title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/7/ES ( 2011. gada 16. februāris ) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               23.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 48/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/7/ES
   (2011. gada 16. februāris)
   par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos
   (pārstrādāta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/35/EK (2000. gada 29. jūnijs) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (3) ir jāizdara vairāki būtiski grozījumi. Skaidrības un racionalizācijas labad attiecīgie noteikumi būtu jāpārstrādā.

               (2)

               Vairumu preču un pakalpojumu iekšējā tirgū uzņēmumi piegādā/sniedz citiem uzņēmumiem un publiskām iestādēm ar atliktas samaksas noteikumiem, tādējādi piegādātājs/pakalpojuma sniedzējs klientam rēķina apmaksai dod laiku, kā puses vienojušās, kā norādīts piegādātāja/pakalpojuma sniedzēja rēķinā vai kā noteikts tiesību aktos.

               (3)

               Daudzi maksājumi komercdarījumos starp tirgus dalībniekiem vai starp tirgus dalībniekiem un publiskām iestādēm tiek veikti vēlāk, nekā noteikts līgumā vai izklāstīts vispārējos tirdzniecības nosacījumos. Lai gan preces ir piegādātas vai pakalpojumi sniegti, daudzi ar tiem saistītie rēķini tiek maksāti, ievērojami kavējot termiņu. Šādi maksājumu kavējumi nelabvēlīgi ietekmē likviditāti un apgrūtina uzņēmumu finanšu pārvaldību. Tie ietekmē arī uzņēmumu konkurētspēju un rentabilitāti, ja kreditoram maksājuma kavējuma dēļ ir nepieciešams ārējs finansējums. Ekonomikas lejupslīdes laikā šādas negatīvas ietekmes risks ievērojami palielinās, jo finansējuma pieejamība ir apgrūtināta.

               (4)

               Prasības tiesā saistībā ar maksājumu kavējumiem jau ir vienkāršotas ar Padomes Regulu (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (4), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem (5), Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1896/2006 (2006. gada 12. decembris), ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru (6), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 861/2007 (2007. gada 11. jūlijs), ar ko izveido Eiropas procedūru maza apmēra prasībām (7). Lai novērstu maksājumu kavējumus komercdarījumos, vēl ir jāpieņem papildu noteikumi.

               (5)

               Uzņēmumiem vajadzētu būt iespējai nodarboties ar komercdarbību visā iekšējā tirgū saskaņā ar nosacījumiem, kas nodrošina to, ka pārrobežu darījumi nebūtu saistīti ar lielāku risku kā iekšzemes darījumi. Rastos konkurences traucējumi, ja valsts iekšējos un pārrobežu darījumos piemērotu būtiski atšķirīgus noteikumus.

               (6)

               Savā 2008. gada 25. jūnija paziņojumā “Vispirms domāt par mazākajiem. Eiropas Mazās uzņēmējdarbības akts” Komisija uzsvēra, ka mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) būtu jāuzlabo finansējuma pieejamība un jāveido tiesiskā un uzņēmējdarbības vide, kas būtu labvēlīga savlaicīgiem maksājumiem komercdarījumos. Būtu jānorāda, ka publiskām iestādēm šajā sakarā ir īpaša atbildība. MVU definēšanas kritēriji ir izklāstīti Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumā 2003/361/EK par mikrouzņēmumu un mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (8).

               (7)

               Viena no Komisijas 2008. gada 26. novembra paziņojuma “Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāns” prioritārajām darbības jomām ir administratīvā sloga samazināšana un uzņēmējdarbības veicināšana, inter alia, likviditātes apsvērumu dēļ nodrošinot to, ka principā rēķinus, tostarp no MVU, par piegādēm un pakalpojumiem apmaksā viena mēneša laikā.

               (8)

               Šīs direktīvas piemērošanas jomai būtu jāattiecas vienīgi uz maksājumiem, ko veic kā atlīdzību komercdarījumos. Ar šo direktīvu nebūtu jāreglamentē darījumi ar patērētājiem, procentu maksājumi saistībā ar citiem maksājumiem, t. i., maksājumi atbilstīgi tiesību aktiem par čekiem un pārvedu vekseļiem, vai maksājumi zaudējumu kompensācijai, tostarp apdrošināšanas sabiedrību maksājumi. Turklāt dalībvalstīm būtu jāvar šo direktīvu nepiemērot parādiem, uz ko attiecas maksātnespējas procedūras, tostarp procedūras, kuru mērķis ir parādu pārstrukturēšana.

               (9)

               Šai direktīvai būtu jāreglamentē visi komercdarījumi neatkarīgi no tā, vai tos veic starp privātiem vai publiskiem uzņēmumiem vai starp uzņēmumiem un publiskām iestādēm, ņemot vērā to, ka publiskās iestādes uzņēmumiem veic ievērojamu maksājumu apjomu. Tādēļ būtu arī jāreglamentē visi komercdarījumi starp galvenajiem līgumslēdzējiem un viņu piegādātājiem un apakšuzņēmējiem.

               (10)

               Tas, ka šī direktīva attiecas uz brīvajām profesijām, nedrīkstētu dalībvalstīm radīt pienākumu uzskatīt brīvo profesiju pārstāvjus par uzņēmumiem vai uzņēmējiem jomās, uz ko neattiecas šīs direktīvas piemērošanas joma.

               (11)

               Tādai preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai par atlīdzību, kurai piemēro šo direktīvu, būtu jāietver arī publisko iestāžu pasūtīto būvdarbu projektēšana un veikšana, kā arī celtniecības un inženierbūvniecības darbi.

               (12)

               Maksājuma kavējums ir līguma pārkāpums, kas zemās vai nulles nokavējuma procentu likmes un/vai atlīdzināšanas procedūras ilguma dēļ parādniekiem vairumā dalībvalstu ir kļuvis finansiāli izdevīgs. Lai šo tendenci pavērstu pretējā virzienā un atturētu no maksājumu kavējumiem, ir nepieciešama izlēmīga pāreja uz maksājumu tūlītējas veikšanas kultūru, saskaņā ar kuru par redzami netaisnu līguma noteikumu vai praksi vienmēr būtu jāuzskata tas, ka tiek izslēgtas tiesības pieprasīt procentus. Šādai pārejai būtu jāietver arī īpašu noteikumu ieviešana par maksājumu termiņiem un par kreditoriem radušos izmaksu kompensēšanu, un – inter alia – par to, ka būtu jāprezumē, ka ir redzami netaisni izslēgt tiesības uz atgūšanas izmaksu kompensāciju.

               (13)

               Attiecīgi būtu jānosaka, ka līgumā paredzētie uzņēmumu savstarpējie maksājumi parasti jāveic ne vairāk kā 60 kalendārajās dienās. Tomēr var būt apstākļi, kuros uzņēmumiem nepieciešami ilgāki maksājumu termiņi, piemēram, gadījumos, kad uzņēmumi vēlas saviem klientiem piešķirt tirdzniecības aizdevumu. Tādēļ vajadzētu saglabāt iespēju līgumslēdzējām pusēm īpaši vienoties par maksājumu termiņiem, kas ir ilgāki par 60 dienām, tomēr ar nosacījumu, ka šāda termiņa pagarināšana nav redzami netaisna attiecībā pret kreditoru.

               (14)

               Savienības tiesību aktu konsekvences dēļ arī šīs direktīvas nolūkā būtu jāpiemēro “līgumslēdzējas iestādes” definīcija, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (9), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (10).

               (15)

               Likumiskie nokavējuma procenti būtu jāaprēķina par katru kavējuma dienu kā vienkārši procenti saskaņā ar Padomes Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1182/71 (1971. gada 3. jūnijs), ar ko nosaka laikposmiem, datumiem un termiņiem piemērojamus noteikumus (11).

               (16)

               Ar šo direktīvu nevajadzētu kreditoram uzlikt par pienākumu pieprasīt nokavējuma procentus. Maksājuma kavējuma gadījumā šai direktīvai būtu jāļauj kreditoram pieprasīt nokavējuma procentus bez iepriekšēja brīdinājuma par līguma noteikumu nepildīšanu vai citiem līdzīgiem paziņojumiem, ar kuriem parādniekam atgādina par tā pienākumu samaksāt.

               (17)

               Lai varētu pieprasīt nokavējuma procentus, parādnieka maksājums būtu jāuzskata par nokavētu tad, ja kreditors noteiktajā dienā nav saņēmis tam maksājamo summu, ar nosacījumu, ka kreditors ir izpildījis savus juridiskos un līgumā noteiktos pienākumus.

               (18)

               Rēķini rada pamatu maksājuma pieprasīšanai un ir svarīgi dokumenti preču piegādes un pakalpojumu sniegšanas darījumu ķēdē, inter alia, maksājuma veikšanas termiņa noteikšanā. Šīs direktīvas nolūkā dalībvalstīm būtu jāveicina tādu sistēmu izveide, kas sniedz juridisku noteiktību attiecībā uz konkrēto dienu, kad parādnieki saņem rēķinus, tostarp e-rēķinu jomā, kurā rēķinu saņemšana varētu radīt elektroniskus apstiprinājumus un kuru daļēji reglamentē noteikumi par rēķiniem, kas ietverti Padomes Direktīvā 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (12).

               (19)

               Lai atturētu maksājumu kavējumiem, ir nepieciešama taisnīga kompensācija kreditoriem par atgūšanas izmaksām, kas radušās maksājuma kavējuma dēļ. Atgūšanas izmaksās būtu jāiekļauj arī saistītās administratīvās izmaksas un kompensācija par iekšējām izmaksām, kas radušās maksājuma kavējuma dēļ, un tām šajā direktīvā būtu jāparedz fiksēta minimālā summa, ko var piemērot kopā ar nokavējuma procentiem. Fiksētas summas veidā noteiktas kompensācijas mērķim vajadzētu būt ar atgūšanu saistīto administratīvo un iekšējo izmaksu samazināšanai. Atgūšanas izmaksu kompensācija būtu jānosaka, neskarot valstu noteikumus, saskaņā ar kuriem attiecīgās valsts tiesa var piešķirt kreditoram kompensāciju par jebkādu papildu kaitējumu, kas saistīts ar parādnieka maksājuma kavējumu.

               (20)

               Papildus tiesībām saņemt fiksētas summas maksājumu, lai segtu atgūšanas iekšējās izmaksas, kreditoriem vajadzētu noteikt arī tiesības uz citu atgūšanas izmaksu atlīdzināšanu, kuras tiem rodas parādnieka maksājuma kavējuma dēļ. Šādās izmaksās jo īpaši būtu jāiekļauj izmaksas, kas kreditoriem rodas saistībā ar jurista vai parādu piedziņas aģentūras algošanu.

               (21)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu tiesības paredzēt tādas fiksētas summas atgūšanas izmaksu kompensēšanai, kuras ir lielākas un līdz ar to kreditoram izdevīgākas, vai palielināt minētās summas, inter alia, lai ņemtu vērā inflāciju.

               (22)

               Šai direktīvai nevajadzētu likt šķēršļus maksājumu veikšanai pa daļām vai nevienmērīgai maksājumu veikšanai. Tomēr katrs maksājums vai tā daļa būtu jāveic saskaņā ar līguma noteikumiem, un tam būtu jāpiemēro šajā direktīvā izklāstītie noteikumi par maksājuma kavējumu.

