title: Komisijas Direktīva 2009/10/EK ( 2009. gada 13. februāris ), ar ko groza Direktīvu 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               14.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 44/62

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/10/EK
   (2009. gada 13. februāris),
   ar ko groza Direktīvu 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/107/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas piedevām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturā (1), un jo īpaši tās 3. panta 3. punkta a) apakšpunktu,
   apspriedusies ar Pārtikas zinātnisko komiteju (SCF) un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi (EFSA),
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2008. gada 27. augusta Direktīvā 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (2), noteikti tīrības kritēriji piedevām, kuras minētas Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 20. februāra Direktīvā Nr. 95/2/EK par pārtikas piedevām, kas nav krāsvielas vai saldinātāji (3).

               (2)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2006. gada 20. oktobra atzinumā (4) secināja, ka nizīns, ko iegūst modificētā ražošanas procesā, izmantojot barotni uz cukura bāzes, nekaitīguma ziņā ir līdzvērtīgs nizīnam, ko iegūst sākotnējā procesā, izmantojot barotni uz piena bāzes. Pamatojoties uz minēto atzinumu, jāgroza spēkā esošās specifikācijas par E 234 nizīnu, lai attiecīgi pielāgotu minētās piedevas definīciju un tīrības kritērijus.

               (3)

               Formaldehīdu izmanto kā konservantu algīnskābes, algīnskābes sāļu un algīnskābes esteru ražošanā. Ziņojumos ir minēts, ka gatavās piedevās, konkrēti, recinātājos, var būt līdz 50 mg/kg formaldehīda atlieku. EFSA pēc Komisijas lūguma izvērtēja jautājumu par to, cik nekaitīgi ir izmantot formaldehīdu kā konservantu pārtikas piedevu ražošanā un sagatavošanā (5). EFSA2006. gada 30. novembra atzinumā secināja, ka prognozētā iedarbība recinātājiem, kuri satur formaldehīda atliekas ar saturu 50 mg/kg uz piedevu, nerada bažas par kaitīgumu. Tāpēc tīrības kritēriji, kuri ir spēkā E 400 algīnskābei, E 401 nātrija alginātam, E 402 kālija alginātam, E 403 amonija alginātam, E 404 kalcija alginātam un E 405 propān-1,2-diola alginātam, jāgroza, nosakot formaldehīda maksimāli pieļaujamo saturu 50 mg/kg.

               (4)

               Formaldehīdu pašlaik neizmanto aļģu apstrādē, ražojot E 407 karaginānu un E 407a apstrādātas Eucheuma aļģes. Tomēr tas var būt dabīgi sastopams jūras aļģēs un var būt nereti sastopams kā piemaisījums gatavā produktā. Tāpēc ir lietderīgi noteikt maksimāli pieļaujamo saturu iepriekš minētās vielas piemaisījumiem minētajās pārtikas piedevās.

               (5)

               Guāra sveķi ir apstiprināti ar Direktīvu 95/2/EK kā pārtikas piedeva, ko izmanto pārtikas produktos. To īpaši izmanto kā biezinātāju, emulgatoru un stabilizētāju. Komisija saņēma pieprasījumu atļaut izmantot kā pārtikas piedevu daļēji depolimerizētus guāra sveķus, ko iegūst no dabīgiem guāra sveķiem vienā no trim ražošanas procesiem, kas sastāv no termiskās apstrādes, hidrolīzes ar skābi vai oksidēšanas bāziskā vidē.EFSA izvērtēja minētās piedevas nekaitīgumu un 2007. gada 4. jūlija atzinumā (6) sniedza vērtējumu, ka saskaņā ar pētījumiem daļēji depolimerizēti guāra sveķi pēc gatavā produkta sastāva ir ļoti līdzīgi dabīgiem guāra sveķiem. EFSA arī secināja, ka, ja daļēji depolimerizētus guāra sveķus izmanto kā biezinātāju, emulgatoru un stabilizētāju, tas nerada bažas par kaitīgumu. Tomēr tajā pašā atzinumā EFSA ieteica pielāgot E 412 guāra sveķu specifikācijas, lai ņemtu vērā palielināto sāļu saturu un nevēlamus blakusproduktus, kas var rasties ražošanas procesā. Pamatojoties uz EFSA ieteikumiem, jāgroza guāra sveķu specifikācijas.

               (6)

               Jāpieņem specifikācijas E 504 (i) magnija karbonātam, kas ir apstiprināts ar Direktīvu 95/2/EK kā pārtikas piedeva, ko izmanto pārtikas produktos.

               (7)

               Pamatojoties uz Eiropas Kaļķa ražošanas nozares asociācijas sniegtajiem datiem, izrādās, ka, ražojot kaļķa produktus no pieejamajām izejvielām, tie neatbilst spēkā esošajiem tīrības kritērijiem, kas noteikti E 526 kalcija hidroksīdam un E 529 kalcija oksīdam attiecībā uz magnija un sārmu metālu sāļu saturu. Ņemot vērā to, ka magnija sāļi nerada bažas par kaitīgumu, un specifikācijas, kas norādītas Pārtikas kodeksā, kuru izstrādājusi Apvienotā FAO un PVO ekspertu komiteja par pārtikas piedevām (JECFA), ir lietderīgi E 526 kalcija hidroksīdam un E 529 kalcija oksīdam pielāgot magnija un sārmu metālu sāļu saturu līdz zemākajai iespējamai robežvērtībai, kas būtu zemāka vai tāda pati kā JECFA noteiktā robežvērtība.

               (8)

               Turklāt jāņem vērā specifikācijas, kas norādītas Pārtikas kodeksā, kuru izstrādājusi Apvienotā FAO un PVO ekspertu komiteja par pārtikas piedevām (JECFA), par svina saturu E 526 kalcija hidroksīdā un E 529 kalcija oksīdā. Tomēr izejmateriālā (kalcija karbonātā), ko iegūst dažās dalībvalstīs un no kura iegūst minētās pārtikas piedevas, ir augsta svina dabīgā fona koncentrācija, tādēļ, izrādās, ir grūti saskaņot svina saturu minētajās pārtikas piedevās ar augstāko robežvērtību, ko noteikusi JECFA. Tāpēc līdzšinējais svina saturs ir jāsamazina līdz zemākajai iespējamai robežvērtībai.

               (9)

               E 901 bišu vasks ir apstiprināts ar Direktīvu 95/2/EK kā pārtikas piedeva. EFSA2007. gada 27. novembra atzinumā (7) apstiprināja minētās pārtikas piedevas nekaitīgumu. Tomēr EFSA arī norādīja, ka svina saturs jāierobežo, lai tas būtu tik zems, cik iespējams. Ņemot vērā pārskatītās bišu vaska specifikācijas, kas norādītas Pārtikas kodeksā, kuru izstrādājusi Apvienotā FAO un PVO ekspertu komiteja par pārtikas piedevām (JECFA), ir lietderīgi grozīt spēkā esošos tīrības kritērijus, kas noteikti E 901 bišu vaskam, lai pazeminātu maksimāli pieļaujamo svina saturu.

               (10)

               Pārtikas zinātniskā komiteja (SCF) (8) kopā izvērtēja augstā tīrības pakāpē attīrītus vaskus, ko iegūst no sintētiskajām ogļūdeņražu izejvielām (sintētiskos vaskus) un no naftas izejvielām, un 1995. gada 22. septembrī sniedza atzinumu par minerālu izcelsmes un sintētiskiem ogļūdeņražiem. SCF uzskatīja, ka ir iegūti pietiekami dati, lai noteiktu pilnas grupas PDD (pieļaujamo dienas devu) abu veidu vaskiem, t. i., vaskiem, ko iegūst no naftas izejvielām vai no sintētiskajām ogļūdeņražu izejvielām. Nosakot tīrības kritērijus E 905 mikrokristāliskajiem vaskiem, netika ņemti vērā un specifikācijās netika iekļauti sintētiskie vaski. Tāpēc Komisija uzskata, ka nepieciešams grozīt E 905 mikrokristālisko vasku tīrības kritērijus, lai tajos iekļautu arī vaskus, ko iegūst no sintētiskajām ogļūdeņražu izejvielām.

               (11)

               Atbilstoši ES tiesību aktiem E 230 (difenils) un E 233 (tiabendazols) vairs nedrīkst lietot kā pārtikas piedevas. Šīs vielas ir svītrotas attiecīgi ar Direktīvu 2003/114/EK un Direktīvu 98/72/EK. Tādēļ ir jāatjaunina Direktīvas 2008/84/EK I pielikums un ir jāatsauc E 230 un E 233 specifikācijas.

               (12)

               Jāņem vērā piedevu specifikācijas un analīžu metodes, kas norādītas Pārtikas kodeksā, kuru izstrādājusi JECFA. Vajadzības gadījumos jāpielāgo konkrētie tīrības kritēriji, lai atspoguļotu attiecīgo smago metālu pieļaujamā satura robežvērtības.

               (13)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 2008/84/EK.

               (14)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2008/84/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2010. gada 13. februārim. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 13. februārī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 40, 11.2.1989., 27. lpp.

      (2)  OV L 253, 20.9.2008., 1. lpp.

      (3)  OV L 61, 18.3.1995., 1. lpp.

