Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0572

Padomes Direktīva (1985. gada 19. decembris), ar ko nosaka sarakstu, kur uzskaitīti aizstājēji, kas izmantojami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem

Oficiālais Vēstnesis L 372 , 31/12/1985 Lpp. 0014 - 0021 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0003  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0041  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0003  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0041  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 81 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 75  - 82

		Padomes Direktīva(1985. gada 19. decembris),ar ko nosaka sarakstu, kur uzskaitīti aizstājēji, kas izmantojami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem(85/572/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 82/711/EEK (1982. gada 18. oktobris), ar ko nosaka pamatnoteikumus, kuri ir jāievēro, pārbaudot tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem [1], un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā atbilstīgi Direktīvas 82/711/EEK 2. panta 3. punktam un minētās direktīvas I nodaļas 2. daļas pirmajam ievilkumam, ir jānorāda attiecīgie pārtikas produktu aizstājēji, kas izmantojami, lai veiktu migrācijas testus tiem plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem;tā kā vajadzības gadījumā ir jābūt iespējai izmantot citas migrācijas testu metodes nekā tās, kas paredzētas šajā direktīvā;tā kā, izvēloties attiecīgos pārtikas produktu aizstājējus, jo īpaši jāņem vērā pārtikas produkta ķīmiskais sastāvs un tā fiziskās īpašības;tā kā attiecībā uz dažiem taukus saturošiem pārtikas produktiem rezultāts, kas iegūts migrācijas testos ar pārtikas produktu aizstājējiem, ir augstāks nekā tas, kas iegūts migrācijas testos ar pašu pārtikas produktu, un tā kā tādēļ šo rezultātu ir jākoriģē, piemērojot attiecīgu "samazinājuma koeficientu", kas atbilst konkrētajai situācijai; tā kā dažos īpašos gadījumos, jo īpaši attiecībā uz materiāliem un priekšmetiem, kas nonāk saskarē ar pārtikas produktiem ar taukvielām uz virsmas, šīs direktīvas īstenošanai ir svarīgi, lai būtu attiecīgas analīzes metodes;tā kā šīs direktīvas pielāgošana tehnikas attīstībai ir izpildes pasākums, kas principā būtu jāpieņem Komisijai, lai vienkāršotu un paātrinātu šo procedūru;tā kā visos gadījumos, kad Padome piešķir Komisijai tiesības ieviest noteikumus attiecībā uz plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem, ir jānosaka procedūra, ar ko nodibina ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju Pastāvīgajā pārtikas produktu komitejā, kas izveidota ar Lēmumu 69/414/EEK [5],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsIevērojot Direktīvas 82/711/EEK 2. panta 3. punktu, pārtikas produktu aizstājēji, kas izmantojami, lai pārbaudītu to plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar vienu pārtikas produktu vai vienu konkrētu pārtikas produktu grupu, kā arī to koncentrācija ir norādīta šīs direktīvas pielikumā.2. pantsNeatkarīgi no šīs direktīvas 1. panta, sarakstos, kur uzskaitītas vielas un materiāli, kuru izmantojums ir atļauts, vajadzības gadījumā var noteikt procedūras atsevišķu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrācijas pārbaudei, kas atšķiras no tām, kas ir šīs direktīvas pielikumā.3. pantsPielāgojumus, kas šīs direktīvas pielikumā veicami, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar Direktīvas 76/893/EEK [6] 10. pantā noteikto procedūru.4. pantsDalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais tad, kad tās pieņem pasākumus, lai īstenotu Direktīvu 82/711/EEK.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 19. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Fischbach[1] OV L 297, 23.10.1982., 26. lpp.[2] OV C 102, 14.4.1984., 4. lpp.[3] OV C 175, 15.7.1985., 299. lpp.[4] OV C 25, 28.1.1985., 6. lpp.[5] OV L 291, 19.11.1969., 9. lpp.[6] OV L 340, 9.12.1976., 19. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSPĀRTIKAS PRODUKTU AIZSTĀJĒJU SARAKSTS1. Šī pielikuma tabulās, kur orientējoši uzskaitīti pārtikas produkti, pārtikas produktu aizstājēji, kas izmantojami migrācijas testos attiecībā uz konkrētu pārtikas produktu vai pārtikas produktu grupu, identificē ar šādiem burtiem:A aizstājējs:destilēts ūdens vai līdzvērtīgas kvalitātes ūdens;B aizstājējs:3 % etiķskābe (masa/tilp.) ūdens šķīdumā;C aizstājējs:15 % etanols (etilspirts) (V/V) ūdens šķīdumā;D aizstājējs:rektificētā olīveļļa [1]; ja ar analīzes metodi saistītu tehnisku iemeslu dēļ ir nepieciešams izmantot atšķirīgus pārtikas aizstājējus, olīveļļa jāaizvieto ar sintētisko triglicerīdu maisījumu [2] vai ar saulespuķu eļļu [3] .2. Katram pārtikas produktam vai katrai pārtikas produktu grupai ir jāizmanto tikai ar "X" atzīmēto(s) pārtikas produktu aizstājēju(s), katram aizstājējam ņemot attiecīgā materiāla un priekšmeta jaunu paraugu. Ja produkts ar "X" nav atzīmēts, tad migrācijas pārbaude attiecīgajai pozīcijai vai apakšpozīcijai nav nepieciešama.3. Ja pēc "X" seko daļsvītra un cipars, migrācijas testu rezultātu ir jādala ar norādīto ciparu. Attiecībā uz atsevišķu taukus saturošu pārtikas produktu tipiem šo ciparu, tā saukto "samazinājuma koeficientu", tradicionāli izmanto, lai ņemtu vērā to, ka šādu pārtikas produktu aizstājēja ekstrahēšanas spēja ir lielāka.4. Ja pēc "X" seko burts a iekavās, izmanto tikai vienu no diviem norādītajiem pārtikas aizstājējiem:- ja pārtikas produkta pH līmenis ir augstāks par 4,5, tad izmanto A aizstājēju,- ja pārtikas produkta pH līmenis ir 4,5 vai zemāk, tad izmanto B aizstājēju.5. Ja pārtikas produkts ir norādīts gan īpašajā, gan vispārējā pozīcijā, izmanto tikai īpašajā pozīcijā norādīto(s) pārtikas produktu aizstājēju(s).TABULAAtsauces numurs | Pārtikas produktu apraksts | Izmantojamie pārtikas produktu aizstājēji |A | B | C | D |01Dzērieni01.01 | Bezalkoholiskie dzērieni vai alkoholiskie dzērieni ar spirta tilpumkoncentrāciju zemāku par 5 %: | | | | || Ūdeņi, sidri, vienkāršas vai koncentrētas augļu un dārzeņu sulas, nenorūdzis vīnogu vīns, augļu nektāri, limonādes un gāzēti atspirdzinoši dzērieni, sīrupi, dzērieni ar rūgtu garšu, uzlējumi, kafija, tēja, šķidra šokolāde, alus un citi | X (a) | X (a) | | |01.02 | Alkoholiskie dzērieni ar spirta tilpumkoncentrāciju 5 % un augstāk: | | | | || Dzērieni, kas iekļauti pozīcijā 01.01, bet ar spirta tilpumkoncentrāciju 5 % un augstāk | | | | || Vīni, degvīns un liķieri | | X [4] | X [5] | |01.03 | Dažādi: nedenaturēts etilspirts | | X [4] | X [5] | |02Labība, labības produkti, mīklas izstrādājumi, cepumi, kūkas un citi maizes un konditorejas izstrādājumi02.01 | Cietes | | | | |02.02 | Nepārstrādāta labība, uzpūsti graudi un graudu pārslas (tostarp grauzdēta kukurūza, popkorns, kukurūzas pārslas un līdzīgi produkti) | | | | |02.03 | Labības milti un rupja maluma milti | | | | |02.04 | Makaroni, spageti un līdzīgi produkti | | | | |02.05 | Sausi mīklas izstrādājumi, cepumi, kūkas un citi maizes un konditorejas izstrādājumi: | | | | || A.