               (23)

               Publiskajām iestādēm parasti ir pieejamas drošākas, uzticamākas un nepārtrauktākas ienākumu plūsmas nekā uzņēmumiem. Turklāt daudzas publiskās iestādes finansējumu var iegūt ar daudz izdevīgākiem nosacījumiem nekā uzņēmumi. Vienlaikus publiskās iestādes savu mērķu sasniegšanā ir mazāk atkarīgas no stabilu tirdzniecības sakaru veidošanas nekā uzņēmumi. Ilgi maksājumu termiņi un publisko iestāžu pieļauti novēloti maksājumi par precēm un pakalpojumiem rada nepamatotas izmaksas uzņēmumiem. Tādēļ ir atbilstīgi ieviest īpašus noteikumus attiecībā uz komercdarījumiem, kas saistīti ar precēm vai pakalpojumiem, kurus publiskajām iestādēm piegādā/sniedz uzņēmumi, un minētajos noteikumos jo īpaši paredzēt tādus maksājumu termiņus, kas parasti nepārsniedz 30 kalendārās dienas, ja vien līgumā nav īpaši noteikts citādi un ar nosacījumu, ka tam ir objektīvs pamatojums saistībā ar līguma īpatnībām un ka šis termiņš nekādā gadījumā nepārsniedz 60 kalendārās dienas.

               (24)

               Tomēr būtu jāņem vērā to publisko iestāžu īpašā situācija, kuras veic rūpnieciska vai tirdznieciska rakstura saimniecisko darbību, tirgū piedāvājot preces vai pakalpojumus publiska uzņēmuma statusā. Šajā nolūkā, pastāvot konkrētiem nosacījumiem, vajadzētu ļaut dalībvalstīm pagarināt likumisko maksājuma termiņu līdz, ilgākais, 60 kalendārajām dienām.

               (25)

               Saistībā ar maksājuma kavējumu īpašu iemeslu bažām rada situācija veselības aprūpes pakalpojumu jomā daudzās dalībvalstīs. Līdz ar Eiropas iedzīvotāju novecošanu, vidējā paredzamā mūža ilguma palielināšanos un medicīnas attīstību veselības aprūpes sistēmām kā svarīgai Eiropas sociālās infrastruktūras daļai savas vajadzības bieži vien nākas pielāgot pieejamajam finansējumam. Visām šīm sistēmām jāsaskaras ar uzdevumu prioritātes veselības aprūpē izvirzīt tā, lai pacientu vajadzības būtu līdzsvarā ar pieejamajiem finanšu resursiem. Tādēļ būtu jāparedz, ka dalībvalstis drīkst atļaut zināmu elastību saistību izpildē publiskajām struktūrām, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus. Šajā nolūkā, pastāvot konkrētiem nosacījumiem, vajadzētu ļaut dalībvalstīm likumisko maksājuma termiņu pagarināt līdz, ilgākais, 60 kalendārajām dienām. Tomēr dalībvalstīm būtu jāpieliek visas pūles, lai nodrošinātu, ka maksājumi veselības aprūpes nozarē tiek veikti tiesību aktos noteiktajos termiņos.

               (26)

               Lai neapdraudētu šīs direktīvas mērķa sasniegšanu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka komercdarījumos apstiprināšanas vai pārbaudes procedūras maksimālais ilgums parasti nepārsniedz 30 kalendārās dienas. Tomēr būtu jāparedz, ka pārbaudes procedūras ilgums drīkst pārsniegt 30 kalendārās dienas, piemēram, īpaši sarežģītu līgumu gadījumos, ja tas ir īpaši noteikts līgumā un citos attiecīgajos konkursa dokumentos un ja tas nav redzami netaisni attiecībā pret kreditoru.

               (27)

               Finansēšanas un komerciālo attiecību kontekstā Savienības iestāžu situācija ir salīdzināma ar dalībvalstu valsts iestāžu situāciju. Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (13), nosaka, ka Savienības iestāžu izdevumu apzināšana, apstiprināšana un samaksa jāpabeidz termiņos, kas paredzēti īstenošanas noteikumos. Šie īstenošanas noteikumi ir izklāstīti Komisijas Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (14), un tie precizē apstākļus, kādos kreditoriem, kas maksājumus saņem novēloti, ir tiesības saņemt soda procentus. Ņemot vērā to, ka minētās regulas pašlaik tiek pārskatītas, būtu jānodrošina, ka Savienības iestādēm maksājumu veikšanai atvēlētie termiņi tiek saskaņoti ar likumiskajiem termiņiem, ko saskaņā ar šo direktīvu piemēro publiskajām iestādēm.

               (28)

               Ar šo direktīvu būtu jāaizliedz ļaunprātīgi izmantot brīvību slēgt līgumus par ļaunu kreditoram. Līdz ar to gadījumos, kad līguma noteikums vai prakse attiecībā uz maksājuma dienu vai termiņu, nokavējuma procentu likmi vai atgūšanas izmaksu kompensāciju nav attaisnojami, pamatojoties uz parādniekam piešķirtajiem nosacījumiem, vai arī tas galvenokārt kalpo parādnieka papildu likviditātes nodrošināšanai uz kreditora rēķina, to var uzskatīt par šāda veida ļaunprātīgu izmantošanu. Šajā nolūkā saskaņā ar akadēmisko Vienotā modeļa projektu jebkurš līguma noteikums vai prakse, kas acīmredzami novirzās no labas komercprakses un ir pretrunā labai ticībai un taisnīgai darījumu veikšanai, būtu jāuzskata par netaisnu attiecībā pret kreditoru. Jo īpaši par redzami netaisnu vienmēr būtu jāuzskata tas, ka tiek skaidri izslēgtas tiesības pieprasīt procentus, turpretī būtu jāprezumē, ka ir redzami netaisni izslēgt tiesības uz atgūšanas izmaksu kompensāciju. Šī direktīva nedrīkstētu ietekmēt valstu noteikumus, kas attiecas uz līgumu slēgšanu vai kas reglamentē tādu līgumos paredzētu noteikumu spēkā esamību, kuri ir netaisni attiecībā pret parādnieku.

               (29)

               Saistībā ar pastiprinātajiem centieniem novērst līgumu slēgšanas brīvības ļaunprātīgu izmantošanu, kaitējot kreditoriem, oficiāli atzītām organizācijām, kas pārstāv uzņēmumus, un organizācijām, kas ir leģitīmi ieinteresētas pārstāvēt uzņēmumus, vajadzētu būt iespējai iesniegt prasību attiecīgās valsts tiesās vai administratīvajās struktūrās, lai novērstu tādu līguma noteikumu vai prakses turpmāku izmantošanu, kuri ir redzami netaisni attiecībā pret kreditoru.

               (30)

               Lai sniegtu ieguldījumu šīs direktīvas mērķa sasniegšanā, dalībvalstīm būtu jāveicina paraugprakses izplatīšanās, tostarp iedrošinot publicēt tūlītējo maksātāju sarakstu.

               (31)

               Ir vēlams nodrošināt, lai visā Savienībā kreditori varētu nediskriminējoši izmantot īpašumtiesību saglabāšanas klauzulu, ja īpašumtiesību saglabāšanas klauzula ir spēkā saskaņā ar piemērojamiem valsts noteikumiem, kas atbilst starptautiskajām privāttiesībām.

               (32)

               Šī direktīva vienīgi definē terminu “izpildāms nolēmums”, bet tā nedrīkstētu reglamentēt dažādas šāda nolēmuma piespiedu izpildes procedūras vai nosacījumus, ar kuriem šāda nolēmuma piespiedu izpildi var apturēt vai atlikt.

               (33)

               Maksājumu kavējumu sekas var būt efektīvas vienīgi tad, ja ar tām kopā paredz atlīdzināšanas procedūras, kas ir ātras un kreditoram labvēlīgas. Atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 18. pantā paredzētajam nediskriminēšanas principam šīm procedūrām vajadzētu būt pieejamām visiem kreditoriem, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā.

               (34)

               Lai atvieglinātu šīs direktīvas ievērošanu, dalībvalstīm būtu jāveicina mediācijas un citu alternatīvu strīdu izšķiršanas veidu izmantošana. Pamatnoteikumi par Savienības līmeņa mediācijas sistēmām, jo īpaši pārrobežu strīdu gadījumos, jau ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2008/52/EK (2008. gada 21. maijs) par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās (15). Dalībvalstīm būtu arī jāmudina ieinteresētās personas izstrādāt brīvprātīgi piemērojamus rīcības kodeksus ar mērķi īpaši veicināt šīs direktīvas īstenošanu.

               (35)

               Ir jānodrošina, lai neapstrīdētu prasījumu atgūšanas procedūras attiecībā uz maksājumu kavējumiem komercdarījumos neatkarīgi no parāda summas būtu iespējams pabeigt īsā laikā, tostarp izmantojot paātrinātu procedūru.

               (36)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, novērst maksājumu kavējumus iekšējā tirgū – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka tādēļ tās iedarbības un seku dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā izklāstīto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā izklāstīto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

               (37)

               Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina uz tiem noteikumiem, kuri būtiski mainīti salīdzinājumā ar Direktīvu 2000/35/EK. Pienākums transponēt nemainītos noteikumus izriet no minētās direktīvas.

               (38)

               Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem Direktīvas 2000/35/EK transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai.

               (39)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (16) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Priekšmets un piemērošanas joma
   1.   Šīs direktīvas mērķis apkarot maksājumu kavējumus komercdarījumos, lai nodrošinātu iekšējā tirgus pienācīgu darbību, tādējādi veicinot uzņēmumu un jo īpaši MVU konkurētspēju.
   2.   Šo direktīvu piemēro visiem maksājumiem, ko veic kā atlīdzību komercdarījumos.
   3.   Dalībvalstis var šo direktīvu nepiemērot parādiem, uz kuriem attiecas pret parādnieku vērstas maksātnespējas procedūras, tostarp parādu pārstrukturēšanas procedūras.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “komercdarījumi” ir darījumi starp uzņēmumiem vai starp uzņēmumiem un publiskām iestādēm, kuru rezultāts ir preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana par atlīdzību;

               2)

               “publiska iestāde” ir līgumslēdzēja iestāde, kas definēta Direktīvas 2004/17/EK 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā un Direktīvas 2004/18/EK 1. panta 9. punktā, neatkarīgi no līguma priekšmeta vai vērtības;

               3)

               “uzņēmums” ir organizācija, kas nav publiska iestāde un kas darbojas, veicot neatkarīgu saimniecisku vai profesionālu darbību, pat ja šo darbību veic viena persona;

               4)

               “maksājuma kavējums” ir maksājuma neveikšana līgumā vai tiesību aktos noteiktajā termiņā, ja ir izpildīti 3. panta 1. punktā vai 4. panta 1. punktā paredzētie nosacījumi;

               5)

               “nokavējuma procenti” ir likumiskie nokavējuma procenti vai procenti, par kuru likmi uzņēmumi vienojušies, ievērojot 7. pantu;

               6)

               “likumiskie nokavējuma procenti” ir vienkārši nokavējuma procenti, kuru likme ir vienāda ar pamatlikmi, kam pieskaitīti vismaz astoņi procentpunkti;

               7)

               “pamatlikme” ir viena no šādām likmēm:

                           a)

                           dalībvalstij, kuras valūta ir euro:

                                       i)

                                       vai nu procentu likme, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām jaunākajām galvenajām refinansēšanas operācijām;

                                       ii)

                                       vai arī galējā procentu likme, kas noteikta Eiropas Centrālā bankas jaunāko galveno refinansēšanas operāciju mainīgas procentu likmes izsoles procedūrās;

                           b)

                           dalībvalstij, kuras valūta nav euro – savas valsts bankas noteiktā līdzvērtīgā likme;

               8)

               “maksājamā summa” ir pamatsumma, kas būtu bijusi jāmaksā līgumā vai tiesību aktos noteiktajā maksājuma termiņā, ieskaitot rēķinā vai līdzvērtīgā maksājuma pieprasījumā norādītos piemērojamos nodokļus, nodevas un maksas;

               9)

               “īpašumtiesību saglabāšana” ir līgumiska vienošanās, saskaņā ar kuru pārdevējs saglabā īpašumtiesības uz attiecīgajām precēm, līdz cena ir pilnībā samaksāta;

               10)

               “izpildāms nolēmums” ir tiesas vai citas kompetentas iestādes izdots lēmums, spriedums vai maksājuma rīkojums, tostarp provizoriski izpildāms, kas paredz tūlītēju samaksu vai samaksu pa daļām un kas ļauj kreditoram piespiedu izpildes kārtībā saņemt savu prasījumu no parādnieka.