      (4)  http://www.efsa.europa.eu/en/science/afc/afc_opinions/ej314b_nisin.html

      (5)  Atzinums, ko attiecībā uz formaldehīda izmantošanu kā konservantu pārtikas piedevu ražošanā un sagatavošanā pēc Komisijas pieprasījuma sniegusi ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar pārtikas piedevām, aromatizētājiem, pārstrādes līdzekļiem un materiāliem, kas nonāk saskarē ar pārtiku. Jautājums Nr. EFSA Q-2005-032.
   http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753812_1178620766610.htm

      (6)  Atzinums, ko attiecībā uz pieprasījumu ļaut izmantot ka pārtikas piedevu daļēji depolimerizētus guāra sveķus pēc Komisijas pieprasījuma sniegusi ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar pārtikas piedevām, aromatizētājiem, pārstrādes līdzekļiem un materiāliem, kas nonāk saskarē ar pārtiku. Jautājums Nr. EFSA-Q-2006-122.
   http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753812_1178638739757.htm

      (7)  Zinātnisks atzinums, ko attiecībā uz bišu vaska (E 901) izmantošanu kā glazētājvielu un garšas pastiprinātāju sniegusi ekspertu grupa jautājumos, kas saistīti ar pārtikas piedevām, aromatizētājiem, pārstrādes līdzekļiem un materiāliem, kas nonāk saskarē ar pārtiku. Jautājums Nr. EFSA-Q-2006-021.
   http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753812_1178672652158.htm

      (8)  http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/reports/scf_reports_37.pdf

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2008/84/EK I pielikumu groza šādi.

                  1.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 234 nizīnu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 234 NIZĪNS

                                 Definīcija

                              Nizīns sastāv no dabiski producētiem radnieciskiem polipeptīdiem, ko iegūst piena vai cukura barotnes fermentācijā ar dažiem Lactococcus lactis subsp.lactis dabīgiem celmiem

                                    Einecs numurs

                              215-807-5

                              Ķīmiskā formula

                              C143H230N42O37S7

                              Molekulmasa

                              3 354,12

                              Pamatvielas saturs

                              Nizīna koncentrāts satur ne mazāk kā 900 vienību nizīna vienā mg vājpiena proteīnu vai fermentētu cietvielu maisījumā ar minimālo nātrija hlorīda saturu 50 %

                              Apraksts

                              Balts pulveris

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 3 %, žāvējot līdz konstantai masai 102 °C līdz 103 °C temperatūrā

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg”

                  2.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 400 algīnskābi, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 400 ALGĪNSKĀBE

                                 Definīcija

                              Lineārs glikuronglikāns, kas sastāv galvenokārt no β-(1-4)-D-mannuronskābes un α-(1-4)-L-guluronskābes atliekām piranozes gredzena veidā. Tā ir hidrofils koloidāls ogļhidrāts, ko izdala no dažādām brūnaļģu (Phaeophyceae) sugām ar atšķaidītu sārma šķīdumu

                                    Einecs numurs

                              232-680-1

                              Ķīmiskā formula

                              (C6H8O6)n

                              Molekulmasa

                              10 000–600 000 (vidēji)

                              Pamatvielas saturs

                              No bezūdens algīnskābes var iegūt ne mazāk kā 20 % un ne vairāk kā 23 % oglekļa dioksīda (CO2), kas atbilst ne mazāk kā 91 % un ne vairāk kā 104,5 % algīnskābes (C6H8O6)n (pamatviela aprēķināta vielai ar nosacītu molekulmasu 200)

                              Apraksts

                              Algīnskābe ir šķiedrveida, granulu, graudu vai pulverveida viela. Tā ir balta līdz dzeltenbrūna, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Šķīdība

                              Nešķīst ūdenī un organiskos šķīdinātājos, lēni šķīst nātrija karbonāta, nātrija hidroksīda un trinātrija fosfāta šķīdumos

                                          B.

                                          Izgulsnēšana ar kalcija hlorīdu

                              Pie 0,5 % parauga šķīduma 1M nātrija hidroksīdā pievieno vienu piekto daļu tilpuma 2,5 % kalcija hlorīda šķīduma. Veidojas apjomīgas želatīnveida nogulsnes. Ar šo testu var atšķirt algīnskābi no akāciju sveķiem, nātrija karboksimetilcelulozes, karboksimetilcietes, karagināna, želatīna, gati sveķiem, karaja sveķiem, karoba sēklu sveķiem, metilcelulozes un tragakanta sveķiem

                                          C.

                                          Izgulsnēšana ar amonija sulfātu

                              Pie 0,5 % parauga šķīduma 1 M nātrija hidroksīdā pievieno pusi no tā tilpuma piesātinātu amonija sulfāta šķīdumu. Nogulsnes neveidojas. Tā var atšķirt algīnskābi no agara, nātrija karboksimetilcelulozes, karagināna, deesterificēta pektīna, želatīna, karoba sēklu sveķiem, metilcelulozes un cietes

                                          D.

                                          Krāsas reakcija

                              Izšķīdina, cik iespējams pilnīgi, 0,01 g parauga, sakratot ar 0,15 ml 0,1 N nātrija hidroksīda, pievieno 1 ml skāba dzelzs (III) sulfāta šķīduma. 5 minūšu laikā parādās ķiršu sarkans krāsojums, kas vēlāk kļūst tumši purpursarkans.

                              Tīrības pakāpe

                              5 pH (3 % suspensijā)

                              No 2,0 līdz 3,5

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 15 % (105 °C, 4 h)

                              Sulfātpelni

                              Ne vairāk kā 8 %, rēķinot uz bezūdens vielu

                              Nātrija hidroksīds (1 M šķīdums)

                              Ne vairāk kā 2 %, aprēķinātas nešķīstošai bezūdens vielai

                              Formaldehīds

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 500 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  3.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 401 nātrija alginātu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 401 NĀTRIJA ALGINĀTS

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Nātrija algināts

                              Ķīmiskā formula

                              (C6H7NaO6)n

                              Molekulmasa

                              10 000–600 000 (vidēji)

                              Pamatvielas saturs

                              No bezūdens nātrija algināta var iegūt ne mazāk kā 18 % un ne vairāk kā 21 % oglekļa dioksīda, kas atbilst ne mazāk kā 90,8 % un ne vairāk kā 106,0 % nātrija algināta (pamatviela aprēķināta vielai ar nosacītu molekulmasu 222)

                              Apraksts

                              Balta līdz iedzeltena šķiedrveida vai graudaina pulverveida viela, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                              Pozitīvs nātrija jonu un algīnskābes tests

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 15 % (105 °C, 4 h)

                              Ūdenī nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 2 %, rēķinot uz bezūdens vielu

                              Formaldehīds

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 500 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  4.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 402 kālija alginātu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 402 KĀLIJA ALGINĀTS

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Kālija algināts

                              Ķīmiskā formula

                              (C6H7KO6)n

                              Molekulmasa

                              10 000–600 000 (vidēji)

                              Pamatvielas saturs

                              No bezūdens kālija algināta var iegūt ne mazāk kā 16,5 % un ne vairāk kā 19,5 % oglekļa dioksīda, kas atbilst ne mazāk kā 89,2 % un ne vairāk kā 105,5 % kālija algināta (pamatviela aprēķināta vielai ar nosacītu molekulmasu 238)

                              Apraksts

                              Balta līdz iedzeltena šķiedrveida vai graudaina pulverveida viela, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                              Pozitīvs kālija jonu un algīnskābes tests

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 15 % (105 °C, 4 h)

                              Ūdenī nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 2 %, rēķinot uz bezūdens vielu

                              Formaldehīds

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 500 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  5.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 403 amonija alginātu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 403 AMONIJA ALGINĀTS

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Amonija algināts

                              Ķīmiskā formula

                              (C6H11NO6)n

                              Molekulmasa

                              10 000–600 000 (vidēji)

                              Pamatvielas saturs

                              No bezūdens amonija algināta var iegūt ne mazāk kā 18 % un ne vairāk kā 21 % oglekļa dioksīda, kas atbilst ne mazāk kā 88,7 % un ne vairāk kā 103,6 % amonija algināta (pamatviela aprēķināta vielai ar nosacītu molekulmasu 217)

                              Apraksts

                              Šķiedrveida viela vai graudains pulveris baltā vai iedzeltenā krāsā

                              Identifikācija

                              Pozitīvs amonija jonu un algīnskābes tests

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 15 % (105 °C, 4 h)

                              Sulfātpelni

                              Ne vairāk kā 7 % žāvētā vielā

                              Ūdenī nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 2 %, rēķinot uz bezūdens vielu

                              Formaldehīds

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 500 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Absent in 10 g”

                  6.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 404 kalcija alginātu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 404 KALCIJA ALGINĀTS

                              Sinonīmi

                              Algināta kalcija sāls

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Kalcija algināts

                              Ķīmiskā formula

                              (C6H7Ca1/2O6)n

                              Molekulmasa

                              10 000–600 000 (vidēji)

                              Pamatvielas saturs

                              No bezūdens kalcija algināta var iegūt ne mazāk kā 18 % un ne vairāk kā 21 % oglekļa dioksīda, kas atbilst ne mazāk kā 89,6 % un ne vairāk kā 104,5 % kalcija algināta (pamatviela aprēķināta vielai ar nosacītu molekulmasu 219)

                              Apraksts

                              Balta līdz iedzeltena šķiedrveida vai graudaina pulverveida viela, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                              Pozitīvs kalcija jonu un algīnskābes tests

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 15,0 % (105 °C, 4 h)

                              Formaldehīds

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 500 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  7.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 405 propān-1,2-diola alginātu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 405 PROPĀN-1,2-DIOLA ALGINĀTS

                              Sinonīmi

                              Hidroksipropilalgināts
                              Algīnskābes 1,2-propāndiola esteris
                              Propilēnglikola algināts

