title: Padomes Direktīva 94/5/EK (1994. gada 14. februāris), kas papildina kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un groza Direktīvu 77/388/EEK — Īpašs režīms, ko piemēro lietotām mantām, mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0005

Oficiālais Vēstnesis L 060 , 03/03/1994 Lpp. 0016 - 0024 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0153  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0153

		Padomes Direktīva 94/5/EK(1994. gada 14. februāris),kas papildina kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un groza Direktīvu 77/388/EEK — Īpašs režīms, ko piemēro lietotām mantām, mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietāmEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā saskaņā ar 32. pantu Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu likumi par apgrozījuma nodokļiem — kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienots aprēķinu pamats [3], Padomei jāpieņem Kopienas nodokļa uzlikšanas sistēma, ko piemēro lietotām mantām, mākslasdarbiem, senlietām un kolekciju priekšmetiem;tā kā pašlaik joprojām nav attiecīgu Kopienas tiesību aktu, stāvokli vēl arvien raksturo ļoti dažādu sistēmu piemērošana, kas rada konkurences traucējumus un tirdzniecības novirzes gan iekšējā tirgū, gan dalībvalstu savstarpējā tirdzniecībā; tā kā pie šīm atšķirībām pieder arī nepietiekama saskaņotība, iekasējot Kopienas pašas resursus; tā kā tādēļ šis stāvoklis jāizbeidz tik drīz, cik vien iespējams;tā kā Tiesa daudzos nolēmumos atzinusi, ka jāsasniedz tāda saskaņošanas pakāpe, kas ļauj Kopienas iekšējā tirdzniecībā izvairīties no divkāršas nodokļa uzlikšanas;tā kā īpašās jomās ir būtiski paredzēt pārejas posma pasākumus, lai likumus varētu pieskaņot pakāpeniski;tā kā iekšējā tirgū pietiekama pievienotās vērtības nodokļa mehānismu darbība nozīmē to, ka jāpieņem Kopienas noteikumi, lai izvairītos no divkāršas nodokļa uzlikšanas un nodokļa maksātāju savstarpējas konkurences traucējumiem;tā kā attiecīgi jāgroza Direktīva 77/388/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 77/388/EEK groza šādi:1. Direktīvas 11. pantāa) A daļai pievieno šādu punktu:"4. Atkāpjoties no 1., 2. un 3. punkta, dalībvalstis, kas 1993. gada 1. janvārī nav izmantojušas 12. panta 3. punkta a) apakšpunkta trešajā daļā paredzētās izvēles tiesības, ja tās izmanto B daļas 6. punktā paredzētās izvēles tiesības, var noteikt, ka darījumos, uz ko attiecas 12. panta 3. punkta c) apakšpunkta otrā daļa, summa, kurai uzliek nodokli, līdzinās daļai no summas, kas noteikta saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu.Šo daļu nosaka tā, lai pievienotās vērtības nodoklis, kas tādējādi jāmaksā, noteikti būtu vismaz 5 % no summas, kas noteikta saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu.";b) B sadaļu papildina ar šādu punktu:"6. Atkāpjoties no 1. līdz 4. punktam, dalībvalstis, kas 1993. gada 1. janvārī nav izmantojušas 12. panta 3. punkta a) apakšpunkta trešajā daļā paredzētās izvēles tiesības, var paredzēt, ka, importējot 26.a panta A daļas a), b) un c) apakšpunktā definētos mākslasdarbus, kolekciju priekšmetus un senlietas, summa, kurai uzliek nodokli, līdzinās daļai no summas, kas noteikta saskaņā ar 1. līdz 4. punktu.Šo daļu nosaka tā, lai pievienotās vērtības nodoklis, kas tādējādi ir jāmaksā, noteikti līdzinātos vismaz 5 % no summas, kas noteikta saskaņā ar 1. līdz 4. punktu."2. Direktīvas 12. pantā:a) panta 3. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"c) Dalībvalstis var paredzēt, ka samazināto likmi vai kādu no samazinātajām likmēm, ko tās piemēro saskaņā ar a) apakšpunkta trešo daļu, piemēro arī 26.a panta A daļas a), b) un c) apakšpunktos minēto mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu un senlietu importam.Ja dalībvalstis izmanto šīs izvēles tiesības, tās samazināto likmi var piemērot arī mākslasdarbu piegādēm 26.a panta A daļas a) apakšpunkta nozīmē:- ko veic darbu autors vai viņa tiesību mantinieki,- ko neregulāri veic nodokļa maksātājs, kas nav tirgotājs nodokļa maksātājs, ja šos mākslasdarbus importējis pats nodokļa maksātājs, vai tos viņam piegādājis autors vai autora tiesību mantinieki, vai viņi ir šo nodokļa maksātāju pilnvarojuši pilnībā atskaitīt pievienotās vērtības nodokli.";b) panta 5. punktu aizstāj ar šādu:"5. Saskaņā ar 3. punkta c) apakšpunktu preču importam piemēro to likmi, ko attiecīgās valsts teritorijā piemēro līdzīgu preču piegādēm."3. Iekļauj šādu pantu:"26.a pantsĪpašs režīms, ko piemēro lietotām mantām, mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem un senlietām.A. DefinīcijasŠajā pantā un neietekmējot citus Kopienas noteikumus:a) mākslasdarbi ir I pielikuma a) apakšpunktā minētie priekšmeti.Tomēr dalībvalstīm ir tiesības neuzskatīt par "mākslasdarbiem". priekšmetus, kas minēti I pielikuma a) apakšpunkta trijos pēdējos ievilkumos;b) kolekciju priekšmeti ir I pielikuma b) apakšpunktā minētie priekšmeti;c) senlietas ir I pielikuma c) apakšpunktā minētie priekšmeti;d) lietotas mantas ir materiāls kustams īpašums, kas ir derīgs turpmākai lietošanai bez pārveidojumiem, vai pēc labošanas, un kas nav mākslasdarbi, kolekciju priekšmeti vai senlietas, un nav arī dārgmetāli vai dārgakmeņi, kā tos definējušas dalībvalstis;e) tirgotājs nodokļa maksātājs ir nodokļa maksātājs, kas, veicot saimnieciskas darbības, pērk vai iegādājas savam uzņēmumam, vai pārdošanai importē lietotas mantas un/vai mākslasdarbus, kolekciju priekšmetus vai senlietas, neatkarīgi no tā, vai šis nodokļa maksātājs rīkojas savās vai kādas citas personas interesēs saskaņā ar līgumu, kas par pirkšanu vai pārdošanu paredz maksāt komisijas naudu;f) atklātu izsoļu organizētājs ir jebkurš nodokļa maksātājs, kas, veicot saimnieciskas darbības, piedāvā preces pārdošanai atklātā izsolē, lai tās nodotu pārsolītājam;g) atklātu izsoļu organizētāja pilnvarotājs ir persona, kas nodod preces atklātu izsoļu organizētājam saskaņā ar līgumu, kas paredz maksāt komisijas maksu par pārdošanu, kura notikusi saskaņā ar šādiem noteikumiem:- atklātu izsoļu organizētājs piedāvā pārdodamās preces savā vārdā, bet pilnvarotāja interesēs,- atklātu izsoļu organizētājs savā vārdā, bet sava pilnvarotāja interesēs, atklātās izsolēs nodod preces pārsolītājam.B. Īpašs režīms tirgotājiem nodokļa maksātājiem1. Attiecībā uz lietotu mantu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu un senlietu piegādēm, ko veic tirgotāji nodokļa maksātāji, dalībvalstis piemēro īpašu režīmu, lai uzliktu nodokli peļņai, ko tirgotājs nodokļa maksātājs šādi ieguvis.2. Preču piegādes, kas minētas 1. punktā, ir lietotu mantu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādes tirgotājam nodokļa maksātājam Kopienā, ko veic:- personas, kas nav nodokļa maksātāji,vai- cits nodokļa maksātājs, ciktāl šā cita nodokļa maksātāja preču piegādes ir atbrīvotas no nodokļa saskaņā ar 13. panta B daļas c) apakšpunktu,vai- cits nodokļa maksātājs, ciktāl uz šā cita nodokļa maksātāja preču piegādēm attiecas atbrīvojums no nodokļa, ko paredz 24. pants, un ciktāl šīs piegādes attiecas uz pamatlīdzekļiem,vai- cits tirgotājs — nodokļa maksātājs, ciktāl šā cita tirgotāja — nodokļa maksātāja preču piegādēm uzlikts pievienotās vērtības nodoklis saskaņā ar šo īpašo režīmu.3. Summa, par ko, piegādājot preces, jāmaksā nodoklis un kas minēta 2. punktā, ir tirgotāja iegūtā peļņa,, no kuras atņemts pievienotās vērtības nodoklis, kas attiecas uz peļņu. Šī peļņa līdzinās starpībai starp pārdošanas cenu, ko tirgotājs nodokļa maksātājs iekasējis par precēm, un iepirkuma cenu.Šajā punktā spēkā ir šādas definīcijas:- pārdošanas cena ir viss, kas pieder pie atlīdzības, ko tirgotājs nodokļa maksātājs ir ieguvis vai iegūs no pircēja vai trešās puses, ieskaitot ar šo darījumu tieši saistītās subsīdijas, nodokļus un maksājumus, kā arī papildu izdevumus, piemēram, komisijas maksu, iesaiņošanu, transporta un apdrošināšanas izmaksas, ko tirgotājs nodokļa maksātājs iekasē no pircēja, bet neskaitot summas, kas paredzētas 11. panta A daļas 3. punktā,- iepirkuma cena ir viss, kas pieder pie pirmajā ievilkumā definētās atlīdzības, ko piegādātājs ir ieguvis vai iegūs no tirgotāja nodokļa maksātāja.4. Dalībvalstis tirgotājiem nodokļa maksātājiem piešķir izvēles tiesības piemērot īpašu režīmu šādām piegādēm:a) mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem vai senlietām, ko viņi paši ir importējuši;b) mākslasdarbiem, ko viņiem piegādājuši darbu autori vai autoru tiesību mantinieki;c) mākslasdarbiem, ko viņiem piegādājuši nodokļa maksātāji, kas nav tirgotāji nodokļa maksātāji, ja uz šo nodokļa maksātāju piegādēm ir attiecināta samazināta likme saskaņā ar 12. panta 3. punkta c) apakšpunktu.Dalībvalstis sīki izstrādā noteikumus, kā izmantot šīs izvēles tiesības, kas noteikti attiecas vismaz uz divus kalendāra gadus ilgu laiku.Ja izmanto izvēles tiesības, tad summu, kurai uzliek nodokli, nosaka saskaņā ar 3. punktu. Piegādājot mākslasdarbus, kolekciju priekšmetus vai senlietas, ko importējis tirgotājs nodokļa maksātājs pats, iepirkuma cena, ko ņem vērā peļņas aprēķinos, līdzinās summai, kam uzliek nodokļus importējot, kuru nosaka saskaņā ar 11. panta B daļu un kam pieskaita pievienotās vērtības nodokli, kas jāmaksā vai kas samaksāts importējot.5. Ja lietotu mantu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādes, uz ko attiecas īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms, veic saskaņā ar 15. pantā ietvertajiem noteikumiem, tās atbrīvo no nodokļiem.6. Nodokļa maksātāji no nodokļiem, kas viņiem jāmaksā, nedrīkst atskaitīt maksājamo vai samaksāto pievienotās vērtības nodokli par precēm, ko viņiem piegādājis vai piegādās tirgotājs nodokļa maksātājs, ciktāl uz šo preču piegādi, ko veic tirgotājs nodokļa maksātājs, attiecas īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms.7. Ciktāl preces izmanto tirgotāja nodokļa maksātāja piegādēm, uz ko attiecas īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms, tirgotājs nodokļa maksātājs no nodokļiem, kas viņam jāmaksā, nedrīkst atskaitīt:a) pievienotās vērtības nodokli, kas jāmaksā vai samaksāts par mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem vai senlietām, ko viņš pats importējis;b) pievienotās vērtības nodokli, kas jāmaksā vai samaksāts par mākslasdarbiem, ko viņam piegādājuši autori vai autoru tiesību mantinieki vai kas viņiem jāpiegādā;c) pievienotās vērtības nodokli, kas jāmaksā vai samaksāts par mākslasdarbiem, ko viņam piegādājis nodokļa maksātājs, kas nav tirgotājs nodokļa maksātājs, vai kuri viņam jāpiegādā.8. Ja tirgotājs nodokļa maksātājs piemēro gan parasto pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīmu, gan