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/5 || B.Citi | | | | |02.06 | Svaigi mīklas izstrādājumi, kūkas un citi maizes un konditorejas izstrādājumi: | | | | || A.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/5 || B.Citi | X | | | |03Šokolāde, cukurs, un šokolādes un cukura produktiKonditorejas izstrādājumi03.01 | Šokolāde, produkti šokolādes glazūrā, šokolādes aizstājēji un produkti šokolādes aizstājēja glazūrā | | | | X/5 |03.02 | Konditorejas izstrādājumi: | | | | || A.Cietā veidā: | | | | || I.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/5 || II.Citi | | | | || B.Pastveida: | | | | || I.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/3 || II.Mitri | X | | | |03.03 | Cukurs un cukura izstrādājumi: | | | | || A.Cietā veidā: | | | | || B.Medus un tam līdzīgi produkti | X | | | || C.Melase un cukura sīrupi | X | | | |04Augļi, dārzeņi un produkti no tiem04.01 | Veseli augļi, svaigi vai dzesināti | | | | |04.02 | Pārstrādāti augļi: | | | | || A.Žāvēti vai kaltēti augļi, veseli vai miltu veidā, vai pulverī | | | | || B.Augļi gabalos, biezenī vai pastveidīgā masā | X (a) | X (a) | | || C.Augļu konservi (ievārījumi, džemi un līdzīgi produkti – veseli augļi, augļi gabalos vai miltu veidā, vai pulverī, konservēti šķidrumā): | | | | || I.Ūdenī | X (a) | X (a) | | || II.Eļļā | X (a) | X (a) | | X || III.Alkoholā (≥ 5 tilp. %) | | X [4] | X | |04.03 | Rieksti (zemesrieksti, ēdamie kastaņi, mandeles, lazdu rieksti, valrieksti, priežu rieksti un citi): | | | | || A.Izlobīti, žāvēti | | | | || B.Izlobīti un grauzdēti | | | | X/5 [6] || C.Pastveidīga vai krēmveidīga masa | X | | | X/3 [6] |04.04 | Veseli dārzeņi, svaigi vai dzesināti | | | | |04.05 | Pārstrādāti dārzeņi: | | | | || A.Žāvēti vai kaltēti dārzeņi, veseli vai miltu veidā, vai pulverī | | | | || B.Dārzeņi, sagriezti, biezenī | X (a) | X (a) | | || C.Konservēti dārzeņi: | | | | || I.Ūdenī | X (a) | X (a) | | || II.Eļļā | X (a) | X (a) | | X || III.Alkoholā (5 tilp. %) | | X [4] | X | |05Tauki un eļļas05.01 | Dzīvnieku vai augu tauki un eļļas, dabīgas vai apstrādātas (tostarp kakao sviests, kausēti cūku tauki, atkārtoti cietināts sviests) | | | | X |05.02 | Margarīns, sviests, un citi tauki un eļļas no ūdens emulsijām eļļā | | | | X/2 |06Dzīvnieku produkti un olas06.01 | Zivis: | | | | || A.Svaigas, dzesinātas, sālītas, kūpinātas | X | | | X/3 [6] || B.Pastveidīga masa | X | | | X/3 [6] |06.02 | Vēžveidīgie un mīkstmieši (tostarp austeres, ēdamgliemenes un gliemeži), kas dabīgi nav aizsargāti ar gliemežvāku | X | | | |06.03 | Visu zooloģisko sugu gaļa (tostarp mājputni un medījumi): | | | | || A.Svaiga, dzesināta, sālīta, kūpināta | X | | | X/4 || B.Pastveidīga vai krēmveidīga masa | X | | | X/4 |06.04 | Pārstrādāti gaļas produkti (šķiņķis, desas, speķis un citi) | X | | | X/4 |06.05 | Gaļas un zivs konservi un puskonservi: | | | | || A.Ūdenī | X (a) | X (a) | | || B.Eļļā | X (a) | X (a) | | X |06.06 | Olas bez čaumalas: | | | | || A.Pulverī vai kaltētas | | | | || B.Citas | X | | | |06.07 | Olu dzeltenumi: | | | | || A.Šķidri | X | | | || B.Pulverī vai saldēti | | | | |06.08 | Kaltēts olas baltums | | | | |07Piena produkti07.01 | Piens: | | | | || A.Pilnpiens | X | | | || B.Iebiezināts piens | X | | | || C.Vājpiens vai daļēji nokrejots piens | X | | | || D.Sausais piens | | | | |07.02 | Raudzēts piens, kā jogurts, paniņas un tiem līdzīgi izstrādājumi ar augļiem un augļu produktiem | | X | | |07.03 | Saldais krējums un skābais krējums | X (a) | X (a) | | |07.04 | Sieri: | | | | || A.Vesels siers ar mizu | | | | || B.Pārstrādāti sieri | X (a) | X (a) | | || C.Visi pārējie | X (a) | X (a) | | X/3 [6] |07.05 | Siera ferments | | | | || A.Šķidrā vai viskozā veidā | X (a) | X (a) | | || B.Pulverī vai kaltēts | | | | |08Dažādi produkti08.01 | Etiķis | | X | | |08.02 | Cepti pārtikas produkti: | | | | || A.Kartupeļi frī, kartupeļu plāceņi un tiem līdzīgi | | | | X/5 || B.Dzīvnieku izcelsmes | | | | X/4 |08.03 | Pārstrādes produkti zupām, buljoniem; zupas, buljoni šķidrā vai cietā veidā, vai pulverī (ekstrakti, koncentrāti); homogenizēti jaukti pārtikas produkti, gatavi ēdieni: | | | | || A.Pulverī vai kaltēti: | | | | || I.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/5 || II.Citi | | | | || B.Šķidrā vai pastas veidā: | | | | || I.Ar taukvielām uz virsmas | X (a) | X (a) | | X/3 || II.Citi | X (a) | X (a) | | |08.04 | Raugi un mīklas izcēlāji/irdinātāji: | | | | || A.Pastveida | X (a) | X (a) | | || B.Kaltēti | | | | |08.05 | Sāls | | | | |08.06 | Mērces: | | | | || A.Bez taukvielām uz virsmas | X (a) | X (a) | | || B.Majonēze, no majonēzes darinātās mērces, mērces salātiem un citas eļļu emulsijas ūdenī | X (a) | X (a) | | X/3 || C.Eļļu un ūdeni saturošā mērce, kas veido divus atšķirīgus slāņus | X (a) | X (a) | | X |08.07 | Sinepes (izņemot sinepju pulveri, kas iekļauts pozīcijā 08.17) | X (a) | X (a) | | X/3 [6] |08.08 | Sviestmaizes, grauzdiņi, tosteri un tiem līdzīgi, kas satur jebkuru pārtikas produktu: | | | | || A.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/5 || B.Citi | | | | |08.09 | Saldējums | X | | | |08.10 | Sausā pārtika: | | | | || A.Ar taukvielām uz virsmas | | | | X/5 || B.Cita | | | | |08.11 | Saldēta vai sasaldēta pārtika | | | | |08.12 | Koncentrēti ekstrakti ar spirta tilpumkoncentrāciju 5 % un augstāk | | X [4] | X | |08.13 | Kakao: | | | | || A.Kakao pulveris | | | | X/5 [6] || B.Kakao masa | | | | X/3 [6] |08.14 | Kafija, arī grauzdēta, bez kofeīna vai šķīstoša, kafijas aizstājēji, granulās vai pulverī | | | | |08.15 | Šķidri kafijas ekstrakti | X | | | |08.16 | Aromātiskie garšaugi un citi lapu garšaugi: kumelītes, malva, mētras, tēja, liepziedi un citi | | | | |08.17 | Garšvielas un garnējums dabīgajā veidā: kanēlis, ķiploka daiviņas, sinepju pulveris, pipari, vaniļa, safrāns un citi | | | | |[1] Rektificētās olīveļļas īpašības[2] Sintētisko triglicerīdu maisījuma sastāvsTaukskābju sadalījumsTīrībaTipiskais absorbcijas spektrs (slāņa biezums: d = 1 cm; bāze/standarts: ūdens 35 °C)Gaismas caurlaidība vismaz 10 % pie 310 nm (1 cm kivete, bāze/standarts: ūdens 35 °C)[3] Saulespuķu eļļas īpašības[4] Šo testu veic tikai gadījumos, ja pH līmenis ir 4,5 vai zemāks.[5] Šo testu var veikt gadījumā, ja šķidrumi vai dzērieni ar spirta tilpumkoncentrāciju vairāk nekā 15 %, izmantojot līdzīgas koncentrācijas etilspirta ūdens šķīdumu.[6] Ja attiecīgas pārbaudes veidā var pierādīt, ka plastmasa nenonāk "saskarē ar taukiem", var iztikt bez šā testa ar D aizstājēju.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/12/EK (1994. gada 23. marts), kas attiecas uz pasākumiem pret gaisa piesārņošanu, kuru rada emisijas no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, un ar ko groza Direktīvu 70/220/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0012