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Algīnskābes propān-1,2-diola esteris ir mainīga sastāva materiāls atkarībā no esterifikācijas pakāpes un no brīvo un neitralizēto karboksilgrupu skaita molekulā

                              Ķīmiskā formula

                              (C9H14O7)n (esterificēts)

                              Molekulmasa

                              10 000–600 000 (vidēji)

                              Pamatvielas saturs

                              No bezūdens propān-1,2-diola algināta var iegūt ne mazāk kā 16 % un ne vairāk kā 20 % oglekļa dioksīda (CO2)

                              Apraksts

                              Balta līdz iedzeltenbrūna šķiedrveida vai graudaina pulverveida viela, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                              Pēc hidrolīzes pozitīvs 1,2-propāndiola un algīnskābes tests

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 20 % (105 °C, 4 h)

                              Propān-1,2-diols (kopīgais)

                              Ne mazāk kā 15 % un ne vairāk kā 45 %

                              Brīvs propān-1,2-diols

                              Ne vairāk kā 15 %

                              Ūdenī nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 2 %, rēķinot uz bezūdens vielu

                              Formaldehīds

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 500 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  8.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 407 karaginānu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 407 KARAGINĀNS

                                 Sinonīmi

                              Tirdzniecības produkti tiek pārdoti ar dažādiem nosaukumiem, piemēram:
                              Īrijas sūnas geloze

                                 Eucheuman (no Eucheuma spp.)

                                 Iridophycan (no Iridaea spp.)

                                 Hypnean (no Hypnea spp.)

                                 Furcellaran vai dāņu agars (no Furcellaria fastigiata)
                              Karagināns (no Chondrus un Gigartina spp.).

                                 Definīcija

                              Karaginānu iegūst ekstrakcijā ar ūdeni no Rhodophyceae (sārtaļģes) klases Gigartinaceae, Solieriaceae, Hypneaeceae un Furcellariaceae dzimtas dabīgām aļģēm. Izgulsnēšanai drīkst lietot tikai šādus organiskos šķīdinātājus: metanolu, etanolu un propān–2–olu. Karagināns sastāv galvenokārt no polisaharīdu sulfātestera kālija, nātrija, magnija un kalcija sāļiem, kuru hidrolīzē rodas galaktoze un 3,6-anhidrogalaktoze. Karaginānu nedrīkst hidrolizēt vai citādi ķīmiski apstrādāt. Formaldehīds var būt piemaisījumu veidā līdz 5 mg/kg

                                    Einecs numurs

                              232-524-2

                              Apraksts

                              Iedzeltens līdz bezkrāsains, rupjš vai smalks pulveris, praktiski bez smaržas

                              Identifikācija

                              Pozitīvi galaktozes, anhidrogalaktozes un sulfāta testi

                              Tīrības pakāpe

                              Metanola, etanola, propān–2–ola saturs

                              Ne vairāk kā 0,1 % katra atsevišķi vai kopā

                              Viskozitāte (1,5 % šķīd., 75 °C)

                              Ne mazāka kā 5 mPa.s

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 12 % (105 °C, 4 h)

                              Sulfātu saturs

                              Ne mazāk kā 15 % un ne vairāk kā 40 %, aprēķināti kā SO4 bezūdens vielai

                              Pelnu saturs

                              Ne mazāk kā 15 % un ne vairāk kā 40 % pie 550 °C, aprēķināts bezūdens vielai

                              Skābē nešķīstošo pelnu saturs

                              Ne vairāk kā 1 %, aprēķināts bezūdens vielai (nešķīst 10 % sālsskābē)

                              Skābē nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 2 %, aprēķināti bezūdens vielai (nešķīst 1 % v/v sērskābē)

                              Nelielas molekulmasas karagināns
                              (Frakcija ar molekulmasu zem 50 kDa)

                              Ne vairāk kā 5 %

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 2 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 300 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  9.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 404 apstrādātām Eucheuma aļģēm, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 407a APSTRĀDĀTAS EUCHEUMA AĻĢES

                                 Sinonīmi

                                 PES (akronīms apstrādātām Eucheuma aļģēm)

                                 Definīcija

                              Apstrādātas Eucheuma aļģes iegūst, apstrādājot ar sārma (KOH) ūdens šķīdumu Rhodophyceae (sārtaļģes) klases dabiskās Eucheuma cottonii un Eucheuma spinosum aļģes, tādā veidā attīrot tās no piemaisījumiem. Pēc tam tās mazgā ar tīru ūdeni un žāvē. Tālāk var attīrīt, mazgājot ar metanolu, etanolu vai propān–2–olu un žāvējot. Produkts sastāv galvenokārt no polisaharīdu sulfātesteru kālija sāļiem, kuru hidrolīzē rodas galaktoze un 3,6–anhidrogalaktoze. Produkts satur nelielus daudzumus nātrija, kalcija un magnija sāļu. Produkts satur līdz 15 % celulozes. Attīrītās Eucheuma aļģēs esošo karaginānu nedrīkst hidrolizēt vai citādi ķīmiski apstrādāt. Formaldehīds var būt piemaisījumu veidā, līdz 5 mg/kg.

                                 Apraksts

                              Dzeltenbrūns līdz dzeltens, rupjš vai smalks pulveris, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Pozitīvi galaktozes, anhidrogalaktozes un sulfāta testi

                                          B.

                                          Šķīdība

                              Veido duļķainu, viskozu suspensiju ūdenī. Nešķīst etanolā

                              Tīrības pakāpe

                              Metanola, etanola, propān–2–ola saturs

                              Ne vairāk kā 0,1 % katra atsevišķi vai kopā

                              Viskozitāte (1,5 % šķīdums 75 °C temperatūrā)

                              Ne mazāka kā 5 mPa.s

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 12 % (105 °C, 4 h)

                              Sulfāts

                              Ne mazāk kā 15 % un ne vairāk kā 40 %, aprēķināti kā SO4 bezūdens vielai

                              Pelni

                              Ne mazāk kā 15 % un ne vairāk kā 40 % pie 550°C, aprēķināts bezūdens vielai

                              Skābē nešķīstošie pelni

                              Ne vairāk kā 1 %, aprēķināts bezūdens vielai (nešķīst 10 % sālsskābē)

                              Skābē nešķīstoša viela

                              Ne mazāk kā 8 % un ne vairāk kā 15 %, aprēķināts bezūdens vielai (nešķīst 1 % v/v sērskābē)

                              Nelielas molekulmasas karagināns
                              (Frakcija ar molekulmasu zem 50 kDa)

                              Ne vairāk kā 5 %

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 5 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 2 mg/kg

                              Kopējais mikroorganismu daudzums

                              Ne vairāk kā 5 000 kolonijas/g

                              Raugs un pelējums

                              Ne vairāk kā 300 kolonijas/g

                                 E. coli

                              Nekonstatē 5 g paraugā

                                 Salmonella spp.

                              Nekonstatē 10 g paraugā”

                  10.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 412 guāra sveķiem, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 412 GUĀRA SVEĶI

                                 Sinonīmi

                                 Ciamopsis sveķi
                              Guāra milti

                                 Definīcija

                              Guāra sveķi ir guāra auga (Cyamopsis tetragonolobus (L.) Taub, Leguminosae dzimta) sēklu dīgļu endosperma, kas sastāv galvenokārt no lielmolekulāriem hidrokoloidāliem polisaharīdiem, kuri veidoti no galaktopiranozes un mannopiranozes grupām, kas savienotas ar glikozīdu saitēm, un kurus ķīmiski var nosaukt par galaktomannāniem. Sveķi var būt daļēji hidrolizēti, izmantojot termisko apstrādi, hidrolīzi ar vāju skābi vai oksidēšanas bāziskā vidē, lai pielāgotu viskozitāti

                                    Einecs numurs

                              232-536-0

                              Molekulmasa

                              Sastāv galvenokārt no lielmolekulāriem hidrokoloidāliem polisaharīdiem (50 000–8 000 000)

                              Pamatvielas saturs

                              Satur ne mazāk kā 75 % galaktomannāna

                              Apraksts

                              Balts līdz iedzelteni balts pulveris, gandrīz bez smaržas

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Pozitīvi galaktozes un mannozes testi

                                          B.

                                          Šķīdība

                              Šķīst aukstā ūdenī

                              Tīrības pakāpe

                              Žāvēšanas zudumi

                              Ne vairāk kā 15 % (105 °C, 5 h)

                              Pelni

                              Ne vairāk kā 5,5 %, noteikts 800 °C temperatūrā

                              Skābē nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 7 %

                              Proteīns (N × 6,25)

                              Ne vairāk kā 10 %

                              Ciete

                              Nekonstatē ar šādu metodi: pie parauga šķīduma (1/10) pievieno dažus pilienus joda šķīduma, nedrīkst parādīties zils krāsojums

                              Organiskie peroksīdi

                              Ne vairāk kā 0,7 meq aktīvā skābekļa/kg parauga

                              Furfurols

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 2 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg

                              Kadmijs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg”

                  11.

                  Aiz ieraksta “E 503 (ii)” pievieno šādu tekstu par E 504 (i):
                  “E 504 (I) MAGNIJA KARBONĀTS

                                 Sinonīmi

                              Hidromagnezīts

                                 Definīcija

                              Magnija karbonāts ir bāzisks, hidratēts vai monohidratēts magnija karbonāts vai abu minēto vielu maisījums

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Magnija karbonāts

                              Ķīmiskā formula

                              MgCO3.nH2O

                                    Einecs numurs

                              208-915-9

                              Pamatvielas saturs

                              Ne mazāk kā 24 % un ne vairāk kā 26,4 % Mg

                              Apraksts

                              Viegla, balta, irdena masa bez smaržas vai balts, apjomīgs pulveris

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Šķīdība

                              Praktiski nešķīst ne ūdenī, ne etanolā

                                          B.