īpašo peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu, tad tirgotājam nodokļa maksātājam saskaņā ar dalībvalstu izstrādātiem noteikumiem grāmatvedībā atsevišķi jāuzskaita darījumi, kas atbilst katram no šiem režīmiem.9. Tirgotājs nodokļa maksātājs izdotajās faktūrās vai citos dokumentos, kas derīgi faktūru vietā, nevar atsevišķi uzrādīt nodokļus, kas attiecas uz tām preču piegādēm, kurām viņš piemēro īpašu peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu.10. Lai vienkāršotu nodokļa iekasēšanas procedūru un saskaņā ar 29. pantā paredzētajām apspriedēm dalībvalstis var paredzēt, ka noteiktiem darījumiem vai noteiktu kategoriju tirgotājiem nodokļa maksātājiem, piegādājot preces, uz ko attiecas īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms, summu, kurai uzliek nodokli, nosaka katram laika posmam, par ko aprēķina nodokli, kurā tirgotājam nodokļa maksātājam jāiesniedz 22. panta 4. punktā minētā nodokļa deklarācija.Tādā gadījumā, piegādājot preces, kurām piemēro to pašu pievienotās vērtības nodokļa likmi, summa, kurai uzliek nodokli, ir tirgotāja nodokļa maksātāja kopējā peļņa, no kā atņemts pievienotās vērtības nodoklis, kas attiecas uz šo peļņu.Kopējā peļņa ir starpība starp:- preču piegāžu kopējo summu, uz kurām attiecas īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms un kuras attiecīgā laikā veicis tirgotājs nodokļa maksātājs; šī summa līdzinās pārdošanas cenu summai, kuras nosaka saskaņā ar 3. punktu.un- kopējo summu to preču iepirkumiem, kas minēti 2. punktā un kurus šajā laikā veicis tirgotājs nodokļa maksātājs; šī summa līdzinās iepirkuma cenu summai, kuras nosaka saskaņā ar 3. punktu.Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka nodokļa maksātāji, uz ko tas attiecas, negūtu nepamatotas priekšrocības vai neciestu nepamatotus zaudējumus.11. Tirgotājs nodokļa maksātājs jebkurai piegādei, uz ko attiecas īpašs nodokļa uzlikšanas režīms saskaņā ar 2. vai 4. punktu, var piemērot parasto pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīmu.Ja tirgotājs nodokļa maksātājs piemēro parasto pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīmu:a) piegādājot tādu mākslasdarbu, kolekcijas priekšmetu vai senlietu, ko viņš pats importējis, viņam ir tiesības no saviem maksājamiem nodokļiem atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas viņam jāmaksā vai ko viņš samaksājis, šīs preces importējot;b) piegādājot tādu mākslasdarbu, ko viņam piegādājis autors vai autora tiesību mantinieki, viņam ir tiesības no saviem maksājamiem nodokļiem atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas viņam jāmaksā vai ko viņš samaksājis par piegādāto mākslasdarbu;c) piegādājot tādu mākslasdarbu, ko viņam piegādājis nodokļa maksātājs, kas nav tirgotājs nodokļa maksātājs, viņam ir tiesības no saviem maksājamiem nodokļiem atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas viņam jāmaksā vai ko viņš samaksājis par piegādāto mākslasdarbu.Šīs tiesības atskaitīt nodokli rodas, kad iekasējams kļūst nodoklis par piegādi, kurai tirgotājs nodokļa maksātājs izvēlas piemērot parasto pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīmu.C. Īpašs režīms pārdošanai atklātās izsolēs1. Atkāpjoties no B daļas, dalībvalstis saskaņā ar šādiem noteikumiem var noteikt summu, kam uzliek nodokli lietotu mantu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādēm, kuras saskaņā ar līgumu, kas, pārdodot atklātā izsolē, paredz komisijas maksu, atklātu izsoļu organizētājs veic savā vārdā un:- tādas personas interesēs, kura nav nodokļa maksātājs,vai- cita nodokļa maksātāja interesēs, ciktāl preču piegāde 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta nozīmē, ko veic šis cits nodokļa maksātājs, ir atbrīvota no nodokļa saskaņā ar 13. panta B daļas c) apakšpunktu,vai- cita nodokļa maksātāja interesēs, ciktāl uz šā cita nodokļa maksātāja veikto preču piegādi 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta nozīmē attiecas atbrīvojums no nodokļa, ko paredz 24. pants, un ciktāl tā attiecas uz pamatlīdzekļiem,vai- tirgotāja nodokļa maksātāja interesēs, ciktāl par preču piegādi 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta nozīmē, kuru veic šis cits tirgotājs nodokļa maksātājs, ir jāmaksā nodoklis saskaņā ar īpašo peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu, kas paredzēts B daļā.2. Summa, kurai uzliek nodokli, katrā preču piegādē, kas minēta 1. punktā, ir kopējā summa, ko saskaņā ar 4. punktu pircējam faktūrā norādījis atklātu izsoļu organizētājs, no kuras atņem:- tīro summu, ko atklātu izsoļu organizētājs samaksājis vai kas viņam jāmaksā savam pilnvarotājam un kas ir noteikta saskaņā ar 3. punktu,un- nodokļa summu, kas par piegādi jāmaksā atklātu izsoļu organizētājam.3. Tīrā summa, ko atklātu izsoļu organizētājs samaksājis vai kas viņam jāmaksā savam pilvarotājam, līdzinās starpībai starp:- preču cenu atklātā izsolēun- komisijas naudu, ko atklātu izsoļu organizētājs ieguvis vai kas viņam jāiegūst no sava pilnvarotāja saskaņā ar līgumu, kas paredz, ka pārdodot jāmaksā komisijas maksa.4. Atklātu izsoļu organizētājam ir jāizdod pircējam faktūra vai dokuments, kas to aizstāj, kurā atsevišķi norāda:- preču izsoles cenu,- nodokļus un citus maksājumus,- papildu izdevumus, piemēram, komisijas maksu, iepakošanas, transporta un apdrošināšanas izdevumus, ko organizētājs iekasē no preču pircēja.Šajā faktūrā pievienotās vērtības nodokli atsevišķi uzrādīt nedrīkst.5. Atklātu izsoļu organizētājam, kam preces nodotas saskaņā ar līgumu, kas paredz, ka jāmaksā komisijas maksa, tās pārdodot atklātā izsolē, ir jāizsniedz akts savam pilnvarotājam.Šajā aktā jāuzskaita darījumi, kas ietilpst summā, t.i., preču izsoles cena, no kā atņemta komisijas nauda, kas iegūta vai jāiegūst no pilnvarotāja.Tā sastādīts akts ir derīgs kā faktūra, ko pilnvarotājam, ja viņš ir nodokļa maksātājs, ir jāizsniedz atklātās izsoles organizētājam saskaņā ar 22. panta 3. punktu.6. Atklātu izsoļu organizētājiem, kas piegādā preces saskaņā ar 1. punktā ietvertajiem noteikumiem, pagaidu uzskaites kontos jānorāda:- no preču pircēja saņemtās vai saņemamās summas,- preču pārdevējam izmaksātās vai izmaksājamās summas.Šīs summas attiecīgi jāpamato.7. Preču piegādi nodokļa maksātājam, kas ir atklātu izsoļu organizētājs, uzskata par notikušu, ja notikusi šo preču pārdošana atklātā izsolē.D. Pārejas režīms nodokļa uzlikšanai dalībvalstu savstarpējā tirdzniecībāLaikā, kas minēts 28.l pantā, dalībvalstis piemēro šādus noteikumus:a) uz jaunu transportlīdzekļu piegādēm 28.a panta 2. punkta nozīmē, kas notiek saskaņā ar 28.c panta A daļu, neattiecina B un C daļā paredzēto īpašo režīmu;b) atkāpjoties no 28.a panta 1. punkta a) apakšpunkta, lietotu mantu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu iegādēm, kas notiek Kopienā, neuzliek pievienotās vērtības nodokli, ja pārdevējs ir tirgotājs nodokļa maksātājs, kas attiecīgi darbojas, un ja iegādātajām precēm uzlikts nodoklis dalībvalstī, no kuras tās sūtītas vai transportētas, saskaņā ar īpašo peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu, kas paredzēts B daļā, vai ja pārdevējs ir atklātu izsoļu organizētājs, kas attiecīgi darbojas, un ja iegādātām precēm ir uzlikts nodoklis dalībvalstī, no kuras tās sūtītas vai transportētas, saskaņā ar īpašo režīmu, kas paredzēts C daļā;c) Direktīvas 28.b panta B daļu un 28.c panta A daļas a), c) un d) punktu nepiemēro preču piegādēm, par ko jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis saskaņā ar vienu no īpašajiem režīmiem, kas paredzēti B un C daļā.".4. Direktīvas 28. pantu papildina ar šādu punktu:"1. a. Vēlākais līdz 1999. gada 30. jūnijam Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu importam, uz ko 1993. gada 1. janvārī attiecās atbrīvojums no nodokļa, var piemērot 11. panta B daļas 6. punktu tā, ka pievienotās vērtības nodoklis, kas jāmaksā importējot, noteikti ir vienāds ar 2,5 % no summas, ko nosaka saskaņā ar 11. panta B daļas 1. līdz 4. punktu.".5. Direktīvas 28. panta 2. punkta e) apakšpunktam pievieno šādu daļu:"Šo noteikumu nevar piemērot lietotu mantu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādēm, kam uzliek pievienotās vērtības nodokli saskaņā ar kādu no īpašajiem režīmiem, kas paredzēti 26.a panta B un C daļā.".6. Direktīvas 28a. panta 2. punkta b) apakšpunktu groza šādi:"b) transportlīdzekļus, kas minēti a) apakšpunktā, neuzskata par "jauniem"., ja reizē ir ievēroti abi šie noteikumi:- tie piegādāti vēlāk nekā trīs mēnešus pēc dienas, kad sākta to izmantošana; tomēr motorizētiem sauszemes transportlīdzekļiem, kas definēti a) apakšpunktā, šo laiku var pagarināt līdz sešiem mēnešiem;- sauszemes transportlīdzekļi nobraukuši vairāk par 6000 kilometriem, kuģi nopeldējuši vairāk par 100 stundām vai lidaparāti nolidojuši vairāk par 40 stundām.Dalībvalstis izstrādā nosacījumus, lai šos faktus varētu uzskatīt par konstatētiem.".7. "XVIb SADAĻAPĀREJAS POSMA PASĀKUMI, KO PIEMĒRO LIETOTĀM MANTĀM, MĀKSLASDARBIEM, KOLEKCIJU PRIEKŠMETIEM UN SENLIETĀM28.o pants1. Dalībvalstis, kas 1992. gada 31. decembrī tirgotāju nodokļa maksātāju veiktām lietotu transportlīdzekļu piegādēm piemērojušas īpašu nodokļa režīmu, kas ir citāds nekā tie, kuri paredzēti 26.a panta B daļā, 28.l pantā minētajā laikā var turpināt piemērot šo režīmu, ciktāl tas atbilst šādiem noteikumiem vai ir pielāgots, lai tiem atbilstu:a) īpašo režīmu piemēro tikai tādu transportlīdzekļu, kas norādīti 28.a panta 2. punkta a) apakšpunktā un ko uzskata par lietotām mantām 26.a panta A daļas d) apakšpunkta nozīmē, piegādēm, ja tās veic tirgotāji nodokļa maksātāji 26.a panta A daļas e) apakšpunkta nozīmē un uz tām attiecas īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms saskaņā ar 26.a panta B daļas 1. un 2. punktu. Uz jaunu transportlīdzekļu piegādēm 28.a panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē, ko veic saskaņā ar 28.c panta A daļas noteikumiem, neattiecina šo īpašo režīmu;b) nodoklis, kas jāmaksā par katru a) apakšpunktā minēto piegādi, līdzinās tai nodokļa summai, kas būtu jāmaksā, ja šai piegādei būtu piemērojams parastais pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīms, no kuras atņemta pievienotās vērtības nodokļa summa, ko uzskata par iekļautu transportlīdzekļa iepirkuma cenā, ko maksā tirgotājs nodokļa maksātājs;c) nodokli, ko uzskata par iekļautu transportlīdzekļa iepirkuma cenā, kuru maksā tirgotājs nodokļa maksātājs, aprēķina saskaņā ar šādu metodi:- aprēķinā izmantojamā iepirkuma cena ir iepirkuma cena 26.a panta B daļas 3. punkta nozīmē,- uzskata, ka šajā iepirkuma cenā, ko samaksājis tirgotājs nodokļa maksātājs, ir