         3. pants
   Darījumi starp uzņēmumiem
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka komercdarījumos starp uzņēmumiem kreditoram bez vajadzības atgādināt ir tiesības uz nokavējuma procentiem, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

               a)

               kreditors ir izpildījis savas līgumsaistības un juridiskos pienākumus; un

               b)

               kreditors nav laikus saņēmis maksājamo summu, izņemot gadījumus, kad parādnieks nav atbildīgs par nokavējumu.

         2.   Dalībvalstis nodrošina, ka piemērojamā pamatlikme:

               a)

               attiecīgā gada pirmajā pusgadā ir likme, kas ir spēkā minētā gada 1. janvārī;

               b)

               attiecīgā gada otrajā pusgadā ir likme, kas ir spēkā minētā gada 1. jūlijā.

         3.   Ja ir izpildīti 1. punktā paredzētie nosacījumi, dalībvalstis nodrošina, ka:

               a)

               kreditoram ir tiesības pieprasīt nokavējuma procentus no nākamās dienas pēc līgumā noteiktās maksājuma dienas vai maksājuma termiņa beigu dienas;

               b)

               ja maksājuma diena vai maksājuma termiņa beigu diena līgumā nav noteikta, kreditoram ir tiesības pieprasīt nokavējuma procentus, beidzoties vienam no šādiem termiņiem:

                           i)

                           30 kalendārās dienas pēc tam, kad parādnieks saņēmis rēķinu vai līdzvērtīgu maksājuma pieprasījumu;

                           ii)

                           ja rēķina vai līdzvērtīga maksājuma pieprasījuma saņemšanas diena nav skaidri noteikta – 30 kalendārās dienas pēc preču vai pakalpojumu saņemšanas dienas;

                           iii)

                           ja parādnieks saņem rēķinu vai līdzvērtīgu maksājuma pieprasījumu agrāk nekā preces vai pakalpojumus – 30 kalendārās dienas pēc preču vai pakalpojumu saņemšanas dienas;

                           iv)

                           ja pieņemšanas vai pārbaudes procedūra, ar kuru ir jāpārbauda preču vai pakalpojumu atbilstība līgumam, ir paredzēta tiesību aktos vai līgumā un ja parādnieks saņem rēķinu vai līdzvērtīgu maksājuma pieprasījumu agrāk vai dienā, kad notiek šāda pieņemšana vai pārbaude – 30 kalendārās dienas pēc minētās dienas.

         4.   Ja ir paredzēta pieņemšanas vai pārbaudes procedūra, ar kuru ir jāpārbauda preču vai pakalpojumu atbilstība līgumam, dalībvalstis nodrošina, ka šīs procedūras maksimālais ilgums nepārsniedz 30 kalendārās dienas pēc preču vai pakalpojumu saņemšanas dienas, ja vien līgumā nav īpaši noteikts citādi un ar nosacījumu, ka tas nav redzami netaisni attiecībā pret kreditoru 7. panta nozīmē.
   5.   Dalībvalstis nodrošina, ka līgumā noteiktais maksājuma termiņš nepārsniedz 60 kalendārās dienas, ja vien līgumā nav īpaši noteikts citādi un ar nosacījumu, ka tas nav redzami netaisni attiecībā pret kreditoru 7. panta nozīmē.
   4. pants
   Darījumi starp uzņēmumiem un publiskām iestādēm
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka komercdarījumos, kur parādnieks ir publiska iestāde, beidzoties 3., 4. vai 6. punktā noteiktajam termiņam, kreditoram bez vajadzības atgādināt ir tiesības uz likumiskajiem nokavējuma procentiem, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

               a)

               kreditors ir izpildījis savas līgumsaistības un juridiskos pienākumus; un

               b)

               kreditors nav laikus saņēmis maksājamo summu, izņemot gadījumus, kad parādnieks nav atbildīgs par nokavējumu.

         2.   Dalībvalstis nodrošina, ka piemērojamā pamatlikme:

               a)

               attiecīgā gada pirmajā pusgadā ir likme, kas ir spēkā minētā gada 1. janvārī;

               b)

               attiecīgā gada otrajā pusgadā ir likme, kas ir spēkā minētā gada 1. jūlijā.

         3.   Dalībvalstis nodrošina, ka komercdarījumos, kuros parādnieks ir publiska iestāde:

               a)

               maksājuma termiņš nepārsniedz vienu no šādiem laikposmiem:

                           i)

                           30 kalendārās dienas pēc tam, kad parādnieks saņēmis rēķinu vai līdzvērtīgu maksājuma pieprasījumu;

                           ii)

                           ja rēķina vai līdzvērtīga maksājuma pieprasījuma saņemšanas diena nav skaidri noteikta – 30 kalendārās dienas pēc preču vai pakalpojumu saņemšanas dienas;

                           iii)

                           ja parādnieks saņem rēķinu vai līdzvērtīgu maksājuma pieprasījumu agrāk nekā preces vai pakalpojumus – 30 kalendārās dienas pēc preču vai pakalpojumu saņemšanas dienas;

                           iv)

                           ja pieņemšanas vai pārbaudes procedūra, ar kuru ir jāpārbauda preču vai pakalpojumu atbilstība līgumam, ir paredzēta tiesību aktos vai līgumā un ja parādnieks saņem rēķinu vai līdzvērtīgu maksājuma pieprasījumu agrāk vai dienā, kad notiek šāda pieņemšana vai pārbaude – 30 kalendārās dienas pēc minētās dienas;

               b)

               rēķina saņemšanas diena nav noteikta līgumā starp parādnieku un kreditoru.

         4.   Dalībvalstis var 3. punkta a) apakšpunktā minētos termiņus pagarināt ilgākais līdz 60 kalendārajām dienām:

               a)

               publiskām iestādēm, kuras veic rūpnieciska vai tirdznieciska rakstura saimniecisko darbību, tirgū piedāvājot preces vai pakalpojumus, un uz kurām kā uz publiskiem uzņēmumiem attiecas pārredzamības prasības, kas noteiktas Komisijas Direktīvā 2006/111/EK (2006. gada 16. novembris) par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (17);

               b)

               publiskām struktūrām, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus un kas šajā nolūkā ir pienācīgi atzītas.

         Ja dalībvalsts nolemj pagarināt termiņus saskaņā ar šā punkta pirmo daļu, tā līdz 2018. gada 16. martam nosūta Komisijai ziņojumu par šādu pagarinājumu.
   Pamatojoties uz to, Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā norāda dalībvalstis, kas ir pagarinājušas termiņus saskaņā ar šā punkta pirmo daļu, un kurā ņemta vērā šādas pagarināšanas ietekme uz iekšējā tirgus darbību, jo īpaši uz MVU. Šim ziņojumam nepieciešamības gadījumā pievieno attiecīgus priekšlikumus.
   5.   Dalībvalstis nodrošina, ka 3. punkta a) apakšpunkta iv) punktā minētās pieņemšanas vai pārbaudes procedūras ilgums nepārsniedz 30 kalendārās dienas pēc preču vai pakalpojumu saņemšanas dienas, ja vien līgumā un konkursa dokumentācijā nav īpaši noteikts citādi un ar nosacījumu, ka tas nav redzami netaisni attiecībā pret kreditoru 7. panta nozīmē.
   6.   Dalībvalstis nodrošina, ka līgumā noteiktais maksājumu termiņš nepārsniedz 3. pantā paredzētos termiņus, ja vien līgumā nav īpaši noteikts citādi un ar nosacījumu, ka tam ir objektīvs pamatojums, ņemot vērā līguma īpatnības, un ka tas jebkurā gadījumā nepārsniedz 60 kalendārās dienas.
   5. pants
   Maksājumu grafiki
   Šī direktīva neskar pušu tiesības saskaņā ar piemērojamo valsts tiesību aktu attiecīgajiem noteikumiem vienoties par maksājumu grafikiem, kas paredz maksājumu veikšanu pa daļām. Šādos gadījumos, ja kāda no šīm daļām netiek samaksāta līdz dienai, par ko puses ir vienojušās, šajā direktīvā paredzētos procentus un kompensāciju aprēķina, pamatojoties tikai uz nokavēto maksājumu summām.
   6. pants
   Atgūšanas izmaksu kompensācija
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka – ja saskaņā ar 3. vai 4. pantu komercdarījumos kļūst maksājami nokavējuma procenti – kreditoram ir tiesības saņemt no parādnieka vismaz fiksētu summu EUR 40 apjomā.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minētā fiksētā summa ir maksājama bez vajadzības atgādināt un kā kompensācija kreditoram par atgūšanas izmaksām.
   3.   Papildus 1. punktā minētajai fiksētajai summai kreditoram ir tiesības saņemt no parādnieka saprātīgu kompensāciju par jebkādām atgūšanas izmaksām, kas pārsniedz minēto fiksēto summu un kas radušās parādnieka maksājuma kavējuma dēļ. Tās varētu ietvert izdevumus, kas radušies, inter alia, algojot juristu vai parādu piedziņas aģentūru.
   7. pants
   Netaisni līguma noteikumi un prakse
   1.   Dalībvalstis paredz, ka līguma noteikums vai prakse attiecībā uz maksājuma dienu vai termiņu, nokavējuma procentu likmi vai atgūšanas izmaksu kompensāciju nav izpildāma vai rada iemeslu prasībai par zaudējumu atlīdzību, ja tā ir redzami netaisna pret kreditoru.
   Nosakot, vai līguma noteikums vai prakse ir redzami netaisna pret kreditoru šā punkta pirmās daļas nozīmē, ņem vērā visus lietas apstākļus, tostarp:

               a)

               jebkādu tādu būtisku novirzi no labas tirdzniecības prakses, kura ir pretēja labai ticībai un taisnīgai darījumu veikšanai;

               b)

               ražojuma vai pakalpojuma īpašības; un

               c)

               to, vai parādniekam ir objektīvs iemesls novirzīties no likumisko nokavējuma procentu likmes, no 3. panta 5. punktā, 4. panta 3. punkta a) apakšpunktā, 4. panta 4. punktā un 4. panta 6. punktā minētā maksājumu termiņa vai no 6. panta 1. punktā minētās fiksētās summas.