                                          Pozitīvi magnija un karbonāta jonu testi

                              Tīrības pakāpe

                              Skābē nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 0,05 %

                              Ūdenī šķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 1 %

                              Kalcijs

                              Ne vairāk kā 0,4 %

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 4 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 2 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg”

                  12.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 526 kalcija hidroksīdu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 526 KALCIJA HIDROKSĪDS

                                 Sinonīmi

                              Dzēstie kaļķi, hidratētie kaļķi

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Kalcija hidroksīds

                                    Einecs numurs

                              215-137-3

                              Ķīmiskā formula

                              Ca(OH)2

                              Molekulmasa

                              74,09

                              Pamatvielas saturs

                              Ne mazāk par 92 %

                              Apraksts

                              Balts pulveris

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Pozitīvi sārma un kalcija testi

                                          B.

                                          Šķīdība

                              Vāji šķīst ūdenī. Nešķīst etanolā. Šķīst glicerīnā

                              Tīrības pakāpe

                              Skābē nešķīstošo pelnu saturs

                              Ne vairāk kā 1,0 %

                              Magnija un sārmu metālu sāļi

                              Ne vairāk kā 2,7 %

                              Bārijs

                              Ne vairāk kā 300 mg/kg

                              Fluorīdi

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 6 mg/kg”

                  13.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 529 kalcija oksīdu, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 529 KALCIJA OKSĪDS

                                 Sinonīmi

                              Dedzinātie kaļķi

                              Definīcija

                              Ķīmiskais nosaukums

                              Kalcija oksīds

                                    Einecs numurs

                              215-138-9

                              Ķīmiskā formula

                              CaO

                              Molekulmasa

                              56,08

                              Pamatvielas saturs

                              Ne mazāk kā 95 % izkarsētā vielā

                              Apraksts

                              Cietas, baltas vai pelēcīgi baltas granulas, vai arī balts līdz pelēcīgs pulveris

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Pozitīvs sārma un kalcija tests

                                          B.

                                          Samitrinot paraugu ūdenī, rodas siltums

                                          C.

                                          Šķīdība

                              Vāji šķīst ūdenī. Nešķīst etanolā. Šķīst glicerīnā

                              Tīrības pakāpe

                              Karsēšanas zudumi

                              Ne vairāk par 10 % (aptuveni 800 oC līdz nemainīgai masai)

                              Skābē nešķīstoša viela

                              Ne vairāk kā 1 %

                              Bārijs

                              Ne vairāk kā 300 mg/kg

                              Magnija un sārmu metālu sāļi

                              Ne vairāk kā 3,6 %

                              Fluorīdi

                              Ne vairāk kā 50 mg/kg

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 7 mg/kg”

                  14.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 901 bišu vasku, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 901 BIŠU VASKS

                                 Sinonīmi

                              Baltais vasks, dzeltenais vasks

                              Definīcija

                              Dzeltenais bišu vasks ir vasks, ko iegūst, kausējot medus bišu Apis mellifera L. šūnas ar karstu ūdeni un tās attīrot no piemaisījumiem
                              Balto bišu vasku iegūst, balinot dzelteno bišu vasku

                                 Einecs numurs

                              232–383–7 (bišu vasks)

                              Apraksts

                              Dzeltenīgi balti (baltā forma) vai dzeltenīgi līdz pelēcīgi brūni (dzeltenā forma) gabali vai plēksnes ar smalki graudainu un nekristālisku lūzumu un ar patīkamu, medum līdzīgu smaržu

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Kušanas temperatūra

                              62 °C–65 °C

                                          B.

                                          Blīvums

                              Ap 0,96

                                          C.

                                          Šķīdība

                              Nešķīst ūdenī
                              Vāji šķīst spirtā
                              Labi šķīst hloroformā un ēterī

                              Tīrības pakāpe

                              Skābes skaitlis

                              Ne mazāk par 17 un ne vairāk par 24

                              Pārziepjošanas skaitlis

                              87–104

                              Peroksīda skaitlis

                              Nepārsniedz 5

                              Glicerīns un citi polioli

                              Ne vairāk kā 0,5 % (piemēram, glicerīns)

                              Cerezīns, parafīni un daži citi vaski

                              Nekonstatē

                              Tauki, Japānas vasks, kolofonijs un ziepes

                              Nekonstatē

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 2 mg/kg

                              Dzīvsudrabs

                              Ne vairāk kā 1 mg/kg”

                  15.

                  Tekstu, kas attiecas uz E 905 mikrokristāliskajiem vaskiem, aizstāj ar šādu tekstu:
                  “E 905 MIKROKRISTĀLISKIE VASKI

                                 Sinonīmi

                              Naftas vaski, vaski, kas iegūti no ogļūdeņražu izejvielām, pēc Fišera–Tropša sintēzes metodes iegūtie vaski, sintētiskie vaski, sintētiskais parafīns

                              Definīcija

                              No naftas vai sintētiskajām izejvielām iegūtu cietu, piesātinātu ogļūdeņražu attīrīts maisījums

                              Apraksts

                              Balts līdz dzintarkrāsas vasks, bez smaržas

                              Identifikācija

                                          A.

                                          Šķīdība

                              Nešķīst ūdenī, ļoti nedaudz šķīst etanolā

                                          B.

                                          Refrakcijas koeficients

                              nD
                                 100 1,434–1,448
                              vai nD
                                 120 1,426–1,440

                              Tīrības pakāpe

                              Molekulmasa

                              Vidēji ne mazāk kā 500

                              Viskozitāte

                              Ne mazāka par 1,1 × 10-5 m2 s-1 pie 100 °C
                              vai ne mazāka par 0,8 × 10-5 m2 s-1 at 120 °C, ja sacietē pie 100 °C

                              Atlikums pēc dedzināšanas

                              Ne vairāk par 0,1 masas %

                              Oglekļa atomu skaits 5 % no destilācijas temperatūras

                              Ne vairāk kā 5 % molekulu, kur oglekļa atomu skaits ir mazāks par 25

                              Krāsa

                              Atbilst testam

                              Sērs

                              Ne vairāk par 0,4 masas %

                              Arsēns

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Svins

                              Ne vairāk kā 3 mg/kg

                              Policikliskie aromātiskie savienojumi

                              Policikliskajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem, kurus iegūst ekstrakcijā ar dimetilsulfoksīdu, ir šāda ultravioletā absorbcija:

                                          viļņa garums (nm),

                                          maksimālā absorbcija uz optiskā ceļa 1 cm

                                          280–289

                                          0,15

                                          290–299

                                          0,12

                                          300–359

                                          0,08

                                          360–400

                                          0,02

                                    Alternatīva, ja sacietē pie 100 °C:

                                 PAC metode, skat. 21 CFR& 175.250;
                              Absorbcija pie 290 nm dekahidronaftalīnā 88 °C temperatūrā: nepārsniedz 0,01”

                  16.

                  Svītro tekstu, kas attiecas uz E 230 un E 233.


title: Komisijas Direktīva 2007/50/EK ( 2007. gada 2. augusts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot kā darbīgās vielas beflubutamīdu un kodolu poliedrozes vīrusu Spodoptera exigua (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               3.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 202/15

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/50/EK
   (2007. gada 2. augusts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot kā darbīgās vielas beflubutamīdu un kodolu poliedrozes vīrusu Spodoptera exigua

   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Vācija 2000. gada 27. jūnijā saskaņā ar Direktīvas 91/411/EEK 6. panta 2. punktu saņēma iesniegumu no darba grupas, kuras sastāvā bija UBE Europe GmbH un Stähler Agrochemie GmbH & Co. KG (UBE Europe GmbH vēlāk darba grupu atstāja), par darbīgās vielas beflubutamīda iekļaušanu Direktīvas 91/411/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2000/784/EK (2) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.

               (2)

               Nīderlande 1996. gada 12. jūlijā saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu saņēma Biosys (tagad – Certis USA) iesniegumu par darbīgās vielas kodolu poliedrozes vīrusa Spodoptera exigua (turpmāk tekstā – “KPV Spodoptera exigua”) iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 97/865/EK (3) tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.

               (3)

               Šo darbīgo vielu iedarbība uz cilvēku veselību un uz vidi ir novērtēta attiecībā uz pieteikumu iesniedzēju piedāvātajiem lietošanas veidiem saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem. Izraudzītās ziņotājas dalībvalstis iesniedza Komisijai novērtējuma ziņojuma projektus par šīm vielām attiecīgi 2002. gada 13. augustā (beflubutamīds) un 1999. gada 1. novembrī (KPV Spodoptera exigua).

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā ir izskatījušas novērtējuma ziņojuma projektus par šīm vielām. Pārskatīšana tika pabeigta 2007. gada 15. maijā Komisijas pārskata ziņojumu veidā par beflubutamīdu un KPV Spodoptera exigua.

