziņojuma sagatavošanu un publicēšanu
               36.a pants
               Dalībvalstis nodrošina, ka uzņēmuma, kas sastāda konsolidētos pārskatus un konsolidētos gada ziņojumus, administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem ir kolektīvs pienākums nodrošināt, ka konsolidētie gada pārskati, konsolidētais gada ziņojums un, ja to sniedz atsevišķi, paziņojums par korporatīvo vadību saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 46.a pantu ir sagatavoti un publicēti saskaņā ar šīs direktīvas prasībām un, vajadzības gadījumā, saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības standartiem, kas pieņemti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1606/2002 (2002. gada 19. jūlijs) par starptautisko grāmatvedības standartu piemērošanu (14). Šādas struktūras darbojas atbilstīgi savai kompetencei, ko tām nosaka ar valsts tiesību aktiem.
               36.b pants
               Dalībvalstis nodrošina, ka to normatīvos un administratīvos aktus par saistībām un atbildību piemēro administratīvo, pārvaldes un uzraudzības struktūru locekļiem, kas minēti šīs direktīvas 36.a pantā, vismaz attiecībā uz uzņēmumiem, kas sastāda konsolidētos pārskatus, ja netiek pildīts 36.a pantā minētais pienākums.

               4.

               41. pantā iekļauj šādu punktu:
               “1.a   Jēdzienam “saistītā puse” ir tāda pati nozīme kā starptautiskajos grāmatvedības standartos, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1606/2002.”

               5.

               Iekļauj šādu pantu:
               “48. pants
               Dalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par tādu valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu to izpildi. Paredzētajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.”

         3. pants
   Grozījumi Direktīvā 86/635/EEK
   Direktīvas 86/635/EEK 1. panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu teikumu:

      “Direktīvas 78/660/EEK 2., 3. pants, 4. panta 1., 3. līdz 6. punkts, 6., 7., 13., 14. pants, 15. panta 3. un 4. punkts, 16. līdz 21. pants, 29. līdz 35. pants, 37. līdz 41. pants, 42. panta pirmais teikums, 42.a līdz 42.f pants, 45. panta 1. punkts, 46. panta 1. un 2. punkts, 46.a pants, 48. līdz 50. pants, 50.a, 50.b, 50.c pants, 51. panta 1. punkts un 51.a pants, 56. līdz 59. pants, 60.a, 61. un 61.a pants attiecas uz iestādēm, kas minētas šīs direktīvas 2. pantā, izņemot gadījumus, kad ar šo direktīvu ir noteikts citādi.”

   4. pants
   Grozījumi Direktīvā 91/674/EEK
   Direktīvas 91/674/EEK 1. panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu teikumu:

      “Direktīvas 78/660/EEK 2., 3., pants, 4. panta 1., 3. līdz 6. punkts, 6., 7., 13., 14. pants, 15. panta 3. un 4. punkts, 16. līdz 21. pants, 29. līdz 35. pants, 37. līdz 41. pants, 42. pants, 42.a līdz 42.f pants, 43. panta 1. punkta 1. līdz 7.b apakšpunkts un 9. līdz 14. apakšpunkts, 45. panta 1. punkts, 46. panta 1. un 2. punkts, 46.a pants, 48. līdz 50. pants, 50. a, 50.b, 50.c pants, 51. panta 1. punkts, 51.a pants, 56. līdz 59. pants, 60.a, 61. un 61.a pants attiecas uz uzņēmumiem, kas minēti šīs direktīvas 2. pantā, izņemot gadījumus, kad ar šo direktīvu ir noteikts citādi.”

   5. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīm jānodrošina normatīvo un administratīvo aktu stāšanās spēkā, lai vēlākais līdz 2008. gada 5. septembris izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāmas šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   6. pants
   Stāšanās spēkā
   Direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   7. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2006. gada 14. jūnijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         H.WINKLER

      (1)  OV C 294, 25.11.2005., 4. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 15. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2006. gada 22. maija Lēmums.

      (3)  OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK (OV L 157, 9.6.2006., 87. lpp.).

      (4)  OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/43/EK.

      (5)  OV L 243, 11.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/51/EK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.).

      (7)  OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/51/EK.

      (8)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (9)  OV L 261, 13.10.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 108/2006 (OV L 24, 27.1.2006., 1. lpp.).

      (10)  OV L 243, 11.9.2002., 1. lpp.”

      (11)  OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.

      (12)  OV L 142, 30.4.2004., 12. lpp.”

      (13)  OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.”