         2.   Šā panta 1. punkta nolūkā uzskata, ka redzami netaisns ir līguma noteikums vai prakse, kas izslēdz nokavējuma procentus.
   3.   Šā panta 1. punkta nolūkā prezumē, ka redzami netaisns ir līguma noteikums vai prakse, kas izslēdz 6. pantā minēto atgūšanas izmaksu kompensāciju.
   4.   Dalībvalstis nodrošina to, ka kreditoru un konkurentu interesēs pastāv piemēroti un iedarbīgi līdzekļi, lai novērstu tādu līguma noteikumu un prakses turpmāku izmantošanu, kuri ir redzami netaisni 1. punkta nozīmē.
   5.   Šā panta 4. punktā minētie līdzekļi ietver noteikumus, atbilstoši kuriem oficiāli atzītas struktūras, kas pārstāv uzņēmumus, vai struktūras, kas ir leģitīmi ieinteresētas pārstāvēt uzņēmumus, var saskaņā ar attiecīgās valsts piemērojamajiem tiesību aktiem iesniegt prasību tiesās vai kompetentās administratīvajās struktūrās, pamatojoties uz to, ka līguma noteikumi vai prakse ir redzami netaisna 1. punkta nozīmē, lai tās varētu izmantot piemērotus un iedarbīgus līdzekļus nolūkā novērst šādu noteikumu vai prakses turpmāku izmantošanu.
   8. pants
   Pārredzamība un izpratnes veicināšana
   1.   Dalībvalstis nodrošina pilnīgu pārredzamību attiecībā uz tiesībām un pienākumiem, kas izriet no šīs direktīvas, tostarp darot publiski pieejamu piemērojamo likumisko nokavējuma procentu likmi.
   2.   Komisija internetā dara publiski pieejamu detalizētu jaunāko informāciju par likumisko nokavējuma procentu likmēm, ko piemēro visās dalībvalstīs maksājuma kavējuma gadījumā komercdarījumos.
   3.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis izmanto profesionālas publikācijas, reklāmas kampaņas vai jebkurus citus funkcionālus līdzekļus, lai veicinātu izpratni par līdzekļiem uzņēmumu savstarpējo maksājumu kavējumu novēršanai.
   4.   Dalībvalstis var mudināt maksājumu tūlītējas veikšanas kodeksu izstrādi, kuros būtu skaidri noteikti maksājumu termiņi un atbilstīga kārtība, kā risināt strīdus maksājumu jomā, vai jebkādas citas iniciatīvas, lai risinātu maksājumu kavējumu problēmu un sniegtu ieguldījumu tādas maksājumu tūlītējas veikšanas kultūras pilnveidē, kas veicinātu šīs direktīvas mērķa sasniegšanu.
   9. pants
   Īpašumtiesību saglabāšana
   1.   Atbilstīgi piemērojamiem attiecīgās valsts noteikumiem, kas noteikti ar starptautisko privāttiesību aktiem, dalībvalstis paredz, ka pārdevējam saglabājas īpašumtiesības uz precēm, līdz par tām ir pilnībā samaksāts, ja pirms preču piegādes starp pircēju un pārdevēju ir bijusi skaidri izteikta vienošanās par īpašumtiesību saglabāšanas klauzulu.
   2.   Dalībvalstis var pieņemt vai paturēt spēkā noteikumus attiecībā uz parādnieka jau veiktajiem maksājumiem.
   10. pants
   Neapstrīdētu prasījumu atgūšanas procedūras
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka izpildāmu nolēmumu neatkarīgi no parāda summas parasti var saņemt 90 kalendārās dienās pēc kreditora prasības iesniegšanas vai pieteikuma tiesā vai citā kompetentā iestādē, tostarp izmantojot paātrinātu procedūru, ar nosacījumu, ka parāds vai procedūras jautājumi netiek apstrīdēti. Dalībvalstis šo pienākumu veic saskaņā ar attiecīgajiem valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem.
   2.   Ar valstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem vienādus nosacījumus piemēro visiem kreditoriem, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā.
   3.   Aprēķinot 1. punktā minēto laikposmu, neņem vērā:

               a)

               dokumentu izsniegšanai patērēto laiku;

               b)

               jebkādu kreditora radītu aizkavēšanos, piemēram, pieteikumu precizēšanai patērēto laiku.

         4.   Šis pants neskar Regulu (EK) Nr. 1896/2006.
   11. pants
   Ziņojums
   Līdz 2016. gada 16. martam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu. Ziņojumam pievieno jebkādus attiecīgus priekšlikumus.
   12. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2013. gada 16. martam izpildītu 1. līdz 8. panta un 10. panta prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu šo noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tajos iekļauj arī norādi, ka spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos esošās atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces un kā formulēt šādu norādi.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3.   Dalībvalstīs var palikt spēkā vai stāties spēkā noteikumi, kas kreditoram ir labvēlīgāki nekā šīs direktīvas prasību izpildei vajadzīgie noteikumi.
   4.   Transponējot šo direktīvu, dalībvalstis lemj par to, vai to attiecināt uz līgumiem, kas noslēgti pirms 2013. gada 16. marta.
   13. pants
   Atcelšana
   Direktīvu 2000/35/EK atceļ no 2013. gada 16. marta, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņu, kad tām minētā direktīva jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro. Tomēr to turpina piemērot līgumiem, kuri noslēgti pirms minētās dienas un uz kuriem saskaņā ar 12. panta 4. punktu neattiecas šī direktīva.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu pielikumā.
   14. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   15. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2011. gada 16. februārī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MARTONYI J.

      (1)  OV C 255, 22.9.2010., 42. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2010. gada 20. oktobra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2011. gada 24. janvāra lēmums.

      (3)  OV L 200, 8.8.2000., 35. lpp.

      (4)  OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp.

      (5)  OV L 143, 30.4.2004., 15. lpp.

      (6)  OV L 399, 30.12.2006., 1. lpp.

      (7)  OV L 199, 31.7.2007., 1. lpp.

      (8)  OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.

      (9)  OV L 134, 30.4.2004., 1. lpp.

      (10)  OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.

      (11)  OV L 124, 8.6.1971., 1. lpp.

      (12)  OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.

      (13)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (14)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp.

      (15)  OV L 136, 24.5.2008., 3. lpp.

      (16)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (17)  OV L 318, 17.11.2006., 17. lpp.

      PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 2000/35/EK

                  Šī direktīva

                  —

                  1. panta 1. punkts

                  1. pants

                  1. panta 2. punkts

                  2. panta 1. punkta pirmā daļa

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 1. punkta otrā daļa

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 1. punkta trešā daļa

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 4. punkts

                  —

                  2. panta 5. punkts

                  —

                  2. panta 6. punkts

                  —

                  2. panta 7. punkta ievadfrāze

                  —

                  2. panta 8. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 9. punkts

                  2. panta 4. punkts

                  2. panta 7. punkta a) apakšpunkts

                  2. panta 5. punkts

                  2. panta 10. punkts

                  3. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  3. panta 3. punkta a) apakšpunkts

                  3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ievadfrāze

                  3. panta 3. punkta b) apakšpunkta ievadfrāze

                  3. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punkts

                  3. panta 3. punkta b) apakšpunkta i) punkts

                  3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punkts

                  3. panta 3. punkta b) apakšpunkta ii) punkts

                  3. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) punkts

                  3. panta 3. punkta b) apakšpunkta iii) punkts

                  3. panta 1. punkta b) apakšpunkta iv) punkts

                  3. panta 3. punkta b) apakšpunkta iv) punkts

                  —

                  3. panta 4. punkts

                  —

                  3. panta 5. punkts

                  3. panta 1. punkta c) apakšpunkts

                  3. panta 1. punkts

                  3. panta 1. punkta d) apakšpunkta pirmais un trešais teikums

                  —

                  3. panta 1. punkta d) apakšpunkta otrais teikums

                  2. panta 7. punkta b) apakšpunkts

                  —

                  3. panta 2. punkts

                  —

                  4. pants

                  —

                  5. pants

                  —

                  6. panta 1. punkts

                  —

                  6. panta 2. punkts

                  3. panta 1. punkta e) apakšpunkts

                  6. panta 3. punkts

                  3. panta 2. punkts

                  —

                  3. panta 3. punkts

                  7. panta 1. punkts

                  —

                  7. panta 2. punkts

                  —

                  7. panta 3. punkts

                  3. panta 4. punkts

                  7. panta 4. punkts

                  3. panta 5. punkts

                  7. panta 5. punkts

                  —

                  8. pants

                  4. pants

                  9. pants

                  5. panta 1., 2. un 3. punkts

                  10. panta 1., 2. un 3. punkts

                  5. panta 4. punkts

                  —

                  —

                  10. panta 4. punkts

                  —

                  11. pants

                  6. panta 1. punkts

                  —

                  —

                  12. panta 1. punkts

                  6. panta 2. punkts

                  12. panta 3. punkts

                  6. panta 3. punkts

                  1. panta 3. punkts

                  6. panta 4. punkts

                  12. panta 2. punkts

                  6. panta 5. punkts

                  —

                  —

                  12. panta 4. punkts

                  —

                  13. pants

                  7. pants

                  14. pants

                  8. pants

                  15. pants

                  —

                  Pielikums


title: Komisijas Direktīva 2004/2/EK (2004. gada 9. janvāris), ar ko groza Padomes Direktīvas 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK par fenamifosa maksimālo atlieku līmeniDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0002