ietverts nodoklis, kas būtu bijis jāmaksā, ja tirgotāja nodokļa maksātāja piegādātājs uz piegādi būtu attiecinājis parasto pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīmu,- aprēķinos izmantojamā likme ir tā likme, ko 12. panta 1. punkta nozīmē piemēro dalībvalstī, ko uzskata par to, kurā tirgotājam nodokļa maksātājam ir piegādes vieta, ko nosaka saskaņā ar 8. pantu;d) par katru a) apakšpunktā minēto piegādi maksājamais nodoklis, ko nosaka saskaņā ar b) apakšpunktu, nevar būt mazāks par nodokli, kas būtu jāmaksā, ja uz šo piegādi attiektos īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms saskaņā ar 26.a panta B daļas 3. punktu.Lai piemērotu iepriekšminētos noteikumus, dalībvalstīm ir tiesības paredzēt to, ka peļņa nav bijusi mazāka par 10 % no pārdošanas cenas B daļas 3. punkta nozīmē, ja uz piegādi attiecināts īpašs peļņas nodokļa uzlikšanas režīms;e) tirgotājs nodokļa maksātājs nav tiesīgs viņa izdotajās faktūrās vai citos dokumentos, kas tās aizstāj, atsevišķi norādīt nodokli, kas attiecas uz piegādēm, kurām viņš piemēro īpašo režīmu;f) nodokļa maksātāji nav tiesīgi no nodokļa, kas viņiem jāmaksā, atskaitīt nodokli, kas jāmaksā vai ir samaksāts par lietotiem transportlīdzekļiem, ko viņiem piegādājis tirgotājs nodokļa maksātājs, ciktāl uz šo preču piegādi, ko veic tirgotājs nodokļa maksātājs, attiecas nodokļa uzlikšanas režīms saskaņā ar a) apakšpunktu;g) atkāpjoties no 28.a panta 1. punkta a) apakšpunkta, transportlīdzekļu iegādēm Kopienā neuzliek pievienotās vērtības nodokli, ja pārdevējs ir tirgotājs nodokļa maksātājs, kas attiecīgi darbojas, un ja iegādātam lietotam transportlīdzeklim saskaņā ar a) apakšpunktu ir uzlikts nodoklis dalībvalstī, no kuras tas sūtīts vai transportēts;h) Direktīvas 28.b panta B daļu un 28.c panta A daļas a) un d) apakšpunktu nepiemēro lietotu transportlīdzekļu piegādēm, kam nodokli uzliek saskaņā ar a) apakšpunktu.2. Atkāpjoties no 1. punkta pirmā teikuma, Dānijas Karalistei ir tiesības 28.l pantā norādītajā laikā piemērot īpašo nodokļa uzlikšanas režīmu, kas paredzēts 1. punkta a) līdz h) apakšpunktā.3. Tā kā dalībvalstis atklātām izsolēm piemēro īpašu režīmu, kas paredzēts 26.a panta C daļā, tās šo īpašo režīmu piemēro arī lietotu transportlīdzekļu piegādēm, ko veic atklātu izsoļu organizētājs, kas saskaņā ar līgumu, kas paredz maksāt komisijas naudu, darbojas pats savā vārdā, šīs preces pārdodot atklātā izsolē tirgotāja nodokļa maksātāja interesēs, ciktāl šā otra tirgotāja nodokļa maksātāja piegādātiem lietotiem transportlīdzekļiem 5. panta 4. punkta c) apakšpunkta nozīmē nodokli uzliek saskaņā ar 1. un 2. punktu.4. Tirgotāja nodokļa maksātāja veiktām tādu mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādēm, kas viņam ir piegādātas saskaņā ar 26.a panta B daļas 2. punktu, Vācijas Federatīvajai Republikai ir tiesības līdz 1999. gada 30. jūnijam paredzēt iespēju piemērot tirgotājiem nodokļa maksātājiem vai nu īpašu režīmu, kas domāts tirgotājiem nodokļa maksātājiem, vai parasto PVN uzlikšanas režīmu saskaņā ar šādiem noteikumiem:a) piemērojot īpašu režīmu, kas paredzēts tirgotājiem nodokļa maksātājiem, summu, par ko jāmaksā nodoklis, šo preču piegādēm nosaka saskaņā ar 11. panta A daļas 1., 2. un 3. punktu;b) ciktāl preces izmanto tirgotāja nodokļa maksātāja darbībām, kam uzliek nodokli saskaņā ar a) apakšpunktu, viņam no maksājamā nodokļa atļauj atskaitīt:- pievienotās vērtības nodokli, kas jāmaksā vai ir samaksāts par mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem vai senlietām, ko viņam piegādājis vai piegādās cits tirgotājs nodokļa maksātājs, ja šā cita tirgotāja nodokļa maksātāja preču piegādēm ir uzlikts nodoklis saskaņā ar a) apakšpunktu,- pievienotās vērtības nodokli, ko uzskata par ietvertu mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu iepirkuma cenā, kuras viņam piegādājis vai piegādās cits tirgotājs nodokļa maksātājs, ja šā cita tirgotāja nodokļa maksātāja piegādēm dalībvalstī, ko uzskata par to, kuras teritorijā atrodas šīs piegādes vieta, ko nosaka saskaņā ar 8. pantu, ir uzlikts pievienotās vērtības nodoklis saskaņā ar īpašo peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu, kas paredzēts 26.a panta B daļā.Šīs tiesības atskaitīt nodokli rodas, kad nodoklis par piegādi, kam nodoklis uzlikts saskaņā ar a) apakšpunktu, kļūst iekasējams;c) lai piemērotu šā punkta b) apakšpunkta otrā ievilkumā ietvertos noteikumus mākslasdarbiem, kolekciju priekšmetiem vai senlietām, kuru piegādei, ko veic tirgotājs nodokļa maksātājs, uzlikts nodoklis saskaņā ar a) apakšpunktu, iepirkuma cenu nosaka saskaņā ar 26.a panta B daļas 3. punktu, un nodokli, ko paredz ietvert šajā iepirkuma cenā, aprēķina ar šādu metodi:- uzskata, ka iepirkuma cenā ir ietverts pievienotās vērtības nodoklis, kas būtu jāmaksā, ja piegādātāja peļņa, kurai uzliek nodokli, līdzinātos 20 % no iepirkuma cenas,- aprēķinos izmantojamā likme ir likme, kas 12. panta 1. punkta nozīmē piemērojama dalībvalstī, ko uzskata par to, kuras teritorijā atrodas piegāžu vieta, ko nosaka saskaņā ar 8. pantu, ja šīm piegādēm piemēro īpašo peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu;d) ja tirgotājs nodokļa maksātājs piemēro parasto pievienotās vērtības nodokļa uzlikšanas režīmu mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādei, ko viņam piegādājis cits tirgotājs nodokļa maksātājs, un ja precēm uzlikts nodoklis saskaņā ar a) apakšpunktu, tirgotājs nodokļa maksātājs drīkst no maksājamā nodokļa atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, kas norādīts b) apakšpunktā;e) šīm preču piegādēm piemēro tās kategorijas likmes, ko piemēro 1993. gada 1. janvārī;f) lai piemērotu direktīvas 26.a panta B daļas 2. punkta ceturto ievilkumu, 26.a panta C daļas 1. punkta ceturto ievilkumu un 26.a panta D daļas b) un c) apakšpunktu, mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādes, kam uzlikts nodoklis saskaņā ar a) apakšpunktu, dalībvalstis uzskata par piegādēm, kam uzliek pievienotās vērtības nodokli saskaņā ar īpašo peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu, kas paredzēts 26.a panta B daļā;g) ja mākslasdarbu, kolekciju priekšmetu vai senlietu piegādes, kam uzlikts nodoklis saskaņā ar a) apakšpunktu, veic saskaņā ar 28.c panta A daļā paredzētajiem nosacījumiem, faktūrā, ko izdod saskaņā ar 22. panta 3. punktu, ir jābūt vizai, kurā norādīts, ka peļņas nodokļa uzlikšanai ir piemērots īpašs režīms, kas paredzēts 28.o panta 4. punktā."8. Izņēmumu, kas paredzēts 28. panta 3. punkta e) apakšpunktā attiecībā uz 5. panta 4. punkta c) apakšpunktu, svītro;9. Svītro 32. pantu.10. Šīs direktīvas pielikumu pievieno kā I pielikumu.2. pantsDalībvalstis var veikt pasākumus, kas attiecas uz tiesībām atskaitīt pievienotās vērtības nodokli, lai izvairītos no tā, ka attiecīgie tirgotāji nodokļa maksātāji gūst nepamatotas priekšrocības vai cieš nepamatotus zaudējumus.3. pantsPadome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var jebkurai dalībvalstij atļaut ieviest konkrētus pasākumus, lai apkarotu krāpšanu, nosakot to, ka nodoklis, kas jāmaksā, piemērojot 26.a panta B daļā paredzēto peļņas nodokļa uzlikšanas režīmu, nevar būt mazāks par nodokli, kas būtu jāmaksā, ja peļņa līdzinātos noteiktiem procentiem no pārdošanas cenas. Šos procentus nosaka, ņemot vērā parasto peļņu, ko uzņēmēji gūst attiecīgā nozarē.4. pants1. Dalībvalstis savas pašreizējās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas pielāgo šai direktīvai.Dalībvalstīs stājas spēkā tādi normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai tādējādi pielāgotā sistēma stātos spēkā vēlākais 1995. gada 1. janvārī.2. Dalībvalstis informē Komisiju par noteikumiem, ko tās pieņem, lai piemērotu šo direktīvu.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmas savas tiesību aktu normas, ko tās pieņem jomā, ko regulē šī direktīva.4. Kad dalībvalstis pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis izstrādā metodes, kā izdarāmas šādas atsauces.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 14. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsY. Papantoniou[1] OV C 323, 27.12.1989., 120. lpp.[2] OV C 201, 7.8.1989., 6. lpp.[3] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Šajā Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/111/EEK (OV L 384, 30.12.1992., 47. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS"I PIELIKUMSMĀKSLASDARBI, KOLEKCIJU PRIEKŠMETI UN SENLIETASŠajā direktīvā:a) "mākslasdarbi" ir:- attēli, kolāžas un līdzīgas dekoratīvas plāksnes, gleznas un zīmējumi, ko pilnībā ar roku veicis mākslinieks, kas nav plāni un zīmējumi arhitektūras, inženiertehniskiem, rūpniecības, komerciāliem, topogrāfiskiem vai līdzīgiem mērķiem, ar roku dekorēti rūpniecības izstrādājumi, teātra dekorācijas, studijas foni vai līdzīgi apgleznoti audekli (muitas nomenklatūras kods 9701),- oriģinālgravīras, estampi un litogrāfijas, kas ir ierobežotā skaitā autora izgatavoti novilkumi, melnbalti vai krāsaini, no vienas vai vairākām platēm, ko pilnībā ar roku veicis mākslinieks, neatkarīgi no viņa izmantotā procesa vai materiāla, bet neizmantojot nekādus mehāniskus vai fotomehāniskus procesus (muitas nomenklatūras kods 97020000),- jebkura materiāla oriģinālskulptūras un statuetes, ar noteikumu, kas tās pilnībā ir izgatavojis mākslinieks; skulptūru lējumi, kas veikti ne vairāk kā astoņos eksemplāros un ko ir pārraudzījis mākslinieks vai viņa tiesību mantinieki (muitas nomenklatūras kods 97030000); izņēmuma kārtā gadījumos, ko nosaka dalībvalstis, līdz 1989. gada 1. janvārim izgatavotu statuešu lējumu eksemplāru skaits var pārsniegt astoņus,- gobelēni (muitas nomenklatūras kods 58050000) un sienas tekstilijas (muitas nomenklatūras kods 63040000), kas izgatavotas ar roku darbu pēc mākslinieka oriģinālzīmējumiem, ar noteikumu, ka katra nav izgatavota vairāk kā astoņos eksemplāros,- unikāli keramikas darbi, ko pilnībā izgatavojis un parakstījis mākslinieks,- emaljas uz vara, kas pilnībā izstrādātas ar roku, kuru nav vairāk par astoņiem numurētiem eksemplāriem, uz kā ir mākslinieka vai studijas paraksts, kas nav juvelierizstrādājumi, zeltkaļu un sudrabkaļu izstrādājumi,- mākslinieka fotografēti fotoattēli, ko kopējis viņš vai kas kopēti viņa pārraudzībā, parakstīti un numurēti, ne vairāk par 30 eksemplāriem, kopā skaitot visus lielumus un ierāmējumus;b) "Papantoniu" kolekciju priekšmeti ir:- pastmarkas vai zīmogmarkas, pasta zīmogu nospiedumi, pirmās dienas aploksnes, pasta sūtījumi ar iepriekš uzspiestu vērtszīmi un līdzīgi sūtījumi, frankēti vai, ja tie nav frankēti, tad tādi, kas nav likumīgi maksāšanas līdzekļi un nav domāti izmantošanai par likumīgiem maksāšanas līdzekļiem (muitas nomenklatūras kods 97040000);- kolekcijas vai kolekciju priekšmeti, kas izraisa interesi no zooloģijas, botānikas, mineraloģijas, anatomijas, vēstures, arheoloģijas, paleontoloģijas, etnografijas vai numismātikas viedokļa (muitas nomenklatūras kods 97050000);c) "senlietas" ir priekšmeti, kas vecāki par 100 gadiem un nav mākslasdarbi vai kolekciju priekšmeti (muitas nomenklatūras kods 97060000)."--------------------------------------------------


