title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/17/EK (2003. gada 3. marts), ar kuru groza Direktīvu 98/70/EK, kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielas kvalitātiDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0017

Oficiālais Vēstnesis L 076 , 22/03/2003 Lpp. 0010 - 0019

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/17/EK(2003. gada 3. marts),ar kuru groza Direktīvu 98/70/EK, kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielas kvalitāti(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru [3], ievērojot Samierināšanas komitejas 2003. gada 20. janvārī apstiprināto kopīgo dokumentu,tā kā:(1) Direktīva 98/70/EK [4] nosaka vides specifikācijas tirdzniecībā pieejamajai degvielai.(2) Līguma 95. pants nosaka, ka Komisija priekšlikumos, kuru mērķis ir iekšējā tirgus izveidošana un darbība un kuri saistīti, inter alia, ar veselības un vides aizsardzību, pamatojas uz augsta līmeņa aizsardzību, un ka Eiropas Parlaments un Padome arī mēģina sasniegt šo mērķi.(3) Direktīvas 98/70/EK pārskatīšana ir paredzēta, lai sasniegtu atbilstību Kopienas gaisa kvalitātes standartu prasībām un saistītiem mērķim un lai iestrādātu papildu specifikācijas, kas papildina Direktīvas III pielikumā un IV pielikumā jau noteiktās obligātās specifikācijas.(4) Sēra satura samazināšana benzīnā un dīzeļdegvielā ir paredzētais līdzeklis minēto mērķu sasniegšanai.(5) Benzīna un dīzeļdegvielas sēra blakusparādība attiecībā uz katalītisko izplūdes gāzu pēcapstrādes tehnoloģiju efektivitāti ir vispāratzīta sauszemes transportlīdzekļiem un arvien vairāk visurgājēja tehnikai.(6) Autotransporta līdzekļi arvien vairāk paļaujas uz katalītiskām pēcapstrādes ierīcēm, lai atbilstu emisiju robežvērtībām, kuras noteiktas Padomes Direktīvā 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem [5], un Padomes Direktīvā 88/77/EEK (1987. gada 3. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem [6]. Attiecīgi sēra satura samazināšanai benzīnā un dīzeļdegvielā, iespējams, būs lielāka iedarbība uz gāzu emisiju nekā izmaiņām citos degvielas parametros.(7) Degvielas ieviešana ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg uzlabos degvielas efektivitāti, kas sasniedzama ar transportlīdzekļu jaunām, nākotnes tehnoloģijām, kas jāizvērtē arī attiecībā uz visurgājēja tehniku, un šādai degvielai jāveicina tradicionālo gaisa piesārņotāju ievērojamu samazināšanu, izmantojot to esošajos transportlīdzekļos. Minētie ieguvumi kompensē paaugstinātas CO2 emisijas, kas saistītas ar tāda benzīna un dīzeļdegvielas ražošanu, kam mazāks sēra saturs.(8) Tādēļ ir lietderīgi noteikt pasākumus, kas nodrošina degvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ieviešanu un pieejamību. Šajā sakarā nodokļu stimuli ir atzīti par efektīviem līdzekļiem augstākas kvalitātes degvielas ātrai ieviešanai atbilstoši valsts vajadzībām un prioritātēm, kā arī lai saīsinātu pārejas periodu, ja tirgū izplata divu veidu kvalitātes degvielu. Jāsekmē un jāveicina fiskālo pasākumu izmantošana atbilstošā valstī vai Kopienā.(9) Degvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg plaša pieejamība nodrošina pamatu autotransporta ražotājiem veikt ievērojamu papildu progresu attiecībā uz degvielas efektivitātes uzlabošanu jaunos transportlīdzekļos. Degvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg potenciālo ieguldījumu Kopienas mērķa sasniegšanā ar vidējo CO2 emisiju 120 g/km jaunajā autotransporta parkā jāizvērtē, 2003. gadā pārskatot pašreizējās vides saistības ar autotransporta ražotājiem.(10) Nepieciešams nodrošināt, ka pietiekami benzīna un dīzeļdegvielas daudzumi ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ir pieejami no 2005. gada 1. janvāra atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā, lai atļautu jauno transportlīdzekļu brīvu apgrozību, kas patērē minēto degvielu, vienlaicīgi nodrošinot, ka jauno transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšana attaisno tās papildu emisijas, kas saistītas ar šādas degvielas ražošanu.