Oficiālais Vēstnesis L 014 , 21/01/2004 Lpp. 0010 - 0018

		Komisijas Direktīva 2004/2/EK(2004. gada 9. janvāris),ar ko groza Padomes Direktīvas 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK par fenamifosa maksimālo atlieku līmeni(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/362/EEK par pesticīdu atlieku maksimālo līmeņu noteikšanu labībā un uz tās [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/62/EK [2], un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/363/EEK par maksimālo pesticīdu atlieku līmeņa noteikšanu dzīvnieku izcelsmes produktos un uz tiem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/60/EK [4], un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimālā līmeņa noteikšanu augu izcelsmes produktos un uz tiem, to skaitā augļos un dārzeņos [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/69/EK [6], un jo īpaši tās 7. pantu,tā kā:(1) Labības un augu izcelsmes produktiem, to skaitā augļiem un dārzeņiem, atlieku līmeņi norāda uz minimālo pesticīdu daudzumu, kas vajadzīgs, lai efektīvi aizsargātu augus, un ko piemēro tādā veidā, lai atlieku daudzums ir gan mazākais iespējamais, gan pieņemams no toksikoloģiskā viedokļa, jo īpaši attiecībā uz vides aizsardzību un patērētāju uzņemto devu. Dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem atlieku līmeņi norāda uz ar pesticīdiem apstrādāto labības un augu izcelsmes produktu devas, ko uzņēmuši dzīvnieki, un attiecīgā gadījumā veterināro zāļu lietošanas tiešās sekas. Kopienas maksimālie atlieku līmeņi norāda uz minēto atlieku maksimālo pieļaujamo saturu, kas varētu būt izstrādājumos, kuru ražotāji ievērojuši labu lauksaimniecības praksi.(2) Pesticīdu maksimālos atlieku līmeņus regulāri pārskata un maina, lai ņemtu vērā jaunāko informāciju un datus. Maksimālajiem atlieku līmeņiem nosaka zemāko analītiski nosakāmo līmeni, ja atļautie augu aizsardzības līdzekļu izmantošanas veidi nerada nosakāmus pesticīdu atlieku līmeņus pārtikas produktā vai uz tā, ja attiecīgos līdzekļus nav atļauts izmantot vai ja par izmantošanas veidiem, ko atļāvušas dalībvalstis, nav iesniegti vajadzīgie dati, vai ja nav iesniegti vajadzīgie dati par izmantošanas veidiem trešās valstīs, kādēļ rodas atliekas tādos pārtikas produktos, kas var nonākt apritē Kopienas tirgū, vai uz tiem.(3) Attiecībā uz fenamifosu viena dalībvalsts ir informējusi Komisiju par savu vēlmi pārskatīt valstī noteiktos maksimālos atlieku līmeņus saskaņā ar Direktīvas 90/642/EEK 8. pantu, ņemot vērā radušās bažas par patērētāju uzņemto devu. Komisijai ir iesniegts priekšlikums par Kopienas maksimālo atlieku līmeņa pārskatīšanu.(4) Šajā direktīvā minēto fenamifosa ietekmi, kam patērētājs, lietojot pārtikas produktus, ir pakļauts īslaicīgi un mūža garumā, atkārtoti novērtēja saskaņā ar Kopienas procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules Veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes [7]. Ir aprēķināts, ka maksimālie atlieku līmeņi, kādi noteikti šajā direktīvā, nav radījuši nepieļaujamu ietekmi uz patērētāju.(5) Vajadzības gadījumā minēto pesticīdu akūto ietekmi, kam patērētājs ir pakļauts, lietojot pārtikas produktus, kuros var būt pesticīdu atliekas, novērtē saskaņā ar Kopienas procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules Veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes. Izdarīti secinājumi, ka pesticīdu atlieku esamība produktos tādā daudzumā, kas ir vienāds ar šajā direktīvā paredzētajiem maksimālajiem atlieku līmeņiem vai mazāks par tiem, nav izraisījis akūtu toksisku iedarbību.(6) Ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas starpniecību ir notikušas apspriedes ar Kopienas tirdzniecības partneriem par šajā direktīvā ieteiktajiem maksimālajiem atlieku līmeņiem, un ir ņemtas vērā to atsauksmes par šiem līmeņiem.(7) Ir ņemti vērā Augu zinātniskās komitejas atzinumi, jo īpaši tās konsultācijas un ieteikumi par metodoloģiju, kas jāievēro, lai aizsargātu ar pesticīdiem apstrādātu lauksaimniecības produktu patērētājus.(8) Tāpēc attiecīgi ir jāgroza pielikumi Direktīvām 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK.(9) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 86/362/EEK II pielikuma A daļā pievieno šādas rindas:"Pesticīdu atliekas | Maksimālais līmenis (mg/kg) |Fenamifoss (fenamifosa un tā sulfoksīda un sulfona summa, ko izsaka kā fenamifosu) | 0,02 labība |2. pantsDirektīvas 86/363/EEK II pielikuma B daļu papildina ar šādu rindu:"Pesticīdu atliekas | Maksimālais līmenis (mg/kg) |Gaļā, tostarp taukos, gaļas izstrādājumos, subproduktos un dzīvnieku taukos, kas uzskaitīti I pielikumā un uz ko attiecas KN kodi 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 un 1602 | Pienā un piena produktos, kas uzskaitīti I pielikumā un uz ko attiecas KN kodi 0401, 0402, 0405 00 un 0406 | Svaigās olās bez čaumalām, putnu olās un olu dzeltenumos, kas uzskaitīti I pielikumā ar KN kodiem 0407 00 un 0408 |Fenamifoss (fenamifosa un tā sulfoksīda un sulfona summa, ko izsaka kā fenamifosu) | 0,01 | 0,005 | 0,01 |3. pantsDirektīvas 90/642/EEK II pielikumu groza šādi:"Šīs direktīvas pielikumā minēto fenamifosa maksimālo atlieku līmeni pievieno Direktīvas 90/642/EEK II pielikumā minētajiem maksimālajiem atlieku līmeņiem."4. pantsVēlākais līdz 2004. gada 31. jūlijam dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2004. gada 1. augusta.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.5. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2004. gada 9. janvārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp.[2] OV L 154, 21.6.2003., 70. lpp.[3] OV L 221, 7.8.1986., 43. lpp.[4] OV L 155, 24.6.2003., 15. lpp.[5] OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp.[6] OV L 175, 15.7.2003., 37. lpp.[7] Pamatnostādnes par to, kā noteikt pesticīdu atlieku devu (pārskatītas), kuras sagatavojusi GEMS/Pārtikas programma sadarbībā ar Pesticīdu atlieku kodeksa komiteju un publicējusi Pasaules Veselības organizācija 1997. gadā (WHO/FSF/FOS/97.7).--------------------------------------------------PIELIKUMS"Produktu grupas un atsevišķu produktu paraugi, kam piemēro maksimālos atlieku līmeņus | Pesticīdu atliekas un maksimālais atlieku līmenis (mg/kg) |Fenamifoss (fenamifosa un tā sulfoksīda un sulfona summa, ko izsaka kā fenamifosu) |1.Svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti augļi, ko konservē saldējot, bez cukura piedevām; rieksti(i)CITRUSAUGĻI | 0,02 |Greipfrūti | |Citroni | |Laimi | |Mandarīni (tostarp klementīni un citi hibrīdi) | |Apelsīni | |Pampelmūzes | |Citi | |(ii)KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti) | 0,02 |Mandeles | |Brazīlijas rieksti | |Indijas rieksti | |Ēdamie kastaņi | |Kokosrieksti | |Lazdu rieksti | |Makadāmijas rieksti | |Pekanrieksti | |Priežu rieksti | |Pistācijas | |Valrieksti | |Citi | |(iii)SĒKLEŅI | 0,02 |Āboli | |Bumbieri | |Cidonijas | |Citi | |(iv)KAULEŅI | 0,02 |Aprikozes | |Ķirši | |Persiki (tostarp nektarīni un tiem līdzīgi hibrīdi) | |Plūmes | |Citi | |(v)OGAS UN SĪKAUGĻI | 0,02 |(a)galda un vīna vīnogas | |Galda vīnogas | |Vīna vīnogas | |(b)zemenes (izņemot meža zemenes) | |(c)avenes un kazenes (izņemot savvaļas) | |Kazenes (Rubus fruticosus) | |Kazenes (Rubus arcticus) | |Kazeņavenes | |Avenes | |Citas | |(d)citi sīkie augļi un ogas (izņemot savvaļas) | |Mellenes un brūklenes | |Dzērvenes | |Jāņogas (sarkanās un baltās, kā arī upenes) | |Ērkšķogas | |Citi | |(e)savvaļas ogas un savvaļas augļi | |(vi)DAŽĀDI | |Avokado | |Banāni | 0,05 |Dateles | |Vīģes | |Kivi | |Kumkvati | |Ličī | |Mango | |Olīvas | |Pasifloru augļi | |Ananāsi | |Granātāboli | |Citi | 0,02 |2.Svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai žāvēti dārzeņi(i)SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI | |Galda bietes | |Burkāni | 0,05 |Sakņu selerijas | |Mārrutki | |Topinambūri | |Pastinaki | |Sakņu pētersīļi | |Redīsi | |Puravlapu plostbārži | |Batātes | |Kāļi | |Rāceņi | |Jamss | |Citi | 0,02 |(ii)SĪPOLU DĀRZEŅI | 0,02 |Ķiploki | |Sīpoli | |Šalotes | |Loki | |Citi | |(iii)AUGĻU DĀRZEŅI | |(a)nakteņaugi | |Tomāti | 0,05 |Pipari | 0,1 |Baklažāni | 0,05 |Citi | 0,02 * |(b)ķirbjaugi ar ēdamu mizu | |Gurķi | 0,05 |Īsaugļu kārpainie gurķi | |Tumšzaļie kabači | 0,05 |Citi | 0,02 |(c)ķirbjaugi ar neēdamu mizu | |Melones | 0,05 |Kabači | |Arbūzi | 0,05 |Citi | 0,02 |(d)cukurkukurūza | 0,02 |(iv)KĀPOSTU DĀRZEŅI | |(a)ziedoši kāpostu dārzeņi | 0,02 |Brokoļi (tostarp sparģeļkāposti) | |Ziedkāposti | |Citi | |(b)kāpostu dzimtas galviņdārzeņi | |Briseles kāposti | 0,05 |Galviņkāposti | 0,05 |Citi | 0,02 |(c)krustziežu dzimtas lapu dārzeņi | 0,02 |Ķīnas kāposti | |Lapu kāposti | |Citi | |(d)kolrābji | 0,02 |(v)LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI GARŠAUGI | 0,02 |(a)dārza salāti un tiem līdzīgi | |Kressalāti | |Lauka salāti | |Dārza salāti | |Platlapu cigoriņi (platlapu endīvija) | |Citi | |(b)dārza spināti un tiem līdzīgi | |Spināti | |Lapu bietes | |Citi | |(c)ūdens krese | |(d)lapu cigoriņi | |(e)garšaugi | |Kārveles | |Maurloki | |Pētersīļi | |Lapu selerijas | |Citi | |(vi)PĀKŠAUGI (svaigi) | 0,02 |Pupas un pupiņas (ar pākstīm) | |Pupas un pupiņas (bez pākstīm) | |Zirņi (ar pākstīm) | |Zirņi (bez pākstīm) | |Citi | |(vii)KĀTU DĀRZEŅI (svaigi) | 0,02 |Sparģeļi | |Lapu artišoki | |Kātu selerijas | |Fenheļi | |Artišoki | |Puravi | |Rabarberi | |Citi | |(viii)SĒNES | 0,02 |(a)šampinjoni | |(b)savvaļas sēnes | |3.Pākšaugi | 0,02 |Pupas | |Lēcas | |Zirņi | |Citi | |4.Eļļas augu sēklas | 0,05 |Linsēklas | |Zemesrieksti | |Magoņu sēklas | |Sezama sēklas | |Saulespuķu sēklas | |Rapšu sēklas | |Sojas pupas | |Sinepju sēklas | |Kokvilnas sēklas | |Citi | |5.Kartupeļi | 0,02 |Agrīnie kartupeļi | |Galda kartupeļi | |6.Tēja (fermentētas vai citādi apstrādātas, kaltētas Camellia sinensislapas un stiebri) | 0,05 |7.Apiņi (kaltēti), tostarp apiņu rogas un nekoncentrēts pulveris | 0,05 |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1976. gada 23. novembris) par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu augļos un dārzeņos un uz tiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31976L0895

Oficiālais Vēstnesis L 340 , 09/12/1976 Lpp. 0026 - 0031 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 7 Lpp. 0206  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 16 Lpp. 0179  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 7 Lpp. 0206  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0084  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0084