      (14)  OV L 243, 11.9.2002., 1. lpp.”


title: Komisijas Direktīva 2003/91/EK (2003. gada 6. oktobris), kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudeiDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0091

Oficiālais Vēstnesis L 254 , 08/10/2003 Lpp. 0011 - 0013

		Komisijas Direktīva 2003/91/EK(2003. gada 6. oktobris),kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudei(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību [1], kas grozīta ar Direktīvu 2003/61/EK [2], un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,tā kā:(1) Komisijas 1972. gada 14. aprīļa Direktīvā 72/168/EEK, ar ko nosaka dārzeņu šķirņu pārbaudes raksturīgās pazīmes un obligātos nosacījumus [3], kas grozīta ar Direktīvu 2002/8/EK [4], ievērojot šķirņu oficiālo iekļaušanu dalībvalstu katalogos, ir noteiktas raksturīgās pazīmes, kas obligāti jāaptver dažādu sugu pārbaudēs, kā arī prasību minimums pārbaužu veikšanai.(2) Attiecībā uz dažām sugām Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) administratīvā padome, kas izveidota ar Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1650/2003 [6], ir izdevusi pārbaudes vadlīnijas par šķirņu pārbaudes nosacījumiem.(3) Pārbaudes vadlīnijas, ar ko nosaka šķirņu pārbaudes nosacījumus, pastāv starptautiskā līmenī. Jaunu augu šķirņu aizsardzības starptautiskā savienība (UPOV) ir izstrādājusi pārbaudes vadlīnijas.(4) Direktīva 72/168/EEK tika grozīta ar Direktīvu 2002/8/EK, lai nodrošinātu CPVO pārbaudes vadlīniju atbilstību šķirņu pārbaudes nosacījumiem ar nolūku tās iekļaut dalībvalstu šķirņu nacionālajos katalogos, ciktāl bija noteiktas CPVO pārbaudes vadlīnijas. Kopš tā laika CPVO ir izdevis vadlīnijas par vairākām citām sugām.(5) Ir ieteicams nodrošināt CPVO pārbaudes vadlīniju atbilstību šķirņu nosacījumiem ar nolūku tās iekļaut dalībvalstu nacionālajos katalogos.(6) Ir ieteicams izstrādāt Kopienas sistēmu, balstoties uz UPOV pārbaudes vadlīnijām tiktāl, ciktāl CPVO vēl nav izstrādājis konkrētas vadlīnijas. Attiecīgās valsts tiesību aktus piemēro tām sugām, kas nav paredzētas šajā direktīvā.(7) Tādēļ Direktīva 72/168/EEK ir jāatceļ.(8) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis Direktīvas 2002/55/EK 3. panta 2. punkta nozīmē paredz nacionālajā katalogā iekļaut tās dārzeņu sugu šķirnes, kas atbilst 2. punktā izklāstītajām prasībām.2. Attiecībā uz atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu:a) sugas, kas uzskaitītas I pielikumā, atbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) administratīvās padomes atšķirīguma, stabilitātes un viendabīguma pārbaužu protokolos un minēti norādītajā pielikumā;b) sugas, kas uzskaitītas II pielikumā, atbilst pārbaudes vadlīnijām attiecībā uz Jaunu augu šķirņu aizsardzības starptautiskās savienības (UPOV) atšķirīguma, stabilitātes un viendabīguma pārbaužu veikšanu, kuras minētas norādītajā pielikumā.2. pantsVisas šķirņu pazīmes 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē un jebkuras raksturīgās pazīmes, kuras 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajās pārbaudes vadlīnijās atzīmē ar zvaigznīti (*), nosakot, ka raksturīgās pazīmes ievērošana netiek padarīta par neiespējamu, izsakot jebkuru citu raksturīgu pazīmi, un nosakot, ka raksturīgās pazīmes izteikšanu nekavē vides apstākļi, atbilstoši kuriem veic pārbaudi.3. pantsDalībvalstis nodrošina, lai attiecībā uz I un II pielikumā minētajām sugām pārbaužu laikā tiktu ievērots prasību minimums izmēģinājumu noteikumu un augšanas apstākļu pārbaužu veikšanai, kā paredzēts šajos pielikumos minētajās pārbaudes vadlīnijās.4. pantsDirektīvu 72/168/EEK atceļ.