               (5)

               No dažādajām veiktajām pārbaudēm izriet, ka augu aizsardzības līdzekļi, kas satur attiecīgās darbīgās vielas, kopumā varētu atbilst prasībām Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā, jo īpaši attiecībā uz tiem izmantojuma veidiem, kuri tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut beflubutamīdu un KPV Spodoptera exigua minētās direktīvas I pielikumā, lai nodrošinātu, ka atļaujas attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šīs darbīgās vielas, visās dalībvalstīs var piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (6)

               Neierobežojot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no darbīgās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo pagaidu atļauju pārskatīšanai augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur beflubutamīdu un KPV Spodoptera exigua, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. panta prasībām un I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm pašreizējās pagaidu atļaujas jāpārveido par pastāvīgajām atļaujām, jāgroza tās vai jāatsauc saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no minētā termiņa, jāparedz ilgāks laika posms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu saskaņā ar vienotajiem principiem, kas izklāstīti Direktīvā 91/414/EEK.

               (7)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EKK.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2008. gada 31. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2008. gada 1. jūnija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   1.   Ja nepieciešams, dalībvalstis līdz 2008. gada 31. maijam saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas kā darbīgo vielu satur beflubutamīdu un KPV Spodoptera exigua. Līdz šim termiņam tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz beflubutamīdu un uz KPV Spodoptera exigua, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta 2. punkta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur beflubutamīdu vai KPV Spodoptera exigua kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā vēlākais līdz 2007. gada 30. novembrim, dalībvalstis atkārtoti izvērtē saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma beflubutamīda vai KPV Spodoptera exigua ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā izvirzītajiem nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur beflubutamīdu vai KPV Spodoptera exigua kā vienīgo darbīgo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2009. gada 31. maijā; vai

               b)

               ja līdzeklis satur beflubutamīdu vai KPV Spodoptera exigua kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2009. gada 31. maijā vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām attiecīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2007. gada 1. decembrī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 2. augustā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/31/EK (OV L 140, 1.6.2007, 44. lpp.).

      (2)  OV L 311, 12.12.2000., 47. lpp.

      (3)  OV L 351, 23.12.1997., 67. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās iekļauj šādas rindas:

                     Nr.

                     Plaši pazīstamais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušanas termiņš

                     Īpaši noteikumi

                     “164

                     Beflubutamīds

                        CAS Nr. 113614-08-7

                        CIPAC Nr. 662

                        (RS)-N-benzil-2-(4-fluor-3-trifluormetilfenoksi)butānamīds

                     ≥ 970 g/kg

                     2007. gada 1. decembris

                     2017. gada 30. novembris

                     A   daļa
                     Var atļaut izmantot tikai kā herbicīdu.
                     B   daļa
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā secinājumus pārskata ziņojumā par beflubutamīdu, ko 2007. gada 15. maijā pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja, un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm:

                                 —

                                 īpaša uzmanība jāpievērš ūdens organismu apdraudējumam.

                           Izmantošanas nosacījumos vajadzības gadījumā ietver apdraudējuma mazināšanas pasākumus.

                     165

                     Kodolu poliedrozes vīruss Spodoptera exigua

                        CIPAC Nr.
                     Nav

                     Nepiemēro

                     2007. gada 1. decembris

                     2017. gada 30. novembris

                     A   daļa
                     Var atļaut lietot tikai kā insekticīdu.
                     B   daļa
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā secinājumus pārskata ziņojumā par KPV Spodoptera exigua, ko 2007. gada 15. maijā pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja, un jo īpaši tā I un II papildinājumu.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgo vielu identitāti un to specifikācija ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Direktīva 2003/84/EK (2003. gada 25. septembris) ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu tajā flurtamonu, flufenacetu, jodsulfuronu, dimetēnamīdu-P, pikoksistrobīnu, fostiazātu un siltiofamu kā aktīvās vielasDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0084

