title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/12/EK ( 2008. gada 11. marts ), ar ko attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām groza Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem

text:
               19.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 76/39

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/12/EK
   (2008. gada 11. marts),
   ar ko attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām groza Direktīvu 2006/66/EK par baterijām un akumulatoriem, un bateriju un akumulatoru atkritumiem
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   apspriedušies ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/66/EK (3) ir paredzēts, ka konkrēti pasākumi ir jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (4).

               (2)

               Lēmums 1999/468/EK ir grozīts ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, kas izmantojama, pieņemot pasākumus, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, inter alia, svītrojot dažus no šiem elementiem vai papildinot šo aktu ar jauniem nebūtiskiem elementiem.

               (3)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Deklarāciju (5) par Lēmumu 2006/512/EK, lai regulatīvo kontroles procedūru piemērotu tiem jau spēkā esošajiem tiesību aktiem, kas ir pieņemti saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, šie tiesību akti ir jāpielāgo saskaņā ar spēkā esošām procedūrām.

               (4)

               Komisija būtu jāpilnvaro pielāgot III pielikumu, kā arī pieņemt un pārskatīt sīki izstrādātus noteikumus par bateriju un akumulatoru eksportu un marķēšanu. Šie pasākumi, kuri ir vispārēji un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus Direktīvas 2006/66/EK elementus, inter alia, papildinot to ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (5)

               Tādēļ būtu atbilstīgi jāgroza Direktīva 2006/66/EK.

               (6)

               Tā kā grozījumi, ko Direktīvā 2006/66/EK veic ar šo direktīvu, ir tehniski un attiecas vienīgi uz komitejas procedūru, dalībvalstīm tie nav jātransponē. Tādēļ nav nepieciešams pieņemt attiecīgus noteikumus,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi
   Direktīvu 2006/66/EK ar šo groza šādi.

               1)

               Direktīvas 10. panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “4.   Saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru var izstrādāt pārejas pasākumus, lai novērstu grūtības, kas dalībvalstij rodas 2. punkta prasību izpildē īpašu valsts apstākļu dēļ.
               Līdz 2007. gada 26. septembrim izstrādā vienotu metodiku, lai aprēķinātu pārnēsājamu bateriju un akumulatoru ikgadējo pārdošanas apjomu tiešajiem lietotājiem. Šo pasākumu, kas ir paredzēts, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas minēta 24. panta 3. punktā.”

               2)

               Direktīvas 12. panta 6. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu:
               “6.   III pielikumu var pielāgot vai papildināt, lai ņemtu vērā tehnikas vai zinātnes progresu. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, inter alia to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”

               3)

               Direktīvas 15. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “3.   Pieņem sīki izstrādātus noteikumus šā panta īstenošanai, jo īpaši kritērijus līdzvērtīgu apstākļu novērtēšanai, kā minēts 2. punktā. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas minēta 24. panta 3. punktā.”

               4)

               Direktīvas 17. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “17. pants
               Reģistrācija
               Dalībvalstis nodrošina, ka visus ražotājus reģistrē. Visās dalībvalstīs uz reģistrāciju attiecas vienas un tās pašas procedūras prasības. Šādas reģistrācijas prasības, kas ir paredzētas, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, izveido saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru, kas minēta 24. panta 3. punktā.”

               5)

               Direktīvas 21. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “2.   Dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2009. gada 26. septembrim visu pārnēsājamo un automobiļu bateriju un akumulatoru jauda ir uz tiem norādīta redzamā, salasāmā un neizdzēšamā veidā. Šīs prasības īstenošanai nosaka sīki izstrādātus noteikumus līdz 2009. gada 26. martam, tostarp saskaņotas metodes jaudas un pareizas izmantošanas noteikšanai. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”;

                           b)

                           panta 7. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “7.   Var piešķirt atbrīvojumus no šajā pantā izklāstītajām marķējuma prasībām. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 24. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”

               6)

               Direktīvas 24. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.”

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 11. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. LENARČIČ

      (1)  OV C 175, 27.7.2007., 57. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 14. februāra Lēmums.

      (3)  OV L 266, 26.9.2006., 1. lpp.

      (4)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (5)  OV C 255, 21.10.2006., 1. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2014/99/ES ( 2014. gada 21. oktobris ), ar ko groza Direktīvu 2009/126/EK par benzīna tvaiku uztveršanas otro pakāpi degvielas uzpildes stacijās, uzpildot degvielu mehāniskajos transportlīdzekļos, lai pielāgotu šo direktīvu tehnikas attīstībai

text:
               23.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 304/89

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2014/99/ES
   (2014. gada 21. oktobris),
   ar ko groza Direktīvu 2009/126/EK par benzīna tvaiku uztveršanas otro pakāpi degvielas uzpildes stacijās, uzpildot degvielu mehāniskajos transportlīdzekļos, lai pielāgotu šo direktīvu tehnikas attīstībai
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīvu 2009/126/EK par benzīna tvaiku uztveršanas otro pakāpi degvielas uzpildes stacijās, uzpildot degvielu mehāniskajos transportlīdzekļos (1), un jo īpaši tās 8. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2009/126/EK paredz tās 4. un 5. panta pielāgošanu tehnikas attīstībai, ja tas vajadzīgs, lai nodrošinātu saskaņotību ar attiecīgiem Eiropas Standartizācijas komitejas (CEN) noteiktiem standartiem.

               (2)

               2013. gada 25. septembrīCEN darīja pieejamus standartus EN 16321-1:2013 un EN 16321-2:2013. Standartā EN 16321-1:2013 norādītas testēšanas metodes attiecībā uz degvielas uzpildes stacijās izmantoto benzīna tvaiku uztveršanas sistēmu tipa apstiprinājumu. Standartā EN 16321-2:2013 norādītas testēšanas metodes, kas jāizmanto degvielas uzpildes stacijās, lai pārbaudītu šādu tvaiku uztveršanas sistēmu darbību.

               (3)

               Tāpēc ir tehniski jāpielāgo Direktīvas 2009/126/EK 4. un 5. pants, lai nodrošinātu saskaņotību ar šiem standartiem.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvas 2009/126/EK 9. panta 1. punktu izveidotā komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 2009/126/EK groza šādi:

               1)

               direktīvas 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Dalībvalstis nodrošina, ka, sākot no datuma, kad benzīna tvaiku otrās pakāpes uztveršanas sistēmas saskaņā ar 3. pantu kļūst obligātas, šādu sistēmu benzīna tvaiku uztveršanas efektivitāte ir vismaz 85 %, kā to sertificējis ražotājs saskaņā ar standartu EN 16321-1:2013.”;

               2)

               direktīvas 5. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Dalībvalstis nodrošina, ka ekspluatācijā esošu benzīna tvaiku otrās pakāpes uztveršanas sistēmu uztveršanas efektivitāte tiek pārbaudīta vismaz vienu reizi katru gadu saskaņā ar standartu EN 16321-2:2013.”