Oficiālais Vēstnesis L 100 , 19/04/1994 Lpp. 0042 - 0052 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 26 Lpp. 0044  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 26 Lpp. 0044

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/12/EK(1994. gada 23. marts),kas attiecas uz pasākumiem pret gaisa piesārņošanu, kuru rada emisijas no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, un ar ko groza Direktīvu 70/220/EEKEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.b pantā paredzēto procedūru,tā kā būtu jāpieņem pasākumi iekšējā tirgus ietvaros; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā pirmā Eiropas Kopienas rīcības programma par vides aizsardzību [3], ko Padome apstiprināja 1973. gada 22. novembrī, aicināja ņemt vērā jaunākos zinātnes sasniegumus transportlīdzekļu izplūdes gāzu radītā atmosfēras piesārņojuma apkarošanā un attiecīgi grozīt iepriekš pieņemtas direktīvas; tā kā piekto rīcības programmu, kuru savā būtībā apstiprināja Padome savā 1993. gada 1. februāra rezolūcijā [4], paredz papildu centienus būtiskai esošā transportlīdzekļu radīto piesārņojošo vielu emisiju līmeņa samazināšanai;tā kā atsevišķas dalībvalstis nevar pietiekami veikt transportlīdzekļu radīto piesārņojošo vielu emisiju līmeņa samazināšanu un transportlīdzekļu iekšējā tirgus izveidošanu un darbības nodrošināšanu, un tāpēc to labāk varētu izdarīt, tuvinot dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz pasākumiem, kas veicami pret gaisa piesārņošanu no transportlīdzekļiem;tā kā ir atzīts, ka transporta attīstība Kopienā ir radījusi būtiskus ierobežojumus attiecībā uz vidi; tā kā atsevišķu satiksmes blīvuma pieauguma oficiālo prognožu skaits ir izrādījies zemāks par oficiālajiem faktiskajiem datiem; tā kā šī iemesla dēļ ir jānosaka stingri standarti visiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem;tā kā Komisija ir pieņēmusi Eiropas programmu par emisijām, degvielām un motoru tehnoloģijām (EPEDD); tā kā šo programmu izveidoja, lai nodrošinātu, ka priekšlikumos turpmākām direktīvām par piesārņojošo vielu emisijām ir meklētilabākie risinājumi gan patērētājiem, gan ekonomikai; tā kā šī programma ir daļa no ieguldījuma, ko var sniegt gan transportlīdzekļi, gan to izmantotā degviela;tā kā Padomes Direktīva 70/220/EEK [5], kas attiecas uz pasākumiem, kas jāveic pret gaisa piesārņošanu ar emisijām no mehāniskiem transportlīdzekļiem, ir viena no atsevišķām direktīvām tipa apstiprināšanas procedūrā, kas noteikta ar Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [6];tā kā ar Direktīvu 70/220/EEK nosaka robežvērtības oglekļa oksīda un nesadedzināta ogļūdeņraža emisijai no šādiem motoriem; tā kā vispirms šīs robežvērtības samazināja ar Direktīvu 74/290/EEK [7] un saskaņā ar Komisijas Direktīvu 77/102/EEK [8] papildināja ar robežvērtībām slāpekļa oksīdu pieļaujamajai emisijai; tā kā robežvērtības šiem trim piesārņojošu vielu tipiem būtiski samazināja ar Direktīvu 78/665/EEK [9], 83/351/EEK [10] un 88/76/EEK [11]; šīs robežvērtības makrodaļiņas saturošām emisijām no dīzeļmotoriem ieviesa ar Direktīvu 88/436/EEK [12]; tā kā stingrākus Eiropas standartus piesārņojošo gāzveida vielu emisijai no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuru darba tilpums ir mazāks par 1400 cm3, ieviesa ar Direktīvu 89/458/EEK [13]; tā kā šos standartus attiecināja uz visām vieglajiem automobiļiem, neatkarīgi no to motora darba tilpuma, pamatojoties uz uzlaboto Eiropas testēšanas procedūru, ko sastāda papildu pilsētas braukšanas cikls un; tā kā prasības, kas attiecas uz iztvaikošanas emisijām un uz to transportlīdzekļa sastāvdaļu ilglaicīgumu, kas saistītas ar emisijām, kā arī stingrākus makrodaļiņas saturošo piesārņojošo vielu standartus transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dīzeļmotoriem, ieviesa ar Direktīvu 91/441/EEK [14]; tā kā vieglie automobiļi, kas paredzēti vairāk nekā sešu pasažieru pārvadāšanai vai kuru maksimālā masa pārsniedz 2500 kg, vieglie kravas automobiļi un apvidus transportlīdzekļi, kas ietverti Direktīvas 70/220/EEK darbības jomā, kas līdz šim ir pakļauti ne tik stingriem standartiem, tagad saskaņā ar Direktīvu 93/59/EEK ir pakļauti standartiem, kas ir tikpat stingri, kā tie, kas attiecas uz vieglajiem automobiļiem, ņemot vērā šādu transportlīdzekļu īpašos apstākļus;tā kā Komisijas šajā jomā uzsāktais darbs pierāda, ka pašlaik Kopienā pieejamā labākā tehnoloģija ir tālāk uzlabojama, lai vieglie automobiļi atbilstu būtiski samazinātajām emisiju robežām; tā kā piedāvātie standarti attieksies gan uz jaunu transportlīdzekļu tipu apstiprināšanu, gan uz ražošanas atbilstības pārbaudēm, jo grozītā paraugu ņemšanas un statistiskās izvērtēšanas metodē ir likvidētas pielaides robežvērtībām, kas noteiktas iepriekšējā Direktīvas 70/220/EEK līmenī;tā kā, ņemot vērā transportlīdzekļu emisiju radītā piesārņojuma nopietno līmeni un to lomu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu radīšanā, ir nepieciešams samazināt emisijas, jo īpaši CO2, saskaņā ar saistībām, kas uzliktas ar Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām, kas 1992. gada jūnijā parakstīta Rio; tā kā CO2 tieši rodas, sadegot degvielai ar oglekļa bāzi; tā kā CO2 var būtiski ierobežot, samazinot degvielas patēriņu; tā kā tam ir nepieciešama attīstība motoru un transportlīdzekļu būvē un degvielas kvalitātē; tā kā visus šos elementus ņems vērā sekojošā Komisijas priekšlikumā;tā kā dalībvalstīm būtu jāļauj ar nodokļu atvieglojumiem veicināt tādu transportlīdzekļu ieviešanu, kas atbilst Kopienas līmenī pieņemtajām prasībām; tā kā šādiem nodokļu atvieglojumiem jāatbilst Līguma noteikumiem un atsevišķiem noteikumiem, kas paredzēti, lai izvairītos no tirgus izkropļošanas; tā kā šīs direktīvas noteikumi neietekmē dalībvalstu tiesības ietvert piesārņojošo vielu emisijas un citas vielas transportlīdzekļiem uzlikto ceļu satiksmes nodokļu aprēķināšanas pamatā;tā kā šīs direktīvas iepriekšējas paziņošanas prasība neierobežo paziņošanas prasību, kas ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktu noteikumiem, jo īpaši Līguma 93. panta 3. punktā;tā kā Padomei līdz 1996. gada 30. jūnijam būtu jāpieņem prasības attiecībā uz līmeni no 2000. gada, pamatojoties uz priekšlikumu, kas Komisijai jāsniedz līdz 1994. gada 31. decembrim, un tā kā šis priekšlikuma mērķis ir būtiska transportlīdzekļu emisiju samazināšana;tā kā Komisija ir veikusi plašas apspriedes ar ieinteresētajām personām, noslēdzot tās ar simpoziju "Auto emisijas 2000" 1992. gada 21. un 22. septembrī, kurā noskaidrojās, ka pašreizējai pieejai, kas koncentrēta uz izplūdes emisijām, ir jābūt vienam elementam līmenī pēc šīs direktīvas prasību ieviešanas, kā daļai no daudzpusējas pieejas, kas sastāv no visiem pasākumiem ceļu satiksmes radītā piesārņojuma samazināšanai; tā kā visus parametrus, kas ir noteikti kā tādi, kuriem ir būtiska ietekme uz šādu piesārņojumu, pašlaik var atspoguļot tikai saraksta veidā; tā kā Komisija uzsāks nepieciešamo vides, tehnoloģijas un rentabilitātes aspektu analīzi, lai līdz 1994. gada decembra beigām skaitliski sniegtu mērķus Kopienas pasākumiem 2000. gadam;tā kā transportlīdzekļu radīto piesārņojošo vielu emisiju līmeņa samazināšanas mērķis paredz, ka, Komisijai izdarot priekšlikumus pasākumiem, kas piemērojami pēc 2000. gada, un, cita starpā ņemot vērā papildu tehnisko pasākumu sagatavošanu, kā noteikts 4. pantā, tai nepieciešamības gadījumā jānosaka skaitliski mērķi, kas ietver tālāku sekojošu emisiju samazināšanu,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 70/220/EEK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 1. punkta un 7. panta 1. punkta vajadzībām, no 1994. gada 1. jūlija vai, ja šī direktīva tiek publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī pēc 1993. gada 31. decembra, sešus mēnešus pēc tās publicēšanas dalībvalstis atzīst atbilstību ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK prasībām.2. No 1996. gada 1. janvāra dalībvalstis vairs nepiešķir:- EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 1. punktu, vai- valsts tipa apstiprinājumu, izņemot gadījumu, kad piemēro Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punkta noteikumus,par transportlīdzekļa tipu, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar gaisa piesārņošanu ar emisijām, ja transportlīdzeklis neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK noteikumiem.3. No 1997. gada 1. janvāra dalībvalstis:- uzskata atbilstības sertifikātus, kas piešķirti jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar Direktīvu 70/156/EEK, par nederīgiem minētās direktīvas 7. panta 1. punkta vajadzībām, un- liedz reģistrēt, pārdot un uzsākt ekspluatēt jaunus transportlīdzekļus, kuriem nav atbilstības sertifikāta saskaņā ar Direktīvu 70/156/EEK, izņemot gadījumus, kad izmanto Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punktu,pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar gaisa piesārņošanu ar emisijām, ja tas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK noteikumiem.3. pantsDalībvalstis var paredzēt nodokļu atvieglojumus tikai attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas atbilst ar šo direktīvu grozītajai Direktīvai 70/220/EEK. Šādi atvieglojumi atbilst Līguma noteikumiem un šādiem nosacījumiem:- tie attiecas uz jauniem transportlīdzekļiem, kas piedāvāti pārdošanai tādas dalībvalsts tirgū, kas jau iepriekš atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK prasībām,- tos pārtrauc piemērot ar to emisiju vērtību obligāto piemērošanu, kas jauniem transportlīdzekļiem noteiktas 2. panta 3. punktā,- attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu tie ir mazāki par papildu izmaksām tehniskiem risinājumiem, kas ieviesti, lai nodrošinātu atbilstību noteiktajām vērtībām, un to uzstādīšanas izmaksām transportlīdzeklī.Komisiju savlaicīgi informē par pirmajā daļā minēto nodokļu atvieglojumu ieviešanu vai izmaiņām, lai tā varētu sniegt savus apsvērumus.4. pantsPadome, darbojoties saskaņā ar Līgumā noteiktajiem noteikumiem, līdz 1996. gada 30. jūnijam pieņem lēmumu par priekšlikumiem tālākam Kopienas pasākumu līmenim pret transportlīdzekļu motoru radītu gaisa piesārņojumu, kurus Komisija iesniegs līdz 1994. gada 31. decembrim. Pasākumus piemēro no 2000. gada.Šajos priekšlikumos Komisijai ir šāda pieeja:- pasākumi ir tādi, lai radītu atbilstību Kopienas gaisa kvalitātes kritēriju un ar to saistītu mērķu prasībām,- veic katra pasākuma veikšanas rentabilitātes izvērtēšanu; šajā vispārīgajā izvērtējumā cita starpā ņem vērā ieguldījumu, ko sniedz:- satiksmes pārvalde, piemēram, pienācīgi sadalot vides izmaksas,- uzlabots pilsētas sabiedriskais transports,- jaunas dzinējspēku tehnoloģijas (piem., elektriskā transmisija),- alternatīvu degvielu izmantošana (piemēram, biodegvielas),gaisa kvalitātes uzlabošanai,- pasākumi ir proporcionāli un pieņemami, ņemot vērā paredzētos mērķus.Priekšlikumi, ņemot vērā iepriekš izklāstīto metodiku, kas mērķēta uz piesārņojošo vielu emisiju samazināšanu attiecībā uz šajā direktīvā iekļautajiem transportlīdzekļiem, sastāv jo īpaši no šādiem elementiem:1. Tālāka šīs direktīvas prasību uzlabošana:ko pamato, izvērtējot:- tradicionālo motoru un pēcsadegšanas tehnoloģiju potenciālu,- iespējamos uzlabojumus testēšanas procedūrā, piemēram, aukstā palaišana, sākot ar zemu temperatūru, ilglaicīgumu (piemēram, atbilstības testos), iztvaikošanas emisijas,- pasākumus tipa apstiprināšanas līmenī, atbalstot pastiprinātas pārbaudes un uzturēšanas prasības, ietverot, piemēram, iebūvētas diagnostikas sistēmas,- iespēju veikt apritē esošu transportlīdzekļu atbilstības pārbaudi,- proporcionālo nepieciešamību pēc:i) īpašām HC un NOX robežām papildu kumulatīvajām robežvērtībām; unii) pasākumiem, lai ietvertu piesārņojošās vielas, kas vēl netiek regulētas.2. Papildu tehniskie pasākumi īpašas direktīvas ietvaros, ieskaitot:- degvielas kvalitātes uzlabošanu, ciktāl tas attiecas uz transportlīdzekļu bīstamu vielu emisijām (jo īpaši benzols),- pārbaudes un uzturēšanas programmas prasību pastiprināšanu.Samazinātās robežvērtības, kas būs šīs jaunās direktīvas objekts, jauniem tipa apstiprinājumiem nepiemēros līdz 2000. gada 1. janvārim. Padome pieņems lēmumu par noteikumiem nodokļu atvieglojumu piešķiršanai, pamatojoties uz šīm robežvērtībām.5. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1994. gada 1. jūlijam izpildītu šās direktīvas prasības, vai, ja šo direktīvu līdz 1993. gadam 31. decembrim nepublicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, sešus mēnešus pēc tās publicēšanas. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 23. martāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsE. KlepschPadomes vārdā —priekšsēdētājsTh. Pangalos[1] OV C 56, 26.2.1993., 34. lpp.[2] OV C 201, 26.7.1993., 9. lpp.[3] OV C 112, 20.12.1973., 1. lpp.[4] OV C 138, 17.5.1993., 1. lpp.[5] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/59/EEK (OV L 186, 28.7.1993., 21. lpp.).[6] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 93/81/EEK (OV 264, 23.10.1993. 49. lpp.).[7] OV L 159, 15.6.1974., 61. lpp.[8] OV L 32, 3.2.1977., 32. lpp.[9] OV L 223, 14.8.1978., 48. lpp.[10] OV L 197, 20.7.1983., 1. lpp.[11] OV L 36, 9.2.1988., 1. lpp.[12] OV L 214, 6.8.1988., 1. lpp.[13] OV L 226, 3.8.1989., 1. lpp.[14] OV L 242, 30.8.1991., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSGROZĪJUMI PIELIKUMIEM DIREKTĪVAI 70/220/EEK, KURĀ GROZĪJUMI IZDARĪTI AR DIREKTĪVU 93/59/EEKI PIELIKUMS1.Pielikuma 3.1. iedaļa ir šāda:"3.1. Pieteikumus transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 3. pantu attiecībā uz tā izplūdes emisijām, iztvaikošanas emisijām un pretpiesārņojuma ierīču ilglaicīgumu iesniedz transportlīdzekļa ražotājs."2.Pielikuma 4. iedaļa ir šāda:"4. EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA4.1. Ja atbilstīgās prasības ir izpildītas, EK tipa apstiprinājumu piešķir saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu.4.2. EK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir norādīts IX pielikumā."3.Pielikuma 5.3.1.4. iedaļaAiļu virsrakstus un tabulas pirmo rindu attiecībā uz M kategorijas transportlīdzekļiem aizstāj ar šo:"Transportlīdzekļa kategorija | Atskaites masa RM (kg) | Robežvērtības |Oglekļa oksīda masa L1 (g/km) | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu kopējā masa L2 (g/km) | Makrodaļiņu masa L3 (g/km) |Benzīns | Dīzeļdegviela | Benzīns | Dīzeļdegviela | Dīzeļdegviela |M | visas | 2,2 | 1,0 | 0,5 | 0,7 | 0,08 |+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/3/EK ( 2009. gada 11. marts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 80/181/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mērvienībām (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               7.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 114/10