(11) Benzīna un dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pilnīga ienākšana tirgū jānodrošina no 2009. gada 1. janvāra, lai degvielas ražojošajai rūpniecībai dotu pietiekamu laiku veikt nepieciešamos ieguldījumus ražošanas plānu pielāgošanai. Turklāt benzīna un dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pilnīga ieviešana no 2009. gada 1. janvāra samazinās tradicionālo piesārņotāju tādas emisijas no esošā transportlīdzekļu autoparka, kuru rezultātā notiks gaisa kvalitātes uzlabošanās, vienlaicīgi nodrošinot, ka nav vispārējs siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju paaugstinājums. Šajā sakarā attiecībā uz dīzeļdegvielu nepieciešams apstiprināt minēto datumu ne vēlāk kā 2005. gada 31. decembrī.(12) Lai aizsargātu cilvēku veselību un/vai vidi konkrētās aglomerācijās vai konkrētās ekoloģiski vai vides jutīgās zonās ar īpašām piesārņotības problēmām, jāatļauj dalībvalstīm prasīt, ievērojot šajā direktīvā noteikto kārtību, ka degvielas var realizēt tikai, ja tās atbilst stingrākām vides specifikācijām sakarā ar attiecīgajiem piesārņotājiem, nekā noteikts šajā direktīvā. Šāda kārtība ir atkāpe no informācijas sniegšanas kārtības, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu un informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā [7].(13) Emisijām no motoriem, kas uzstādīti visurgājēja tehnikā, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros, jāatbilst ierobežojumiem, kuri noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/68/EK (1997. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai, [8] un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/25/EK (2000. gada 22. maijs), ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem [9]. Minēto emisiju ierobežojumu sasniegšana arvien vairāk būs atkarīga no šajos motoros lietoto gāzeļļu kvalitātes, tādēļ svarīgi iekļaut šādas degvielas definīciju Direktīvā 98/70/EK.(14) Lietderīgi ir ieviest vienotu degvielas kvalitātes uzraudzības sistēmu vai valsts sistēmas, kas nodrošina līdzvērtīgas uzticamības rezultātus un ziņošanas sistēmas, lai izvērtētu atbilstību piespiedu vides specifikācijām attiecībā uz degvielas kvalitāti.(15) Jānosaka kārtība to mērīšanas metožu atjaunināšanai, ko izmanto, lai nodrošinātu atbilstību obligātajām degvielas kvalitātes specifikācijām.(16) Direktīvas 98/70/EK īstenošanai vajadzīgie pasākumi jānosaka saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [10].(17) Jāparedz noteikumi par Direktīvas 98/70/EK normu pārskatīšanu, lai ņemtu vērā jaunos Kopienas gaisa kvalitātes tiesību aktus un saistītos vides mērķus, piemēram, nepieciešamību veicināt alternatīvu degvielu, tajā skaitā biodegvielu, jauno piesārņojuma slāpēšanas tehnoloģijas attīstību, metāla piedevu iedarbību un citus atbilstošus jautājumus to izpildē, kā arī apstiprināt dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pilnīgu ieviešanas datumu, lai nodrošinātu, ka nenotiek vispārējs siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas paaugstinājums.(18) Jāveic alternatīvās degvielas, tajā skaitā biodegvielas, vispārēja pārskatīšana, kā arī jāapspriež īpašo tiesību aktu nepieciešamība.(19) Dalībvalstīm jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas attiecībā uz Direktīvas 98/70/EK noteikumu pārkāpumiem, un jānodrošina, ka tās ir īstenotas.