         2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2016. gada 12. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus, sākot ar 2016. gada 13. maiju.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 21. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 285, 31.10.2009., 36. lpp.


title: Padomes Direktīva (1973. gada 26. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz trīskāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvo analīzi

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31973L0044

Oficiālais Vēstnesis L 083 , 30/03/1973 Lpp. 0001 - 0019 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0171  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0064  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0171  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0187  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 2 Lpp. 0187

		Padomes Direktīva(1973. gada 26. februāris)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz trīskāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvo analīzi(73/44/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvā [1] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz tekstilpreču nosaukumiem, ir paredzēti noteikumi par marķēšanu, pamatojoties uz tekstilizstrādājumu šķiedras sastāvu;tā kā metodēm, ko dalībvalstīs izmanto oficiālās pārbaudēs, lai noteiktu tekstilizstrādājumu šķiedras sastāvu, gan attiecībā uz sākotnējā parauga priekšapstrādi, gan ražojuma kvantitatīvo analīzi, jābūt vienādām;tā kā iepriekšminētās Padomes direktīvas 13. pants paredz, ka sākotnējo paraugu ņemšanas un analīzes metodes, kas jāizmanto visās dalībvalstīs, lai noteiktu izstrādājumu šķiedras sastāvu, tiks precizētas atsevišķās direktīvās; tā kā šādos apstākļos Padome 1972. gada 17. jūlija Direktīvā [2] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažām divkāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvās analīzes metodēm, ir pieņēmusi noteikumus attiecībā uz sākotnējo paraugu un analizējamo paraugu sagatavošanu, kas piemērojami trīskāršiem tekstilšķiedras maisījumiem;tā kā šīs direktīvas mērķis ir paredzēt noteikumus, kas reglamentē trīskāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvo analīzi;tā kā 1972. gada 17. jūlija Direktīvā ir sīki aprakstītas konkrētās metodes attiecībā uz dažu divkāršu maisījumu analīzi; tā kā pašreizējā pieredze ir tāda, ka pagaidām nevar noteikt vienu metodi; tā kā nepieciešams, lai komponentu selektīvās izšķīdināšanas analīzi varētu izdarīt vairākos variantos;tā kā tomēr jāizstrādā vispārīgi noteikumi par visu trīskāršo maisījumu analīzi; tā kā šo noteikumu mērķis ir norādīt dažādās metodes, ko var atbilstoši piemērot, un metodi, kā, piemērojot katra varianta metodi, aprēķināt procentuālo sastāvu;tā kā atbilstīgi tehnikas attīstībai strauji jāpielāgo tehniskās specifikācijas; tā kā tādēļ jāpiemēro procedūra, kas noteikta 1972. gada 17. jūlija Direktīvas 6. pantā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz trīskāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvo analīzi, kurā izmanto manuālas atdalīšanas, ķīmiskas atdalīšanas metodi vai to abu kombināciju.2. pantsAttiecībā uz sākotnējo paraugu un analizējamo paraugu sagatavošanu piemēro noteikumus, kuri iekļauti I pielikumā Padomes 1972. gada 17. jūlija Direktīvai par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažām divkāršo tekstilšķiedru maisījumu kvantitatīvās analīzes metodēm.3. pantsDalībvalstis veic visu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka oficiālos testos, kuros nosaka to tekstilizstrādājumu sastāvu, kas sastāv no trīskārša tekstilšķiedras maisījuma un ko laiž tirgū saskaņā ar Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz tekstilpreču nosaukumiem, piemēro gan šīs direktīvas I pielikuma, gan 2. pantā minētās direktīvas I pielikuma noteikumus.4. pantsVisām laboratorijām, kas atbild par trīskāršu maisījumu testēšanu, testa ziņojumā jāuzrāda visi I pielikuma V punktā minētie faktori.5. pantsVisus I, II un III pielikumā ietverto specifikāciju grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotos tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar 1972. gada 17. jūlija Direktīvas 6. pantā noteikto procedūru.6. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai astoņpadsmit mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības, un par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai ir darīti zināmi to tiesību aktu svarīgākie noteikumi, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1973. gada 26. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsE. Glinne[1] OV L 185, 16.8.1971., 16. lpp.[2] OV L 173, 31.7.1972., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSTRĪSKĀRŠU TEKSTILŠĶIEDRAS MAISĪJUMU KVANTITATĪVĀ ANALĪZEVISPĀRĪGIE NOTEIKUMIIevadsTekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvās analīzes metožu pamatā ir divi procesi – atšķirīga veida šķiedru manuālā atdalīšana un ķīmiskā atdalīšana.Manuālās atdalīšanas metode jāizmanto visos iespējamos gadījumos, jo tā parasti dod daudz precīzākus rezultātus nekā ķīmiskā metode. To var izmantot visiem tekstilmateriāliem, kuru sastāvā esošās šķiedras neveido neatdalāmu maisījumu, ja, piemēram, pavedienu veido vairāki elementi, katru no tiem veido tikai viena veida šķiedra, vai audumu šķērus veido šķiedras, kas ir citādas nekā audi; vai izārdāmiem trikotāžas audumiem no atšķirīgu veidu pavedieniem.Tekstilšķiedras kvantitatīvas ķīmiskās analīzes metožu pamatā parasti ir atsevišķu komponentu selektīva izšķīdināšana. Šai metodei ir iespējami četri varianti.1. Izmanto divus dažādus analizējamos paraugus, no pirmā analizējamā parauga izšķīdina komponentu a, un no otrā analizējamā parauga izšķīdina otru komponentu b. Katra analizējamā parauga nešķīstošos atlikumus nosver, un, ņemot vērā attiecīgos masas zudumus, aprēķina katra šā šķīstošā komponenta procentuālo sastāvu. Trešā komponenta c procentuālo sastāvu aprēķina, ņemot vērā starpību.2. Izmanto divus atšķirīgus analizējamos paraugus, no pirmā analizējamā parauga izšķīdina vienu komponentu a, un no otrā analizējamā parauga izšķīdina divus komponentus: a un b. Pirmā analizējamā parauga nešķīstošo atlikumu nosver, un, ņemot vērā masas zudumu, aprēķina komponenta a procentuālo sastāvu. Nosver otrā analizējamā parauga nešķīstošo atlikumu; tas atbilst c komponentam. Trešā komponenta b procentuālo sastāvu aprēķina, ņemot vērā starpību.3. Izmanto divus dažādus analizējamos paraugus, izšķīdina divus komponentus a un b no pirmā analizējamā parauga un divus komponentus b un c no otrā analizējamā parauga. Nešķīstošie atlikumi atbilst diviem komponentiem – attiecīgi c un a. Trešā komponenta