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2004. gada 31. martam nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.6. pants1. Ja, stājoties spēkā šai direktīvai, šķirnes nav pieņemtas iekļaušanai kopējā dārzeņu šķirņu katalogā un oficiālās pārbaudes sākās pirms minētās dienas, tad saskaņā ar:a) Direktīvas 72/168/EEK noteikumiem vaib) CPVO vadlīniju, kas uzskaitītas I pielikumā, noteikumiem, vai UPOV vadlīniju, kas uzskaitītas II pielikumā noteikumiem, atkarībā no sugāmuzskata, ka attiecīgās šķirnes atbilst šīs direktīvas prasībām.2. Šā panta 1. punktu piemēro tikai tad, ja izmēģinājumu rezultātā tiek secināts, ka šķirnes atbilst noteikumiem, kas izklāstīti:a) Direktīvā 72/168/EEK vaib) CPVO vadlīnijās, kas minētas I pielikumā, vai II pielikumā uzskaitītajās UPOV vadlīnijās atkarībā no sugām.7. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 6. oktobrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 193, 20.7.2002., 23. lpp.[2] OV L 165, 3.7.2003., 23. lpp.[3] OV L 103, 2.5.1972., 6. lpp.[4] OV L 37, 7.2.2002., 7. lpp.[5] OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp.[6] OV L 245, 29.9.2003., 28. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSTO SUGU UZSKAITĪJUMS, KAS ATBILST CPVO PĀRBAUDES VADLĪNIJĀMPuravi, 2001. gada 15. novembra protokols TP/85/1Sparģeļi, 2002. gada 27. marta protokols TP/130/1Ziedkāposti, 2001. gada 15. novembra protokols TP/45/1Spargeļkāposti, 2002. gada 27. marta protokols TP/151/1Rožkāposti (Briseles kāposti), 2002. gada 27. marta protokols TP/54/1Virziņkāposti (Savojas kāposti), 2001. gada 15. novembra protokols TP/48/1Galviņkāposti, 2001. gada 15. novembra protokols TP/48/1Sarkanie galviņkāposti, 2001. gada 15. novembra protokols TP/48/1Sīvie dārzeņpipari, 2002. gada 27. marta protokols TP/76/1Endīvijas, 2002. gada 27. marta protokols TP/118/1Melones, 2002. gada 27. marta protokols TP/104/1Gurķi/kornišoni, 2002. gada 27. marta protokols TP/61/1Burkāni, 2002. gada 27. marta protokols TP/49/6Dārza salāti, 2001. gada 15. novembra protokols TP/13/1Tomāti, 2001. gada 15. novembra protokols TP/44/2Baltās pupiņas, 2001. gada 15. novembra protokols TP/12/1Redīsi, 2002. gada 27. marta protokols TP/64/6Dārza spināti, 2002. gada 27. marta protokols TP/55/6Lauka salāti, 2002. gada 27. marta protokols TP/75/6Ar šo protokolu tekstiem var iepazīties CPVO mājas lapā (www.cpvo.eu.int ).--------------------------------------------------II PIELIKUMSTO SUGU UZSKAITĪJUMS, KAS ATBILST UPOV PĀRBAUDES VADLĪNIJĀMMaurloki/lielloku sīpoli, 1998. gada 1. aprīļa vadlīnija TG/161/3Ķiploki, 2001. gada 4. aprīļa vadlīnija TG/162/4Kātu selerijas, 2002. gada 17. aprīļa vadlīnija TG/82/4Mangoldi/lapu bietes, 1987. gada 7. oktobra vadlīnija TG/106/3Sarkanās bietes, 1996. gada 18. oktobra vadlīnija TG/60/6Virziņkāposti (Savojas kāposti), 2002. gada 17. aprīļa vadlīnija TG/90/6Kolrābji, 2002. gada 17. aprīļa vadlīnija TG/65/4Ķīnas kāposti, 2003. gada 9. aprīļa vadlīnija TG/105/4Lauka rāceņi, turnepši, 2001. gada 4. aprīļa vadlīnija TG/37/10Sakņu cigoriņi, 2000. gada 5. aprīļa vadlīnija TG/173/3Lapu cigoriņi, 1996. gada 18. oktobra vadlīnija TG/154/3Rūpnieciskie cigoriņi, 2001. gada 4. aprīļa vadlīnija TG/172/3Arbūzi, 1993. gada 26. oktobra vadlīnija TG/142/3Lielaugļu ķirbji, 1996. gada 18. oktobra vadlīnija TG/155/3Kabači, 2002. gada 17. aprīļa vadlīnija TG/119/4Artišoki, 2001. gada 4. aprīļa vadlīnija TG/184/3Fenheļi, 2001. gada 4. aprīļa vadlīnija TG/183/3Pētersīļi, 1991. gada 18. oktobra vadlīnija TG/136/4Daudzziedu pupiņas, 2003. gada 9. aprīļa vadlīnija TG/9/5Sējas zirņi, 1994. gada 4. novembra vadlīnija TG/7/9 (un 1996. gada 18. oktobra labojums)Rabarberi, 1999. gada 24. marta vadlīnija TG/62/6Melnsakne, 1988. gada 21. oktobra vadlīnija TG/116/3Baklažāni, 2002. gada 17. aprīļa vadlīnija TG/117/4Dārza pupas (cūku pupas), 2003. gada 9. aprīļa vadlīnija TG/206/1Ar šo protokolu tekstiem var iepazīties UPOV mājas lapā (www.upov.int).--------------------------------------------------