(20) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 98/70/EK,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 98/70/EK groza šādi:1. Direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:"2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:1) "benzīns" nozīmē jebkuru gaistošu minerāleļļu, kas paredzēta iekšdedzes motoru ar dzirksteļaizdedzi darbībai transportlīdzekļu piedziņai un kas atbilst KN kodiem 27101141, 270101145, 27101149, 27101151 un 27101159 [11];2) "dīzeļdegviela" nozīmē gāzeļļas, kas atbilst KN kodam 27101941 (**) un ko izmanto pašgājējos transportlīdzekļos, kuri minēti Direktīvā 70/220/EEK un Direktīvā 88/77/EEK;3) "gāzeļļas, kas paredzētas visurgājēja tehnikā, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros" nozīmē jebkuru no naftas atvasinātu šķidrumu, kas atbilst KN kodiem 27101941 un 27101945 (***) un kas paredzēta lietošanai motoros, kuri minēti Direktīvā 97/68/EK [12] un 2000/25/EK; [13]4) "attālākie reģioni" nozīmē Franciju attiecībā uz Francijas aizjūras departamentiem, Portugāli attiecībā uz Azoru salām un Madeiru, kā arī Spāniju attiecībā uz Kanāriju salām.Dalībvalstīm ar arktiskiem vai bargiem ziemas apstākļiem galīgo destilācijas punktu 65 % pie 250 oC dīzeļdegvielai un gāzeļļām var aizstāt ar galīgo destilācijas punktu 10 % (vol/vol) pie 180 oC."2. Direktīvas 3. panta 2. punktu papildina ar šādiem apakšpunktiem:"d) neierobežojot c) apakšpunkta noteikumus, dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu savlaicīgu, bet ne vēlāk kā 2005. gada 1. janvārī, bezsvina benzīna ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg realizāciju savās teritorijās. Dalībvalstis nodrošina, ka šāds bezsvina benzīns ir pieejams atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā un visos citos aspektos atbilst III pielikumā noteiktajām specifikācijām.Taču dalībvalstis attiecībā uz attālākiem reģioniem var pieņemt īpašus noteikumus par benzīna ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ieviešanu. Dalībvalstis, kas piemēro šo noteikumu, attiecīgi par to informē Komisiju. Komisija izstrādā norādījumus rekomendācijai, kas saskaņā ar šo apakšpunktu nozīmē pieejamību atbilstoši līdzsvarotai ģeogrāfiskai teritorijai;e) ne vēlāk kā 2009. gada 1. janvārī dalībvalstis nodrošina, ka bezsvina benzīnu var realizēt to teritorijā tikai, ja tas atbilst III pielikumā noteiktajai vides specifikācijai, izņemot attiecībā uz maksimālo sēra saturu, kas ir 10 mg/kg."3. Direktīvas 4. pantā:a) panta 1. punktu papildina ar šādiem apakšpunktiem:"d) neskarot c) apakšpunkta noteikumus, dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu savlaicīgu, bet ne vēlāk kā 2005. gada 1. janvārī, dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg realizāciju savās teritorijās. Dalībvalstis nodrošina, ka šāda dīzeļdegviela ir pieejama atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā un visos citos aspektos atbilst IV pielikumā noteiktajām specifikācijām.Taču dalībvalstis attiecībā uz attālākiem reģioniem var pieņemt īpašus noteikumus par dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ieviešanu. Dalībvalstis, kas piemēro šo noteikumu, attiecīgi par to informē Komisiju;e) ne vēlāk kā 2009. gada 1. janvārī dalībvalstis, ievērojot 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumus, nodrošina, ka dīzeļdegvielu var realizēt to teritorijā tikai, ja tā atbilst IV pielikumā noteiktajai vides specifikācijai, izņemot attiecībā uz maksimālo sēra saturu, kas ir 10 mg/kg.";b) pievieno šādu punktu:"5. Dalībvalstis nodrošina, ka visurgājēja tehnikā, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros lietošanai paredzētajās gāzeļļās, ko realizē valsts teritorijā, ir mazāk nekā 2000 mg/kg sēra. Ne vēlāk kā 2008. gada 1. janvārī visurgājēja tehnikai, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoriem paredzēto gāzeļļu maksimālais pieļaujamais sēra saturs ir 1000 mg/kg. Taču dalībvalstis var prasīt mazāku ierobežojumu vai tādu pašu sēra saturu dīzeļdegvielai, kas noteikts šajā direktīvā."4. Direktīvas 6. pantā:a) 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Atkāpjoties no 3., 4. un 5. panta un saskaņā ar Līguma 95. panta 