b procentuālo sastāvu aprēķina, ņemot vērā starpību.4. Izmanto tikai vienu analizējamo paraugu, pēc viena komponenta atdalīšanas nosver nešķīstošo atlikumu, ko veido divas citas šķiedras, un, ņemot vērā masas zudumu, aprēķina šķīstošo komponentu. Vienu no abām atlikuma šķiedrām izšķīdina, nešķīstošo komponentu nosver un, ņemot vērā masas zudumu, aprēķina otrā šķīstošā komponenta procentuālo sastāvu.Ja ir iespējams izvēlēties, ieteicams izmantot vienu no pirmajiem trim variantiem.Ja izmanto ķīmisku analīzi, par analīzes veikšanu atbildīgajam ekspertam jāgādā, lai tiktu izraudzītas metodes, kurās izmanto šķīdinātājus, kas izšķīdina tikai pareizās šķiedras, pārējās šķiedras atstājot neskartas.Piemēram III pielikumā ir iekļauta tabula, kurā norādītas vairāki trīskārši maisījumi, kā arī divkāršu maisījumu analīzes metodes, kuras principā var izmantot šo trīskāršo maisījumu analīzei.Lai līdz minimumam samazinātu kļūdu iespējamību, ja vien iespējams, ieteicams izmantot ķīmisko analīzi, izmantojot vismaz divus no četriem iepriekšminētajiem analīzes variantiem.Šķiedru maisījumi, ko izmanto pārstrādē un mazākā mērā gatavos tekstilmateriālos, var saturēt bezšķiedru vielu, piemēram, taukus, vaskus vai palīgvielas, vai ūdenī šķīstošu vielu, kas rodas dabīgā ceļā vai ko pievieno, lai sekmētu pārstrādi. Bezšķiedru viela pirms analīzes jāatdala. Tādēļ ir norādīta arī priekšapstrādes metode eļļu, tauku, vasku un ūdenī šķīstošas vielas atdalīšanai.Turklāt tekstilmateriāli var saturēt sveķus vai citu vielu, ko pievieno, lai tiem piešķirtu specifiskas īpašības. Šādas vielas, izņēmuma gadījumos arī krāsvielas, var kavēt reaģenta iedarbību uz šķīstošajiem komponentiem, un/vai reaģenti to var daļēji vai pilnībā atdalīt. Tādēļ šādas pievienotas vielas dēļ var rasties kļūdas, un tā jāatdala pirms parauga analīzes. Ja šādu pievienotu vielu atdalīt nav iespējams, III pielikumā norādītās kvantitatīvās ķīmiskās analīzes metodes vairs nav piemērojamas.Krāsvielu krāsotās šķiedrās uzskata par šķiedras sastāvdaļu un neatdala.Analīzes izdara, visu pārrēķinot uz bezūdens masu, un bezūdens masas noteikšanai ir norādīta metode.Rezultātu aprēķina, katras šķiedras bezūdens masai piemērojot mitruma koeficientus, kas uzskaitīti II pielikumā Direktīvai par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz tekstilpreču nosaukumiem.Pirms analīzes jāidentificē visas maisījumā esošās šķiedras. Atbilstīgi dažām ķīmiskajām metodēm nešķīstošo maisījuma komponentu var daļēji izšķīdināt reaģentā, ko izmanto šķīstošā(-o) komponenta(-u) izšķīdināšanai. Ja vien iespējams, jāizvēlas reaģenti, kuriem ir neliela iedarbība uz nešķīstošajām šķiedrām vai nav nekādas iedarbības. Ja ir zināms, ka analīzē būs masas zudums, rezultāts jākoriģē; šim nolūkam ir norādīti korekcijas koeficienti. Šie koeficienti ir noteikti vairākās laboratorijās, ar atbilstošu, analīzes metodē norādītu reaģentu apstrādājot šķiedras, kas attīrītas priekšapstrādē. Šie korekcijas koeficienti attiecas tikai uz normālām šķiedrām, un, ja šķiedras pirms apstrādes vai tās laikā tiek degradētas, var būt vajadzīgi citādi koeficienti. Ja izmanto ceturto variantu, kurā uz tekstilšķiedru pēc kārtas iedarbojas ar diviem atšķirīgiem šķīdinātājiem, korekcijas koeficienti jāpiemēro attiecībā uz iespējamiem masas zudumiem, kas šķiedrai rodas pēc divām apstrādēm. Jāizdara vismaz divas noteikšanas: gan tad, ja izdarīta manuāla atdalīšana, gan tad, ja – ķīmiska atdalīšana.I. VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA PAR TRĪSKĀRŠU TEKSTILŠĶIEDRAS MAISĪJUMU KVANTITATĪVĀS ĶĪMISKĀS ANALĪZES METODĒMInformācija, kas kopīga trīskāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvas ķīmiskās analīzes metodēm.I.1. Piemērošanas joma un nozareKatras divkāršu maisījumu analīzes metodes piemērošanas joma norāda, kurām šķiedrām metode ir piemērojama. (Sk. II pielikumu Direktīvai, kas attiecas uz dažām divkāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvās analīzes metodēm).I.2. PrincipsPēc maisījuma komponentu identifikācijas piemērotā priekšapstrādē atdala bezšķiedru vielu, un tad izdara vienu vai vairākus no četriem aprakstītajiem selektīvas šķīdināšanas procesa variantiem. Izņemot gadījumus, kad rodas tehniskas grūtības, vēlams izšķīdināt lielāko šķiedras komponentu, lai iegūtais galīgais atlikums būtu mazākais šķiedras komponents.I.3. Iekārtas un reaģentiI.3.1. IekārtasI.3.1.1. Filtrtīģeļi un sverglāzītes, kas ir pietiekami lielas, lai tajās varētu ievietot šādus filtrtīģeļus, vai jebkura cita ierīce, ar kuru iegūst identiskus rezultātus.I.3.1.2. Bunzena kolba.I.3.1.3. Eksikators, kam mitruma indikators ir iekrāsots silikagels.I.3.1.4. Ventilācijas tipa žāvēšanas skapis analizējamo paraugu žāvēšanai 105 ± 3 °C temperatūrā.I.3.1.5. Analītiskie svari ar precizitāti līdz 0,0002 g.I.3.1.6. Soksleta aparāts vai cita ierīce, ar ko iegūst identiskus rezultātus.I.3.2. ReaģentiI.3.2.1. Petrolēteris, pārdestilēts, vārīšanās diapazons no 40 līdz 60 °C.I.3.2.2. Citi reaģenti ir norādīti attiecīgajos metodes aprakstos. Visiem izmantotajiem reaģentiem jābūt ķīmiski tīriem.I.3.2.3. Destilēts vai dejonizēts ūdens.I.4. Kondicionēšanas un analīzes atmosfēraTā kā tiek noteikta bezūdens masa, analizējamie paraugi jākondicionē vai analīzes jāizdara kondicionētā atmosfērā.I.5. Sākotnējais laboratorijas paraugsŅem sākotnējo laboratorijas paraugu, kas ir reprezentatīvs kopējam laboratorijas paraugam un ir pietiekams, lai nodrošinātu visus vajadzīgos analizējamos paraugus, katru vismaz 1 g.I.6. Sākotnējā laboratorijas parauga priekšapstrādeJa sastāvā ir viela, kas procentuālā sastāva aprēķinā (sk. 12. panta 2. punkta d) apakšpunktu Direktīvā, kas attiecas uz tekstilpreču nosaukumiem) nav jāņem vērā, tā vispirms jāatdala ar piemērotu metodi, kas neietekmē nevienu sastāvā esošo šķiedru.Tādēļ atdala bezšķiedru vielu, ko var ekstrahēt ar petrolēteri un ūdeni, apstrādājot gaissauso sākotnējo paraugu Soksleta aparātā ar petrolēteri vienu stundu ar minimālo ātrumu, kas ir 6 cikli stundā. Ļauj petrolēterim iztvaikot no sākotnējā parauga, ko pēc tam tieši ekstrahē ar ūdeni, mērcējot vienu stundu istabas temperatūrā, pēc tam mērcējot vēl vienu stundu 65 ± 5 °C temperatūrā, laiku pa laikam šķidrumu sakrata, šķiedrvielas un šķidruma attiecība ir 1: 100. Lieko ūdeni no sākotnējā parauga atdala, nospiežot, nosūcot vai centrifugējot, un tad sākotnējam paraugam ļauj izžūt gaisā.Ja bezšķiedru vielu nevar ekstrahēt ar petrolēteri un ūdeni, tā jāatdala, iepriekš aprakstīto ūdens metodi aizstājot ar piemērotu metodi, kas būtiski neizmaina nevienu no šķiedras sastāvdaļām. Tomēr attiecībā uz dažām nebalinātām, dabīgām augu šķiedrām (piemēram, džutu, kokosšķiedrām) jānorāda, ka parastā priekšapstrādē ar petrolēteri un ūdeni netiek atdalītas visas dabīgās bezšķiedru vielas; tomēr papildu priekšapstrādi neveic, ja sākotnējais paraugs nesatur apretus, kas nešķīst ne petrolēterī, ne ūdenī.Analīzes protokolos jāiekļauj pilna informācija par izmantotajām priekšapstrādes metodēm.I.7. Testa gaitaI.7.1. Vispārīgi norādījumiI.7.1.1. ŽāvēšanaVisas žāvēšanas darbības notiek ne mazāk par 4 stundām un ne ilgāk par 16 stundām 105 ± 3 °C ventilācijas tipa žāvēšanas skapī, kura durvis ir pilnīgi noslēgtas. Ja žāvēšanas laiks ir īsāks par 14 stundām, jāizdara analizējamā parauga kontrolsvērumi, lai noteiktu, vai tā masa ir nemainīga. Masu var uzskatīt par nemainīgu, ja pēc papildu 60 minūšu žāvēšanas tā ir mainījusies mazāk par 0,05 %.