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/3/EK
   (2009. gada 11. marts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 80/181/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mērvienībām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvā 80/181/EEK (3) noteikts, ka Apvienotai Karalistei un Īrijai ir jānosaka atbrīvojumu beigu termiņš, jo tos joprojām piemēro attiecībā uz mērvienībām, kas pazīstamas kā “pinte” – pienam pudelēs atkārtotai izmantošanai un alum un sidram no mucas, “jūdze” – ceļu satiksmes zīmēm, ātruma un attāluma norādēm un “trojas unce” – darījumiem ar dārgmetāliem. Tomēr pieredze liecina, ka tie ir vietējā mēroga atbrīvojumi un skar nelielu skaitu preču un ka minēto atbrīvojumu saglabāšana neradītu beztarifu barjeras tirdzniecībā, un ka tādējādi vairs nav vajadzības šiem atbrīvojumiem noteikt beigu termiņu.

               (2)

               Ir lietderīgi precizēt, ka Direktīvas 80/181/EEK darbības joma atbilst Līguma 95. pantā minētajiem mērķiem un ka tā neattiecas vienīgi uz konkrētām Kopienas rīcības jomām.

               (3)

               Ar Direktīvu 80/181/EEK ir atļauts papildus likumīgajām mērvienībām, kas noteiktas minētās direktīvas pielikuma I nodaļā, līdz 2009. gada 31. decembrim izmantot papildu rādītājus. Tomēr, lai izvairītos no tā, ka tiek radīti šķēršļi Kopienas uzņēmumiem, kas eksportē uz trešām valstīm, kuras prasa preču marķēšanā izmantot mērvienības, kas nav minētā pielikuma I nodaļā noteiktās mērvienības, ir lietderīgi turpināt atļaut papildu rādītāju izmantošanu.

               (4)

               Ar Direktīvu 80/181/EEK, nosakot mērvienību saskaņotības pakāpi, veicina iekšējā tirgus netraucētu darbību. Šajā sakarā Komisijai ir jāpārrauga tirgus norises saistībā ar minēto direktīvu un tās īstenošanu, īpaši attiecībā uz iespējamiem iekšējā tirgus darbības šķēršļiem un turpmāku saskaņošanu, kas vajadzīga šo šķēršļu pārvarēšanai.

               (5)

               Saistībā ar tās tirdzniecības attiecībām ar trešām valstīm, tostarp Transatlantisko ekonomikas padomi, Komisijai ir jāturpina pastiprināti veicināt to, lai trešo valstu tirgos atzītu ražojumus, kur marķējumā ir norādītas vienīgi Starptautiskās mērvienību sistēmas (SI) mērvienības.

               (6)

               Tāpat papildu rādītāji ļautu pakāpeniski un netraucēti ieviest jaunas metriskās mērvienības, kuras varētu tikt izstrādātas starptautiskā līmenī.

               (7)

               Ģenerālajā svaru un mēru konferencē 1995. gadā nolēma SI sistēmā kā atsevišķu kategoriju likvidēt SI papildu mērvienību kategoriju un mērvienības “radiāns” un “steradiāns” saprast kā bezdimensionālas SI atvasinātas mērvienības, kuru nosaukumus un simbolus pēc vajadzības var (bet nav obligāti) izmantot citu SI atvasināto mērvienību izteiksmēs.

               (8)

               Ģenerālajā svaru un mēru konferencē 1999. gadā SI pieņēma “katalu”, kura simbols ir “kat” un kurš ir katalītiskās aktivitātes SI mērvienība. Šī jaunā saskaņotā SI mērvienība bija paredzēta, lai nodrošinātu saskaņotus un vienotus mērvienību rādītājus medicīnas un bioķīmijas jomā un tādējādi samazinātu jebkādu pārprašanas risku, ko rada nesaskaņotu mērvienību izmantošana.

               (9)

               Lai novērstu vienu no galvenajiem to atšķirību cēloņiem, kuras novērotas dažādos ūdens trīskāršā punkta mērījumos, Ģenerālajā svaru un mēru konferencē 2007. gadā pieņēma “kelvina” definīcijas piebildi. “Kelvins” ir ūdens trīskāršā punkta termodinamiskās temperatūras daļa. Piebilde ir atsauce uz ūdeni, kam ir īpašs izotopiskais sastāvs.

               (10)

               Tā kā Apvienotajā Karalistē un Īrijā zemes platību reģistrācijai vairs neizmanto akru, nav vajadzības turpmāk paredzēt atbrīvojums attiecībā uz to.

               (11)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (4) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas.