10. punktu, dalībvalsts var īstenot pasākumus, lai pieprasītu, ka konkrētās zonās tās teritorijā degvielu var realizēt tikai, ja tā atbilst stingrākām vides specifikācijām, nekā paredzēts šajā direktīvā attiecībā uz visu vai daļu transportlīdzekļu autoparku, ar mērķi aizsargāt iedzīvotāju veselību konkrētā aglomerācijā vai aizsargāt vidi konkrētā ekoloģiski vai vides jutīgā zonā attiecīgajā dalībvalstī, ja atmosfēras vai gruntsūdeņu piesārņojums rada vai pamatoti var radīt nopietnu un atkārtotu problēmu cilvēku veselībai vai videi.";b) 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:"3. Iesaistītās dalībvalstis sniedz Komisijai atbilstošu vides informāciju par attiecīgo aglomerāciju vai zonu, kā arī ierosināto pasākumu paredzamo iedarbību uz vidi.";c) panta 7. un 8. punktu svītro.5. Direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu pantu:"8. pantsAtbilstības uzraudzība un ziņošana1. Dalībvalstis uzrauga atbilstību 3. un 4. panta prasībām attiecībā uz benzīnu un dīzeļdegvielu, pamatojoties uz analītiskām metodēm, kas minētas attiecīgi Eiropas standartos EN 228:1999 un EN 590:1999.2. Dalībvalstis izveido degvielas kvalitātes uzraudzības sistēmu saskaņā ar attiecīgo Eiropas standartu prasībām. Alternatīvas degvielas kvalitātes uzraudzības sistēma var būt pieļaujama ar nosacījumu, ka šāda sistēma nodrošina līdzvērtīgas uzticamības rezultātus.3. Katru gadu līdz 30. jūnijam dalībvalstis iesniedz valsts degvielas kvalitātes ziņojumu par iepriekšējo gadu. Pirmo ziņojumu iesniedz līdz 2002. gada 30. jūnijam. No 2004. gada 1. janvāra minētā ziņojuma formātam jāatbilst formātam, kas aprakstīts atbilstošajā Eiropas standartā. Papildus tam dalībvalstis paziņo benzīna un dīzeļdegvielas kopējo realizēto apjomu to teritorijās, kā arī bezsvina benzīna un dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg realizēto apjomu. Bez tam dalībvalstis ik pēc gada ziņo par tā benzīna un dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pieejamību atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā, ko realizē to teritorijā.4. Komisija nodrošina, ka atbilstoši 3. punktam iesniegto informāciju nekavējoties dara zināmu ar attiecīgiem līdzekļiem. Komisija ik gadus publicē, un pirmo reizi līdz 2003. gada 31. decembrim, ziņojumu par faktisko degvielas kvalitāti dažādās dalībvalstīs un degvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ģeogrāfisko pārklājumu nolūkā sniegt pārskatu par degvielas kvalitātes informāciju dažādās dalībvalstīs."6. Direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:"9. pantsPārskatīšanas process1. Ne vēlāk kā līdz 2005. gada 31. decembrim Komisija pārskata III un IV pielikuma degvielas specifikācijas, izņemot sēra saturu, un ierosina grozījumus, ja vajadzīgs, ņemot vērā Kopienas esošās un nākotnes transportlīdzekļu emisijas un gaisa kvalitātes tiesību aktu prasības, kā arī saistītus mērķus. Jo īpaši Komisija apsver:a) nepieciešamību grozīt dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pilnīgas ieviešanas beigu datumu, lai nodrošinātu, ka nenotiek vispārējs siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas paaugstinājums. Šajā analīzē jāņem vērā rafinēšanas pārstrāžu tehnoloģiju attīstība, paredzamie degvielas ekonomijas uzlabojumi transportlīdzekļos un jaunu degvielu taupošu tehnoloģiju ieviešanas temps transportlīdzekļu autoparkā;b) jauno Kopienas tiesību aktu saistības, nosakot gaisa kvalitātes standartus tādām vielām kā policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži;c) Padomes Direktīvas 1999/30/EK (1999. gada 22. aprīlis) par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā [*] OV L 163, 29.6.1999., 41. lpp.; Direktīva grozīta ar Komisijas Lēmumu 2001/744/EK (OV L 278, 23.10.2001., 35. lpp.). 