Žāvēšanas, dzesēšanas un svēršanas laikā tīģeļus un sverglāzītes, analizējamos paraugus vai atlikumus neaiztiek ar plikām rokām.Sausie analizējamie paraugi ir sverglāzītē, un tai blakus ir vāks. Pēc žāvēšanas, pirms sverglāzīti izņem no žāvēšanas skapja, to noslēdz un ātri pārliek eksikatorā.Filtrtīģeli izžāvē sverglāzītē, tai blakus žāvēšanas skapī ir vāks. Pēc žāvēšanas sverglāzīti noslēdz un ātri pārliek eksikatorā.Ja izmanto ierīci, kas nav filtrtīģelis, žāvēšanai jānotiek žāvēšanas skapī, lai noteiktu šķiedru bezūdens masu bez zuduma.I.7.1.2. DzesēšanaVisas dzesēšanas darbības veic eksikatorā, kas novietots blakus svariem, līdz sverglāzīšu dzesēšana ir pabeigta, katrā ziņā ne mazāk kā 2 stundas.I.7.1.3. SvēršanaPēc dzesēšanas sverglāzīti 2 minūšu laikā pēc izņemšanas no eksikatora nosver; sver ar 0,0002 g precizitāti.I.7.2. Analīzes gaitaNo priekšapstrādātā sākotnējā laboratorijas parauga paņem analizējamo paraugu, kura masa ir vismaz 1 g. Pavedienu vai audumu sagriež aptuveni 10 mm garos gabalos, atdalot tos, cik iespējams labi. Analizējamo(-os) paraugu(-us) žāvē sverglāzītē(-ēs), to (tās) atdzesē eksikatorā un nosver. Analizējamo(-os) paraugu(-us) pārliek stikla traukā(-os), kas norādīts(-i) attiecīgajā Kopienas metodes daļā, tūlīt atkārtoti nosver sverglāzīti(-es) un no starpības aprēķina analizējamā(-o) parauga(-u) bezūdens masu; izdara analīzi, kā norādīts attiecīgajā piemērojamās metodes daļā. Izmeklē atlikumu(-us) mikroskopiski, lai pārbaudītu, vai faktiski apstrādē ir pilnībā atdalīta(-as) šķīstošā(-ās) šķiedra(-as).I.8. Rezultātu aprēķināšana un izteikšanaKatra komponenta masu izsaka ar šķiedras kopējās masas procentuālo sastāvu maisījumā. Rezultātus aprēķina tīrai bezūdens masai, lietojot, no vienas puses, pieņemtos mitruma koeficientus un, no otras puses, korekcijas koeficientus, kas vajadzīgi, lai ņemtu vērā bezšķiedru vielas zudumu priekšapstrādē un analīzē.I.8.1. Tīru bezūdens šķiedru masas procentuālā sastāva aprēķins, kurā neņem vērā šķiedru masas zudumu priekšapstrādē.I.8.1.1. – 1. VARIANTS –Formula, ko izmanto, ja no viena analizējamā parauga atdala vienu maisījuma komponentu un no otra parauga – citu komponentu:P% =dddrmrm1 -dd× 100P% =dddrmrm1 -dd× 100P% = 100 -P1% + P2%P1%  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents pirmajā analizējamā paraugā, ko izšķīdina pirmajā reaģentā);P2%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents otrajā analizējamajā paraugā, ko izšķīdina otrajā reaģentā);P3%  ir trešā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents, kas abos analizējamajos paraugos neizšķīst);m1  ir pirmā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;m2  ir otrā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;r1  ir atlikuma bezūdens masa pēc pirmā komponenta atdalīšanas no pirmā analizējamā parauga pirmajā reaģentā;r2  ir atlikuma bezūdens masa pēc otrā komponenta atdalīšanas no otrā analizējamā parauga otrajā reaģentā;d1  ir korekcijas koeficients masas zudumam pirmajā reaģentā no otrā komponenta, kas nav izšķīdināts pirmajā analizējamajā paraugā [1];d2  ir korekcijas koeficients masas zudumam pirmajā reaģentā no trešā komponenta, kas nav izšķīdināts pirmajā analizējamajā paraugā [2];d3  ir korekcijas koeficients masas zudumam otrajā reaģentā no pirmā komponenta, kas nav izšķīdināts otrajā analizējamajā paraugā [3];d4  ir korekcijas koeficients masas zudumam otrajā reaģentā no trešā komponenta, kas nav izšķīdināts otrajā analizējamajā paraugā [4].I.8.1.2. – 2. VARIANTS –Formula, ko izmanto, ja no pirmā analizējamā parauga atdala vienu komponentu a, atlikumā atstājot pārējos divus komponentus b + c, un no otrā analizējamā parauga atdala divus komponentus a + b, atlikumā atstājot trešo komponentu c.P% = 100 -P2% + P3%P% = 100 ×drm-dd× P%P% =drm× 100P1%  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents pirmajā analizējamajā paraugā, kas šķīst pirmajā reaģentā);P2%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents, kas vienlaikus ar otrā analizējamā parauga pirmo komponentu izšķīst otrajā reaģentā);P3%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents, kas abos analizējamajos paraugos neizšķīst);m1  ir pirmā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;m2  ir otrā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;r1  ir atlikuma bezūdens masa pēc pirmā komponenta atdalīšanas no pirmā analizējamā parauga pirmajā reaģentā;r2  ir atlikuma bezūdens masa pēc pirmā un otrā komponenta atdalīšanas no otrā analizējamā parauga otrajā reaģentā;d1  ir korekcijas koeficients masas zudumam pirmajā reaģentā no otrā komponenta, kas nav izšķīdis pirmajā analizējamā paraugā [5];d2  ir korekcijas koeficients masas zudumam pirmajā reaģentā no trešā komponenta, kas nav izšķīdis pirmajā analizējamā paraugā [6];d4  ir korekcijas koeficents masas zudumam otrajā reaģentā no trešā komponenta, kas nav izšķīdis otrajā analizējamā paraugā [7].I.8.1.3. – 3. VARIANTS –Formula, ko izmanto, ja no analizējamā parauga atdala divus komponentus a + b, atlikumā atstājot trešo komponentu c, pēc tam no cita analizējamā parauga atdala divus komponentus b + c, atlikumā atstājot pirmo komponentu a:P% =drm× 100P% = 100 -P% + P%P% =drm× 100P1%  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents, ko izšķīdina reaģents);P2%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents, ko izšķīdina reaģents);P3%  ir trešā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (komponents, ko reģents izšķīdina otrajā analizējamajā paraugā);m1  ir pirmā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;m2  ir otrā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;r1  ir atlikuma bezūdens masa pēc pirmā un otrā komponenta atdalīšanas no pirmā analizējamā parauga pirmajā reaģentā;r2  ir atlikuma bezūdens masa pēc otrā un trešā komponenta atdalīšanas no otrā analizējamā parauga pirmajā reaģentā;d2  ir korekcijas koeficients masas zudumam pirmajā