               (12)

               Tādēļ Direktīva 80/181/EEK būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi
   Ar šo Direktīvu 80/181/EEK groza šādi:

               1)

               direktīvas 1. panta b) punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “b)

                           pielikuma II nodaļā uzskaitītās mērvienības vienīgi tajās dalībvalstīs, kur apstiprinājums izdarīts 1973. gada 21. aprīlī;”;

               2)

               direktīvas 2. panta a) punktu aizstāj ar šādu punktu:

                           “a)

                           Saistības, kas izriet no 1. panta, attiecas uz izmantotajiem mērinstrumentiem, mērvienībās izteiktajiem mērījumiem un lielumu rādītājiem.”;

               3)

               direktīvas 3. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Papildu rādītāju izmantošana ir atļauta.”;

               4)

               iekļauj šādu pantu:
               “6.b pants
               Komisija pārrauga tirgus norises saistībā ar šo direktīvu un tās īstenošanu attiecībā uz iekšējā tirgus netraucētu darbību un starptautisko tirdzniecību un līdz 2019. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei pārskatu par šīm norisēm, kas vajadzības gadījumā papildināts ar priekšlikumiem.”;

               5)

               pielikumu groza šādi:

                           a)

                           I nodaļas 1.1. punktā definīciju “Termodinamiskās temperatūras mērvienība” aizstāj ar šādu definīciju:
                           “Termodinamiskās temperatūras mērvienība
                           Kelvins, termodinamiskās temperatūras mērvienība, ir ūdens trīskāršā punkta termodinamiskās temperatūras 1/273,16 daļa.
                           Definīcijā minētā ūdens izotopiskais sastāvs atbilst šādām vielu daudzuma proporcijām: 0,00015576 moli 2H uz molu 1H, 0,0003799 moli 17O uz molu 16O un 0,0020052 moli 18O uz molu 16O.
                           (Trīspadsmitās CGPM (1967. gads) 4. rezolūcija un Divdesmit trešās CGPM (2007. gads) 10. rezolūcija)”;

                           b)

                           I nodaļas 1.1.1. punkta nosaukumu aizstāj ar šādu nosaukumu:

                           c)

                           I nodaļas 1.2. punkta nosaukumu aizstāj ar šādu nosaukumu:

                           d)

                           svītro I nodaļas 1.2.1. punktu;

                           e)

                           I nodaļas 1.2.2. un 1.2.3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:
                           “1.2.2.   Vispārējais noteikums par SI atvasinātajām mērvienībām
                           Mērvienības, kas ir loģiski atvasinātas no SI pamatvienībām, izsaka ar algebrisku izteiksmi kā SI pamatvienību pakāpes reizinājumu ar skaitlisku reizinātāju, kas ir vienāds ar 1.
                           1.2.3.   SI atvasinātās mērvienības ar nosaukumiem un simboliem

                                       Lielums

                                       Mērvienība

                                       Izteiksme

                                       Nosaukums

                                       Simbols

                                       Citās SI mērvienībās

                                       SI pamatvienībās

                                       Plaknes leņķis

                                       radiāns

                                       rad

                                       m · m–1

                                       Telpas leņķis

                                       steradiāns

                                       sr

                                       m2 · m–2

                                       Frekvence

                                       hercs

                                       Hz

                                       s–1

                                       Spēks

                                       ņūtons

                                       N

                                       m · kg · s–2

                                       Spiediens, mehāniskais spriegums

                                       paskāls

                                       Pa

                                       N · m–2

                                       m–1 · kg · s–2

                                       Enerģija, darbs; siltuma daudzums

                                       džouls

                                       J

                                       N · m

                                       m2 · kg · s–2

                                       Jauda (5), enerģijas plūsma

                                       vats

                                       W

                                       J · s–1

                                       m2 · kg · s–3

                                       Elektrības daudzums, elektriskais lādiņš

                                       kulons

                                       C

                                       s · A

                                       Elektriskais potenciāls, potenciālu starpība (spriegums), elektrodzinējspēks

                                       volts

                                       V

                                       W · A–1

                                       m2 · kg · s–3 · A–1

                                       Elektriskā pretestība

                                       oms

                                       Ω

                                       V · A–1

                                       m2 · kg · s–3 · A–2

                                       Elektrovadītspēja

                                       sīmenss

                                       S

                                       A · V–1

                                       m–2 · kg–1 · s3 · A2

                                       Elektriskā kapacitāte

                                       farads

                                       F

                                       C · V–1

                                       m–2 · kg–1 · s4 · A2

                                       Magnētiskā plūsma

                                       vēbers

                                       Wb

                                       V · s

                                       m2 · kg · s–2 · A–1

                                       Magnētiskā indukcija

                                       tesla

                                       T

                                       Wb · m–2

                                       kg · s–2 · A–1

                                       Induktivitāte

                                       henrijs

                                       H

                                       Wb · A–1

                                       m2 · kg · s–2 · A–2

                                       Gaismas plūsma

                                       lūmens

                                       lm

                                       cd · sr

                                       cd

                                       Apgaismojums

                                       lukss

                                       lx

                                       lm · m–2

                                       m–2 · cd

                                       Radioaktivitāte (jonizējošais starojums)

                                       bekerels

                                       Bq

                                       s–1

                                       Absorbētā doza, vielā atbrīvotā kinētiskā enerģija, absorbētās dozas rādītājs

                                       grejs

                                       Gy

                                       J · kg–1

                                       m2 · s–2

                                       Ekvivalentā doza

                                       zīverts

                                       Sv

                                       J · kg–1

                                       m2 · s–2

                                       Katalītiskā aktivitāte

                                       katals

                                       kat

                                       mol · s–1

                                 Mērvienības, kas ir atvasinātas no SI pamatvienībām, var izteikt ar I nodaļā uzskaitītajām mērvienībām.
                           Jo īpaši SI atvasinātās mērvienības var izteikt ar īpašajiem nosaukumiem un simboliem, kas norādīti iepriekš tabulā; piemēram, dinamiskās viskozitātes SI mērvienību var izteikt kā m–1 · kg · s–1 vai N · s · m–2, vai Pa · s.”;

                           f)

                           II nodaļas tabulā svītro šādu aili:

                                       “Zemes platību reģistrācija

                                       akrs

                                       1 ac = 4 047 m2

                                       Ac”

                           g)

                           II nodaļas pēdējo teikumu aizstāj ar šādu teikumu: “Šajā nodaļā norādītās mērvienības var apvienot savstarpēji vai ar I nodaļā norādītajām mērvienībām, lai veidotu saliktas mērvienības.”

         2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis vēlākais 2009. gada 31. decembrī pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2010. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 11. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         A. VONDRA

      (1)  OV C 120, 16.5.2008., 14. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 29. novembra Normatīvā rezolūcija (OV C 297 E, 20.11.2008., 105. lpp.), Padomes 2008. gada 18. novembra Kopējā nostāja (OV C 330 E, 30.12.2008., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2008. gada 16. decembra Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (3)  OV L 39, 15.2.1980., 40. lpp.

      (4)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (5)  Īpašie jaudas mērvienības nosaukumi: voltampērs (simbols “VA”), ko izmanto, lai izteiktu šķietamo maiņstrāvas jaudu, un vars (simbols “var”), ko izmanto, lai izteiktu reaktīvo elektrisko jaudu. “Vars” nav iekļauts CGPM rezolūcijās.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/69/EK (2000. gada 16. novembris) par robežvērtībām benzola un oglekļa oksīda koncentrācijai apkārtējā gaisā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0069