title: Komisijas direktīva (1991. gada 23. jūlijs), ar ko nosaka labas ražošanas prakses principus un vadlīnijas veterinārajām zālēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0412

Oficiālais Vēstnesis L 228 , 17/08/1991 Lpp. 0070 - 0073 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 38 Lpp. 0156  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 38 Lpp. 0156

		Komisijas direktīva(1991. gada 23. jūlijs),ar ko nosaka labas ražošanas prakses principus un vadlīnijas veterinārajām zālēm(91/412/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1981. gada 28. septembra Direktīvu 81/851/EEK par dalībvalstu likumu tuvināšanu attiecībā uz veterinārajām zālēm [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/676/EEK [2], un īpaši tās 27.a pantu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 13. decembra Direktīvu 90/677/EEK, ar kuru paplašina darbības jomu Direktīvai 81/851/EEK par dalībvalstu likumu tuvināšanu attiecībā uz veterinārajām zālēm un nosaka papildu noteikumus veterinārajiem imūnpreparātiem [3],tā kā visas veterinārās zāles, kas ražotas vai importētas Kopienā, ieskaitot zāles, kas paredzētas eksportam, jāražo saskaņā ar labas ražošanas prakses principiem un vadlīnijām;tā kā saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem dalībvalstis var pieprasīt labas ražošanas prakses principu ievērošanu to zāļu ražošanas laikā, kas paredzēti klīniskiem pētījumiem;tā kā sīkāk izstrādātas vadlīnijas, kas minētas Direktīvas 81/851/EEK 27.a pantā, Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstu farmaceitisko pārbaudes dienestu publicēja "Zāļu labas ražošanas prakses rokasgrāmatā";tā kā ir nepieciešams, lai visi ražotāji ražošanas darbību vadību varētu veikt labā kvalitātē, un tas prasa farmaceitiskās kvalitātes novērtēšanas sistēmas ieviešanu;tā kā ierēdņiem, kas pārstāv kompetentās iestādes, būtu jāziņo, vai ražotājs ievēro labu ražošanas praksi, un šo ziņojumu saturs pēc pamatota pieprasījuma būtu jādara zināms citas dalībvalsts kompetentai iestādei;tā kā labas ražošanas prakses principi un vadlīnijas vispirms būtu jāattiecina uz personālu, telpām un iekārtām, dokumentāciju, produkciju, kvalitātes kontroli, līgumu slēgšanu, sūdzībām un produkta izņemšanu no apgrozības, kā arī uz pašu pārbaudi;tā kā principi un vadlīnijas, kas paredzēti ar šo direktīvu, ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to, kā direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu veterināro zāļu tirdzniecības nozarē pielāgot tehnikas attīstībai, un kas izveidota ar 2.b pantu 1981. gada 28. septembra Direktīvā 81/852/EEK par dalībvalstu likumu tuvināšanu attiecībā uz analītiskajiem, farmakotoksikoloģiskajiem un klīniskajiem standartiem un protokoliem par veterināro zāļu pārbaudi [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/20/EEK [5],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻAVISPĀRĪGIE NOTEIKUMI1. pantsŠī direktīva nosaka labas ražošanas prakses principus un vadlīnijas veterinārajām zālēm, kuru ražošanai vajadzīga atļauja, kas minēta Direktīvas 81/851/EEK 24. pantā.2. pantsŠajā direktīvā piemēro Padomes Direktīvas 65/65/EEK [6] 1. panta 2. punktā noteikto zāļu definīciju un Direktīvas 81/851/EEK 1. panta 2. punktā noteikto veterināro zāļu definīciju.Turklāt:- "ražotājs" ir jebkurš Direktīvas 81/851/EEK 24. pantā minētās atļaujas īpašnieks,- "kvalificēta persona" ir jebkura Direktīvas 81/851/EEK 29. pantā minētā persona,- "farmaceitiskās kvalitātes nodrošināšana" ir organizēti pasākumi, kas veikti objektā, lai nodrošinātu veterināro zāļu kvalitāti atbilstoši to paredzētajam lietojumam,- "laba ražošanas prakse" ir daļa no kvalitātes garantijas pasākumiem, ar kuriem nodrošina konsekventu produktu ražošanu un kontroli atbilstoši kvalitātes standartiem, kas piemēroti to paredzētajam lietojumam.3. pantsAr atkārtotām pārbaudēm, kā norādīts Direktīvas 81/851/EEK 34. pantā, dalībvalstis nodrošina, ka ražotāji ievēro labas ražošanas prakses principus un vadlīnijas, kas noteiktas minētajā direktīvā.Šo principu un labas ražošanas prakses vadlīniju interpretācijai ražotāji un kompetento iestāžu pārstāvji var atsaukties uz sīki izstrādātajām vadlīnijām, kas sniegtas Direktīvas 81/851/EEK 27.a pantā. Komisija ir publicējusi šīs sīki izstrādātās vadlīnijas "Zāļu labas ražošanas prakses rokasgrāmatā" un tās pielikumos (Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju birojs, Noteikumi, kas reglamentē zāles Eiropas Kopienā, IV sējums).4. pantsRažotāji nodrošina, ka ražošanas darbības tiek veiktas saskaņā ar labu ražošanas praksi un ar ražošanas atļauju.Importētājs nodrošina, ka no trešās valsts importētās veterinārās zāles ir ražojuši ražotāji, kam ir pienācīgas atļaujas, un tie atbilst labas ražošanas prakses standartiem, kas ir vismaz līdzvērtīgi tiem, ko noteikusi Kopiena.5. pantsRažotājs nodrošina, ka visas ražošanas darbības, uz kurām attiecas tirdzniecības atļaujas, tiek veiktas saskaņā ar informāciju, kas sniegta tirdzniecības atļaujas pieteikumā, ko akceptējušas kompetentās iestādes.Ražotāji regulāri pārskata savas ražošanas metodes no zinātnes un tehnikas attīstības viedokļa. Ja ir nepieciešamas izmaiņas tirdzniecības atļaujas dokumentācijā, pieteikums par izmaiņām jāiesniedz kompetentajām iestādēm.II NODAĻALABAS RAŽOŠANAS PRAKSES PRINCIPI UN VADLĪNIJAS6. pantsKvalitātes nodrošināšanaRažotājs nodibina un ievieš efektīvu farmaceitiskās kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, kas ietver dažādu iesaistīto dienestu vadības un personāla aktīvu līdzdalību.7. pantsPersonāls1. Lai sasniegtu farmaceitiskās kvalitātes nodrošināšanas mērķus, ražotāja rīcībā katrā ražošanas vietā jābūt pietiekami lielam, kompetentam un atbilstoši kvalificētam personālam.2. Vadošā un uzraudzības personāla pienākumus, to skaitā kvalificēto(-ās) personu(-as), kas atbildīga(-as) par labas ražošanas prakses ieviešanu un darbību, nosaka darba aprakstos. Viņu hierarhiskās attiecības definē organizācijas struktūrā. Organizāciju struktūras un darba aprakstus apstiprina saskaņā ar ražotāju iekšējo kārtību.3. Personālam, kas minēts 2. punktā, dod pietiekamas pilnvaras, lai tas varētu pareizi veikt savus pienākumus.4. Personāls saņem sākotnējo un pastāvīgo apmācību, kas ietver kvalitātes nodrošināšanas un labas ražošanas prakses koncepcijas teoriju un pielietošanu.5. Izstrādā un novēro higiēnas programmas, kas pielāgotas veicamajām darbībām. Šīs programmas ietver procedūras, kas attiecas uz veselību, higiēnu un personāla apģērbu.8. pantsTelpas un iekārtas1. Telpas un ražošanas iekārtas jāizvieto, jāprojektē, jākonstruē, jāpielāgo un jāuztur tādā kārtībā, lai tās būtu piemērotas paredzētajām darbībām.2. Izvietojums, konstrukcija un darbības jāvirza uz to, lai samazinātu kļūdu iespējamību un atļautu efektīvu tīrīšanu un uzturēšanu kārtībā, lai izvairītos no piesārņošanas, tālākas piesārņojuma izplatības un vispār no jebkādas nevēlamas iedarbības uz produkta kvalitāti.3. Telpām un iekārtām, ko paredzēts izmantot ražošanas darbībām, kas nosaka produkta kvalitāti, veic atbilstošu novērtējumu.9. pantsDokumentācija1. Ražotājam ir dokumentācijas sistēma, kas pamatojas uz specifikācijām, ražošanas formulu un tehnoloģijas, un iepakošanas instrukcijām un procesu aprakstiem, kas aptver dažādās ražotāja veiktās ražošanas darbības. Dokumenti ir skaidri saprotami, bez kļūdām, un tos regulāri atjaunina. Ir pieejama dokumentācija par sagatavošanas darbībām galvenajām ražošanas darbībām un nosacījumiem, tai pievienota īpaša dokumentācija katrai ražošanas sērijai. Šāds dokumentu komplekts dot iespēju izsekot katras sērijas ražošanas ciklam. Sērijas dokumentācija jāuzglabā vismaz vienu gadu pēc tās sērijas derīguma termiņa beigām, uz kuru attiecas minētā dokumentācija, vai arī vismaz piecus gadus pēc sertifikācijas, kas minēta Direktīvas 81/851/EEK 30. panta 2. punktā, atkarībā no tā, kurš no šiem laika posmiem ilgāks.2. Ja rakstītās dokumentācijas vietā lieto elektronisko, fotogrāfisko vai citu datu noformēšanas sistēmu, ražotājs sistēmu apstiprina, pierādot, ka dati paredzētajā uzglabāšanas laikā pienācīgi saglabāsies. Dati, ko uzglabā šādās sistēmās, ir viegli pieejami salasāmā formā. Elektroniski glabātos datus aizsargā pret datu zudumu vai bojājumu (t.i., dublējot vai sagatavojot rezerves kopijas un pārnesot uz citu glabāšanas sistēmu).10. pantsRažošanaDažādās ražošanas darbības veic saskaņā ar iepriekš izstrādātām instrukcijām un procedūrām un saskaņā ar labu ražošanas praksi. Lai veiktu tehnoloģiskā procesa kontroli, ir pieejami atbilstoši un pietiekami resursi.Veic atbilstošus tehniskus un/vai organizatoriskus pasākumus, lai samazinātu piesārņojuma tālāku izplatīšanos un produktu sajaukšanos.Jebkuru jaunu ražošanu vai nozīmīgas ražošanas procesa izmaiņas apstiprina. Ražošanas procesa kritiskās fāzes regulāri apstiprina no jauna.11. pantsKvalitātes kontrole1. Ražotājs izveido un uztur kvalitātes kontroles nodaļu. Šī nodaļa ir neatkarīga no citām nodaļām un atrodas tādas personas pakļautībā, kam ir atbilstoša kvalifikācija.2. Kvalitātes kontroles nodaļas rīcībā ir viena vai vairākas kvalitātes kontroles laboratorijas ar atbilstošu personālu un iekārtām, lai varētu veikt izejmateriālu nepieciešamo izpēti un pārbaudi, kā arī iepakojuma materiālu, starpproduktu un galaproduktu pārbaudi. Ir atļauts iesaistīt ārējās laboratorijas saskaņā ar šīs Direktīvas 12. pantu un pēc tam, kad piešķirta atļauja, kas minēta Direktīvas 81/851/EEK 10. panta 2. punktā.3. Veicot galaproduktu pēdējo kontroli laikā pirms to piedāvāšanas tirgū vai izplatīšanas, kvalitātes kontroles nodaļa papildus analīžu rezultātiem ņem vērā būtiskāko informāciju — ražošanas nosacījumus, ražošanas procesa laikā veikto pārbaužu rezultātus, ražošanas dokumentu pārbaudi un produktu atbilstību specifikācijām (ieskaitot galīgo iesaiņojumu).4. Galaprodukta paraugus no katras sērijas saglabā vismaz vienu gadu pēc derīguma termiņa beigu datuma. Ja vien ražotāja dalībvalstī nepieprasa ilgāku laika posmu, lietotos izejvielu paraugus (izņemot šķīdinātājus, gāzes un ūdeni) saglabā vismaz divus gadus pēc produkcijas