reaģentā no trešā komponenta, kas nav izšķīdis pirmajā analizējamajā paraugā [8];d3  ir korekcijas koeficients masas zudumam otrajā reaģentā no pirmā komponenta, kas nav izšķīdis otrajā analizējamajā paraugā [9];I.8.1.4. – 4. VARIANTS –Formula, ko izmanto, ja no maisījuma pēc kārtas atdala divus komponentus, izmantojot vienu un to pašu analizējamo paraugu:P1% = 100 -P2% + P3%P% =× 100 -× P%P% =dr× 100P1%  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (pirmais šķīstošais komponents);P2%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (otrais šķīstošais komponents);P3%  ir trešā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs (nešķīstošais komponents);m  ir analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes;r1  ir atlikuma bezūdens masa pēc pirmā komponenta atdalīšanas ar pirmo reaģentu;r2  ir atlikuma bezūdens masa pēc pirmā un otrā komponenta atdalīšanas ar pirmo un otro reaģentu;d1  ir korekcijas koeficients otrā komponenta masas zudumam pirmajā reaģentā [10];d2  ir korekcijas koeficients trešā komponenta masas zudumam pirmajā reaģentā [11];d3  ir korekcijas koeficients trešā komponenta masas zudumam pirmajā un otrajā reaģentā [12].I.8.2. Katra komponenta procentuālā sastāva aprēķins, piemērojot pieņemtos mitruma koeficientus un, attiecīgā gadījumā, korekcijas koeficientus masas zudumiem priekšapstrādē.JaA = 1 +a+ bB = 1 +a+ bC = 1 +a+ b3100tadP% =PAPA + PB + PC× 100P% =PBPA + PB + PCx 100P% =PCPA + PB + PCx 100P1A%  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs, tostarp mitruma saturs un masas zudums priekšapstrādē;P2A%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs, tostarp mitruma saturs un masas zudums priekšapstrādē;P3A%  ir trešā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs, tostarp mitruma saturs un masas zudums priekšapstrādē;P1  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs, ko aprēķina, izmantojot vienu no I.8.1. punktā norādītajām formulām;P2  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs, ko aprēķina, izmantojot vienu no I.8.1. punktā norādītajām formulām;P3  ir trešā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs, ko aprēķina, izmantojot vienu no I.8.1. punktā norādītajām formulām;a1  ir pieņemtais pirmā komponenta mitruma koeficients;a2  ir pieņemtais otrā komponenta mitruma koeficients;a3  ir pieņemtais trešā komponenta mitruma koeficients;b1  ir pirmā komponenta masas zuduma procentuālais sastāvs priekšapstrādē;b2  ir otrā komponenta masas zuduma procentuālais sastāvs priekšapstrādē;b3  ir trešā komponenta masas zuduma procentuālais sastāvs priekšapstrādē.Ja izmanto īpašu priekšapstrādi, jānosaka b1, b2 un b3 vērtība, ja iespējams, veicot priekšapstrādi katrai analizējamajai tīrajai šķiedras sastāvdaļai. Tīrās šķiedras ir šķiedras, kurās nav nekāda cita bezšķiedru materiāla, izņemot materiālu, ko tās parasti satur (vai nu dabīgi, vai ražošanas procesa dēļ) stāvoklī (nebalinātas, balinātas), kādā tās ir analizējamajā materiālā.Ja nav pieejamas tīras, atdalītas sastāvā esošās šķiedras, ko izmanto analizējamā materiāla izgatavošanā, jāizmanto vidējās b1, b2 un b3 vērtības, kuras nosaka testos, ko veic tīrām šķiedrām, kuras ir līdzīgas pārbaudāmajā maisījumā esošajām.Ja izmanto parastu priekšapstrādi, kad izdara ekstrakciju ar petrolēteri un ūdeni, korekcijas koeficientus b1, b2 un b3 parasti var ignorēt, izņemot nebalinātu kokvilnu, nebalinātus linus un nebalinātas kaņepes, kad pieņem, ka priekšapstrādē parasti rodas 4 % zudums, bet polipropilēnam – 1 % zudums.Attiecībā uz citām šķiedrām priekšapstrādē radītos zudumus aprēķinā parasti neņem vērā.I.8.3. PiezīmeAprēķina paraugi ir sniegti šīs direktīvas II pielikumā.II. KVANTITATĪVĀS ANALĪZES METODE, KURĀ IZMANTO TRĪSKĀRŠU TEKSTILŠĶIEDRAS MAISĪJUMU MANUĀLU ATDALĪŠANU.II.1. Darbības jomaŠo metodi izmanto visu veidu tekstilšķiedrām, ja tās nav neatdalāms maisījums un ja tās ir iespējams atdalīt ar rokām.II.2. PrincipsPēc tekstilmateriāla komponentu identifikācijas piemērotā priekšapstrādē atdala bezšķiedru vielu, un pēc tam ar rokām atdala šķiedras, izžāvē un nosver, lai aprēķinātu katras šķiedras daļu maisījumā.II.3. IerīcesII.3.1. Sverglāzītes vai cita ierīce, ar ko iegūst identiskus rezultātus.II.3.2. Eksikators, kam mitruma indikators ir iekrāsots silikagels.II.3.3. Ventilācijas tipa žāvēšanas skapis analizējamo paraugu žāvēšanai 105 ± 3 °C temperatūrā.II.3.4. Analītiskie svari ar precizitāti līdz 0,0002 g.II.3.5. Soksleta aparāts vai cita ierīce, ar ko iegūst identiskus rezultātus.II.3.6. Adata.II.3.7. Torsiometrs vai tamlīdzīga ierīce.II.4. ReaģentiII.4.1. Petrolēteris, pārdestilēts, vārīšanās diapazons no 40 līdz 60 °C.II.4.2. Destilēts vai dejonizēts ūdens.II.5. Kondicionēšanas un analīzes atmosfēraSk. I.4. punktu.II.6. Sākotnējais laboratorijas paraugsSk. I.5. punktu.II.7. Sākotnējā laboratorijas parauga priekšapstrādeSk. I.6. punktu.II.8. Analīzes gaita.II.8.1. Pavediena analīzeNo priekšapstrādātā laboratorijas sākotnējā parauga paņem analizējamo paraugu, kura masa nav mazāka par 1 g. Ja pavediens ir ļoti smalks, analīzi var veikt vismaz 30 m garam pavedienam neatkarīgi no tā masas.Pavedienu sagriež piemērota garuma gabalos, un ar adatu un, vajadzības gadījumā, ar torsiometru atdala atšķirīgu veidu šķiedras. Tā iegūtās atšķirīgās šķiedras ieliek iepriekš nosvērtās sverglāzītēs un izžāvē 105 ± 3 °C temperatūrā, līdz iegūst nemainīgu masu, kā aprakstīts I.7.1. un I.7.2. punktā.II.8.2. Auduma analīzeNo priekšapstrādātā sākotnējā laboratorijas parauga paņem analizējamo paraugu, kura masa nav mazāka par 1 g, neskaitot eģi, kuras malas ir rūpīgi apgrieztas, lai nebūtu drisku, paralēli audu vai šķēru pavedieniem, vai, attiecībā uz trikotāžu, pa valdziņu kārtu un valdziņu rindu. Atdala atšķirīgo veidu šķiedras, savāc tās iepriekš nosvērtās sverglāzītēs un apstrādā, kā aprakstīts II.8.1. punktā.II.9. Rezultātu aprēķināšana un izteikšanaKatras sastāvā esošās šķiedras masu izsaka ar kopējās šķiedru masas procentuālo sastāvu maisījumā. Rezultātus aprēķina tīrai bezūdens masai, lietojot, no vienas puses, pieņemtos mitruma koeficientus un, no otras puses, korekcijas koeficientus, kas vajadzīgi, lai ņemtu vērā masas zudumus priekšapstrādē.II.9.1. Tīras bezūdens šķiedras procentuālā masas sastāva aprēķins, neņemot vērā šķiedras masas zudumu priekšapstrādē:P% =100 mm+ m+ m=1+m+m3m1P% =100 mm+ m+ m=1 +m+ m3m2P% = 100 -P1% + P2%P1%  ir pirmā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs;P2%  ir otrā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs;P3%  ir trešā tīrā bezūdens komponenta procentuālais sastāvs;m1  ir pirmā komponenta tīrā bezūdens masa;m2  ir otrā komponenta tīrā bezūdens masa;m3  ir