Oficiālais Vēstnesis L 247 , 30/09/2003 Lpp. 0020 - 0025

		Komisijas Direktīva 2003/84/EK(2003. gada 25. septembris)ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu tajā flurtamonu, flufenacetu, jodsulfuronu, dimetēnamīdu-P, pikoksistrobīnu, fostiazātu un siltiofamu kā aktīvās vielas(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/79/EK [2], un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Francijas iestādes 1994. gada 15. februārī saņēma Rhône-Poulenc Agro France (tagad — Bayer CropScience) pieteikumu aktīvās vielas flurtamona iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 1996/341/EK [3] apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.(2) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Francija 1996. gada 1. februārī saņēma Bayer AG (tagad — Bayer CropScience) pieteikumu par flufenacetu (iepriekšējais nosaukums — flutiamīds). Ar Komisijas Lēmumu 97/362/EK [4] pieteikums atzīts par pilnīgu.(3) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Vācija 1998. gada 14. decembrī saņēma Hoechst Schering AgrEvo GmbH (tagad — Bayer CropScience) pieteikumu par jodsulfuronu (kā jodsulfuronmetilnātrija izejvielu). Ar Komisijas Lēmumu 1999/392/EK [5] pieteikums atzīts par pilnīgu.(4) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Vācija 1999. gada 16. aprīli saņēma BASF AG pieteikumu par dimetēnamīdu-P. Ar Komisijas Lēmumu 1999/555/EK [6] pieteikums atzīts par pilnīgu.(5) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Īrija 1999. gada 26. maijā saņēma Zeneca Agrochemicals (tagad — Syngenta) pieteikumu par pikoksistrobīnu. Ar Komisijas Lēmumu 1999/555/EK pieteikums atzīts par pilnīgu.(6) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Apvienotā Karaliste 1996. gada 5. martā saņēma ISK Biosciences Europe SA pieteikumu par fostiazātu. Ar Komisijas Lēmumu 97/362/EK pieteikums atzīts par pilnīgu.(7) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Īrija 1998. gada 14. decembrī saņēma Monsanto Crop Protection pieteikumu par siltiofamu (iepriekšējais nosaukums — siltiofams). Ar Komisijas Lēmumu 1999/392/EK pieteikums atzīts par pilnīgu.(8) Šo aktīvo vielu iedarbība uz cilvēka veselību un vidi ir novērtēta atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem attiecībā uz pieteikuma iesniedzēja piedāvātajiem izmantošanas veidiem. Izraudzītās ziņotājas dalībvalstis Komisijai iesniegušas novērtējuma ziņojuma projektu par vielām 1997. gada 21. maijā (flurtamons), 1998. gada 6. janvārī (flufenacets), 2000. gada 30. maijā (jodsulfurons), 2000. gada 26. septembrī (dimetēnamīds-P), 2001. gada 11. jūnijā (pikoksistrobīns), 1998. gada 18. martā (fostiazāts) un 2000. gada 2. oktobrī (siltiofams).(9) Dalībvalstis un Komisija ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas starpniecību ir pārskatījušas novērtējuma ziņojumu projektus. Pārskatu 2003. gada 4. jūlijā noformēja Komisijas pārskata ziņojuma veidā par flurtamonu, flufenacetu, jodsulfuronu, dimetēnamīdu-P, pikoksistrobīnu, fostiazātu un siltiofamu.(10) Jodsulfurona, dimetēnamīda-P, pikoksistrobīna un siltiofama pārskatīšana neradīja atklātus jautājumus vai apsvērumus, par ko būtu jāapspriežas ar Augu zinātnisko komiteju.(11) Dokumentus un informāciju par flurtamonu iesniedza arī Augu zinātniskajai komitejai atsevišķai konsultācijai. Ar Augu zinātnisko komiteju konsultējās divreiz, galvenokārt lai novērtētu aktīvās vielas divu metabolītu — 3-trifluormetilbenzoskābes (TFMBS) un trifluoretiķskābes (TFES) — iespējamo izsālīšanos. Pirmajā atzinumā [7] Zinātniskā komiteja attiecībā uz TFMBS ieteica šā metabolīta sorbcijas pētījumus veikt augsnēs ar pH no 7 līdz 8. Attiecībā uz metabolītu TFES Komiteja konstatēja, ka pieejamie dati nav pietiekami, lai novērtētu gruntsūdeņu piesārņošanas risku. Pēc tam iesniedzējs uzsāka abu metabolītu papildu pētījumus. Otrajā atzinumā [8] Zinātniskā komiteja secināja, ka TFMBS koncentrācijas, kas izsālās no augsnēm gruntsūdeņos ar pH virs 5, nelielā daudzumā gadījumu/situāciju var pārsniegt 0,1 g/l. Komiteja arī secināja, ka metabolīts TFES gruntsūdeņos nerada nepieņemamu risku ūdens organismiem, bet Komitejai pieejamā toksikoloģiskā informācija vēl nav pietiekama. Zinātniskās komitejas ieteikumus ņēma vērā, veicot papildu pārskatīšanu, kā arī šajā direktīvā un pārskata ziņojumā. Pēc tam trūkstošo informāciju iesniedzējs nosūtīja, un ziņotāja dalībvalsts to novērtēja. Novērtēšanā Pastāvīgajā komitejā secināja, ka metabolīti TFMBS un TFES nepieņemami neietekmē vidi, ja veic atbilstīgus riska mazināšanas pasākumus.(12) Attiecībā uz flufenacetu Augu zinātnisko komiteju lūdza sniegt atzinumu par diviem aktīvās vielas sadalīšanās produktiem (M2 un M4), kas bija konstatēti lizimetru izsālņos, un par iedarbību uz lietotājiem. Atzinumā [9] Komiteja par M2 un M4 metabolītiem konstatēja, ka risks sauszemes blakusorganismiem vēl nav pietiekami novērtēts, un arī norādīja citus sadalīšanās produktus, kuru radītais risks blakusorganismiem jānovērtē papildus. Komiteja atzina, ka novērtējums tam, kāds ir flufenaceta radītais risks lietotājam, ir bijis atbilstošs, bet uzsvēra, ka preparāta sensibilizējošais potenciāls prasa pienācīgu uzmanību. Zinātniskās komitejas ieteikumus ņēma vērā, veicot papildu pārskatīšanu, kā arī šajā direktīvā un pārskata ziņojumā. Pēc tam trūkstošo informāciju iesniedzējs nosūtīja, un ziņotāja dalībvalsts to novērtēja. Novērtēšanā Pastāvīgajā komitejā secināja, ka visu konstatēto sadalīšanās produktu radītais risks blakusorganismiem ir pieņemams un ka sensibilizācijas risks arī ir pieņemams, ja veic atbilstīgus riska mazināšanas pasākumus.(13) Attiecībā uz fostiazātu Zinātnisko komiteju lūdza sniegt atzinumu par izsālīšanās iespējamību gruntsūdeņos, risku augsnē dzīvojošiem blakusorganismiem, riskuputniem un savvaļas zīdītājdzīvniekiem un fosfororganisko savienojumu izraisītas aizkavētas polineiropātijas (OPIDP) iespējamo risku cilvēkam pēc smagas saindēšanās. Atzinumā [10] Komiteja konstatēja, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, nav nosakāms neviens drošas lietošanas scenārijs, kas neradītu nepieņemamu risku gruntsūdeņiem. Komiteja uzsvēra, ka, iespējams, pētījumi ar lizimetru varētu liecināt, ka izsālīšanās nenotiktu, ja tiktu īstenots viens vai vairāki izmantošanas scenāriji, bet ziņots par tādiem scenārijiem nav. Pietiekami nav izskatīts arī dažādu metabolītu radītais risks augsnes organismiem. Komiteja turklāt ņēma vērā, ka iespējamā iedarbība uz putniem un savvaļas zīdītājdzīvniekiem visos iepriekš minētajos veidos jāizskata papildus. Visbeidzot Komiteja atzina, ka nav pietiekami novērtēts, vai fostiazāts un tā izomēri kavē NTE (ar neiropātiju saistītā esterāze). Zinātniskās komitejas ieteikumus ņēma vērā, veicot papildu pārskatīšanu, kā arī šajā direktīvā un pārskata ziņojumā. Pēc tam, kad iesniedzējs bija nosūtījis trūkstošo informāciju un ziņotāja dalībvalsts bija to novērtējusi un ņemot vērā piemērotos riska mazināšanas pasākumus, novērtēšanā Pastāvīgajā komitejā secināja, ka nav gaidāma fosfotiazāta un tā izomēru izraisīta NTE kavēšana. Novērtēšanā Pastāvīgajā komitejā turklāt secināja, ka izejvielu un konstatēto noārdīšanās produktu izraisītais risks gruntsūdeņiem, augsnes organismiem, putniem un savvaļas zīdītājdzīvniekiem ir pieņemams, ja veic piemērotus riska mazināšanas pasākumus.(14) Dažādajās veiktajās pārbaudēs noskaidrojās, ka, gaidāms, augu aizsardzības līdzekļi, kas satur minētās aktīvās vielas, kopumā varētu atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ flurtamons, flufenacets, jodsulfurons, dimetēnamīds-P, pikoksistrobīns, fostiazāts un siltiofams jāiekļauj I pielikumā, lai nodrošinātu, ka visās dalībvalstīs saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem var piešķirt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās aktīvās vielas.(15) Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod samērīgs laika posms, lai īstenotu Direktīvas 91/414/EEK noteikumus par augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur flurtamonu, flufenacetu, jodsulfuronu, dimetēnamīdu-P, pikoksistrobīnu, fostiazātu un siltiofamu, it īpaši, lai pārskatītu esošās pagaidu atļaujas un vēlākais līdz šā laika posma beigām pagaidu atļauju vietā izdotu pilnīgas atļaujas, tās grozot vai atsaucot saskaņā ar Direktīvas 81/414/EEK noteikumiem.(16) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EKK.(17) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstis ne vēlāk kā līdz 2004. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2004. gada 1. jūlija.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pants1. Dalībvalstis pārskata atļauju par katru augu aizsardzības līdzekli, kas satur flurtamonu, flufenacetu, jodsulfuronu, dimetēnamīdu-P, pikoksistrobīnu, fostiazātu vai siltiofamu, lai nodrošinātu, ka Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma nosacījumi par šīm aktīvajām vielām tiktu izpildīti. Vajadzības gadījumā tās saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK atļaujas groza vai atsauc vēlākais līdz 2004. gada 30. jūnijam.2. Par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur flurtamonu, flufenacetu, jodsulfuronu, dimetēnamīdu-P, pikoksistrobīnu, fostiazātu vai siltiofamu kā vienīgo vai vienu no vairākām aktīvajām vielām, kuras iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā, vēlākais līdz 2004. gada 31. decembrim dalībvalstis atkārtoti novērtē līdzekli saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā noteiktajiem vienotajiem principiem, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem. Vajadzības gadījumā un ne vēlāk kā 2005. gada 30. jūnijā tās groza vai atsauc atļauju par katru augu aizsardzības līdzekli.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā 2004. gada 1. janvārī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 25. septembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[2] OV L 228, 12.9.2003., 11. lpp.[3] OV L 130, 31.5.1996., 20. lpp.[4] OV L 152, 11.6.1997., 31. lpp.[5] OV L 148, 15.6.1999., 44. lpp.[6] OV L 210, 10.8.1999., 22. lpp.[7] Augu zinātniskās komitejas Atzinums par flurtamona iekļaušanu I pielikumā Direktīvai 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (SCP/FLURT/004-Final, pieņemts 1998. gada 18. decembrī).[8] Augu zinātniskās komitejas Atzinums par flurtamona iekļaušanu I pielikumā Direktīvai 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (SCP/FLURT/018-Final, pieņemts 2001. gada 26. janvārī).[9] Augu zinātniskās komitejas Atzinums par konkrētiem Komisijas jautājumiem, kas attiecas uz flufenaceta [FOE 5043] novērtējumu saistībā ar Direktīvu 91/414/EEK (SCP/FLUFEN/002-Final, pieņemts 2001. gada 17. oktobrī).[10] Augu zinātniskās komitejas Atzinums par konkrētiem Komisijas jautājumiem, kas attiecas uz fostiazāta [IKKI-1145/TO-1145] novērtējumu saistībā ar Direktīvu 91/414/EEK, SCP/FOSTHIAZ/002-Final, pieņemts 2001. gada 20. decembrī.--------------------------------------------------PIELIKUMSI pielikumā tabulas beigās pievieno šādas rindas."Nr. | Triviālais nosaukums, identifikācijas numuri | IUPAC nosaukums | Tīrība | Stāšanās spēkā | Iekļaušanas beigu datums | Īpaši noteikumi |64 | Flurtamons CAS Nr. 96525-23-4 | (RS)-5-metilamino-2-fenil-4-(a,a,a-trifluor-m-tolil)furan-3(2H)-ons | 960 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par herbicīdu. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par flurtamonu un jo īpaši I un II papildinājumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība gruntsūdeņu aizsardzībai, ja aktīvo vielu izmanto reģionos ar uzņēmīgu augsni un/vai attiecīgiem klimatiskajiem apstākļiem,jāpievērš īpaša uzmanība aļģu un citu ūdensaugu aizsardzībaiVajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi |65 | Flufenacets, CAS Nr. 142459-58-3 CIPACNr. 588 | 4'-fluor-N-izopropil-2-[5-(trifluormetil)-1,3,4-tiadiazol-2-iloksi]acetanilīds | 950 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par herbicīdu Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par flufenacetu un jo īpaši I un II pielikumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība gruntsūdeņu aizsardzībai, ja aktīvo vielu izmanto reģionos ar uzņēmīgu augsni un/vai attiecīgiem klimatiskajiem apstākļiem,jāpievērš īpaša uzmanība aļģu un citu ūdensaugu aizsardzībai,jāpievērš īpaša uzmanība lietotāju aizsardzībai.Vajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi |66 | Jodsulfurons CAS Nr. 185119-76-0 (izejviela), 144550-36-7 (jodsulfuron-metilnātrijs) CIPAC Nr. 6 34 (izejviela) 634 501 (jodsulfuron-metilnātrijs) | 4-jod-2-[3-(4-metoksi-6-metil-1,3,5-triazin-2-il)-ureīdsulfonilbenzoāts | 910 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par herbicīdu. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par jodsulfuronu un jo īpaši I un II papildinājumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība jodsulfurona un tā metabolītu spējai piesārņot gruntsūdeņus, ja aktīvo vielu izmanto reģionos ar uzņēmīgu augsni un/vai attiecīgiem klimatiskajiem apstākļiem,jāpievērš īpaša uzmanība ūdens augu aizsardzībai.Vajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi |67 | Dimetēnamīds-P CAS Nr. 163515-14-8 CIPAC Nr. 638 | S-2-hlor-N-(2,4-dimetil-3-tienil)-N-(2-metoksi-1-metiletil)acetamīds | 890 g/kg (pagaidu daudzums, noteikts eksperimentālā ražotnē) | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par herbicīdu. Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par dimetēnamīdu-P un jo īpaši I un II papildinājumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība dimetēnamīda-P un tā metabolītu spējai piesārņot gruntsūdeņus, ja aktīvo vielu izmanto reģionos ar uzņēmīgu augsni un/vai attiecīgiem klimatiskajiem apstākļiem,jāpievērš īpaša uzmanība ūdens ekosistēmu, jo īpaši ūdens augu, aizsardzībaiVajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi Dalībvalstis informē Komisiju saskaņā ar 13. panta 5. punktu par rūpnieciski ražotu tehnisko materiālu specifikāciju |68 | Pikoksistrobīns, CASNr. 117428-22-5 CIPAC Nr. 628 | Metil(E)-3-metoksi-2-{2-(6-trifluormetil)-2-piridiloksimetilfenil}akrilāts | 950 g/kg (pagaidu daudzums, noteikts eksperimentālā ražotnē) | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par fungicīdu Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskatīšanas ziņojuma secinājumus par pikoksistrobīnu un jo īpaši I un II papildinājumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība gruntsūdeņu aizsardzībai, ja aktīvo vielu izmanto reģionos ar uzņēmīgu augsni un/vai attiecīgiem klimatiskajiem apstākļiem,jāpievērš īpaša uzmanība augsnes organismu aizsardzībai,jāpievērš īpaša uzmanība ūdens ekosistēmu aizsardzībai.Vajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi Dalībvalstis informē Komisiju saskaņā ar 13. panta 5. punktu par rūpnieciski ražotu tehnisko materiālu specifikāciju |69 | Fostiazāts CAS Nr. 98886-44-3 CIPAC Nr. 585 | (RS)-S-sek-butil-O-etil-2-okso-1,3-tiazolidin-3-ilfosfontioāts | 930 g/kg | 1998. gada 31. decembris | 1998. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par nematicīdu Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskatīšanas ziņojuma secinājumus par fostiazātu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība gruntsūdeņu aizsardzībai, ja aktīvo vielu izmanto reģionos ar uzņēmīgu augsni un/vai attiecīgiem klimatiskajiem apstākļiem,jāpievērš īpaša uzmanība putnu un savvaļas zīdītājdzīvnieku aizsardzībai, jo īpaši, ja vielu lieto vairošanās sezonā,jāpievērš īpaša uzmanība augsnes blakusorganismu aizsardzībaiVajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi. Lai mazinātu iespējamo risku maziem putniem, līdzekļa lietošanas atļaujās jānosaka, ka granulām ļoti labi jāiekļaujas augsnē Dalībvalstis informē Komisiju saskaņā ar 13. panta 5. punktu par rūpnieciski ražotu tehnisko materiālu specifikāciju |70 | Siltiofams CAS Nr. 175217-20-6 CIPACNr. 635 | N-alil-4,5-dimetil-2-(trimetilsilil)tiofēn-3-karboksamīds | 950 g/kg | 2004. gada 1. janvāris | 2013. gada 31. decembris | Atļauts lietot tikai par fungicīdu. Lietošanas veidi, kas nav sēklu apstrāde, pašlaik nav pietiekami pamatoti ar datiem. Lai pamatotu atļaujas tādiem lietošanas veidiem, dati un informācija, kas pierāda to pieņemamību attiecībā uz patērētājiem, lietotājiem un vidi, jāiegūst un jāsniedz dalībvalstīm Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskatīšanas ziņojuma secinājumus par siltiofamu un jo īpaši I un II papildinājumu, ko 2003. gada 4. jūlijā pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša vērība lietotāju aizsardzībai. Vajadzības gadījumā jāveic riska mazināšanas pasākumi |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1989. gada 21. decembris), ar ko groza Direktīvu 77/536/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežkopības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0680