		Padomes Direktīva(1976. gada 23. novembris)par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu augļos un dārzeņos un uz tiem(76/895/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ievērojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā graudu ražošanai ir svarīga nozīme Eiropas Ekonomikas kopienā;tā kā šīs ražošanas iznākumu pastāvīgi ietekmē kaitīgi augu un dzīvnieku izcelsmes organismi un arī vīrusi;tā kā ir ārkārtīgi svarīgi aizsargāt augus pret šiem organismiem, ne vien lai novērstu ražas samazinājumu, bet arī lai palielinātu zemkopības ražību;tā kā viena no vissvarīgākajām metodēm augu un augu produktu aizsardzībā pret šiem kaitīgajiem organismiem ir ķīmisko pesticīdu izmantošana;tā kā šo pesticīdu ietekme uz augu ražošanu tomēr nav tikai labvēlīga, jo tie vispār ir toksiskas vielas un preparāti ar bīstamu blakusiedarbību;tā kā lielam skaitam šo pesticīdu un to metabolītu vai sadalīšanās produktu var būt kaitīga ietekme uz augu izcelsmes produktu patērētājiem;tā kā šos pesticīdus nebūtu jālieto apstākļos, kas varētu radīt draudus cilvēku un dzīvnieku dzīvei;tā kā noteiktās dalībvalstīs pastāv dažādas metodes, lai no šiem draudiem izvairītos, un tā kā dažas no šīm dalībvalstīm ir noteikušas atšķirīgu maksimāli pieļaujamo pesticīdu atlikuma saturu apstrādātos augos un augu produktos vai uz tiem, kas jāievēro, šos produktus laižot apgrozībā;tā kā atšķirības, kas pastāv starp dalībvalstīm attiecībā uz maksimāli atļauto pesticīdu atlieku daudzumu, var veicināt ierobežojumus tirdzniecībā un tā kavēt brīvu preču kustību Kopienā un tā kā šī iemesla dēļ būtu jānosaka maksimāli pieļaujamais daudzums, ko var piemērot dalībvalstīs;tā kā, nosakot šo daudzumu, ir jāsaskaņo augu ražošanas prasības un cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības vajadzības;tā kā sākumā būtu jānosaka dažu pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamais daudzums augļos un dārzeņos un uz tiem, ņemot vērā to, ka augļi un dārzeņi galvenokārt ir paredzēti cilvēku patēriņam, kā arī dažkārt dzīvnieku barībai, un tā kā šim maksimāli pieļaujamajam daudzumam jābūt iespējami mazākam;tā kā Kopienā būtu jānodrošina brīva apgrozība produktiem, kuros noteiktu pesticīdu atlieku daudzums ir zemāks vai vienāds ar maksimāli pieļaujamo daudzumu, kas noteikts II pielikumā, un tā kā tomēr dalībvalstīm savā teritorijā būtu jādod iespēja atļaut laist apgrozībā produktus, kuru pesticīdu saturs ir lielāks par minēto maksimāli pieļaujamo daudzumu, vai nu nosakot tiem maksimāli pieļaujamo daudzumu, vai arī atsakoties to noteikt, darot to bez diskriminēšanas un tajos gadījumos, kad tās uzskata par attaisnojamu;tā kā šīs direktīvas noteikumi nav jāpiemēro augļiem un dārzeņiem, kas paredzēti eksportam uz trešajām valstīm;tā kā maksimāli pieļaujamais daudzums, kas noteikts II pielikumā, tomēr negaidot var izrādīties bīstams cilvēku vai dzīvnieku veselībai, un tā kā dalībvalstīm tādēļ būtu jāatļauj šajā gadījumā uz laiku šo daudzumu samazināt;tā kā šajā gadījumā ir lietderīgi izveidot ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju Pastāvīgajā augu aizsardzības komitejā;tā kā, ja dalībvalstis nosaka satura maksimāli pieļaujamo daudzumu produktiem, ko tirgo savā teritorijā, tām būtu jāpārliecinās, ka šo daudzumu ievēro, veicot oficiālas pārbaudes, kas vismaz sastāv no paraugu ņemšanas;tā kā šajā gadījumā oficiālās pārbaudes būtu jāveic, izmantojot Kopienas paraugu ņemšanas metodes un Kopienas analīžu metodes;tā kā paraugu ņemšanas un analīžu metožu noteikšana ir tehnisks un zinātnisks ieviešanas pasākums un tā kā, lai atvieglotu to pieņemšanu, būtu jāizstrādā noteikumi par šiem paraugiem un analīzēm, izmantojot kārtību, kas nodibina ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju Pastāvīgajā augu aizsardzības komitejā;tā kā ar paātrinātu procedūru būtu jāatvieglo jebkāda grozījumu izdarīšana pielikumos, ņemot vērā galvenokārt to tehnisko iedabu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz produktiem, kas paredzēti cilvēku vai izņēmuma gadījumos dzīvnieku patēriņam un kas ir uzskaitīti I pielikumā atbilstīgi kopējā muitas tarifa pozīcijām, un kuros vai uz kuriem ir II pielikumā uzskaitīto pesticīdu atliekas.2. pants1. Šajā direktīvā "pesticīdu atliekas" ir II pielikumā uzskaitīto pesticīdu atlieku, kā arī to toksisko sadalīšanās produktu vai metabolītu pēdas, kas ir I pielikumā minētajos produktos vai uz tiem.2. Šajā direktīvā "laišana apgrozībā" ir ikviena I pielikumā minēto produktu tālāknodošana par samaksu vai bez maksas pēc tam, kad raža ir novākta.3. pants1. Dalībvalstis nevar aizliegt vai kavēt laist tirgū savā teritorijā I pielikumā minētos produktus, pamatojoties uz to, ka tie satur pesticīdu atliekas, ja šo atlieku daudzums nepārsniedz maksimāli pieļaujamo daudzumu, kas noteikts II pielikumā.2. Dalībvalstis, ja tās uzskata par pamatotu, var atļaut savā teritorijā laist apgrozībā I pielikumā minētos produktus, kas satur pesticīdu atliekas, kuras ir lielākas par II pielikumā noteiktajiem.3. Dalībvalstis informē citas dalībvalstis un Komisiju par ikvienu 1. un 2. punkta īstenošanu.4. pants1. Ja dalībvalsts uzskata, ka II pielikumā noteiktais maksimāli pieļaujamais daudzums var apdraudēt cilvēku vai dzīvnieku (kuri nav kaitīgi organismi) veselību, tad šī dalībvalsts var pagaidām samazināt šo daudzumu savā teritorijā. Šajā gadījumā tā tūlīt paziņo citām dalībvalstīm un Komisijai par veiktajiem pasākumiem un informē par to iemesliem.2. Saskaņā ar 8. pantā noteikto kārtību, nolemj, vai II pielikumā noteiktais maksimāli pieļaujamais daudzums ir jāgroza. Līdz tam, kad Padome vai Komisija pieņem lēmumu saskaņā ar iepriekš minēto kārtību, dalībvalsts var turpināt pasākumus, ko tā ir ieviesusi.5. pantsNeierobežojot 4. pantu, Padome, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma, pieņem grozījumus, kas jāizdara pielikumos. Izdarot šādus grozījumus, ņem vērā tehnikas un zinātnes progresu, kā arī veselības aizsardzības un zemkopības prasības.6. pants1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai, pēc nejaušas izvēles izdarot pārbaudes, nodrošinātu atbilstību maksimāli pieļaujamajam daudzumam, kas noteikts saskaņā ar šo direktīvu.2. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka, ja 1. pantā minētiem produktiem izdara šī panta 1. punktā minētās pārbaudes, tad lai paraugu ņemšanu un kvalitatīvo un kvantitatīvo analīzi, ko veic pesticīdu atlieku identificēšanai un to daudzuma noteikšanai, veiktu saskaņā ar procesiem un metodēm, kas noteiktas saskaņā ar 7. pantā paredzēto kārtību.7. pants1. Ja jārīkojas saskaņā ar šajā pantā noteikto kārtību, tad par jautājumu Pastāvīgajai augu veselības komitejai, kas izveidota ar Lēmumu 76/894/EEK [3], (šeit turpmāk – "Komiteja"), tūlīt ziņo tās priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts lūguma.2. Komitejā dalībvalstu balsis tiek vērtētas, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komisija atzinumu par šiem pasākumiem nosūta termiņā, ko nosaka priekšsēdētājs, ņemot vērā izskatāmo jautājumu steidzamību. Atzinumus nosūta, balsojot ar 41 balss vairākumu.4. Ja pasākumi saskan ar Komitejas atzinumu, Komisija tos pieņem un tūlīt īsteno. Ja pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav nosūtīts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem pasākumus, balsojot ar kvalificētu vairākumu.Ja trijos mēnešos pēc dienas, kad Padomei ziņots par jautājumu, tā nav veikusi pasākumus, tad piedāvātos pasākumus pieņem Komisija un tos tūlīt ievieš, ja vien Padome minētos pasākumus nav noraidījusi, balsojot ar vienkāršu vairākumu.8. pants1. Ja jārīkojas saskaņā ar šajā pantā