trešā komponenta tīrā bezūdens masa.II.9.2. Lai aprēķinātu katra komponenta procentuālo sastāvu, lietojot pieņemtos mitruma koeficientus un – attiecīgā gadījumā – korekcijas koeficientus attiecībā uz masas zudumiem priekšapstrādē: sk. I.8.2. punktu.III. TRĪSKĀRŠU TEKSTILŠĶIEDRAS MAISĪJUMU KVANTITATĪVĀS ANALĪZES METODE, KURĀ IZMANTO MANUĀLAS ATDALĪŠANAS UN ĶĪMISKAS ATDALĪŠANAS KOMBINĀCIJU.Ja vien iespējams, jāizmanto manuāla atdalīšana, ievērojot atdalīto komponentu attiecību pirms katra atsevišķā komponenta ķīmiskas apstrādes.IV. METOŽU PRECIZITĀTEPrecizitāte, kas norādīta katrā divkāršu maisījumu analīzes metodē, ir saistīta ar sakritību (sk. II pielikumu Direktīvai, kas attiecas uz dažām divkāršu tekstilšķiedras maisījumu kvantitatīvās analīzes metodēm).Sakritība ir ticamība, t.i., pakāpe, kādā saskan eksperimentālās vērtības, ko laboranti ieguvuši atšķirīgās laboratorijās vai atšķirīgos laikos, izmantojot vienu un to pašu metodi un individuāli iegūstot rezultātus par identiskiem viendabīga maisījuma analizējamajiem paraugiem.Sakritību nosaka rezultātu ticamības robežās ar 95 % ticamību.Tas nozīmē, ka starpība starp diviem rezultātiem analīžu sērijā, ko izdara atšķirīgās laboratorijās, ja šo metodi izmanto normāli un pareizi, identiskam un viendabīgam maisījumam, būtu pārsniegta tikai piecos gadījumos no simta.Lai noteiktu trīskārša maisījuma analīzes precizitāti, parastajā kārtībā izmanto divkāršu maisījumu analīzes metodēs norādītās vērtības, kas izmantotas, lai analizētu trīskāršo maisījumu.Ja četros trīskāršu maisījumu kvantitatīvas ķīmiskās analīzes variantos ir paredzētas divas izšķīdināšanas (pirmajos trijos variantos izmanto divus atsevišķus analizējamos paraugus un ceturtajā variantā vienu analizējamo paraugu), un, pieņemot ka ar E1 un E2 ir apzīmēta šo divu divkāršo maisījumu analizēšanas metožu precizitāte, katra komponenta rezultātu precizitāte ir parādīta šajā tabulā:VariantiSastāvā esošā šķiedra | | 1. | 2. un 3. | 4. |a | E1 | E1 | E1 |b | E2 | E1 + E2 | E1 + E2 |c | E1 + E2 | E2 | E1 + E2 |Ja izmanto ceturto variantu, var konstatēt zemāku precizitātes pakāpi nekā tad, ja aprēķinu izdara saskaņā ar iepriekšminēto metodi, jo pirmais reaģents, iespējams, var iedarboties uz atlikumu, ko veido b un c komponenti, kurus ir grūti novērtēt.V. TESTA ZIŅOJUMSV.1. Norāda variantu(-us), kas izmantoti analīzei, metodes, reaģentus un korekcijas koeficientus.V.2. Sniedz sīkas ziņas par jebkuru īpašu priekšapstrādi (sk. I.6. punktu).V.3. Norāda individuālos rezultātus un vidējo aritmētisko, katru līdz pirmajai zīmei aiz komata.V.4. Ja vien iespējams, norāda metodes precizitāti katram komponentam, to aprēķina atbilstoši tabulai IV iedaļā.[1] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[2] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[3] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[4] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[5] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[6] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[7] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[8] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[9] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[10] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[11] d vērtības ir norādītas atbilstīgajās daļās direktīvām, kas attiecas uz dažādām divkāršu maisījumu analīzes metodēm.[12] Ja vien iespējams, ar eksperimentālām metodēm iepriekš jānosaka d2.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPARAUGI DAŽU TRĪSKĀRŠU MAISĪJUMU KOMPONENTU PROCENTUĀLĀ SASTĀVA APRĒĶINAM, KURĀ IZMANTO DAŽUS NO I PIELIKUMA I.8.1. PUNKTĀ APRAKSTĪTAJIEM VARIANTIEMAplūkosim gadījumu, kad, kvantitatīvi analizējot šķiedras maisījumu, iegūst šādus komponentus: 1) kārstu vilnu; 2) neilonu (poliamīdu); 3) nebalinātu kokvilnu.1. VARIANTSIzmantojot šo variantu, kurā izmanto divus dažādus analizējamo paraugus un no pirmā analizējamā parauga ar izšķīdināšanu atdala vienu komponentu (a = vilna), bet no otrā analizējamā parauga – otru komponentu (b = poliamīds), var iegūt šādus rezultātus.1.Pirmā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes: | (m1) | = 1,6000 g. |2.Atlikuma bezūdens masa pēc priekšapstrādes ar sārmainu nātrija hipohlorītu (poliamīds + kokvilna) | (r1) | = 1,4166 g. |3.Otrā analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes: | (m2) | = 1,8000 g. |4.Atlikuma bezūdens masa pēc priekšapstrādes ar skudrskābi (vilna + kokvilna) | (r2) | = 0,9000 g. |Apstrādē ar sārmainu hipohlorītu poliamīda masas zudums nerodas, turpretim nebalināta kokvilna zaudē 3 %, tādēļ d1 = 1,0 un d2 = 1,03.Apstrādē ar skudrskābi vilnas vai nebalinātas kokvilnas masas zudums nerodas, tādēļ d3 un d4 = 1,0.Ja I pielikuma I.8.1.1. punktā norādītajā formulā ievieto ķīmiskajā analīzē iegūtās vērtības un korekcijas koeficientus, iegūst šādus rezultātus:P% vilna =1.031.01.41661.60000.90001.80001 -× 100 = 10.30P% poliamīds =- 1.0 ×+×1.01.0× 100 = 50.00P% kokvilna = 100 -= 39.70Dažādo tīro bezūdens šķiedru procentuālais sastāvs ir šāds:vilna | 10,30 % |poliamīds | 50,00 % |kokvilna | 39,70 % |Šis procentuālais sastāvs jākoriģē atbilstoši formulai I pielikuma I.8.2. punktā, lai ņemtu vērā arī pieņemtos mitruma koeficientus un korekcijas koeficientus visiem masas zudumiem pēc priekšapstrādes.Kā norādīts II pielikumā Direktīvai, kas attiecas uz tekstilpreču nosaukumiem, pieņemtie mitruma koeficienti ir šādi: kārstai vilnai 17,0 %, poliamīdam 6,25 %, kokvilnai 8,5 %; turklāt nebalinātai kokvilnai pēc priekšapstrādes ar petrolēteri un ūdeni ir masas zudums 4 %. Tādējādi:P% vilna =10.30 ×10010.30 ×100+ 50.00 ×100+ 39.70 ×100× 100 = 10.97P% poliamīds =50.00 ×100× 100 = 48.37P% kokvilna = 100 -= 40.66Tādēļ pavedienu sastāvs ir šāds:poliamīds | 48,4 % |kokvilna | 40,6 % |vilna | 11,0 % || 100,0 % |4. VARIANTSAplūkosim gadījumu, kad, kvantitatīvi analizējot šķiedras maisījumu, iegūst šādus komponentus: kārstu vilnu, viskozi, nebalinātu kokvilnu.Pieņem, ka, izmantojot 4. variantu, kurā secīgi atdala divus komponentus no viena analizējamā parauga maisījuma, iegūst šādus rezultātus.1.Analizējamā parauga bezūdens masa pēc priekšapstrādes | (m1) | = 1,6000 g. |2.Atlikuma bezūdens masa pēc pirmās apstrādes ar sārmainu nātrija hipohlorītu (viskoze + kokvilna) | (r1) | = 1,4166 g. |3.Atlikuma bezūdens masa pēc otrās apstrādes ar cinka hlorīdu/skudrskābi (kokvilna) | (r2) | = 0,6630 g. |Apstrādē ar sārmainu nātrija hipohlorītu viskozes masas zudums nerodas, turpretim nebalinātai kokvilnai zūd 3 %, tādēļ d1 = 1,0 un d2 = 1,03.Pēc apstrādes ar cinka hlorīdu/skudrskābi kokvilnas masa palielinās par 4 %, tā ka d3 = (1,03 × 0,96) = 0,9888, ko noapaļo uz 0,99 (kur d3 ir