10. pantā minētās pārskatīšanas rezultātus;d) pārskatīšanas rezultātus par Japānas [**] OV L 100, 20.4.2000., 57. lpp., Korejas [***] OV L 100, 20.4.2000., 55. lpp. un Eiropas [****] OV L 40, 13.12.1999., 49. lpp. automašīnu ražotāju dažādām saistībām samazināt jauno vieglo automobiļu degvielas patēriņu un oglekļa dioksīda emisijas, ņemot vērā ar šo direktīvu ieviestās degvielas kvalitātes izmaiņas un virzību uz Kopienas mērķi, kas ir 120 g/km CO2 emisija vidējam transportlīdzeklim;e) pārskatīšanas rezultātus, ko prasa 7. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 1999/96/EK (1999. gada 13. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem, un par grozījumiem Padomes Direktīvā 88/77/EEK [*****] OV L 44, 16.2.2000., 1. lpp., un obligātā NOx emisiju standarta apstiprinājumu lieljaudas motoriem;f) jauno piesārņojumu slāpēšanas tehnoloģiju efektīvu darbību, metāla piedevu iedarbību un citus atbilstošus jautājumus to izpildē, kā arī notikumus, kas ietekmē starptautiskos degvielas tirgus;g) nepieciešamību veicināt alternatīvas degvielas, tajā skaitā biodegvielas, ieviešanu, kā arī nepieciešamību ieviest grozījumus citos degvielas specifikācijas parametros kā tradicionālai, tā alternatīvai degvielai, piemēram, grozījumus maksimālam gaistamības ierobežojumam šajā direktīvā minētam benzīnam, ņemot vērā to piemērošanu bioetanola un benzīna maisījumiem, un jebkādas citas turpmākas izmaiņas EN 228:1999.2. Apsverot priekšlikumu nākošajam emisiju standartu posmam kompresijaizdedzes motoros visurgājēja tehnikā, Komisija paralēli nosaka vajadzīgo degvielas kvalitāti. To darot, Komisija ņem vērā minētā sektora emisiju nozīmību, vispārējos vides un veselības ieguvumus, dalībvalstu saistības degvielas izplatīšanas jomā, kā arī izmaksas un ieguvumus, kas saistīti ar vēl ierobežotāku sēra līmeni, nekā pašreiz nepieciešams degvielai, ko izmanto kompresijaizdedzes motoros visurgājēja tehnikā, un tad izlīdzina attiecīgās visurgājēja tehnikas degvielas kvalitātes prasības ar sauszemes ceļu sektoru līdz konkrētam datumam, kas pašreiz paredzēts 2009. gada 1. janvāris, ko Komisija apstiprina vai groza savā 2005. gada pārskatā.3. Papildus 1. punkta noteikumiem Komisija var, inter alia, ierosināt:- priekšlikumus, ņemot vērā īpašu situāciju uzņēmumu autoparkos un nepieciešamību ieteikt specifikācijas līmeņus konkrētai degvielai, ko tie izmanto,- priekšlikumus, ar ko nosaka specifikācijas līmeņus, kas piemērojami sašķidrinātai naftas gāzei, dabasgāzei un biodegvielai."7. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"9.a pantsSankcijasDalībvalstis nosaka sankcijas, kas piemērojamas, ja ir pārkāpti valstu noteikumi, kuri pieņemti, ievērojot šo direktīvu. Sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām ar nodarījumu un jāattur no pārkāpumiem."8. Direktīvas 10. panta pirmā punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:"1. Mērīšanas metodes, ko piemēro saistībā ar I un III pielikumā izklāstītajiem parametriem, ir tās analītiskās metodes, kas noteiktas Eiropas standartā EN 228:1999. Mērīšanas metodes, ko piemēro saistībā ar II un IV pielikumā izklāstītajiem parametriem, ir tās analītiskās metodes, kas noteiktas Eiropas standartā EN 590:1999. Dalībvalstis pēc vajadzības var pieņemt analītiskās metodes, kas noteiktas EN 228:1999 vai EN 590:1999 standartu aizvietošanai, ja tās var sniegt vismaz tādu pašu pareizību un vismaz tādu pašu precizitāti kā aizvietojamās analītiskās metodes. Ja nepieciešama atļautās analītiskās metodes pielāgošana tehnikas attīstībai, Komisija var pieņemt grozījumus saskaņā ar procedūru, kas noteikta 11. panta 2. punktā."9. Direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu pantu:"11. pantsKomitoloģija1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 96/62/EK [*] OV L 296, 21.11.1996., 55. lpp. 12. pantu.2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro 5. un 7. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību [**] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp., ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu."10. Direktīvas I līdz IV pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.2. pantsDalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 2003. gada 30. jūnijam izpildītu šo direktīvu. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos pasākumus no 2004. gada 1. janvāra.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 3. martāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsA.-A. Tsochatzopoulos[1] OV C 213 E, 31.7.2001., 255. lpp.[2] OV C 36, 8.2.2002., 115. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2001. gada 29. novembra Atzinums (OV C 153 E, 27.6.2002., 253. lpp.). Padomes 2002. gada 15. aprīļa Kopēja nostāja (OV C 145 E, 18.6.2002., 71. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2002. gada 26. septembra Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Eiropas Parlamenta 2003. gada 30. janvāra Lēmums un Padomes 2003. gada 6. februāra Lēmums.[4] OV L 350, 28.12.1998., 58. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2000/71/EK (OV L 287, 14.11.2000., 46. lpp.).[5] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/100/EK (OV L 16, 18.1.2002., 32. lpp.).[6] OV L 36, 9.2.1988., 33. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/27/EK (OV L 107, 18.4.2001., 10. lpp.).[7] OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.; Direktīva grozīta ar Direktīvu 98/48/EK (OV L 217, 5.8.1998., 18. lpp.).[8] OV L 59, 27.2.1998., 1. lpp. Direktīva grozīta ar Komisijas Direktīvu 2001/63/EK (OV L 227, 23.8.2001., 41. lpp.).[9] OV L 173, 12.7.2000., 1. lpp.[10] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[11] Šo KN kodu numerācija atbilstoši KMT, kas grozīts ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2031/2001 (OV L 279, 23.10.2001., 1. lpp.).[12] OV L 59, 27.2.1998., 1. lpp.; Direktīva grozīta ar Komisijas Direktīvu 2001/63/EK (OV L 227, 23.8.2001., 41. lpp.).[13] OV L 173, 12.7.2000., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"I PIELIKUMSVIDES SPECIFIKĀCIJAS, KAS ATTIECAS UZ TIRDZNIECĪBĀ PIEEJAMO DEGVIELU, KURU IZMANTO TRANSPORTLĪDZEKĻOS AR DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORIEMTips: BenzīnsParametrs | Mērvienība | Robežvērtības |Minimālā vērtība | Maksimālā vērtība |Zinātniskais oktānskaitlis | 95 | — |Motora oktānskaitlis | | 85 | — |Tvaika spiediens, vasaras periodā | kPa | — | 60,0 |Destilācija: | | | |–iztvaikošanas procents 100 °C | % v/v | 46,0 | — |–iztvaikošanas procents 150 °C | % v/v | 75,0 | — |Ogļūdeņražu analīze: | | | |–olefīni | % v/v | — | 18,0 |–aromātiskie savienojumi | % v/v | — | 42,0 |–benzols | % v/v | — | 1,0 |Skābekļa saturs | % m/m | — | 2,7 |Oksidētie savienojumi: | | | |–metanols (jāpievieno stabilizatori) | % v/v | — | 3 |–etanols (stabilizatori var būt nepieciešami) | % v/v | — | 5 |–izopropilspirts | % v/v | — | 10 |–tert-butilspirts | % v/v | — | 7 |–izobutilspirts | % v/v | — | 10 |–ēteri, kuru molekulā ir 5 vai vairāki oglekļa atomi | % v/v | — | 15 |–citi oksidētie savienojumi | % v/v | — | 10 |Sēra saturs | mg/kg | — | 150 |Svina saturs | g/l | — | 0,005 |Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības |Minimālā vērtība | Maksimālā vērtība |Cetānskaitlis: | 51,0 | – |Blīvums 15 °C | kg/m3 | – | 845 |Destilācija: | | | |—95 % (v/v) atgūti | °C | – | 360 |Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži | % m/m | – | 11 |Sēra saturs | mg/kg | – | 350 |Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības |Minimālā vērtība | Maksimālā vērtība |Zinātniskais oktānskaitlis | 95 | — |Motora oktānskaitlis | | 85 | — |Tvaika spiediens vasaras periodā | kPa | — | 60,0 |Destilācija: | | | |—iztvaikošanas procents 100 °C | % v/v | 46,0 | — |—iztvaikošanas procents 150 °C | % v/v | 75,0 | — |Ogļūdeņražu