Oficiālais Vēstnesis L 313 , 13/12/2000 Lpp. 0012 - 0021

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/69/EK(2000. gada 16. novembris)par robežvērtībām benzola un oglekļa oksīda koncentrācijai apkārtējā gaisāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā:(1) Pamatojoties uz Līguma 174. pantā ietvertajiem principiem, Eiropas Kopienas politikas un rīcības programmā attiecībā uz vidi un noturīgu attīstību (Piektā rīcības programma attiecībā uz vidi) [4], kas pārskatot papildināta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 2179/98/EK [5], ir paredzēti grozījumi, īpaši tiesību aktos par gaisu piesārņojošām vielām. Minētajā programmā ir ieteikts izstrādāt tālejošus mērķus attiecībā uz gaisa kvalitāti Līguma 174. pantā ir prasība piemērot piesardzības principu attiecībā uz cilvēku veselības un vides aizsardzību.(2) Līguma 152. pantā ir noteikts, ka veselības aizsardzības prasībām ir jābūt Kopienas citu politikas jomu sastāvdaļai. Līguma 3. panta 1. punkta p) apakšpunktā ir paredzēts, ka Kopienas pasākumiem jādod ieguldījums augsta veselības aizsardzības līmeņa sasniegšanā.(3) Ievērojot Padomes Direktīvas 96/62/EK (1996. gada 27. septembris) par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldību [6] 4. panta 5. punktu, Padomei jāpieņem 1. punktā paredzētie tiesību akti un minētā panta 3. un 4. punktā izklāstītie noteikumi.(4) Direktīvā 96/62/EK ir prasība, ka jāizstrādā rīcības plāni zonām, kurās piesārņojošo vielu koncentrācija apkārtējā gaisā pārsniedz robežvērtības, un īslaicīgi pieļaujamas pielaides, ko piemēro, lai līdz noteiktam termiņam nodrošinātu atbilstību robežvērtībām.(5) Direktīvā 96/62/EK ir noteikts, ka robežvērtību skaitliskajai vērtībai jāpamatojas uz datiem, kas iegūti šajā jomā strādājošo starptautisko zinātnisko grupu darbā. Komisijai jāņem vērā attiecīgie jaunākie zinātniskie dati epidemioloģijas un vides jomā, kā arī jaunākie sasniegumi metroloģijā to elementu atkārtotai pārbaudei, uz kuriem pamatojas robežvērtības.(6) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar 1999/468/EK: Padomes Lēmumu (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [7].(7) Grozījumi, kas vajadzīgi, lai pielāgotos zinātnes un tehnikas attīstībai, var attiekties tikai uz benzola un oglekļa oksīda koncentrācijas vērtēšanas kritērijiem un metodēm vai uz sīki izstrādātu Komisijas informēšanas kārtību, bet nedrīkst tieši vai netieši radīt robežvērtību izmaiņas.(8) Šajā direktīvā noteiktās robežvērtības ir minimālās prasības; saskaņā ar Līguma 176. pantu, dalībvalstis var paturēt spēkā vai ieviest stingrākus aizsargpasākumus, jo īpaši stingrākas robežvērtības, lai aizsargātu mazāk aizsargāto kategoriju iedzīvotāju, piemēram, bērnu un slimnieku, kas ārstējas slimnīcās, veselību. Dalībvalsts var prasīt, lai atbilstība robežvērtībām tiktu panākta pirms šajā direktīvā noteiktā termiņa.(9) Benzols ir cilvēkiem genotoksiska kancerogēna viela, un nav nosakāms slieksnis, zem kura tas neapdraud cilvēku veselību.(10) Tomēr, ja šajā direktīvā noteiktie benzola robežvērtības ir grūti sasniedzamas ar atrašanās vietu saistītu izplatības īpašību vai attiecīgu klimatisko apstākļu dēļ un, ja šo pasākumu piemērošana radītu sarežģītas sociālekonomiskas problēmas, dalībvalstis var lūgt Komisijai vienu pagarinājumu uz ierobežotu laiku ar konkrētiem nosacījumiem.(11) Lai atvieglotu šīs direktīvas pārskatīšanu 2004. gadā, Komisijai un dalībvalstīm būtu jāapsver iespējas veicināt benzola un oglekļa oksīda seku pētniecību, ņemot vērā gaisa piesārņojumu slēgtās telpās un ārpus tām.(12) Standartizētām precīzām mērierīcēm un kopējiem mērīšanas staciju izvietošanas kritērijiem ir liela nozīme apkārtējā gaisa kvalitātes vērtēšanā nolūkā iegūt salīdzināmu informāciju par visu Kopienu.(13) Informācija par benzola un oglekļa oksīda koncentrāciju būtu jāsūta Komisijai regulāru ziņojumu gatavošanai.(14) Jaunākajai informācijai par benzola un oglekļa oksīda koncentrāciju apkārtējā gaisā jābūt sabiedrībai viegli pieejamai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķiŠīs direktīvas mērķi ir:a) noteikt benzola un oglekļa oksīda robežvērtības apkārtējā gaisā, lai novērstu, kavētu vai samazinātu kaitīgu ietekmi uz cilvēku veselību un uz vidi kopumā;b) novērtēt benzola un oglekļa oksīda koncentrāciju apkārtējā gaisā, pamatojoties uz kopējām metodēm un kritērijiem;c) iegūt adekvātu informāciju par benzola un oglekļa oksīda koncentrāciju apkārtējā gaisā un nodrošināt tās pieejamību sabiedrībai;d) uzturēt apkārtējā gaisa kvalitāti, ja tā ir laba, bet citos gadījumos — to uzlabot, ciktāl tas attiecas uz benzolu un oglekļa oksīdu.2. pantsDefinīcijasPiemēro Direktīvas 96/62/EK 2. panta definīcijas.Šajā direktīvā:a) "maksimālais novērtēšanas slieksnis" ir III pielikumā noteiktais līmenis, zem kura saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 6. panta 3. punktu apkārtējā gaisa kvalitātes vērtēšanā var izmantot mērījumu un modelēšanas paņēmienu kombināciju;b) "minimālais novērtēšanas slieksnis" ir III pielikumā noteiktais līmenis, zem kura saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 6. panta 4. punktu apkārtējā gaisa kvalitātes vērtēšanā var izmantot arī tikai modelēšanas paņēmienus vai tikai objektīvas novērtēšanas paņēmienus;c) "stacionāri mērījumi" ir mērījumi, ko izdara saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 6. panta 5. punktu.3. pantsBenzols1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka apkārtējā gaisā benzola koncentrācija, kas novērtēta saskaņā ar 5. pantu, nepārsniedz robežvērtību, kas noteikta I pielikumā saskaņā ar tur minētajiem termiņiem.Šīs direktīvas I pielikumā noteikto pieļaujamo pielaidi piemēro saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 8. pantu.2. Ja I pielikumā noteikto robežvērtību ir grūti sasniegt ar atrašanās vietu saistītu izplatības īpašību vai attiecīgu klimatisko apstākļu dēļ, piemēram, neliela vēja ātruma un/vai tādu apstākļu dēļ, kas veicina iztvaikošanu, un ja šo pasākumu piemērošana radītu sarežģītas sociālekonomiskas problēmas, dalībvalsts var lūgt Komisijai vienu pagarinājumu uz ierobežotu laiku. Komisija, rīkojoties saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 12. panta 2. punktā noteikto procedūru, pēc dalībvalsts lūguma un neierobežojot šīs direktīvas 8. panta 3. punktu, var piešķirt vienu pagarinājumu līdz pieciem gadiem, ja attiecīgā dalībvalsts:- norāda attiecīgās zonas un/vai aglomerācijas,- iesniedz šāda pagarinājuma nepieciešamības pamatojumu,- pierāda, ka ir veikti visi pienācīgie pasākumi, lai pazeminātu piesārņojošo vielu koncentrāciju un līdz minimumam samazinātu teritoriju, kurā robežvērtība ir pārsniegta,- izklāsta attīstību nākotnē saistībā ar pasākumiem, ko tā veiks saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 8. panta 3. punktu.Tomēr robežvērtība, ko pieļauj minētajā pagarinājumā uz ierobežotu laiku, nepārsniedz 10 μg/m3.4. pantsOglekļa oksīdsDalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka oglekļa oksīda koncentrācija apkārtējā gaisā, kas novērtēta saskaņā ar 5. pantu, nepārsniedz robežvērtību, kas noteikta II pielikumā saskaņā ar tajā minētajiem termiņiem.Šīs direktīvas II pielikumā noteikto pieļaujamo pielaidi piemēro saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 8. pantu.5. pantsKoncentrācijas vērtēšana1. Benzolam un oglekļa oksīdam piemēro III pielikuma I iedaļā noteikto maksimālo un minimālo novērtējuma slieksni.Katras zonas vai aglomerācijas klasifikāciju Direktīvas 96/62/EK 6. panta nolūkos pārskata vismaz reizi piecos gados saskaņā ar šīs direktīvas III pielikuma II iedaļā noteikto procedūru. Klasifikāciju pārskata agrāk, ja ievērojami mainās pasākumi, kas attiecas uz benzola vai oglekļa oksīda koncentrāciju apkārtējā gaisā.2. Benzola un oglekļa oksīda mērījumiem apkārtējā gaisā paraugus ņem punktos, ko izvieto pēc kritērijiem, kas noteikti IV pielikumā. Minimālo paraugu ņemšanas punktu skaitu koncentrācijas stacionāriem mērījumiem attiecīgi katrai piesārņojošai vielai nosaka V pielikumā, un tos uzstāda visās zonās vai aglomerācijās, kurās jāizdara mērījumi, ja stacionārie mērījumi ir vienīgais datu avots par koncentrāciju tajās.3. Zonās un aglomerācijās, kurās stacionārās mērījumu stacijās iegūto informāciju papildina ar informāciju no citiem avotiem, piemēram, izmešu datiem, orientējošām mērīšanas metodēm un gaisa kvalitātes modelēšanu, uzstādāmo stacionāro mērījumu staciju skaitam un citu paņēmienu telpiskajam risinājumam jābūt pietiekamam, lai noteiktu gaisu piesārņojošu vielu koncentrāciju saskaņā ar IV pielikuma I iedaļu un VI pielikuma I iedaļu.4. Zonās un aglomerācijās, kurās mērījumi nav vajadzīgi, var izmantot modelēšanu vai objektīvas izvērtēšanas metodi.5. Benzola un oglekļa oksīda analīzi un paraugu ņemšanu izdara pēc