Oficiālais Vēstnesis L 398 , 30/12/1989 Lpp. 0026 - 0026 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0124  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0124

		Padomes Direktīva(1989. gada 21. decembris),ar ko groza Direktīvu 77/536/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežkopības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām(89/680/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā jāveic pasākumi, lai līdz 1992. gada 31. decembrim pakāpeniski izveidotu iekšējo tirgu; tā kā iekšējais tirgus ietver zonu, kurā nav iekšēju robežu un kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā 9. pants Direktīvā 77/536/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/354/EEK [5], ierobežo minētās Direktīvas darbības jomu ar lauksaimniecības vai mežkopības riteņtraktoriem, kuru masa ir no 1,5 līdz 4,5 tonnām; tā kā pašlaik noteiktās maksimālās masas palielinājums par 1,5 tonnām neradītu lielas neērtības no ceļu satiksmes drošības un darba drošības viedokļa;tā kā tādu traktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijas, kuru masa ir no 4,5 līdz 6 tonnām, var uzskatīt par tādām pašām kā to traktoru konstrukcijas, kuru masa ir no 1,5 līdz 4,5 tonnām, un tātad uz tām var attiecināt tos pašus noteikumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 77/536/EEK 9. panta ceturtā ievilkuma pirmajā rindā vārdus "masa no 1,5 līdz 4,5 tonnām" aizstāj ar vārdiem "masa no 1,5 līdz 6 tonnām".2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc 1990. gada 3. janvāra nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Dalībvalstis par to tūlīt ziņo Komisijai.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1989. gada 21. decembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājaE. Cresson[1] OV C 324, 17.12.1988., 14. lpp.[2] OV C 120, 16.5.1989., 17. lpp. unOV C 256, 9.10.1989., 75. lpp.[3] OV C 102, 24.4.1989., 8. lpp.[4] OV L 220, 29.8.1977., 1. lpp.[5] OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2006/133/EK ( 2006. gada 11. decembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu flusilazolu kā aktīvo vielu   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               12.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/27

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/133/EK
   (2006. gada 11. decembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu flusilazolu kā aktīvo vielu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulā (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (2), sniegts to aktīvo vielu saraksts, kuras jāizvērtē sakarā ar iespējamību tās iekļaut Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Flusilazols ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 3600/92 noteikumiem flusilazola iedarbība uz cilvēka veselību un vidi ir novērtēta attiecībā uz vairākiem lietojuma veidiem, ko ierosinājis pieteikuma iesniedzējs. Atbilstīgi Komisijas 1994. gada 27. aprīļa Regulai (EK) Nr. 933/94, ar ko nosaka augu aizsardzības līdzekļu aktīvās vielas un izraugās ziņotājas dalībvalstis Komisijas Regulas (EEK) Nr. 3600/92 īstenošanai (3), par ziņotāju dalībvalsti ir izraudzīta Īrija. Saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 3600/92 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu 1996. gada 30. aprīlī Īrija iesniedza Komisijai attiecīgo novērtējuma ziņojumu un ieteikumus.

               (3)

               Dalībvalstis un Komisija Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā pārskatīja šo novērtējuma ziņojumu.

               (4)

               Attiecībā uz flusilazolu Augu zinātniskajā komitejā (“zinātniskā komiteja”) tika iesniegti divi jautājumi. Pirmais jautājums bija par ieteiktās nekaitīgās koncentrācijas atbilstību, lai nodrošinātu pietiekamu aizsardzību pret nelabvēlīgu ietekmi uz reproduktīvo funkciju, un vispārīgāk par sensitivitāti agrīna dzīves posma pārbaudē salīdzinājumā ar pilna zivju dzīves cikla pētījumu. Otrais jautājums bija saistīts ar iespējamo ietekmi uz organisko vielu sadalīšanos. Abos gadījumos ir ņemti vērā zinātniskās komitejas ieteikumi (4), sagatavojot šo direktīvu un attiecīgo pārskata ziņojumu.

               (5)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēja, ka flusilazolu saturošus augu aizsardzības līdzekļus var uzskatīt par tādiem, kas atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietojuma veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā, ja tiek piemēroti attiecīgi riska mazināšanas pasākumi. Flusilazols ir bīstama viela, tādēļ to nedrīkst lietot bez ierobežojumiem. Īpašas bažas izraisa tam raksturīgā toksiskā iedarbība, tostarp endokrīnos traucējumus potenciāli izraisošas īpašības. Zinātnieki šobrīd nav vienojušies par šā riska mērogu. Piemērojot piesardzības principu un ņemot vērā zinātnes pašreizējās iespējas, jāpiemēro riska mazināšanas pasākumi, lai panāktu Kopienas izvēlēto augsto līmeni cilvēka un dzīvnieku veselības un vides aizsardzībā.

               (6)

               Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 4. punktā un 6. panta 1. punktā paredzēts, ka uz vielas iekļaušanu I pielikumā var attiecināt ierobežojumus un nosacījumus. Šajā gadījumā nepieciešami ierobežojumi attiecībā uz iekļaušanas periodu un kultūraugiem, kuriem atļauts izmantot vielu. Ar sākotnējiem pasākumiem, kuri iesniegti Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai, ierosināja iekļaušanas perioda ierobežojumus līdz septiņiem gadiem, lai dalībvalsts dotu priekšroku tādu flusilazolu saturošu augu aizsardzības līdzekļu pārskatīšanai, kuri jau ir tirgū. Lai nodrošinātu nepieciešamo augsta līmeņa aizsardzību Kopienā, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā jāiekļauj tikai tie flusilazola lietojuma veidi, kas faktiski izvērtēti Komisijas veiktajā novērtējumā un atzīti par atbilstīgiem Direktīvas 91/414/EEK nosacījumiem. Tas nozīmē, ka citi lietojuma veidi, kas nebija iekļauti vai bija tikai daļēji iekļauti minētajā novērtējumā, bija jāizvērtē pilnībā un tikai pēc tam varēja apsvērt to iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Visbeidzot, ņemot vērā flusilazola bīstamību, bija jānodrošina tas, ka Kopienas līmenī tika saskaņoti atsevišķi riska mazināšanas pasākumi, ko dalībvalstis veic, piešķirot atļaujas.