noteikto kārtību, tad par jautājumu Komitejai tūlīt ziņo tās priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts lūguma.2. Komitejā dalībvalstu balsis tiek vērtētas, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komisija atzinumu par šiem pasākumiem nosūta divās dienās. Atzinumus nosūta, balsojot ar 41 balss vairākumu.4. Ja pasākumi saskan ar Komitejas atzinumu, Komisija tos pieņem un tūlīt īsteno. Ja pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav nosūtīts, Komisija tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem pasākumus, balsojot ar kvalificētu vairākumu.Ja 15 dienu laikā pēc datuma, kad Padomei ziņots par jautājumu, tā nav rīkojusies, izvirzītos pasākumus pieņem Komisija un tos tūlīt ievieš, ja vien Padome minētos pasākumus nav noraidījusi, balsojot ar vienkāršu vairākumu.9. pantsŠo direktīvu nepiemēro 1. pantā minētajiem produktiem, ja var sniegt vismaz vienu atbilstīgu pierādījumu, ka tie ir paredzēti eksportam uz trešajām valstīm.10. pantsŠo direktīvu piemēro, neierobežojot Kopienas noteikumus, kas attiecas uz augļu un dārzeņu kopējiem kvalitātes standartiem.11. pantsDalībvalstīs stājas spēkā vajadzīgie normatīvie un administratīvie akti, lai divu gadu laikā pēc šīs direktīvas publicēšanas izpildītu tās prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 23. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. P. L. M. M. van der Stee[1] OV C 97, 28.7.1969., 35. lpp.[2] OV C 40, 25.3.1969., 4. lpp.[3] OV L 340, 9.12.1976., 25. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. pantā minēto produktu sarakstsCCT pozīcijas Nr. | Apraksts |07.01 B | Kāposti, ziedu kāposti un Briseles kāposti, svaigi vai saldēti |07.01 C | Spināti, svaigi vai saldēti |07.01 D | Salātu dārzeņi, ieskaitot endīvijas un cigoriņus, svaigi vai saldēti |07.01 E | Mangoldi (jeb baltās bietes) un Spānijas artišoki, svaigi vai saldēti |07.01 F | Pākšaugu dārzeņi, ar pākstīm vai bez pākstīm, svaigi vai saldēti |07.01 G | Burkāni, rāceņi, salātu bietes, kultūras plostbārži, selerijas, redīsi un līdzīgas ēdamas saknes, svaigas vai saldētas |07.01 H | Sīpoli, šalotes un ķiploki, svaigi vai saldēti |07.01 IJ | Puravi un citi ķiploku augi, svaigi vai saldēti |07.01 K | Sparģeļi, svaigi vai saldēti |07.01 L | Artišoki, svaigi vai saldēti |07.01 M | Tomāti, svaigi vai saldēti |07.01 N | Olīves, svaigas vai saldētas |07.01 O | Kaperi, svaigi vai saldēti |07.01 P | Gurķi un pipargurķīši, svaigi vai saldēti |07.01 Q | Sēnes un trifeles, svaigas vai saldētas |07.01 R | Fenheļi, svaigi vai saldēti |07.01 S | Saldie pipari, svaigi vai saldēti |07.01 T | Citi dārzeņi, svaigi vai saldēti |ex 07.02 | Dārzeņi, nevārīti, saldēti |ex 08.01 | Dateles, banāni, kokosrieksti, Brazīlijas rieksti, kešjurieksti, avokado, mango, guavas un Garcinia mangostana, svaigi, bez čaulām vai mizoti |ex 08.02 | Citrusaugļi, svaigi |ex 08.03 | Vīģes, svaigas |ex 08.04 | Vīnogas, svaigas |ex 08.05 | Rieksti, kas nav pozīcijā Nr. 08.01, svaigi |08.06 | Āboli, bumbieri un cidonijas (hurma), svaigas |08.07 | Kauliņaugļi, svaigi |08.08 | Ogas, svaigas |08.09 | Citi augļi, svaigi |ex 08.10 | Augļi, nevārīti, konservēti saldējot, kam nav pievienots cukurs |--------------------------------------------------II PIELIKUMSPesticīdu saraksts un maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumiEEK Nr. | Pesticīdi | Maksimāli pieļaujamie daudzumi (mg/kg (milj. daļas)) |Tirgus nosaukums | Ķīmiskais nosaukums |– | amitrols | 3-amino-1 H-1,2,4-triazols | nulle |– | aramīts | O-(2-(4-terc-butilfenoksi)-metil-etil)-O-(2-hloretil)-sulfīts | nulle |– | atrazīns | 2-etilamino-3-hlor-o-izopropilamino-1,3,5-triazīns | 1,0 |15/60 | etilazinfoss | 0,0-dietil-S-(4-okso-3H-1,2,3-benzo-triazin-3-il)-metil)-ditiofosfāts | atsevišķi vai kombinēts: nulle: sakņu dārzeņos, izņemot selerijas |15/42 | metilazinfoss | 0,0-dimetil-S-(4-okso-3H-1,2,3-benzo-triazin-3-il)-metil)-ditiofosfāts | 0,4: citos produktos |6/20 | barbans | (4-hlor-but-2-inil)-N-(3-hlorfenil)-karbaments | 0,1 |609/21 | binapakrils | (6-(1-metil-propil)-2,4-dinitrofenil)-3,3-dimetilakrilāts | nulle: burkānos 0,3: citos produktos |– | kaptāns | N-(trihlor-metiltio)-cikloheks-4-ēn-1,2-dikarboksimīds | 15,0 |6/11 | karbarils | N-metil-1-naftilkarbamāts | 2,5: aprikozēs, ābolos, bumbieros, persikos, vīnogās, plūmēs, salātos, kāpostos, ziedu kāpostos un Briseles kāpostos 1,2: citos produktos |620/6 | hlorbenzīds | (4-hlorbenzil)- (4-hlorfenil)-sulfīds | 1,5 |620/4 | hlorfensons | (4-hlorfenil)- (4-hlor-benzo)sulfonāts | 1,5 |– | hlorbenzilāts | etil-2-hidroksi-2,2-bis(4-hlorfenil)-acetāts | 1,5 |6/22 | hloroksurons | 1-(4-(hlorfenoksi-fenil))3,3-dimetilurīnviela | 0,2 |15/33 | S-metildemetons | 0,0-dimetil-S-(2-etiltioetil)-monotiofosfāts | atsevišķi vai kombinēts: |15/49 | metiloksidemetons | 0,0-dimetil-S-(2-etilsulfinil-etil)-monotiofosfāts | nulle: burkānos |– | demeton-S-metilsulfons | 0,0-dimetil un S-etil-sulfonil-tiofosfāts | 0,4: citos produktos (aprēķināts kā demeton-S-metilsulfons) |6/19 | dialāts | S-(2,3-dihlor-alil)-N,N diizopropil-monotiokarbamāts | 0,05 |607/24 | dihlorprops | 2-(2,4-dihlorfenoksi)propionskābe | 0,05 |15/55 | dimetoāts | 0,0-dimetil-S-(N-metil-karbamoil)-metilditiofosfāts | 1,5 |– | ometoāts | dimetil-S-(N-metil-karbamoil-metil)fosfotiolāts | 0,4 |609/23 | dinosebs | 2,4-dinitro-6-(1-metilpropil)fenols | 0,05 |– | dodins | N-dodecilguanidīna acetāts | 1,0: augļos nulle: citos produktos |602/33 | endosulfāns | 6,7,8,9,10,10-heksahlor-1,5,5a,6,9,9a-heksahidro-6,9-metano-2,3,4-benzo(e)-dioksatiepīn-3-oksīds | 0,2: burkānos 0,5: citos produktos |602/32 | endrīns | 1,2,3,4,10,10-heksahlor-6,7-epoksi-1,4,4a,5,6,7,8,8a-oktahidro-1,4-endo-dimetanonaftalīns | nulle |15/56 | fenhlorfoss | dimetil-2,4,5-trihlorfenil-fosfotionāts | 0,5 |15/58 | fenitrotions | dimetil-3-metil-4-nitrofenil-fosfotionāts | 0,5 |15/61 | formotions | S-(N-formil-N-metil-karbamoilmetil)-dimetilfosfotioltionāts | 0,1 |– | – | 1,1-dihlor-2,2-bis(4-etilfenil)-etāns | 10,0 |602/23 | lindāns | gamma-1,2,3,4,5,6-heksahlorcikloheksāns | 2,0: lapu dārzeņos 0,1: burkānos 1,5: citos produktos |15/44 | malations, | S-(1,2-bis(etoksikarbonil)-etil)-0,0-dimetil-ditiofosfāts | 3,0: dārzeņos, kas nav sakņu dārzeņi |ieskaitot malaoksonu | S-(1,2-bis(etoksikarbonil)-etil)-0,0-dimetil-tiofosfāts | 0,5: citos produktos |– | metoksihlors | 1,1,1-trihlor-2,2-bis(4-metoksifenil) etāns | 10,0 |15/37 | parations, | 0,0-dietil-0-(4-nitrofenil)-monotiofosfāts | 0,5 |Ieskaitot paraoksonu | 0,0-dietil-0-(4-nitrofenil)-fosfāts |15/36 | metilparations, | 0,0-dimetil-0-(4-nitrofenil)-monotiofosfāts | 0,15 |Ieskaitot metilparaoksonu | 0,0-dimetil-0-(4-nitrofenil)-fosfāts |15/22 | fosfamidons | 2-hlor-2-dietilkarbamoil-1-metilvinildimetilfosfāts | 0,15 |607/21 | folpets | N-(trihlormetiltio)ftalimīds | 15,0 |– | propoksurs | 2-izopropoksi-fenilmetilkarbamāts | 3,0 |15/27 | tEPP | 0,0,0,0-tetraetilpirofosfāts | nulle |6/5 | tirams | bis(dimetiltio-karbamoil)-disulfīds | 3,8: zemenēs, vīnogās 3,0: citos produktos |602/24 | toksafens | hlorēti kamfēni (67 līdz 69 % hlora) | 0,4 |15/21 | trihlorfons | 0,0-dimetil-(2,2,2-trihlor-1-hidroksi-etil)-fosfonāts | 0,5 |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2002/23/EK (2002. gada 26. februāris), ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvām 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK attiecībā uz pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu attiecīgi labībā un uz tās, dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem, un dažos augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0023