korekcijas koeficients attiecīgajam trešā komponenta masas zudumam vai pieaugumam pirmajā un otrajā reaģentā).Ja ķīmiskajā analīzē iegūtās vērtības un korekcijas koeficientus ievieto formulā, kas norādīta I pielikuma I.8.1.4. punktā, iegūst šādus rezultātus:P% viskoze =× 100 -× 40.98 = 48.75%P% kokvilna =× 100 = 41.02%P% vilna = 100 -= 10.23%Kā jau norādīts 1. variantā, šis procentuālais sastāvs jākoriģē ar formulu, kas norādīta I pielikuma I.8.2. punktā.P% vilna =10.23 ×10010.23 ×100+ 48.75 ×100+ 41.02 ×100× 100 = 10.57%P% viskoze =48.75 ×100× 100 = 48.65%P% kokvilna = 100 -= 40.78%Tādēļ maisījuma sastāvs ir šāds:viskoze | 48,6 % |kokvilna | 40,8 % |vilna | 10,6 % || 100,0 % |--------------------------------------------------III PIELIKUMSTABULA AR RAKSTURĪGIEM TRĪSKĀRŠIEM MAISĪJUMIEM, KO VAR ANALIZĒT, IZMANTOJOT KOPIENAS ANALĪZES METODES DIVKĀRŠIEM MAISĪJUMIEM(izmanto piemēram)Maisījuma Nr. | Sastāvā esošās šķiedras | Variants [1] | Kopienas binārās metodes numurs un reaģents |1. komponents | 2. komponents | 3. komponents |1 | vilna vai astri | viskoze, kupro vai dažu veidu modālviskoze | kokvilna | 1. un/vai 4. | 2.(sārmains nātrija hipohlorīts)un 3.(cinka hlorīds/skudrskābe) |2 | vilna vai astri | poliamīds 6 vai 6-6 | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 1. un/vai 4. | 2.(sārmains nātrija hipohlorīts)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |3 | vilna, astri vai zīds | dažas hloršķiedras | viskoze, kupro, modālviskoze vai kokvilna | 1. un/vai 4. | 2.(sārmains nātrija hipohlorīts)un 9.(oglekļa disulfīds/acetons, masas attiecība: 55,5/44,5) |4 | vilna vai astri | poliamīds 6 vai 6-6 | poliesteris, polipropilēns, akrils vai stiklašķiedra | 1. un/vai 4. | 2.(sārmains nātrija hipohlorīts)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |5 | vilna, astri vai zīds | dažas hloršķiedras | poliesteris, akrils, poliamīds vai stiklašķiedra | 1. un/vai 4. | 2.(sārmains nātrija hipohlorīts)un 9.(oglekļa disulfīds/acetons, masas attiecība: 55,5/44,5) |6 | zīds | vilna vai astri | poliesteris | 2. | 11.(sērskābe – 75 masas %)un 2.(sārmains nātrija hipohlorīts) |7 | poliamīds 6 vai 6-6 | akrils | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 1. un/vai 4. | 4.(skudrskābe – 80 masas %)un 8.(dimetilformamīds) |8 | dažas hloršķiedras | poliamīds 6 vai 6-6 | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 1. un/vai 4. | 8.(dimetilformamīds)un 4.(skudrskābe – 80 masas %)vai 9.(oglekļa disulfīds/acetons, masas attiecība: 55,5/44,5)un 4.(skudrskābe, 80 masas %) |9 | akrils | poliamīds 6 vai 6-6 | poliesteris | 1. un/vai 4. | 8.(dimetilformamīds)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |10 | acetāts | poliamīds 6 vai 6-6 | viskoze, kokvilna, kupro vai modālviskoze | 4. | 1.(acetons)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |11 | dažas hloršķiedras | akrils | poliamīds | 2. un/vai 4. | 9.(oglekļa disulfīds/acetons, masas attiecība: 55,5/44,5)un 8.(dimetilformamīds) |12 | dažas hloršķiedras | poliamīds 6 vai 6-6 | akrils | 1. un/vai 4. | 9.(oglekļa disulfīds/acetons, masas attiecība: 55,5/44,5)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |13 | poliamīds 6 vai 6-6 | viskoze, kupro, modālviskoze vai kokvilna | poliesteris | 4. | 4.(skudrskābe – 80 masas %)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |14 | acetāts | viskoze, kupro, modālviskoze vai kokvilna | poliesteris | 4. | 1.(acetons)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |15 | akrils | viskoze, kupro, modālviskoze vai kokvilna | poliesteris | 4. | 8.(dimetilformamīds)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |16 | acetāts | vilna, astri vai zīds | kokvilna, viskoze, kupro, modālviskoze, poliamīds, poliesteris, akrils | 4. | 1.(acetons)un 2.(sārmains nātrija hipohlorīts) |17 | triacetāts | vilna, astri vai zīds | kokvilna, viskoze, kupro, modālviskoze, poliamīds, poliesteris, akrils | 4. | 6.(dihlormetāns)un 2.(sārmains nātrija hipohlorīts) |18 | akrils | vilna, astri vai zīds | poliesteris | 1. un/vai 4. | 8.(dimetilformamīds)un 2.(sārmains nātrija hipohlorīts) |19 | akrils | zīds | vilna vai astri | 4. | 8.(dimetilformamīds)un 1.(sērskābe – 75 masas %) |20 | akrils | vilna, astri vai zīds | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 1. un/vai 4. | 8.(dimetilformamīds)un 2.(sārmains nātrija hipohlorīts) |21 | vilna, astri vai zīds | kokvilna, viskoze, kupro modālviskoze | poliesteris | 4. | 2.(sārmains nātrija hipohlorīts)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |22 | viskoze, kupro vai daži modāla paveidi | kokvilna | poliesteris | 2. un/vai 4. | 3.(cinka hlorīds/skudrskābe)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |23 | akrils | viskoze, kupro vai daži modāla paveidi | kokvilna | 4. | 8.(dimetilformamīds)un 3.(cinka hlorīds/skudrskābe) |24 | dažas hloršķiedras | viskoze, kupro vai daži modāla paveidi | kokvilna | 1. un/vai 4. | 9.(oglekļa disulfīds/acetons 55,5/44,5 masas)un 3.(cinka hlorīds/skudrskābe)vai 8.(dimetilformamīds)un 3.(cinka hlorīds/skudrskābe) |25 | acetons | viskoze, kupro vai daži modāla paveidi | kokvilna | 4. | 1(acetons)un 3.(cinka hlorīds/skudrskābe) |26 | triacetāts | viskoze, kupro vai daži modāla paveidi | kokvilna | 4. | 6.(dihlormetāns)un 3.(cinka hlorīds/skudrskābe) |27 | acetāts | zīds | vilna vai astri | 4. | 1.(acetons)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |28 | triacetāts | zīds | vilna vai astri | 4. | 6.(dihlormetāns)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |29 | acetāts | akrils | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 4. | 1.(acetons)un 8.(dimetilformamīds) |30 | triacetāts | akrils | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 4. | 6.(dihlormetāns)un 8.(dimetilformamīds) |31 | triacetāts | poliamīds 6 vai 6-6 | kokvilna, viskoze, kupro vai modālviskoze | 4. | 6.(dihlormetāns)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |32 | triacetāts | viskoze, kupro, modālviskoze vai kokvilna | poliesteris | 4. | 6.(dihlormetāns)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |33 | acetāts | poliamīds 6 vai 6-6 | poliesteris vai akrils | 4. | 1.(acetons)un 4.(skudrskābe – 80 masas %) |34 | acetāts | akrils | poliesteris | 4 | 1.(acetons)un 8.(dimetilformamīds) |35 | dažas hloršķiedras | viskoze, kupro, modālviskoze vai kokvilna | poliesteris | 4 | 8.(dimetilformamīds)un 7.(sērskābe – 75 masas %)vai 9.(oglekļa disulfīds/acetons, masas attiecība: 55,5/44,5)un 7.(sērskābe – 75 masas %) |[1] Ja izmanto 4. variantu, vispirms atdala pirmo komponentu, izmantojot pirmo reaģentu--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 93/29/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0029