               (7)

               Atbilstoši Direktīvā 91/414/EEK noteiktajām procedūrām Komisija lemj par aktīvo vielu apstiprināšanu un riska pārvaldības pasākumu noteikšanu. Dalībvalstis ir atbildīgas par augu aizsardzības līdzekļu radīto riska mazināšanas pasākumu īstenošanu, piemērošanu un kontroli. Atsevišķas dalībvalstis ir paudušas bažas, uzskatot, ka nepieciešami papildu ierobežojumi, lai mazinātu risku līdz tādam līmenim, kas ir pieļaujams un atbilst augstajam aizsardzības līmenim Kopienā. Patlaban riska pārvaldībā ir jānosaka atbilstīgs drošības un aizsardzības līmenis turpmākai flusilazola ražošanai, tirdzniecībai un izmantošanai.

               (8)

               Tādējādi Komisija pārskatīja savu nostāju. Lai pareizi atspoguļotu cilvēku un dzīvnieku un ilgtspējīgu vides aizsardzību Kopienā, uzskata, ka papildus 6. apsvērumā noteiktajiem principiem ir atbilstīgi vēl ierobežot iekļaušanas periodu no septiņiem gadiem līdz 18 mēnešiem. Tādējādi, nodrošinot to, ka šī viela tiek pārvērtēta vēl steidzamāk, risks samazinās.

               (9)

               Iespējams, ka flusilazolu saturoši augu aizsardzības līdzekļi atbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā attiecībā uz lietojumu, kas pārbaudīts un sīkāk aprakstīts Komisijas pārskata ziņojumā un ar nosacījumu, ka piemēro vajadzīgos riska mazināšanas pasākumus.

               (10)

               Neierobežojot atzinumu, ka flusilazolu saturoši augu aizsardzības līdzekļi varētu atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jāiegūst turpmāka informācija par atsevišķiem konkrētiem jautājumiem. Flusilazola potenciālā nelabvēlīgā ietekme uz endokrīno sistēmu ir novērtēta pārbaudēs, izmantojot labākās šobrīd pieejamās metodes. Komisija ir informēta, ka Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO) izstrādā pārbaudes vadlīnijas, lai turpmāk uzlabotu iespējamās nelabvēlīgās ietekmes uz endokrīno sistēmu novērtēšanu. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt, ka flusilazolam jāveic sīkākas pārbaudes, tiklīdz ir gatavas ESAO pārbaudes vadlīnijas, un ka šos pētījumus sagatavo pieteikuma iesniedzējs. Turklāt dalībvalstīm jāpieprasa, lai atļaujas turētāji sniegtu informāciju par flusilazola lietojumu, iekļaujot informāciju par gadījumiem, kad šīs vielas lietotājiem novēroti veselības traucējumi.

               (11)

               Flusilazola statusu var pārskatīt tāpat kā visu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļauto vielu statusu saskaņā ar minētās direktīvas 5. panta 5. punktu, lai ņemtu vērā jebkādus jaunus pieejamus datus. Lai gan šīs vielas iekļaušana I pielikumā zaudē spēku noteiktā dienā, to var atjaunot atbilstīgi direktīvā noteiktajām procedūrām.

               (12)

               Pieredze, kas gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot aktīvās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 3600/92, liecina par iespējamām grūtībām, kas var rasties, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām grūtībām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, jo īpaši pienākums pārliecināties, ka atļaujas turētājs nodrošina tādu piekļuvi dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr šī pienākumu precizēšana neparedz dalībvalstīm vai atļaujas turētājiem jaunus pienākumus, kas nebija noteikti līdz šim pieņemtajās direktīvās, ar ko groza I pielikumu.

               (13)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas sagatavotos jauno prasību izpildei saistībā ar minēto iekļaušanu.

               (14)

               Neierobežojot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur flusilazolu, lai nodrošinātu atbilstību prasībām, kas paredzētas Direktīvā 91/414/EEK, jo īpaši tās 13. pantā, un atbilstību I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc spēkā esošās atļaujas atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu atbilstīgi Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem. Ņemot vērā flusilazola bīstamās īpašības, laikposms, kurā dalībvalstīm jāpārbauda, vai augu aizsardzības līdzekļi, kuri satur flusilazolu kā vienīgo aktīvo vielu vai apvienojumā ar citām atļautām aktīvajām vielām, atbilst VI pielikuma nosacījumiem, nedrīkst pārsniegt 18 mēnešus.

               (15)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EEK.

               (16)

               Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā, un tāpēc Komisija Padomei iesniedza šo pasākumu priekšlikumu. Direktīvas 91/414/EEK 19. panta 2. punkta otrajā daļā noteiktā termiņa beigās Padome nebija pieņēmusi ierosināto īstenošanas aktu, ne arī norādījusi, ka nepiekrīt īstenošanas pasākumu priekšlikumam, un tāpēc attiecīgi šie pasākumi ir jāpieņem Komisijai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā norādīts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis minētos noteikumus piemēro no 2007. gada 1. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2007. gada 30. jūnijam saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur flusilazolu kā aktīvo vielu. Līdz šim termiņam tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz flusilazolu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās aktīvās vielas ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur flusilazolu, dalībvalstis veic šā līdzekļa pārvērtēšanu saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma flusilazola ieraksta B daļu. Pamatojoties uz šo novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai augu aizsardzības līdzeklis atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā.
   Pēc tam dalībvalstis vajadzības gadījumā līdz 2008. gada 30. jūnijam groza vai atsauc atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur flusilazolu.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2007. gada 1. janvārī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 11. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/85/EK (OV L 293, 24.10.2006., 3. lpp.).

      (2)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2266/2000 (OV L 259, 13.10.2000., 10. lpp.).

      (3)  OV L 107, 28.4.1994., 8. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2230/95 (OV L 225, 22.9.1995., 1. lpp.).

      (4)  Augu zinātniskās komitejas atzinums par konkrētiem Komisijas jautājumiem attiecībā uz flusilazola novērtējumu saistībā ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK (Augu zinātniskā komiteja pieņēmusi atzinumu 2002. gada 18. jūlijā).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādus ierakstus:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums, identifikācijas numuri

                     IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušanas termiņa beigas

                     Īpaši noteikumi

                     “147

                     Flusilazols

                        CAS Nr. 85509-19-9

                        CIPAC Nr. 435

                     bis(4-fluorfenil)(metil)(1H-1,2,4-triazol-1-ilmetil)silāns

                     925 g/kg

                     2007. gada 1. janvāris

                     2008. gada 30. jūnijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu šādām kultūrām:

                                 —

                                 graudaugi, izņemot rīsus,

                                 —

                                 kukurūza,

                                 —

                                 rapšu sēklas,

                                 —

                                 cukurbietes,

                           tādā apjomā, kas nepārsniedz 200 g aktīvās vielas uz vienu hektāru vienā apstrādes reizē.
                     Nav atļauti šādi lietojuma veidi:

                                 —

                                 izsmidzināšana gaisā,

                                 —

                                 amatieru vai profesionāla lietošana, izmantojot uz muguras pārnēsājamas vai rokās turamas ierīces,

                                 —

                                 piemājas dārzkopība.

                           Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti visi attiecīgie riska mazināšanas pasākumi. Īpaša uzmanība jāveltī:

                                 —

                                 ūdens organismu aizsardzībai. Jāievēro atbilstošs attālums starp apstrādātām teritorijām un virszemes ūdenstilpēm. Šis attālums var būt atkarīgs no tā, vai tiek izmantotas metodes vai ierīces, kas samazina aizplūšanu,

                                 —

                                 putnu un zīdītāju aizsardzībai. Kā nosacījums atļaujas piešķiršanai jāiekļauj riska mazināšanas pasākumi, piemēram, apstrādes veikšana vispiemērotākajā periodā un tādu preparātu izvēle, kuru fiziskās īpašības vai sastāvā esošās vielas, nodrošinot piemērotu izvairīšanos no apdraudējuma, samazina ietekmi uz attiecīgajām sugām,

                                 —

                                 ar šo vielu strādājošo personu aizsardzībai. Jāvalkā piemērots aizsargapģērbs, jo īpaši cimdi, virsvalks, gumijas zābaki un sejas aizsargs vai drošības brilles jāizmanto, jaucot vielu un uzpildot, izmantojot un tīrot iekārtu, ja vien pašas iekārtas projekts un konstrukcija vai iekārtai pierīkotas īpašas aizsargājošas sastāvdaļas attiecīgi neizslēdz iespēju saskarties ar vielu.

                           B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par flusilazolu un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka vēlākais līdz katra gada 31. decembrim atļaujas turētāji ziņo par vielas izmantotāju veselības traucējumu gadījumiem. Dalībvalstis var pieprasīt informāciju, piemēram, pārdošanas datus un pārskatu par lietojuma veidiem, lai iegūtu patiesu priekšstatu par flusilazola lietošanas apstākļiem un iespējamo toksikoloģisko ietekmi.
                     Dalībvalstis pieprasa iesniegt turpmākus pētījumus par flusilazola iespējamo nelabvēlīgo ietekmi uz endokrīno sistēmu divus gadus pēc Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) pārbaudes vadlīniju pieņemšanas. Tās nodrošina, ka pretendents, pēc kura pieprasījuma flusilazolu iekļāva šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādas izpētes materiālus divu gadu laikposmā pēc minēto vadlīniju pieņemšanas.”

         (1)  Sīkāka informācija par aktīvās vielas identitāti un tās specifikācija ir sniegta pārskata ziņojumā.