Oficiālais Vēstnesis L 064 , 07/03/2002 Lpp. 0013 - 0019

		Komisijas Direktīva 2002/23/EK(2002. gada 26. februāris),ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvām 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK attiecībā uz pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu attiecīgi labībā un uz tās, dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem, un dažos augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiemEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/362/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/57/EK [2], un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/363/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/57/EK, un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dažos augu izcelsmes produktos un uz tiem, tajā skaitā augļos un dārzeņos un uz tiem [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/5/EK [5], un jo īpaši tās 7. pantu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/103/EK [7], un jo īpaši tās 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu,tā kā:(1) Jaunās aktīvās vielas — flupirsulfuronmetils, pimetrozīns, azoksistrobīns un krezoksimmetils (attiecīgās aktīvās vielas) — ar Komisijas Direktīvām 2001/49/EK [8], 2001/87/EK [9], 98/47/EK [10] un 1999/1/EK [11] ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, paredzot lietošanai attiecīgi par herbicīdu uz labības, insekticīdu uz labības, augļiem, dārzeņiem, pākšaugiem, eļļas augiem un apiņiem, fungicīdu bez īpaši norādītiem lietojumiem un fungicīdu uz labības, sēkleņiem un vīnogulājiem.(2) Minētās aktīvās vielas ir iekļautas I pielikumā, pamatojoties uz to datu izvērtējumu, kas iesniegti attiecībā uz paredzētajiem lietojumiem. Datus, kas attiecas uz šiem lietojumiem, saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu ir iesniegušas dažas dalībvalstis. Pieejamie dati ir pārskatīti, un tie ir pietiekami, lai varētu noteikt dažus atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus (MRL).(3) Ja nav Kopienas MRL vai pagaidu MRL, tad dalībvalstīm, pirms dod atļauju attiecībā uz šīs vielas saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem, jānosaka savi pagaidu MRL saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu.(4) Attiecībā uz attiecīgo aktīvo vielu iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā attiecīgā zinātniskā un tehniskā vērtēšana ir pabeigta Komisijas pārskata ziņojumu veidā. Ziņojumus pabeidza 1998. gada 16. oktobrī, 2001. gada 27. aprīlī, 1998. gada 22. aprīlī, 2001. gada 27. jūlijā attiecīgi par krezoksimmetilu, flupirsulfuronmetilu, azoksistrobīnu un pimetrozīnu. Tajos ir noteikts, ka krezoksimmetila pieņemamā dienas deva (ADI) ir 0,4 mg/kg ķermeņa masas dienā, flupirsulfuronmetila — 0,035 mg/kg ķermeņa masas dienā, azoksistrobīna — 0,1 mg/kg ķermeņa masas dienā un pimetrozīna — 0,03 mg/kg ķermeņa masas dienā. Ar attiecīgajām aktīvajām vielām apstrādāto pārtikas produktu iedarbība uz patērētājiem to mūža laikā ir pārbaudīta un novērtēta saskaņā ar Kopienas procedūrām un praksi, ņemot vērā pamatnostādnes, ko publicējusi Pasaules Veselības organizācija [12], un Augu zinātniskās komitejas atzinumu [13] par izmantotajām metodēm, un saskaņā ar aprēķiniem attiecīgi ieteiktais MRL neizraisa minēto ADI pārsniegumu.(5) Akūta toksiskā iedarbība, kuras dēļ jānosaka akūta standartdeva, nav novērota vērtēšanas un apspriešanas laikā pirms flupirsulfuronmetila, azoksistrobīna un krezoksimmetila iekļaušanas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Par pimetrozīna akūto standartdevu ir noteikts 0,1 mg/kg ķermeņa masas dienā. Saskaņā ar iedarbības vērtējumu ieteiktais MRL neizraisa nepieņemamu akūtu iedarbību uz patērētājiem.(6) Lai nodrošinātu to, ka patērētājs ir pienācīgi pasargāts no tādu neatļautu atliekvielu iedarbības, kas atrodas produktos, attiecībā uz kuriem nav piešķirta atļauja, vai uz šādiem produktiem, ir lietderīgi noteikt pagaidu MRL, kasir mazākais analītiski nosakāmais daudzums attiecībā uz visiem produktiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK. Pagaidu MRL noteikšana Kopienas līmenī nekavē dalībvalstīs noteikt flupirsulfuronmetila, pimetrozīna, azoksistrobīna un krezoksimmetila atliekvielu pagaidu maksimāli pieļaujamos daudzumus saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu un tās VI pielikumu. Uzskata, ka četri gadi ir pietiekams periods, lai noteiktu lielāko daļu attiecīgo aktīvo vielu turpmāko lietojumu. Pagaidu MRL tad jākļūst par galīgo.(7) Kopiena Komisijas direktīvas projektu ir darījusi zināmu Pasaules Tirdzniecības organizācijai un saņemtos komentārus apsvērusi, izstrādājot direktīvas galīgo variantu. MRL īpašām pesticīdu/laukaugu kombinācijām, ko izmanto trešās valstīs, Komisija var pārbaudīt, pamatojoties uz iesniegtiem pieņemamiem datiem.(8) Ir ņemti vērā Augu zinātniskās komitejas atzinumi, jo īpaši norādījumi un ieteikumi, kas attiecas uz patērētāju aizsardzību no pārtikas produktiem, kas apstrādāti ar pesticīdiem.(9) Šī direktīva ir saskaņā ar Augu veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 86/362/EEK II pielikuma A daļu papildina ar šādiem pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem:Pesticīdu atliekvielas | Maksimāli pieļaujamais daudzums (mg/kg) || |Flupirsulfuronmetils | 0,02 | Labība |Pimetrozīns | 0,02 | Labība |No 2005. gada 1. decembra flupirsulfuronmetila un pimetrozīna atliekvielu maksimāli pieļaujamais daudzums pārstāj būt pagaidu daudzums un kļūst par galīgo daudzumu Direktīvas 86/362/EEK 4. panta 1. punkta nozīmē.2. pantsDirektīvas 86/363/EEK II pielikuma B daļu papildina ar šādām pesticīdu atliekvielām:Pesticīdu atliekvielas | Maksimāli pieļaujamais daudzums (mg/kg) |Gaļā, ieskaitot taukus, gaļas izstrādājumos, subproduktos un dzīvnieku taukos, kas iekļauti I pielikumā ar KN kodiem 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex0208, 020900, 0210, 160100 un 1602 | Pienā un piena produktos, kas iekļauti I pielikumā ar KN kodiem 0401, 0402, 040500 un 0406 | Olās bez čaumalām, putnu olu dzeltenumos, kas iekļauti I pielikumā ar KN kodu 040700 un 0408 |Pimetrozīns | 0,01 | 0,01 | 0,01 |No 2005. gada 1. decembra pimetrozīna atliekvielu maksimāli pieļaujamais daudzums pārstāj būt pagaidu daudzums un kļūst par galīgo daudzumu Direktīvas 86/363/EEK 4. panta 1. punkta nozīmē.3. pantsFlupirsulfuronmetila un pimetrozīna atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus, kas noteikti šīs direktīvas pielikumā, pievieno Direktīvas 90/642/EEK II pielikumam. Ar azoksistrobīna atliekvielu maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem, kas noteikti šīs direktīvas pielikumā, aizstāj attiecīgos daudzumus Direktīvas 90/642/EEK II pielikumā.4. pantsKrezoksimmetila atliekvielu pagaidu maksimāli pieļaujamos daudzumus, kas noteikti Direktīvas 90/642/EEK II pielikumā, maina līdz 0,2 mg/kg (p) attiecībā uz zemenēm. Ar "(p)" norāda atliekvielu pagaidu maksimāli pieļaujamo daudzumu.Krezoksimmetila pagaidu MRL kļūst galīgs no 2004. gada 19. oktobra.5. pants1. Dalībvalstīs vēlākais līdz 2002. gada 31. augustam stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis piemēro minētos aktus no 2002. gada 1. septembra.3. Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.6. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 26. februārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp.[2] OV L 208, 1.8.2001., 36. lpp.[3] OV L 221, 7.8.1986., 43. lpp.[4] OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp.[5] OV L 34, 5.2.2002., 7. lpp.[6] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[7] OV L 304, 21.11.2001., 14. lpp.[8] OV L 176, 29.6.2001., 61. lpp.[9] OV L 276, 19.10.2001., 17. lpp.[10] OV L 191, 7.7.1998., 50. lpp.[11] OV L 21, 28.1.1999., 21. lpp.[12] GEMS/Pārtikas programmas sadarbībā ar Pesticīdu atliekvielu kodeksa komiteju sagatavotās un Pasaules Veselības organizācijas 1997. gadā publicētās Pamatnostādnes (pārskatītas) par to, kā aprēķināt pesticīdu atliekvielu daudzumu, ko uzņem ar pārtiku (WHO/FSF/FOS/97.7.).[13] Augu zinātniskās komitejas atzinums jautājumos, kas attiecas uz Padomes Direktīvu 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK pielikumu grozīšanu (Atzinumu sniegusi Augu zinātniskā komiteja 1998. gada 14. jūlijā) (http://europa.eu.int/comm/dg24/health/sc/scp/out21_en.html).--------------------------------------------------PIELIKUMSAtsevišķu produktu grupas un paraugi, kam piemēro MRL | Pesticīdu atliekvielas un atliekvielu maksimāli pieļaujamie daudzumi (mg/kg) |Flupirsulfuronmetils | Azoksistrobīns | Pimetrozīns |1.Augļi, svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti, kas iekonservēti sasaldējot, bez cukura piedevām; rieksti | 0,02 | | |(i)CITRUSAUGĻI | | 1 | 0,3 |greipfrūti | | | |citroni | | | |laimi | | | |mandarīni (tajā skaitā klementīni un citi hibrīdi) | | | |apelsīni | | | |pampelmūzes | | | |citi | | | |(ii)KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti) | | 0,1 | 0,02 |mandeles | | | |Brazīlijas rieksti | | | |Indijas rieksti | | | |ēdamie kastaņi | | | |kokosrieksti | | | |lazdu rieksti | | | |makadāmijas rieksti | | | |pekanrieksti | | | |priežu rieksti | | | |pistācijas | | | |valrieksti | | | |citi | | | |(iii)SĒKLEŅI | | 0,05 | 0,02 |āboli | | | |bumbieri | | | |cidonijas | | | |citi | | | |(iv)KAULEŅI | | 0,05 | |aprikozes | | | 0,05 |ķirši | | | |persiki (to skaitā nektarīni un līdzīgi hibrīdi) | | | 0,05 |plūmes | | | |citi | | | 0,02 |(v)OGAS UN SĪKAUGĻI | | | 0,02 |(a)galda un vīna vīnogas | | 2 | |galda vīnogas | | | |vīna vīnogas | | | |(b)zemenes (izņemot meža zemenes) | | 2 | |(c)avenes un kazenes (izņemot savvaļas) | | 0,05 | |kazenes (Rubus fruticosus) | | | |kazenes (Rubus arcticus) | | | |kazeņavenes | | | |avenes | | | |citi | | | |(d)citi sīkaugļi un ogas (izņemot savvaļas) | | 0,05 | |mellenes | | | |dzērvenes | | | |jāņogas (sarkanās, melnās un baltās) | | | |ērkšķogas | | | |citi | | | |(e)savvaļas ogas un savvaļas augļi | | 0,05 | |(vi)DAŽĀDI | | | 0,02 |avokado | | | |banāni | | 2 | |dateles | | | |vīģes | | | |kivi | | | |kumkvati | | | |ličī | | | |mango | | | |olīvas | | | |pasifloru augļi | | | |ananasi | | | |granātāboli | | | |citi | | 0,05 | |2.Dārzeņi, svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai žāvēti | 0,02 | | |(i)SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI | | | 0,02 |galda bietes | | | |burkāni | | 0,2 | |sakņu selerijas | | | |mārrutki | | 0,2 | |topinambūri | | | |pastinaki | | 0,2 | |pētersīļu saknes | | 0,2 | |redīsi | | | |puravlapu plostbārdis | | 0,2 | |batātes | | | |kāļi | | | |rāceņi | | | |jamsi | | | |citi | | 0,05 | |(ii)SĪPOLU DĀRZEŅI | | 0,05 | 0,02 |ķiploki | | | |sīpoli | | | |šalotes | | | |loki | | | |citi | | | |(iii)AUGĻU DĀRZEŅI(a)nakteņu dzimtas augitomāti | | 2 | 0,5 |pipari | | 2 | 1 |baklažāni | | 2 | 0,5 |citi | | 0,05 | 0,02 |(b)ķirbjaugi ar ēdamu mizu | | 1 | 0,5 |gurķi | | | |kornišoni | | | |tumšzaļie kabači | | | |citi | | | |(c)ķirbjaugi ar neēdamu mizu | | 0,5 | 0,2 |melones | | | |kabači | | | |arbūzi | | | |citi | | | |(d)saldā kukurūza | | 0,05 | 0,02 |(iv)KĀPOSTU DĀRZEŅI | | 0,05 | |(a)ziedoši kāpostu dārzeņi | | | 0,02 |brokoļi | | | |ziedkāposti | | | |citi | | | |(b)kāpostu dzimtas galviņdārzeņi | | | |Briseles kāposti | | | |galviņkāposti | | | 0,052 |citi | | | 0,02 |(c)lapu kāposti | | | 0,02 |Ķīnas kāposti | | | |lapu kāposti | | | |citi | | | |(d)kolrābji | | | 0,02 |(v)LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI AUGI(a)dārza salāti un tamlīdzīgi | | 3 | 1 |kressalāti | | | |lauka salāti | | | |dārza salāti | | | |platlapu endīvija | | | |citi | | | |(b)spināti un tamlīdzīgi | | 0,05 | 0,02 |spināti | | | |lapu bietes | | | |citi | | | |(c)ūdenskreses | | 0,05 | 0,02 |(d)lapu cigoriņi | | 0,2 | 0,02 |(e)lapu garšaugi | | 0,05 | 1 |kārveles | | | |maurloki | | | |pētersīļi | | | |lapu selerijas | | | |citi | | | |(vi)PĀKŠAUGI (svaigi) | | | 0,02 |pupiņas (ar pākstīm) | | 1 | |pupiņas (bez pākstīm) | | | |zirņi (ar pākstīm) | | 0,5 | |zirņi (bez pākstīm) | | 0,2 | |citi | | 0,05 | |(vii)KĀTU DĀRZEŅI (svaigi) | | | 0,02 |sparģeļi | | | |lapu artišoki | | | |kātu selerijas | | 5 | |fenhelis | | | |artišoki | | 1 | |puravi | | 0,1 | |rabarberi | | | |citi | | 0,05 | |(viii)SĒNES | | 0,05 | 0,02 |(a)kultivētās sēnes | | | |(b)savvaļas sēnes | | | |3.Pākšaugi | 0,02 | 0,1 | 0,02 |pupas | | | |lēcas | | | |zirņi | | | |citi | | | |4.Eļļas augu sēklas | 0,05 | 0,05 | |linsēklas | | | |zemesrieksti | | | |magoņu sēklas | | | |sezama sēklas | | | |saulespuķu sēklas | | | |rapšu sēklas | | | |sojas pupas | | | |sinepju sēklas | | | |kokvilnas sēklas | | | 0,05 |citi | | | 0,02 |5.Kartupeļi | 0,02 | 0,05 | 0,02 |agrie kartupeļi | | | |glabāšanā esoši kartupeļi | | | |6.Tēja (lapas un kāti, žāvēti, fermentēti vai citādi sagatavoti, no Camellia sinensis lapām) | 0,05 | 0,1 | 0,1 |7.Apiņi (žāvēti), tajā skaitā apiņu rogas un nekoncentrēts pulveris | 0,05 | 20 | 5 |--------------------------------------------------