izlaides. Šo laiku var saīsināt, ja atbilstošajā specifikācijā ir norādīts, ka izejvielas stabilitātes laiks ir īsāks. Visi šie paraugi atrodas kompetento iestāžu pārziņā.Noteiktām veterinārajām zālēm, kas ir ražotas individuāli vai mazos daudzumos, vai arī tad, ja to glabāšana rada īpašas problēmas, pēc vienošanās ar kompetento iestādi var noteikt citus paraugu atlases un uzglabāšanas nosacījumus.12. pantsDarba līgumu slēgšana1. Par jebkuru ražošanas darbību vai darbību, kas saistīta ar ražošanu, ko veic saskaņā ar līgumu, noslēdz rakstisku līgumu starp pasūtītāju un izpildītāju.2. Līgumā skaidri definēta katras puses atbildība un jo īpaši labas ražošanas prakses principu ievērošana no izpildītāja puses, kā arī veids, kādā kvalificētā persona, kas ir atbildīga par katras sērijas izlaišanu, uzņemas pilnu atbildību.3. Bez pasūtītāja rakstiskas atļaujas izpildītājs neslēdz apakšlīgumu par darbu, ko viņam ir uzticējis pasūtītājs.4. Izpildītājs ievēro labas ražošanas prakses principus un vadlīnijas un atļauj pārbaudes, ko veic kompetentās iestādes, kā paredzēts Direktīvas 81/851/EEK 34. pantā.13. pantsSūdzības un produkta izņemšana no apgrozībasRažotājs ievieš sistēmu sūdzību reģistrācijai un izskatīšanai kopā ar iedarbīgu sistēmu tūlītējai un jebkurā laikā paveicamai veterināro zāļu izņemšanai no apgrozības izplatīšanas tīklā. Jebkuru sūdzību, kas attiecas uz kvalitāti, ražotājs reģistrē un izpēta. Ražotājs informē kompetentās iestādes par jebkuru kvalitātes defektu, kura dēļ veterinārās zāles būtu jāizņem no apgrozības vai jāierobežo to piegāde. Iespēju robežās norāda saņēmējas valstis. Jebkuru izņemšanu no apgrozības veic saskaņā ar Direktīvas 81/851/EEK 42. pantā norādītajām prasībām.14. pantsPaškontroleLai pārraudzītu labas ražošanas prakses ieviešanu un īstenošanu, kā arī lai ierosinātu jebkurus vajadzīgos uzlabošanas pasākumus, ražotājs kā daļu no kvalitātes novērtēšanas sistēmas veic atkārtotas paškontroles. Saglabā pierakstus par šādām paškontrolēm un jebkuru turpmāku koriģējošu darbību.III NODAĻANOBEIGUMA NOTEIKUMI15. pantsDalībvalstīs līdz 1993. gada 23. jūlijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.16. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 23. jūlijāKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksMartin Bangemann[1] OV L 317, 6.11.1981., 1. lpp.[2] OV L 373, 31.12.1990., 15. lpp.[3] OV L 373, 31.12.1990., 26. lpp.[4] OV L 317, 6.11.1981., 16. lpp.[5] OV L 15, 17.1.1987., 34. lpp.[6] OV 22, 9.2.1965., 369./65. lpp.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/111/EEC of 14 December 1992 amending Directive 77/388/EEC and introducing simplification measures with regard to value added tax

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0111

Oficiālais Vēstnesis L 384 , 30/12/1992 Lpp. 0047 - 0057 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0119  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0119

		Padomes Direktīva 92/111/EEK(1992. gada 14. decembris),ar ko groza Direktīvu 77/388/EEK un ievieš vienkāršošanas pasākumus attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļiemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā Padomes 1991. gada 16. decembra Direktīvas 91/680/EEK, kura papildina pievienotās vērtības nodokļu kopējo sistēmu un groza Direktīvu 77/388/EEK nolūkā atcelt fiskālās robežas [3] 3. pantā, ir noteikts, ka šie noteikumi visās dalībvalstīs stājas spēkā 1993. gada 1. janvārī;tā kā, lai sekmētu šo noteikumu piemērošanu un ieviestu vajadzīgos vienkāršojumus, ir jāpapildina pievienotās vērtības nodokļu kopējā sistēma, kas ir spēkā 1993. gada 1. janvārī, lai precizētu, kā piemērot nodokli dažiem darījumiem, ko veic ar trešām teritorijām, un dažiem darījumiem, ko veic Kopienā, kā arī, lai noteiktu pārejas pasākumus no noteikumiem, kas ir spēkā 1992. gada 31. decembrī, uz tiem, kas stājas spēkā 1993. gada 1. janvārī;tā kā, lai garantētu apgrozījuma nodokļu kopējās sistēmas neitralitāti attiecībā uz preču izcelsmes vietu, ir jāpapildina trešās teritorijas jēdziens un importa definīcija;tā kā dažas teritorijas, kas ir daļa no Kopienas muitas teritorijas, pievienotās vērtības nodokļu kopējās sistēmas piemērošanas nolūkā uzskata par trešām teritorijām; tā kā pievienotās vērtības nodokli tirdzniecībā starp dalībvalstīm un šīm teritorijām tādēļ piemēro saskaņā ar tiem pašiem principiem, ko piemēro jebkuram darījumam starp Kopienu un trešām valstīm; tā kā ir jānodrošina, lai uz šādu tirdzniecību attiecas fiskālie noteikumi, kas ir līdzvērtīgi tiem, ko piemērotu darījumiem, kurus tādos pašos apstākļos veiktu ar teritorijām, kas nav daļa no Kopienas muitas teritorijas; tā kā šo noteikumu dēļ Padomes 1985. gada 16. jūlija Septiņpadsmitā direktīva 85/362/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem — Preču, kas nav transportlīdzekļi, atbrīvošana no pievienotās vērtības nodokļa, ievedot uz laiku [4] — kļūst spēkā neesoša;tā kā ir precīzi jānosaka, kā ieviesīs atbrīvojumus no nodokļiem noteiktām eksporta darbībām vai līdzvērtīgām darbībām; tā kā tāpēc ir jāpielāgo citas attiecīgās direktīvas;tā kā ir jāprecizē nodokļu uzlikšanas vietas definīcija dažām darbībām, ko veic kuģos, lidmašīnās vai vilcienos, kas pārvadā pasažierus Kopienas iekšienē;tā kā pagaidu pasākumi nodokļu uzlikšanai tirdzniecībā starp dalībvalstīm ir jāpapildina, lai ņemtu vērā gan Kopienas noteikumus par akcīzes nodokli, gan vajadzību padarīt skaidrākus un vienkāršākus sīki izstrādātos noteikumus nodokļu piemērošanai noteiktām darbībām, ko dalībvalstis savstarpēji veiks no 1993. gada 1. janvāra;tā kā Padomes 1992. gada 25. februāra Direktīva 92/12/EEK par vispārīgo kārtību attiecībā uz akcīzes precēm un par šo preču glabāšanu, pārvadāšanu un pārraudzību [5] nosaka īpašas procedūras un pienākumus attiecībā uz deklarēšanu, nosūtot šādus ražojumus uz citu dalībvalsti; tā kā tādēļ dažām šo ražojumu piegādēm un iegādēm Kopienas iekšienē nodokļu piemērošanas metodes var vienkāršot, kas ir izdevīgi gan personām, kam jāmaksā nodoklis, gan kompetentām pārvaldēm;tā kā jānosaka, uz ko attieksies Direktīvas 77/388/EEK [6] 28.c pantā minētie atbrīvojumi no nodokļiem; tā kā ir arī jāpapildina noteikumi par nodokļu iekasēšanu un metodēm, kā dažām Kopienas iekšējām darbībām noteikt summu, kurai uzliek nodokļus;tā kā ar Kopienas iekšējo tirdzniecību saistītām iekšējā tirgus darbībām, kurām uzliek nodokli un kuras Direktīvas 77/388/EEK 28.l pantā noteiktajā laikā nodokļa maksātāji, kas nav reģistrēti dalībvalstī, veic ar precēm, uz kurām attiecas minētās direktīvas 28.b panta A daļas 1. punkts, ir jāveic vienkāršošanas pasākumi, kas garantē vienādu režīmu visās dalībvalstīs; tā kā, lai to panāktu, sakarā ar šādām darbībām ir jāsaskaņo noteikumi, kas attiecas uz nodokļu uzlikšanas sistēmu un personām, kam ir nodokļu saistības;tā kā lai ņemtu vērā noteikumus, kas attiecas uz personām, kurām jāmaksā nodokļi iekšējā tirgū, un lai izvairītos no dažām nodokļu nemaksāšanas un apiešanas formām, ir jāprecizē Kopienas noteikumi, kas saistīti ar nodokļu atmaksāšanu nodokļu maksātājiem, kas nav reģistrēti valstī, kurā jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis, kas minēts Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 3. punktā, kas grozīts ar minētās direktīvas 28.f pantu;tā kā nodokļu atcelšana importam un nodokļu atvieglojumu atcelšana eksportam tirdzniecībā starp dalībvalstīm no 1993. gada 1. janvāra rada vajadzību pēc pagaidu pasākumiem, lai nodrošinātu pievienotās vērtības nodokļu sistēmas neitralitāti un izvairītos no dubultās nodokļu uzlikšanas vai nodokļu neuzlikšanas;tā kā tādēļ ir jānosaka īpaši noteikumi gadījumiem, kad Kopienas procedūra, kas sākta pirms 1993. gada 1. janvāra sakarā ar tādu preču piegādi, kuras pirms šā datuma nodokļu maksātājs, kas attiecīgi darbojies, nosūtījis vai transportējis uz citu dalībvalsti, nav pabeigta līdz 1992. gada 31. decembrim;tā kā tādi noteikumi būtu jāpiemēro arī darbībām, kam uzliek nodokļus un kas veiktas pirms 1993. gada 1. janvāra, un uz ko ir attiecināti īpaši atbrīvojumi no nodokļiem, kuru dēļ ir novilcināta nodokļu uzlikšanas iespēja;tā kā ir arī jānosaka īpaši pasākumi attiecībā uz transportlīdzekļiem, kurus uz laiku importējot no citas dalībvalsts, ir gūts labums no nodokļu atbrīvojuma, piemērojot valsts pasākumus, jo šie transportlīdzekļi nav iegādāti vai importēti saskaņā ar dalībvalsts vispārējiem nodokļu nosacījumiem;tā kā šo pagaidu pasākumu piemērošana gan tirdzniecībā starp dalībvalstīm, gan darbībās ar trešām teritorijām ir priekšnoteikums, lai papildinātu to darbību definīciju, kurām no 1993. gada 1. janvāra paredzēts uzlikt nodokļus, un lai precizētu nodokļu uzlikšanas vietas, nodokļu uzlikšanas iespējas un nodokļu iekasējamības jēdzienus šādos gadījumos;tā kā pašreizējā ekonomiskā stāvokļa dēļ Spānijas Karaliste un Itālijas Republika ir lūgušas kā pagaidu pasākumu piemērot noteikumus, kas pieļauj atkāpes no tūlītējas atskaitīšanas principa, kas noteikts Direktīvas 77/388/EEK 18. panta 2. punkta pirmajā daļā; tā kā šāda atļauja būtu jādod uz divu gadu termiņu, ko nedrīkst pagarināt;tā kā šī direktīva paredz vispārējus noteikumus dažu Kopienas iekšējo darbību vienkāršošanai; tā kā vairākos gadījumos tieši dalībvalstīm ir jāreglamentē šo noteikumu īstenošana; tā kā dažas dalībvalstis nespēs noteiktā laikā pabeigt likumdošanas procedūru, kas vajadzīga, lai pielāgotu savus pievienotās vērtības nodokļu likumus; tā kā tādēļ šīs direktīvas īstenošanai būtu jādod papildlaiks; tā kā šim mērķim pietiek ar, ilgākais, divpadsmit mēnešiem;tā kā attiecīgi ir jāgroza Direktīva 77/388/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 77/388/EEK groza šādi:1. Direktīvas 3. panta 4. apakšpunktu aizstāj ar šādu:"4. Atkāpjoties no 1. punkta, ņemot vērā konvencijas un līgumus, ko tās noslēgušas attiecīgi ar Francijas Republiku un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, Monako Firstiste un Menas sala, piemērojot šo direktīvu, netiek uzskatītas par trešām teritorijām.Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka darījumus:- kas sākušies Monako Firstistē vai tai paredzēti, uzskatītu par darījumiem, kas sākušies Francijas Republikā vai tai paredzēti,- kas sākušies Menas salā vai tai paredzēti, uzskatītu par darījumiem, kas sākušies Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajā Karalistē vai tai paredzēti."2. Direktīvas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"b) tādu preču ievešana Kopienā no trešās teritorijas, uz kurām neattiecas a) apakšpunkts."3. Direktīvas 7. panta 3. punktā:- pirmajā daļā aiz frāzes "16. panta 1. punkta B daļā" pievieno frāzi "a), b), c) un d) apakšpunktā",- otro daļu aizstāj ar šādu:"Tāpat, ja uz precēm, kas minētas 1. punkta b) apakšpunktā, ievedot Kopienā, attiecas kāda no procedūrām, kas minētas 33.a panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktā, importēšanas vieta ir dalībvalsts, kuras teritorijā šo procedūru beidz piemērot."4. Direktīvas 8. panta 1. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"c) ja preces piegādā kuģos, lidmašīnās vai vilcienos tajos pasažieru pārvadājumos, kas notiek Kopienā: pasažieru transporta izbraukšanas vietu.Šā noteikuma piemērošanai:- "pasažieru pārvadājumi, kas notiek Kopienā" nozīmē tos pārvadājumus, ko veic starp pasažieru transporta izbraukšanas vietu un galamērķi bez apstāšanās trešā teritorijā,- "pasažieru transporta izbraukšanas vieta" nozīmē pirmo Kopienā paredzēto pasažieru iekāpšanas vietu, kur tas piemērojams, pēc attiecīga ceļa posma ārpus Kopienas,- "pasažieru transporta galamērķis" nozīmē pēdējo Kopienā paredzēto izkāpšanas vietu pasažieriem, kas transportā iekāpuši Kopienas teritorijā, kur tas piemērojams, pirms attiecīga ceļa posma ārpus Kopienas.Ja notiek brauciens turp un atpakaļ, atpakaļceļa posmu uzskata par atsevišķu pārvadājumu.Komisija vēlākais līdz 1993. gada 30. jūnijam iesniedz Padomei ziņojumu, ja vajadzīgs, kopā ar attiecīgiem priekšlikumiem par nodokļu uzlikšanas vietu par patērēšanai piegādātām precēm un sniegtiem pakalpojumiem, ieskaitot restorānu pakalpojumus, kas sniegti pasažieriem kuģos, lidmašīnās vai vilcienos.Padome, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, līdz 1993. gada 31. decembrim pieņem vienprātīgu lēmumu par Komisijas priekšlikumu.Dalībvalstis līdz 1993. gada 31. decembrim var atbrīvot vai turpināt atbrīvot no nodokļa tās preces, kas ir piegādātas patērēšanai kuģos, lidmašīnās vai vilcienos un kurām nodokļa uzlikšanas vieta ir noteikta saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem ar tiesībām atskaitīt agrāk samaksāto pievienotās vērtības nodokli."5. Direktīvas 11. panta B daļas 1. punktu aizstāj ar šādu:"1. Summa, kurai uzliek nodokli, ir muitas vērtība, ko nosaka saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem; tas attiecas arī uz preču importu, kas minēts 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā."6. Direktīvas 12. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"b) gadījumos, kas paredzēti 10. panta 3. punkta otrajā un trešajā daļā, jāpiemēro tā likme, kas ir spēkā laikā, kad nodoklis kļūst iekasējams."7. Direktīvas 12. panta 3. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"3. a) Pievienotās vērtības nodokļa standartlikmi katra dalībvalsts nosaka procentos no summas, kurai uzliek nodokli, un tā ir vienāda preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai. No 1993. gada 1. janvāra līdz 1996. gada 31. decembrim šī standartlikme nevar būt mazāka par 15 %.Pamatojoties uz ziņojumu par pagaidu režīma darbību un priekšlikumiem par galīgo režīmu, ko Komisijai jāiesniedz saskaņā ar 28.l pantu, Padome līdz 1995. gada 31. decembrim vienprātīgi pieņem lēmumu par minimālās likmes lielumu, kas ir jāpiemēro pēc 1996. gada 31. decembra, ņemot vērā standartlikmi.Dalībvalstis var piemērot arī vienu vai divas samazinātas likmes. Šīs likmes nosaka procentos no summas, kurai jāuzliek nodoklis, tās nevar būt mazākas par 5 %, un tās piemēro tikai to kategoriju precēm un pakalpojumiem, kas norādīti H pielikumā."8. Direktīvas 14. panta 1. punktā:- c) apakšpunktu svītro,- d) apakšpunktam pievieno šādu tekstu:"Šo atbrīvojumu piemēro arī preču importam 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē, uz ko attiektos iepriekš minētais atbrīvojums, ja preces būtu importētas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē."9. Direktīvas 15. pantā:- 2. punktam pievieno šādas daļas:"Komisija cik drīz vien iespējams iesniedz Padomei priekšlikumus, lai pieņemtu Kopienas fiskālos noteikumus, kuros precizē, uz ko attiecināt un kā praktiski īstenot atbrīvojumu no nodokļa par preču piegādēm mazumtirdzniecībai, preces vedot ceļotāju personīgajā bagāžā. Kamēr šie noteikumi nav stājušies spēkā:- lai izmantotu atbrīvojumu, ir jāuzrāda faktūras vai cita to aizstājoša dokumenta kopija, ko vizējusi muitas iestāde vietā, kur preces ir izvestas no Kopienas,- dalībvalstis var noteikt ierobežojumus šā atbrīvojuma piemērošanai, var nepiešķirt atbrīvojumu par piegādēm ceļotājiem, kuru pastāvīgā dzīvesvieta vai parastā apmešanās vieta atrodas Kopienā, un var attiecināt atbrīvojumu uz saviem rezidentiem.Panta otrās daļas piemērošanas nolūkā "pastāvīgā dzīvesvieta vai parastā apmešanās vieta", ir vieta, kas kā tāda ierakstīta pasē, personas apliecībā vai, ja to nav, citos personas dokumentos, ko dalībvalsts, kuras teritorijā notiek piegāde, atzīst par derīgiem.",- 3. punktā vārdus "reģistrēts trešā valstī" aizstāj ar "nav reģistrēts valsts teritorijā",- 4. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:"Komisija pēc iespējas drīz iesniedz Padomei priekšlikumus, lai pieņemtu Kopienas fiskālos noteikumus, kuros precizē, uz ko attiecināt un kā praktiski īstenot šo atbrīvojumu un 5. līdz 9. punktā paredzētos atbrīvojumus. Kamēr šie noteikumi nav stājušies spēkā, dalībvalstis var ierobežot šajā punktā minētā atbrīvojuma piemērošanu.",- 10. punkta otrajā daļā vārdus "nosacījumiem un ierobežojumiem" aizstāj ar "ierobežojumiem",- 10. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:"Ja preces nav nosūtītas vai transportētas ārā no valsts un ja sniedz pakalpojumus, atbrīvojumu var piešķirt kā nodokļa atmaksāšanu.",- 13. punktu aizstāj ar šādu:"13. Pakalpojumu sniegšana, ieskaitot transporta pakalpojumus un palīgdarbības, bet neskaitot to pakalpojumu sniegšanu, kuri atbrīvoti saskaņā ar 13. pantu, ja tā ir tieši saistīta ar preču eksportu vai importu, uz ko attiecas 7. panta 3. punkta vai 16. panta 1. punkta A daļas noteikumi;".10. Direktīvas 28.a pantā:- 1. punkta a) apakšpunkta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:"Atkāpjoties no pirmās daļas, uz Kopienas iekšējām preču iegādēm, ko saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunkta nosacījumiem veicis nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kas nav nodokļa maksātāja, pievienotās vērtības nodokli neattiecina."- 1. punktam pievieno šādu jaunu apakšpunktu:- "c) Kopienas iekšējās akcīzes preču iegādes, kuras par atlīdzību valsts teritorijā veic nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, kam ir tiesības uz a) apakšpunkta otrajā daļā minēto izņēmumu un kam valsts teritorijā akcīzes nodoklis kļūst iekasējams atbilstīgi Direktīvai 92/12/EEK [7]."- pantā iekļauj šādu punktu:"1. a. Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta otrajā daļā noteikto izņēmumu attiecina uz:a) Kopienas iekšējām preču iegādēm, kuru piegādes valsts teritorijā būtu jāatbrīvo no nodokļa saskaņā ar 15. panta 4. līdz 10. punktu;b) Kopienas iekšējām preču iegādēm, kas nav a) apakšpunktā minētās iegādes un ko veic:- nodokļa maksātājs ar tiesībām uz 25. pantā izklāstīto vienotas likmes sistēmu savam lauksaimniecības, mežsaimniecības vai zivsaimniecības uzņēmumam, nodokļa maksātājs, kas veic tikai tādas preču piegādes vai sniedz pakalpojumus, par kuriem pievienotās vērtības nodoklis nav atskaitāms, vai juridiska persona, kas nav nodokļa maksātāja,- par kopējo summu, kas kārtējā kalendāra gadā nav lielāka par ierobežojumu, ko nosaka dalībvalstis, bet kas nevar būt mazāks par ECU 10000 ekvivalentu valsts valūtā,un- ar noteikumu, ka Kopienas iekšējo preču iegāžu kopējā summa iepriekšējā kalendāra gadā nav pārsniegusi otrajā ievilkumā noteikto ierobežojumu.Ierobežojums, ko izmanto kā standartu iepriekš minēto noteikumu piemērošanai, sastāv no kopējās summas bez pievienotās vērtības nodokļa, kas jāmaksā vai ir samaksāts dalībvalstī, no kuras preces tiek nosūtītas vai transportētas, par Kopienas iekšējām tādu preču iegādēm, kas nav jauni transportlīdzekļi vai akcīzes preces."- 5. punkta b) apakšpunktam pievieno šādu daļu:"Tomēr, ja kāds no nosacījumiem, kas attiecas uz iepriekš minētajām priekšrocībām, vairs nav spēkā, preces uzskata par pārvietotām uz galamērķi citā dalībvalstī. Šajā gadījumā pārvietošana ir izdarīta brīdī, kad nosacījumi vairs nav spēkā."- 6. punktam pievieno šādu daļu:"Par Kopienas iekšējo preču iegādi, kas veikta par atlīdzību, uzskata arī:– tādu preču piešķiršanu kādas Ziemeļatlantijas Līguma dalībvalsts bruņoto spēku vai to civilā personāla vajadzībām, kuras tie nav iegādājušies saskaņā ar vispārējiem noteikumiem, kas regulē nodokļu uzlikšanu kādas dalībvalsts iekšējā tirgū, ja uz šo preču importu nevar attiecināt atbrīvojumu, kas noteikts 14. panta 1. punkta g) apakšpunktā."11. Direktīvas 28.b panta A daļas 2. punktam pievieno šādu daļu:"Panta pirmās daļas piemērošanas nolūkā uzskata, ka Kopienas iekšējās preču iegādes uzskata par tādām, kam uzliek nodokli saskaņā ar 1. punktu, ja ir spēkā šādi nosacījumi:- iegādātājs apstiprina, ka viņš šo Kopienas iekšējo preču iegādi ir veicis vēlākas piegādes vajadzībām, ko veic 1. punktā noteiktajā dalībvalstī un kurā saņēmējs ir persona, kam ir nodokļu saistības saskaņā ar 28.c panta E daļas 3. punktu,- iegādātājs ir izpildījis deklarēšanas pienākumu, kas noteikts 22. panta 6. punkta b) apakšpunktā."12. Direktīvas 28.c panta A daļā:- c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:- "c) tādu akcīzes preču piegādes, ko pircējam nosūtījis vai transportējis pārdevējs, pircējs vai kāds viņa vārdā ārpus 3. pantā noteiktās teritorijas, bet Kopienas iekšienē, kas veiktas nodokļa maksātājiem vai juridiskām personām, kuras nav nodokļa maksātājas, uz ko attiecas 28.a panta 1. punkta a) apakšpunkta otrajā daļā paredzētais izņēmums, ja preču nosūtīšanu vai transportēšanu veic saskaņā ar Direktīvas 92/12/EEK 7. panta 4. un 5. punktu vai 16. pantu.