standartmetodēm, kas izklāstītas VII pielikuma I un II iedaļā. VII pielikuma III iedaļā ir izklāstīti gaisa kvalitātes modelēšanas standarta paņēmieni, ja tādi ir pieejami.6. Termiņš, līdz kuram dalībvalstis informē Komisiju par gaisa kvalitātes sākotnējā vērtēšanā izmantotajām metodēm saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 11. panta 1. punkta d) apakšpunktu, ir šīs direktīvas 10. pantā noteiktā diena.7. Jebkurus grozījumus šajā pantā un III un VII pielikumā, kas vajadzīgi, lai pielāgotos zinātnes un tehnikas attīstībai, pieņem 6. panta 2. punktā minētajā kārtībā, bet tie nedrīkst izraisīt nekādas tiešas vai netiešas robežvērtību izmaiņas.6. pantsKomiteja1. Komisijai palīdz Direktīvas 96/62/EK 12. panta 2. punktā minētā komiteja, še turpmāk "Komiteja".2. Atsaucoties uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais laika posms ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.7. pantsPubliski pieejama informācija1. Dalībvalstis nodrošina, ka jaunāko informāciju par benzola un oglekļa oksīda koncentrāciju apkārtējā gaisā regulāri dara pieejamu sabiedrībai un attiecīgām organizācijām, piemēram, vides organizācijām, patērētāju organizācijām, organizācijām, kas pārstāv paaugstināta riska iedzīvotāju grupu intereses, un citām attiecīgām veselības aizsardzības struktūrām, izmantojot, piemēram, ziņu dienestus, presi, informācijas ekrānus vai datortīklu dienestu, teletekstu, telefonu vai faksu.Informāciju par apkārtējā gaisā esošā benzola vidējo koncentrāciju pēdējos 12 mēnešos atjaunina ne retāk kā reizi trijos mēnešos un, ja iespējams, informāciju atjaunina katru mēnesi. Informāciju par oglekļa oksīda koncentrāciju apkārtējā gaisā, nosakot astoņu stundu maksimālo caurmēru, atjaunina gandrīz katru dienu un, ja iespējams, informāciju atjaunina katru stundu.Otrajā daļā minētā informācija norāda vismaz uz koncentrācijas robežvērtību pārsniegšanu I un II pielikumā noteiktajos caurmēra laika posmos. Tā dod arī robežvērtību īsu vērtējumu un attiecīgas ziņas par ietekmi uz veselību.2. Darot sabiedrībai pieejamus plānus un programmas saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK 8. panta 3. punktu, dalībvalstis tos dara pieejamus arī šā panta 1. punktā minētajām organizācijām. Tas attiecas arī uz šīs direktīvas VI pielikuma II iedaļā prasīto dokumentāciju.3. Informācija, ko dara pieejamu sabiedrībai un 1. un 2. punktā minētajām organizācijām, ir skaidra, saprotama un viegli pieejama.8. pantsZiņojums un pārskatīšana1. Ne vēlāk kā 2004. gada 31. decembrī Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kas pamatojas uz šīs direktīvas īstenošanā iegūto pieredzi un jo īpaši uz jaunākajiem zinātniskās pētniecības rezultātiem attiecībā uz benzola un oglekļa oksīda ietekmi uz cilvēku veselību, īpašu uzmanību pievēršot paaugstināta riska iedzīvotāju grupām, un uz ekosistēmām, kā arī tehnoloģiju attīstību, ieskaitot sasniegumus apkārtējā gaisā esošā benzola un oglekļa oksīda mērīšanas un cita veida vērtēšanas metožu attīstībā.2. Ziņojumā, kas minēts 1. punktā, attiecībā uz benzolu un oglekļa oksīdu īpašu uzmanību pievērš:a) gaisa kvalitātei attiecīgajā laika posmā un tendencēm līdz 2010. gadam un turpmāk;b) turpmākai jebkuras izcelsmes piesārņotājvielu izmešu samazināšanai, ņemot vērā tehniskās iespējas un rentabilitāti;c) sakarībai starp piesārņojumu un apvienotu stratēģiju iespējām sasniegt Kopienas gaisa kvalitātes un ar to saistītus mērķus;d) attiecīgā laika un nākotnes prasībām attiecībā uz sabiedrības informēšanu, kā arī informācijas apmaiņai starp dalībvalstīm un Komisiju;e) pieredzei, kas iegūta šīs direktīvas, īpaši IV pielikumā izklāstīto mērīšanas nosacījumu, piemērošanā dalībvalstīs.3. Lai uzturētu augstu cilvēku veselības un vides aizsardzības līmeni, 1. punktā minētajam ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus par šīs direktīvas grozījumiem, ar ko I pielikumā varētu iekļaut turpmākus benzola robežvērtību sasniegšanas grafika pagarinājumus, par kuriem var vienoties saskaņā ar 3. panta 2. punktu.9. pantsSankcijasDalībvalstis nosaka sankcijas, kas piemērojamas to noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu. Šīs sankcijas ir efektīvas, samērīgas un preventīvas.10. pantsĪstenošana1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2002. gada 13. decembrim nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.11. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.12. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 16. novembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Schwartzenberg[1] OV C 53, 24.2.1999., 8. lpp.[2] OV C 138, 18.5.1999., 42. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1997. gada 23. oktobra Atzinums (OV C 194, 11.7.2000., 56. lpp.), Padomes 1999. gada 28. oktobra Kopējā nostāja (OV C 195, 11.7.2000., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2000. gada 15. marta Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2000. gada 24. oktobra Lēmums.[4] OV C 138, 17.5.1993., 5. lpp.[5] OV L 275, 10.10.1998., 1. lpp.[6] OV L 296, 21.11.1996., 55. lpp.[7] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSBENZOLA ROBEŽVĒRTĪBARobežvērtība jāizsaka μg/m3, ko standartizē 293 K temperatūrā un 101,3 kPa spiedienā.| Caurmēra laika posms | Robežvērtība | Pieļaujamā pielaide | Datums, līdz kuram jāsasniedz robežvērtība |Robežvērtība cilvēku veselības aizsardzības nolūkā | Kalendārais gads | 5 μg/m3 | 5 μg/m3 (100 %) 2000. gada 13. decembrī, samazinot par 1 μg/m3 līdz 2006. gada 1. janvārim un katros turpmākajos 12 mēnešos, lai līdz 2010. gada 1. janvārim sasniegtu 0 % | 2010. gada 1. janvāris |--------------------------------------------------II PIELIKUMSOGLEKĻA OKSĪDA ROBEŽVĒRTĪBARobežvērtība jāizsaka mg/m3. Tilpums jāstandartizē 293 K temperatūrā un 101,3 kPa spiedienā.| Caurmēra laika posms | Robežvērtība | Pieļaujamā pielaide | Datums, līdz kuram jāsasniedz robežvērtība |Robežvērtība cilvēku veselības aizsardzības nolūkā | Vidējā koncentrācija 8 stundu laikā | 10 mg/m3 | 6 mg/m3 2000. gada 13. decembrī, samazinot par 2 mg/m3 līdz 2003. gada 1. janvārim un katros turpmākajos 12 mēnešos, lai līdz 2005. gada 1. janvārim sasniegtu 0 % | 2005. gada 1. janvāris |Dienas maksimālo vidējo koncentrāciju 8 stundu laikā nosaka pēc caurmēra lielumiem, kas 8 stundu intervālā aprēķināti pēc stundas datiem un ko atjaunina katru stundu. Katru tā aprēķināto 8 stundu vidējo caurmēru attiecina uz dienu, kurā laika intervāls beidzas, t.i., jebkuras dienas pirmā aprēķina periods ir no pulksten 17.00 iepriekšējā dienā līdz pulksten 01.00 attiecīgajā dienā; jebkuras dienas pēdējā aprēķina periods ir no pulksten 16.00 līdz pulksten 24.00 attiecīgajā dienā.--------------------------------------------------III PIELIKUMSPRASĪBU NOTEIKŠANA BENZOLA UN OGLEKĻA OKSĪDA KONCENTRĀCIJAS NOVĒRTĒŠANAI ZONAS VAI AGLOMERĀCIJAS APKĀRTĒJĀ GAISĀI. Maksimālais un minimālais novērtēšanas slieksnisPiemēro šādus maksimālos un minimālos novērtēšanas sliekšņus:a) benzolam:| Gada caurmērs |Maksimālais novērtēšanas slieksnis | 70 % no robežvērtības (3,5 μg/m3) |Minimālais novērtēšanas slieksnis | 40 % no robežvērtības (2 μg/m3) |b) oglekļa oksīdam:| Astoņu stundu caurmērs |Maksimālais novērtēšanas slieksnis | 70 % no robežvērtības (7 mg/m3) |Minimālais novērtēšanas slieksnis | 50 % no robežvērtības (5 mg/m3) |II. Maksimālā un minimālā novērtēšanas sliekšņa pārsniegšanas noteikšanaMaksimālā un minimālā noteikšanas sliekšņa pārsniegšana jānosaka, pamatojoties uz koncentrāciju tajos iepriekšējos piecos gados, par kuriem ir pieejami pietiekami dati. Novērtēšanas slieksni uzskata par pārsniegtu, ja tas ir pārsniegts vismaz trijos atsevišķos gados no minētajiem iepriekšējiem pieciem gadiem.Ja ir pieejami mazāk nekā piecu gadu dati, dalībvalstis var kombinēt īslaicīgas mērīšanas kampaņas tajā gada laikā un tajās vietās, kad un kur vajadzētu būt augtākajam raksturīgā piesārņojuma līmenim, ar rezultātiem, kas iegūti no informācijas par izmešu datiem un modelēšanas, lai noteiktu maksimālā un minimālā novērtēšanas sliekšņa pārsniegšanu.