analīze: | | | |—olefīni | % v/v | — | 18,0 |—aromātiskie savienojumi | % v/v | — | 35,0 |—benzols | % v/v | — | 1,0 |Skābekļa saturs | % m/m | — | 2,7 |Oksidētie savienojumi: | | | |—metanols (jāpievieno stabilizatori) | % v/v | — | 3 |—etanols (stabilizatori var būt nepieciešami) | % v/v | — | 5 |—izopropilspirts | % v/v | — | 10 |—tert-butilspirts | % v/v | — | 7 |—izobutilspirts | % v/v | — | 10 |—ēteri, kuru molekulā ir 5 vai vairāki oglekļa atomi | % v/v | — | 15 |—citi oksidētie savienojumi | % v/v | — | 10 |Sēra saturs | mg/kg | — | 50 |mg/kg | — | 10 |Svina saturs | g/l | — | 0,005 |Parametrs | Mērvienība | Robežvērtības |Minimālā vērtība | Maksimālā vērtība |Cetānskaitlis: | 51,0 | – |Blīvums 15 °C | kg/m 3 | – | 845 |Destilācija: | | | |–95 % (v/v) atgūti | °C | – | 360 |Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži | % m/m | – | 11 |Sēra saturs | mg/kg | – | 50 |mg/kg | – | 10 |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 1999/67/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar kuru groza Direktīvu 93/49/EEK, ar ko nosaka sarakstu ar nosacījumiem, kas jāievēro attiecībā uz dekoratīvo augu pavairojamo materiālu un dekoratīvajiem augiem saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/682/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0067

Oficiālais Vēstnesis L 164 , 30/06/1999 Lpp. 0078 - 0078

		Komisijas Direktīva 1999/67/EK(1999. gada 28. jūnijs),ar kuru groza Direktīvu 93/49/EEK, ar ko nosaka sarakstu ar nosacījumiem, kas jāievēro attiecībā uz dekoratīvo augu pavairojamo materiālu un dekoratīvajiem augiem saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/682/EEKEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/56/EK par dekoratīvo augu pavairojamā materiāla tirdzniecību [1] un jo īpaši tās 20. panta 3. punktu,(1) tā kā saraksti tika izveidoti ar Komisijas Direktīvu 93/49/EEK [2] atbilstoši Padomes Direktīvai 91/682/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 1999/9/EK [4] par dekoratīvo augu pavairojamā materiāla un dekoratīvo augu tirdzniecību, jo īpaši ievērojot nosacījumus attiecībā uz kvalitāti (ģints vai sugas, bet vajadzības gadījumā attiecībā uz šķirnes veselību, identitāti un tīrību un attiecībā uz sēklām – dīgtspēju) un etiķeti vai citu dokumentu, ko sagatavojis piegādātājs un kurā norādītas ziņas, kas vajadzīgas gan oficiālai kontrolei, gan informācijai par audzētāju;(2) tā kā no 1999. gada 1. jūlija Direktīva 91/682/EEK ir atcelta un aizstāta ar Direktīvu 98/56/EK;(3) tā kā daži nosacījumi, kas izklāstīti Direktīvā 93/49/EEK, ir iekļauti Direktīvā 98/56/EK un citi ir apskatīti Komisijas Direktīvā 1999/66/EK [5]; tā kā saskaņā ar Direktīvas 98/56/EK 5. panta 5. punktu Komisija ar konkrētiem nosacījumiem drīkst izveidot sarakstu konkrētai ģintij vai sugai, nosakot, kādi papildu nosacījumi jāievēro attiecībā uz pavairojamā materiāla kvalitāti, to realizējot; tā kā šā iemesla dēļ Komisija patlaban pārskata Direktīvu 93/49/EEK, piemērojot kritērijus, kas izklāstīti iepriekšminētajos noteikumos; tā kā pašlaik Direktīvas 93/49/EEK novecojušie noteikumi ir jāsvītro;(4) tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās dekoratīvo augu pavairošanas materiālu komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 93/49/EEK groza šādi:1. No 1999. gada 1. jūlija svītro šādus noteikumus:- 1. pantu,- 2. pantu,- 3. panta 2. līdz 4. punktu,- 4. panta 2. līdz 4. punktu,- 5. pantu.2. No 1999. gada 31. decembra svītro šādu noteikumu:- 6. pantu.2. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 28. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFranz Fischler[1] OV L 226, 13.8.1998., 16. lpp.[2] OV L 250, 7.10.1993., 9. lpp.[3] OV L 376, 31.10.1991., 21. lpp.[4] OV L 5, 9.1.1999., 75. lpp.[5] OV L 164, 30.6.1999., 76. lpp.--------------------------------------------------