Šo atbrīvojumu nepiemēro akcīzes preču piegādēm, ko veic nodokļa maksātāji, kas izmanto 24. pantā noteikto atbrīvojumu no nodokļa;"- pantam pievieno šādu apakšpunktu:- "d) preču piegādes 28.a panta 5. punkta b) apakšpunkta nozīmē, uz kurām attiecas iepriekš minētie atbrīvojumi, ja tās veiktas cita nodokļa maksātāja vārdā."13. "E. Citi atbrīvojumi1. "1.a. Ja dalībvalstis izmanto 1. punktā paredzētās izvēles tiesības, tās veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka uz Kopienas iekšējām preču iegādēm, uz ko paredzēts attiecināt kādu no režīmiem vai apstākļiem, kas minēti 16. panta 1. punkta B daļā, attiecina tos pašus noteikumus, ko attiecina uz preču piegādēm, kuras veic valsts teritorijā saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem."2. Direktīvas 16. panta 2. punktā:- pēc vārdiem "var pēc izvēles piešķirt atbrīvojumu" pievieno "Kopienas iekšējām preču iegādēm, ko veic nodokļu maksātājs un" un pēc vārdiem "tās izvest" pievieno "ārpus Kopienas",- "Ja dalībvalstis izmanto šīs izvēles tiesības, tās pēc apspriedes, kas noteikta 29. pantā, attiecina šo atbrīvojumu uz Kopienas iekšējām preču iegādēm, ko veic nodokļa maksātājs, uz importu un preču piegādi nodokļa maksātājam, kas gatavojas tās piegādāt neapstrādātas vai apstrādātas saskaņā ar 28.c panta A daļas nosacījumiem, kā arī uz pakalpojumu sniegšanu, kas saistīti ar šādām piegādēm, līdz maksimālai vērtībai, kas ir vienāda ar viņa preču piegāžu vērtību, kas veiktas saskaņā ar 28.c panta A daļas nosacījumiem iepriekšējos divpadsmit mēnešos.Dalībvalstis var noteikt darījumu kopējo maksimālo vērtību, ko tās atbrīvo no nodokļa saskaņā ar pirmo un otro daļu."3. Dalībvalstis veic īpašus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka pievienotās vērtības nodokli neiekasē par Kopienas iekšējām preču iegādēm, ko tās teritorijā veic 28.b panta A daļas 1. punkta nozīmē, ja ir spēkā šādi nosacījumi:- preču iegādi Kopienas iekšienē veic nodokļu maksātājs, kurš nav reģistrēts valsts teritorijā, bet kurš ir identificēts pievienotās vērtības nodoklim citā dalībvalstī,- preču iegādi Kopienas iekšienē turpmākas preču piegādes nolūkā veic nodokļa maksātājs valsts teritorijā,- preces, ko šādi iegādājies minētais nodokļa maksātājs, tiek tieši nosūtītas vai transportētas no dalībvalsts, kas nav tā dalībvalsts, kurā šis nodokļa maksātājs ir identificēts pievienotās vērtības nodoklim, un ir paredzētas personai, kurai viņš vēlāk tās piegādā,- persona, kurai vēlāk preces piegādā, ir nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, kas pievienotās vērtības nodoklim ir identificēta valsts teritorijā,- persona, kurai vēlāk preces piegādā, saskaņā ar 21. panta 1. punkta a) apakšpunktu ir persona, kurai ir jāmaksā nodoklis par piegādēm, ko veicis nodokļa maksātājs, kas nav reģistrēts valsts teritorijā."14. Direktīvas 28.d panta 3. punktu aizstāj ar šādu:"3. Atkāpjoties no 2. punkta, nodoklis kļūst iekasējams pēc tam, kad izdota faktūra vai cits dokuments, kas aizstāj faktūru, kā noteikts 22. panta 3. punkta a) apakšpunkta pirmajā daļā, ja šī faktūra vai cits dokuments ir izdots personai, kas iegādājusies preces, pirms tā mēneša piecpadsmitās dienas, kas seko mēnesim, kura laikā radusies nodokļa uzlikšanas iespēja."15. Direktīvas 28.d panta 4. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:"Tomēr nodoklis kļūst iekasējams pēc tam, kad izdota 22. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzētā faktūra vai cits dokuments, kas aizstāj faktūru, ja šīs faktūra vai cits dokuments ir izdots pirms tā mēneša piecpadsmitās dienas, kas seko mēnesim, kura laikā ir radusies nodokļa uzlikšanas iespēja."16. Direktīvas 28.e panta 1. punktā:- pirmajā daļā otro teikumu aizstāj ar šādu:"Konkrēti, veicot Kopienas iekšējās preču iegādes, kas minētas 28.a panta 6. punktā, summu, kurai uzliek nodokli, nosaka saskaņā ar 11. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunktu un 2. un 3. punktu"- otrajā daļā pievieno šādu teikumu:"Ja pēc tam, kad ir veikta Kopienas iekšējā preču iegāde, pircējam atmaksā akcīzes nodokli, kas samaksāts dalībvalstī, no kuras preces ir nosūtītas vai transportētas, summu, kurai uzliek nodokli, attiecīgi samazina dalībvalstī, kurā ir notikusi Kopienas iekšējā preču iegāde."17. Direktīvas 28.e pantā 2. un 3. punkts kļūst par 3. un 4. punktu, un iekļauj šādu jaunu 2. punktu:"2. Preču piegādēm, kas minētas 28.c panta A daļas d) apakšpunktā, summu, kurai uzliek nodokli, nosaka saskaņā ar 11. panta A daļas 1. punkta b) apakšpunktu un 2. un 3. punktu."18. Direktīvas 28.f pantā:- 17. panta 3. punkta b) apakšpunktā frāzi "28.c panta A daļu" aizstāj ar frāzi "28.c panta A un C daļu",- 17. panta 4. punktam pievieno šādu daļu:"Iepriekšminēto noteikumu piemērošanas nolūkā:a) nodokļa maksātājus, kas norādīti Direktīvas 79/1072/EEK 1. pantā, minētās direktīvas piemērošanas nolūkā arī uzskata par nodokļa maksātājiem, kas nav reģistrēti valstī, ja šīs valsts teritorijā viņi tikai veikuši preču piegādes vai snieguši pakalpojumus personai, kurai jāmaksā nodoklis saskaņā ar 21. panta 1. punkta a) apakšpunktu;b) nodokļa maksātājus, kas norādīti Direktīvas 86/560/EEK 1. pantā, minētās direktīvas piemērošanas nolūkā arī uzskata par nodokļa maksātājiem, kas nav reģistrēti Kopienā, ja valsts teritorijā viņi tikai veikuši preču piegādes vai snieguši pakalpojumus personai, kurai jāmaksā nodoklis saskaņā ar 21. panta 1. punkta a) apakšpunktu;c) Direktīvas 79/1072/EEK un 86/560/EEK nepiemēro preču piegādēm, kurām ir vai var būt piešķirts atbrīvojums no nodokļa saskaņā ar 28.c panta A daļu, ja piegādātās preces ir nosūtījis vai transportējis pircējs vai tas darīts uz viņa rēķina."19. Direktīvas 28.g pantā:- 21. panta 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:- "a) nodokļa maksātājs, kas veic preču piegādi vai sniedz pakalpojumus, par kuriem uzliek nodokli, izņemot kādu no piegādēm vai pakalpojumiem, kas minēti b) apakšpunktā.Ja preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, par kuru uzliek nodokli, veic nodokļa maksātājs, kas reģistrēts ārzemēs, dalībvalstis var pieņemt noteikumus, saskaņā ar kuriem nodoklis ir jāmaksā citai personai. Cita starpā, par šo citu personu var iecelt nodokļu pārstāvi vai personu, kurai veic preču piegādes vai sniedz pakalpojumus, par kuriem uzliek nodokli.Tomēr personai, kurai ir piegādātas preces, nodoklis ir jāmaksā, ja ir spēkā šādi nosacījumi:- darbība, par kuru uzliek nodokli, ir preču piegāde, kas atbilst 28.c panta E daļas 3. punkta nosacījumiem,- persona, kurai piegādā preces, ir cits nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, kas pievienotās vērtības nodoklim identificēta valsts teritorijā,- faktūra, ko izsniedzis nodokļa maksātājs, kurš nav reģistrēts valsts teritorijā, atbilst 22. panta 3. punktam.Dalībvalstis tomēr var paredzēt atkāpi no šā pienākuma, ja nodokļa maksātājs, kas nav reģistrēts valsts teritorijā, šajā valstī ir pilnvarojis nodokļu pārstāvi.Dalībvalstis var paredzēt, ka par nodokļa samaksu ir solidāri atbildīgs kāds cits, kas nav nodokļa maksātājs;"- 21. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:- "b) personas, kurām sniedz 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētos pakalpojumus, vai valsts teritorijā pievienotās vērtības nodoklim identificētas personas, kurām sniedz 28.b panta C, D vai E daļā minētos pakalpojumus, ja pakalpojumus sniedz nodokļa maksātājs, kas reģistrēts ārzemēs; tomēr dalībvalstis var prasīt, lai pakalpojumu sniedzējs būtu solidāri atbildīgs par nodokļa samaksu;"20. Direktīvas 28.h pantā:- 22. panta 1. punkta c) apakšpunkta pirmajā ievilkumā pēc frāzes "saskaņā ar 21. panta 1. punkta b) apakšpunktu" pievieno frāzi "un izņemot preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu personai, kas ir persona ar nodokļu saistībām atbilstīgi ar 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešajai daļai",- 22. panta 1. punkta c) apakšpunktā aiz otrā ievilkuma iekļauj šādu ievilkumu:- "— ikviens nodokļa maksātājs, kas valsts teritorijā veic Kopienas iekšējās preču iegādes savām darbībām, kas attiecas uz 4. panta 2. punktā noteikto ārzemēs veikto saimniecisko darbību,",- 22. panta 3. punkta b) apakšpunktam pievieno šādu ievilkumu:- "— ja piemēro 28.c panta E daļas 3. punkta noteikumus, skaidra atsauce uz šo noteikumu, kā arī nodokļa maksātāja identifikācijas numurs pievienotās vērtības nodoklim, ar kuru viņš ir veicis Kopienas iekšējo preču iegādi un vēlāku piegādi, un numurs, ar kuru persona, kurai preces piegādātas vai sniegti pakalpojumi, ir identificēta pievienotās vērtības nodoklim.",- 22. panta 4. punkta c) apakšpunkta otro ievilkumu aizstāj ar šādu:- "— no otras puses, kopējā vērtība bez pievienotās vērtības nodokļa 28.a panta 1. un 6. punktā minētajām Kopienas iekšējām preču iegādēm, kuras veiktas valsts teritorijā un par kurām nodoklis ir kļuvis iekasējams."Pievieno arī šādu tekstu: "kopējā vērtība bez pievienotās vērtības nodokļa preču piegādēm, kas minētas 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrajā teikumā un 28.b panta B daļas 1. punktā, kas veiktas valsts teritorijā, kurā pārskata periodā nodoklis kļuvis iekasējams, ja preču sūtījuma vai transporta nosūtīšanas vieta atrodas citas dalībvalsts teritorijā un kopējā summa bez pievienotās vērtības nodokļa preču piegādēm, kas veiktas tās valsts teritorijā, kurā nodokļa maksātājs ir persona, kam ir nodokļu saistības saskaņā ar 28.c panta E daļas 3. punktu, un saskaņā ar ko nodoklis ir bijis jāsāk maksāt laikā, uz kuru attiecas deklarācija.",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:- "b) Katrs nodokļa maksātājs, kas identificēts pievienotās vērtības nodoklim, iesniedz arī kopsavilkuma paziņojumu par pievienotās vērtības nodoklim identificētiem pircējiem, kuriem viņš ir piegādājis preces saskaņā ar 28.c panta A daļas a) un d) apakšpunkta nosacījumiem, un par pievienotās vērtības nodoklim identificētiem kravas saņēmējiem saistībā ar piektajā un sestajā daļā minētajiem darījumiem.",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta trešās daļas pirmajā ievilkumā frāzi "28.c panta A daļā" aizstāj ar frāzi "28.c panta A daļas a) apakšpunktā",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta ceturtās daļas pirmajā ievilkumā frāzi "28.c panta A daļas c) apakšpunktā" aizstāj ar frāzi "28.c panta A daļas d) apakšpunktā" un frāzi "piegādāto preču vērtība, kas noteikta saskaņā ar 28.e panta 1. punktu" aizstāj ar frāzi "piegāžu kopējā vērtība, kas noteikta saskaņā ar 28.e panta 2. punktu.",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunktam pievieno šādu daļu:"Gadījumos, kas izklāstīti 28.b panta A daļas 2. punkta trešajā daļā, nodokļa maksātājs, kas identificēts pievienotās vērtības nodoklim valsts teritorijā, kopsavilkuma paziņojumā skaidri norāda:- numuru, ar kuru viņš ir identificēts pievienotās vērtības nodoklim valsts teritorijā un saskaņā ar kuru viņš ir veicis Kopienas iekšējās preču iegādes un vēlākas piegādes,- numuru, ar kuru preču sūtījuma vai transporta galamērķa dalībvalsts teritorijā ir identificēts nodokļa maksātāja piegādātās kravas saņēmējs,- un par katru kravas saņēmēju — kopējo summu bez pievienotās vērtības nodokļa par piegādēm, ko nodokļa maksātājs veicis preču sūtījuma vai transporta galamērķa dalībvalsts teritorijā. Šīs summas uzrāda par kalendāra gada ceturksni, kura laikā nodoklis kļuvis iekasējams.",- 22. panta 11. punkta sākumā iekļauj šādu tekstu: "11. Kopienas iekšējās akcīzes preču iegādēs saskaņā ar 28.a panta 1. punkta c) apakšpunktu, kā arī",21. Direktīvas 28.i pantu aizstāj ar šādu:"28.i pantsĪpašs režīms maziem uzņēmumiem,"Uz jaunu transportlīdzekļu piegādēm, ko veic saskaņā ar 28.c panta A daļas noteikumiem, kā arī preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanu, ko veic nodokļa maksātājs, kas nav reģistrēts valsts teritorijā, noteikti neattiecina 2. punktā noteikto atbrīvojumu no nodokļa.","22. Pievieno šādu pantu:"28.n pantsPagaidu pasākumi1. Ja preces:- ir ievestas valsts teritorijā 3. panta nozīmē pirms 1993. gada 1. janvāra,un- ievedot šīs valsts teritorijā, uz tām attiecas kāds no režīmiem, kas minēti 14. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktā vai 16. panta 1. punkta A daļā,un- līdz 1993. gada 1. janvārim uz tām nav beidzis attiekties šis režīms, tad noteikumus, kas ir spēkā laikā, kad uz precēm ir attiecināts šis režīms, turpina piemērot, kā paredzēts šajos noteikumos, kamēr uz precēm turpina attiekties šis režīms.2. Par preču importu 7. panta 1. punkta nozīmē uzskata:a) preču izņemšanu, ieskaitot nelikumīgu, no 14. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā režīma, kurš uz tām attiecies līdz 1993. gada 1. janvārim saskaņā ar 1. punkta nosacījumiem;b) preču izņemšanu, ieskaitot nelikumīgu, no 16. panta 1. punkta A daļā minētā režīma, kurš uz tām attiecies līdz 1993. gada 1. janvārim saskaņā ar 1. punkta nosacījumiem;c) Kopienas iekšējo tranzīta darbību beigšanu, kas sāktas Kopienā pirms 1993. gada 1. janvāra nolūkā piegādāt preces par atlīdzību, ko pirms 1993. gada 1. janvāra Kopienā veicis nodokļa maksātājs, kas attiecīgi darbojies;d) ārējo tranzīta darbību beigšanu, kas sāktas pirms 1993. gada 1. janvāra;e) jebkuru nelikumību vai pārkāpumu, kas izdarīts ārējas tranzīta darbības laikā, kas sākta saskaņā ar c) apakšpunkta nosacījumiem, vai jebkuru Kopienas ārējā tranzīta darbību, kas minēta d) apakšpunktā;f) tādu preču izmantošanu valstī, ko veic nodokļa maksātājs vai persona, kas nav nodokļa maksātāja, kuras tam pirms 1993. gada 1. janvāra piegādātas citā dalībvalstī, ja ir spēkā šādi nosacījumi:- šo preču piegādei ir bijis vai varētu būt piešķirts atbrīvojums no nodokļa, ievērojot 15. panta 1. un 2. punktu,- preces nav importētas valstī pirms 1993. gada 1. janvāra.Frāze "Kopienas iekšējā tranzīta darbība" c) apakšpunkta piemērošanas nolūkā nozīmē preču sūtīšanu vai transportēšanu, uz ko attiecas Kopienas iekšējā tranzīta režīms, T2L dokuments vai Kopienas iekšējo pārvadājumu karnete, vai preču sūtīšanu pa pastu.3. Gadījumos, kas minēti 2. punkta a) līdz e) apakšpunktā, importēšanas vieta 7. panta 2. punkta nozīmē ir dalībvalsts, kuras teritorijā uz precēm beidz attiekties režīms, kas uz tām attiecies līdz 1993. gada 1. janvārim.4. Atkāpjoties no 10. panta 3. punkta, preču importēšana šā panta 2. punkta nozīmē beidzas, nerodoties nodokļu iekasēšanas iespējai, ja:a) importētās preces nosūta vai transportē ārpus Kopienas 3. panta nozīmē;vaib) importētās preces 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē nav transportlīdzekļi, un tās nosūta vai transportē uz dalībvalsti, no kuras tās ir eksportētas, un personai, kas tās ir eksportējusi;vaic) importētās preces 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē ir transportlīdzekļi, kas ir iegādāti vai importēti pirms 1993. gada 1. janvāra saskaņā ar vispārējiem nodokļu uzlikšanas nosacījumiem, kuri ir spēkā dalībvalsts tirgū 3. panta nozīmē, un/vai eksportēšanas dēļ uz tiem neattiecina atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa vai tā atmaksāšanu.Šo nosacījumu uzskata par ievērotu, ja transportlīdzekļa pirmā lietošanas diena ir bijusi pirms 1985. gada 1. janvāra vai nodokļa summa, kas jāmaksā par importēšanu, ir niecīga."23. Direktīvas 33.a panta 1.un 2. punktu aizstāj ar šādiem:"1. Uz 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajām precēm, kuras ieved Kopienā no teritorijas, kas ir daļa no Kopienas muitas teritorijas, bet ko šīs direktīvas piemērošanas nolūkā uzskata par trešo teritoriju, attiecas šādi noteikumi:a) formalitātes, kas attiecas uz šādu preču ievešanu Kopienā, ir tādas pašas, kādas noteiktas spēkā esošajos Kopienas muitas noteikumos par preču importu Kopienas muitas teritorijā;b) ja šo preču sūtījuma vai transporta pienākšanas vieta atrodas ārpus dalībvalsts, kur tās ieved Kopienā, tad to aprite Kopienā notiek saskaņā ar Kopienas iekšējā tranzīta procedūru, kas izklāstīta spēkā esošajos Kopienas muitas noteikumos, ciktāl/ja par precēm, ievedot Kopienā, ir iesniegta deklarācija, kurā uz tām attiecināts šis režīms;c) ja laikā, kad preces nonāk Kopienā, uz tām attiecas apstākļi, kuros, ja tās būtu importētas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, uz tām attiektos priekšrocības, kas paredzētas kādā no 16. panta 1. punkta B daļas a), b), c) un d) apakšpunktā minētajiem režīmiem vai saskaņā ar pagaidu režīmu par pilnīgu atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļiem, dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka preces var palikt Kopienā saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi noteikti, lai piemērotu šādu režīmu.2. Uz precēm, kas nav minētas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktā un ko sūta vai transportē no dalībvalsts uz ceļa mērķi teritorijā, kas ir daļa no Kopienas muitas teritorijas, bet ko šīs direktīvas piemērošanas nolūkā uzskata par trešo teritoriju, attiecas šādi noteikumi:a) formalitātes, kas attiecas uz šo preču eksportu ārpus Kopienas teritorijas, ir tādas pašas, kā spēkā esošajos Kopienas muitas noteikumos attiecībā uz preču eksportu ārpus Kopienas muitas teritorijas;b) attiecībā uz precēm, ko uz laiku eksportē ārpus Kopienas, lai ievestu atpakaļ, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, ievedot atpakaļ Kopienā, šīm precēm piemēro tādus pašus noteikumus kā tad, ja tās būtu uz laiku izvestas ārpus Kopienas muitas teritorijas."24. Direktīva 85/362/EEK [8] pārstāj būt spēkā 1992. gada 31. decembrī.25. Direktīvas 69/169/EEK [9] 6. pantu atceļ 1993. gada 1. janvārī.2. pants1. No 1993. gada 1. janvāra un uz divu gadu termiņu, ko nevar pagarināt, Spānijas Karalistei un Itālijas Republikai atļauj piemērot noteikumus, kas neatbilst tūlītējas atskaitīšanas principam, kas paredzēts 18. panta 2. punkta pirmajā daļā. Šie noteikumi nevar vairāk par vienu mēnesi atlikt termiņu, kad saskaņā ar 18. panta 1. punktu vajadzības gadījumā drīkst izmantot atskaitīšanas tiesības.Tomēr attiecībā uz nodokļa maksātājiem, kas iesniedz 22. panta 4. punktā paredzētos pārskatus gada ceturkšņu taksācijas periodiem, Spānijas Karalistei un Itālijas Republikai atļauj noteikt, ka atskaitīšanas tiesības, kas radušās un ko saskaņā ar 18. panta 1. punktu varētu izmantot attiecīgajā gada ceturksnī, nevar īstenot līdz nākamam ceturksnim. Šo noteikumu piemēro tikai tad, ja Spānijas Karaliste vai Itālijas Republika šādiem nodokļa maksātājiem dod izvēles tiesības attiecībā uz ikmēneša pārskatu iesniegšanu.2. Atkāpjoties no 15. panta 10. punkta trešās daļas, Portugāles Republikai, Francijas Republikai, Nīderlandes Karalistei un Vācijas Federālajai Republikai attiecībā uz līgumiem, kas noslēgti pēc 1992. gada 31. decembra, ir atļauts atcelt atmaksāšanas procedūru, ja to aizliedz šī direktīva, vēlākais līdz 1993. gada 1. oktobrim.3. pantsPadome ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma līdz 1993. gada 30 jūnijam pieņem sīki izstrādātus noteikumus nodokļa uzlikšanai savstarpēji saistītiem darījumiem starp nodokļa maksātājiem, lai šādi noteikumi varētu stāties spēkā 1994. gada 1. janvārī.4. pants1. Dalībvalstis savas pašreizējās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas pielāgo šai direktīvai.Tās pieņem vajadzīgos normatīvos un administratīvos aktus, lai viņu pielāgotās sistēmas stātos spēkā 1993. gada 1. janvārī.Dalībvalstis tomēr var paredzēt, ka informācijai, kas attiecas uz 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta pēdējā daļā minētajiem darījumiem, par kuriem nodoklis kļūst iekasējams 1993. gada pirmajos trijos kalendāra mēnešos, ir jāparādās vēlākais tajā kopsavilkuma paziņojumā par 1993. gada otro kalendāra ceturksni.2. Atkāpjoties no 1. punkta otrās daļas, dalībvalstīm ir atļauts pieņemt vajadzīgos normatīvos un administratīvos aktus, lai vēlākais līdz 1994. gada 1. janvārim īstenotu noteikumus, kas izklāstīti šādos 1. panta punktos:- 11. punktā,- 13. punktā, ciktāl tas attiecas uz 28.c panta E daļas 3. punktu;- 19. punktā, ciktāl tas attiecas uz 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta trešo daļu,- 20. punktā, ciktāl tas attiecas uz pienākumiem, kas saistīti ar iepriekšējos ievilkumos noteiktajiem darījumiem.Dalībvalstis, kas 1993. gada 1. janvārī piemēro pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi iepriekšminētiem pasākumiem, pieņem vajadzīgos tiesību aktus, lai nodrošinātu to, ka principus, kas izklāstīti 22. panta 6. punktā un pašreizējos Kopienas noteikumos par administratīvu sadarbību netiešo nodokļu uzlikšanā, noteikti ievēro no 1993. gada 1. janvāra.3. Atkāpjoties no 1. punkta otrās daļas, Vācijas Federatīvajai Republikai ir atļauts pieņemt vajadzīgos normatīvos un administratīvos aktus, lai vēlākais līdz 1993. gada 1. oktobrim īstenotu 1. panta 10. punkta noteikumus attiecībā uz 28.a panta 1.a punkta a) apakšpunktu.4. Dalībvalstis informē Komisiju par tiesību aktiem, ko tās pieņem, piemērojot šo direktīvu.5. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņēmušas jomā, uz ko attiecas šī direktīva.6. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis izstrādā metodes, kā izdarīt šādas atsauces.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1992. gada 14. decembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētājsN. Lamont[1] OV C 337, 21.12.1992.[2] Atzinums sniegts 1992. gada 24. novembrī (Oficiālajā Vestnesī vēl nav publicēts).[3] OV L 376, 31.12.1991., 1. lpp.[4] OV L 192, 24.7.1985., 20. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/237/EEK (OV L 133, 24.5.1990., 91. lpp.).[5] OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp.[6] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīva grozīta ar Direktīvu 92/77/EEK (OV L 316, 31.10.1992., 1. lpp.).[7] OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp.[8] OV L 192, 24.7.1985., 20. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/237/EEK (OV L 133, 24.5.1990., 91. lpp.).[9] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/680/EEK (OV L 376, 31.12.1991., 1. lpp.).--------------------------------------------------