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSPARAUGU ŅEMŠANAS PUNKTU IZVIETOJUMS BENZOLA UN OGLEKĻA OKSĪDA KONCENTRĀCIJAS MĒRĪŠANAI APKĀRTĒJĀ GAISĀUz stacionāriem mērījumiem attiecas šādi apsvērumi.I. Analīžu ņemšanas vietu makroizvietojumsParaugu ņemšanas punkti, kas paredzēti cilvēku veselības aizsardzībai, būtu jāizvieto tā, lai:i) iegūtu datus par tiem zonu un aglomerāciju rajoniem, kuros ir augstākā koncentrācija, kurai tik ilgu laiku, kāds ir būtisks vidējās robežvērtības/vidējo robežvērtību aprēķināšanas caurmēra ilgumam, tieši vai netieši var būt pakļauti iedzīvotāji;ii) iegūtu datus par raksturīgo līmeni, kādam iedzīvotāji ir pakļauti citos zonu un aglomerāciju rajonos.Paraugu ņemšanas punkti kopumā būtu jāizvieto tā, lai novērstu mērīšanu nelielās mikrovidēs to tiešā tuvumā. Saskaņā ar pamatnostādni, paraugu ņemšanas punkts būtu jānovieto tā, lai iegūtu vismaz 200 m2 apkārtējam rajonam raksturīgas kvalitātes gaisa paraugus vietās ap transporta maģistrālēm un vairākus kvadrātkilometrus lielam rajonam raksturīgas kvalitātes gaisa paraugus vietās ap blīvi apdzīvotām vietām.Ja iespējams, paraugu ņemšanas punktos būtu jāiegūst paraugi, kas raksturīgi arī līdzīgām vietām, kuras neatrodas to tiešā tuvumā.Būtu jāņem vērā vajadzība izvietot paraugu ņemšanas punktus uz salām, kur tas vajadzīgs cilvēku veselības aizsardzībai.II. Analīžu ņemšanas vietu mikroizvietojumsCik iespējams, būtu jāievēro šādas pamatnostādnes:- plūsmai ap vietu, kur ņem analizējamo paraugu, vajadzētu būt neierobežotai, gaisa plūsmu nevajadzētu ietekmēt nekādiem šķēršļiem paraugu ņemšanas ierīces tuvumā (parasti dažus metrus no ēkām, balkoniem, kokiem un citiem šķēršļiem un vismaz 0,5 m no tuvākās ēkas, ja paraugu ņemšanas punktos ņem gaisa paraugus pie apbūves līnijas),- kopumā vietai, kur ņem analizējamo paraugu, vajadzētu būt no 1,5 m (elpošanas zona) līdz 4 m virs zemes līmeņa. Dažos gadījumos paraugi var būt jāņem augstāk (līdz 8 m). Augstāka paraugu ņemšanas vieta var būt piemērota arī, ja stacijā ņem lielam rajonam raksturīgus paraugus,- vietai, kur ņem analizējamo paraugu, nevajadzētu būt piesārņojuma avotu tiešā tuvumā, lai novērstu ar apkārtējo gaisu nesajaukušos izmešu tiešu uzņemšanu,- paraugu ņemšanas ierīces izplūdes caurule būtu jānovieto tā, lai novērstu izplūdes gaisa atkārtotu cirkulāciju atpakaļ uz vietu, kur ņem paraugu,- paraugu ņemšanas vietas ap transporta maģistrālēm:- visu piesārņojošo vielu paraugu ņemšanas punktiem vajadzētu būt vismaz 25 metrus no lielu krustojumu malas un vismaz 4 m no tuvākās satiksmes maģistrāles vidus,- oglekļa oksīda paraugu ņemšanas vietām nevajadzētu būt tālāk par 5 m no ietves malas,- benzola paraugu ņemšanas vietas būtu jāizvēlas tā, lai iegūtu paraugus, kas raksturo gaisa kvalitāti pie apbūves līnijas.Var ņemt vērā arī šādus faktorus:- traucējošus avotus,- drošību,- piekļuvi,- elektriskās strāvas un telekomunikāciju pieejamību,- paraugu ņemšanas vietas apkārtnes pārredzamību,- sabiedrības un operatoru drošību,- priekšrocības, ko dod dažādu piesārņojošu vielu paraugu ņemšanas vietu atrašanās līdzās,- plānošanas prasības.III. Paraugu ņemšanas vietas izvēles dokumentācija un pārskatīšanaParaugu ņemšanas vietas izvēles procedūras klasifikācijas stadijā būtu pilnībā jādokumentē ar apkārtnes fotogrāfijām, kurās norādītas debespuses, un sīki izstrādātu karti. Paraugu ņemšanas vietas būtu regulāri jāpārskata, atkārtoti dokumentējot, lai pārbaudītu, vai atbilstība izvēles kritērijiem laika gaitā saglabājas.--------------------------------------------------V PIELIKUMSKRITĒRIJI PARAUGU ŅEMŠANAS PUNKTU SKAITA NOTEIKŠANAI BENZOLA UN OGLEKĻA OKSĪDA KONCENTRĀCIJAS STACIONĀRAI MĒRĪŠANAI APKĀRTĒJĀ GAISĀMinimālais paraugu ņemšanas punktu skaits, kas vajadzīgs stacionārai mērīšanai, lai novērtētu atbilstību robežvērtībām cilvēku veselības aizsardzības nolūkā zonās un aglomerācijās, kur stacionārie mērījumi ir vienīgais informācijas avots:a) Difūzi avotiIedzīvotāju skaits aglomerācijā vai zonā (tūkstošos) | Ja koncentrācija pārsniedz maksimālo novērtēšanas slieksni | Ja lielākoties koncentrācija ir starp maksimālo un minimālo novērtēšanas slieksni |0-249 | 1 | 1 |250-499 | 2 | 1 |500-749 | 2 | 1 |750-999 | 3 | 1 |1000-1499 | 4 | 2 |1500-1999 | 5 | 2 |2000-2749 | 6 | 3 |2750-3749 | 7 | 3 |3750-4749 | 8 | 4 |4750-5999 | 9 | 4 |<= 6000 | 10 | 5 |b) Kompakti avotiLai novērtētu piesārņojumu kompaktu avotu apkārtnē, stacionāriem mērījumiem paredzētu paraugu ņemšanas punktu skaits būtu jāaprēķina, ņemot vērā izmešu blīvumu, iespējamo apkārtējā gaisa piesārņojuma shēmu un potenciālo iedarbību uz iedzīvotājiem.--------------------------------------------------VI PIELIKUMSDATU KVALITĀTES MĒRĶI UN GAISA KVALITĀTES NOVĒRTĒJUMA REZULTĀTU APKOPOŠANAI. Datu kvalitātes mērķiŅemot vērā vērtēšanas metožu, minimālo laika intervālu un mērījumos iegūto datu pieļaujamo neprecizitāti, kvalitātes nodrošināšanas programmu pamatnostādnēs orientējas uz šādiem datu kvalitātes mērķiem.| Benzols | Oglekļa oksīds |Stacionārie mērījumiMērījumu neprecizitāte | 25 % | 15 % |Minimālā datu ieguve | 90 % | 90 % |Minimālais aptvertais laiks | 35 % paraugu ņemšanas vietās, kas atrodas ap blīvi apdzīvotām vietām un ap transporta maģistrālēm (aptverot gadu tā, lai iegūtu datus, kas raksturo dažādus klimatiskos un satiksmes apstākļus) 90 % paraugu ņemšanas vietās, kas atrodas ap rūpniecības rajoniem | |Indikatīvie mērījumiMērījumu neprecizitāte | 30 % | 25 % |Minimālā datu ieguve | 90 % | 90 % |Minimālais aptvertais laiks | 14 % (izlases veidā izvēlētas vienas dienas mērījums nedēļā, vienmērīgi sadalot pa visu gadu, vai 8 nedēļu mērījumi, vienmērīgi sadalot pa visu gadu) | 14 % (izlases veidā izvēlēts viens mērījums nedēļā, vienmērīgi sadalot pa visu gadu, vai 8 nedēļu mērījumi, vienmērīgi sadalot pa visu gadu) |ModelēšanaMērījumu neprecizitāte:Astoņu stundu caurmērā | – | 50 % |Gada caurmērā | 50 % | – |Objektīvais novērtējumsMērījumu neprecizitāte | 100 % | 75 % |Novērtēšanas metožu neprecizitāti (95 % ticamības intervālā) izvērtē saskaņā ar principiem, kas iekļauti ISO Norādījumos par mērījumu neprecizitātes izteiksmi (1993), vai saskaņā ar ISO 5725: 1994. gada izdevumu vai līdzvērtīgu metodoloģiju. Iepriekšējā tabulā ir dota procentos izteikta atsevišķiem mērījumiem piemērojama vidējā mērījumu neprecizitāte attiecīgajā caurmēra laika posmā attiecībā pret robežvērtību, ja ticamības intervāls ir 95 %. Stacionāro mērījumu neprecizitāte būtu jāuzskata par piemērojamu attiecīgā robežvērtības apgabalā. Kamēr nav pilnīgi pieņemti CEN standarti un sīki izstrādāti pārbaudes protokoli, Komisija līdz šīs direktīvas pieņemšanai izdos CEN izstrādātas pamatnostādnes.Modelēšanai un objektīvai novērtējumam neprecizitāti definē kā izmērīto un aprēķināto koncentrācijas līmeņu maksimālo novirzi attiecībā pret robežvērtību attiecīgajā laika posmā, neņemot vērā rezultātu secību.Prasībās, kas attiecas uz minimālo savākto datu kopumu un aptverto laika intervālu, nav iekļauti datu zudumi, kas rodas sakarā ar regulāru kalibrēšanu vai iekārtu normālu uzturēšanu.II. Gaisa kvalitātes novērtēšanas rezultātiPar zonām vai aglomerācijām, kurās papildus mērījumos iegūtajai informācijai vai kā vienīgo gaisa kvalitātes novērtēšanas līdzekli izmanto citus datu avotus, būtu jāapkopo šāda informācija:- veikto novērtēšanas darbību apraksts,- konkrētas izmantotās metodes ar atsaucēm uz metodes aprakstiem,- datu un informācijas avoti,- rezultātu apraksts, ieskaitot mērījumu neprecizitāti un jo īpaši rajona platību un, ja tas ir svarīgi, tā ceļa garumu zonā vai aglomerācijā, virs kura koncentrācija pārsniedz robežvērtību/robežvērtības vai, iespējams, robežvērtības/robežvērtību un piemērojamās pielaides summu, un jebkuru rajonu, kurā koncentrācija pārsniedz maksimālo vai minimālo novērtējuma slieksni,- ja robežvērtību mērķis ir cilvēku veselības aizsardzība, iedzīvotāji, uz ko potenciāli iedarbojas koncentrācija, kas pārsniedz robežvērtību.Ja iespējams, dalībvalstīm būtu jāsastāda kartes, kurās parādīta koncentrācijas izplatība katrā zonā vai aglomerācijā.III. StandartizācijaBenzola un oglekļa oksīda mērījuma rezultāts jāstandartizē 293 K temperatūrā un 101,3 kPa spiedienā.--------------------------------------------------VII PIELIKUMSBENZOLA UN OGLEKĻA OKSĪDA KONCENTRĀCIJAS NOVĒRTĒŠANAS STANDARTMETODESI. Standartmetode benzola paraugu ņemšanai/analīzeiBenzola mērīšanas standartmetode būs sūknēšana uz sorbenta patronu un pēc tam noteikšana ar gāzu hromatogrāfijas metodi, ko pašreiz standartizē CEN. Kamēr nav CEN standartizētas metodes, dalībvalstīm ir atļauts izmantot valsts standartmetodes, kas pamatojas uz to pašu mērīšanas metodi.Dalībvalsts var izmantot arī jebkuru citu metodi, ja tā var pierādīt, ka pēc attiecīgās metodes iegūst līdzvērtīgus rezultātus.II. Standartmetode oglekļa oksīda analīzeiOglekļa oksīda mērīšanas standartmetode būs nedisperģējoša infrasarkanās spektrometrijas metode, ko pašreiz standartizē CEN. Kamēr nav CEN standartizētas metodes, dalībvalstīm ir atļauts izmantot valsts standartmetodes, kas pamatojas uz to pašu mērīšanas metodi.Dalībvalsts var izmantot arī jebkuru citu metodi, ja tā var pierādīt, ka pēc attiecīgās metodes iegūst līdzvērtīgus rezultātus.III. Modelēšanas standartpaņēmieniPašlaik nevar norādīt modelēšanas standartpaņēmienus. Jebkuri grozījumi, kas vajadzīgi, lai šo punktu pielāgotu zinātnes un tehnikas attīstībai, jāpieņem 6. panta 2. punktā noteiktajā kārtībā.--------------------------------------------------