Oficiālais Vēstnesis L 188 , 29/07/1993 Lpp. 0001 - 0010 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 4 Lpp. 0207  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 4 Lpp. 0207

		Padomes Direktīva 93/29/EEK(1993. gada 14. jūnijs)par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācijuEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvu 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu [1],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite; tā kā jāparedz šim nolūkam vajadzīgie pasākumi;tā kā attiecībā uz to vadības ierīcēm, signalizatoriem un indikatoriem divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem katrā dalībvalstī vajadzīgi konkrēti tehniskie parametri, kas paredzēti obligātos noteikumos un dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā šādas noteikumu atšķirības var radīt šķēršļus tirdzniecībai Kopienā;tā kā šos šķēršļus iekšējā tirgus darbībā var likvidēt, ja visas dalībvalstis savu noteikumu vietā pieņem vienādas prasības;tā kā, lai katra veida transportlīdzekļiem varētu piemērot tipa apstiprināšanas un detaļas tipa apstiprināšanas procedūras, kas paredzētas Direktīvā 92/61/EEK, jāizstrādā saskaņotas prasības divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikācijai;tā kā, ņemot vērā ierosinātās darbības mērogu un ietekmi attiecīgajā nozarē, ir vajadzīgi šajā direktīvā iekļautie Kopienas pasākumi, lai sasniegtu attiecīgo mērķi, t.i., Kopienā izstrādātu transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu; tā kā dalībvalstis atsevišķi nevar pienācīgi sasniegt šo mērķi;tā kā, lai atvieglotu piekļuvi trešo valstu tirgiem, šīs direktīvas prasības jāvienādo ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Noteikumiem Nr. 60,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju visu tipu transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 92/61/EEK 1. pantā.2. pantsProcedūra, saskaņā ar kuru piešķir tipa apstiprinājumu divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem saistībā ar vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju, un nosacījumi par tādu transportlīdzekļu brīvu apriti ir paredzēti Direktīvas 92/61/EEK II un III nodaļā.3. pantsSaskaņā ar Direktīvas 92/61/EEK 11. panta noteikumiem ar šo tiek atzīta šīs direktīvas prasību līdzvērtība ar ANO/EEK Noteikumiem Nr. 60 (E/ECE/TRANS/505 — Add. 59).Dalībvalstu iestādes, kas izsniedz detaļas tipa apstiprinājumus, pieņem apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar iepriekšminēto Noteikumu Nr. 60 prasībām, tāpat kā detaļas tipa apstiprinājuma zīmes kā alternatīvu atbilstošiem apstiprinājumiem, kas piešķirti saskaņā ar šīs direktīvas prasībām.4. pantsŠo direktīvu var grozīt saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK [5] 13. pantu, lai:- ņemtu vērā jebkurus grozījumus Eiropas Ekonomikas komisijas noteikumos, kas minēti 3. pantā.,- pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai.5. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu, ne vēlāk kā līdz 1994. gada 14. decembrim. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.No dienas, kas minēta pirmajā daļā, dalībvalstis nedrīkst ar vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju saistītu iemeslu dēļ aizliegt sākt tādu transportlīdzekļu ekspluatāciju, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām.Dalībvalstis piemēro pirmajā daļā minētos noteikumus no 1995. gada 14. jūnija.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1993. gada 14. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Trøjborg[1] OV L 225, 10.8.1992., 72. lpp.[2] OV C 293, 9.11.1992., 5. lpp.[3] OV C 21, 25.1.1993., 96. lpp. un OV C 150, 31.5.1993.[4] OV C 73, 15.3.1993., 22. lpp.[5] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/53/EEK (OV L 225, 10.8.1992., 1. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMSPRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ DIVRITEŅU VAI TRĪSRITEŅU MEHĀNISKO TRANSPORTLĪDZEKĻU DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMU ATTIECĪBĀ UZ TO VADĪBAS IERĪČU, SIGNALIZATORU UN INDIKATORU IDENTIFIKĀCIJU1. DEFINĪCIJASŠajā direktīvā:1.1. "vadības ierīce" ir tā transportlīdzekļa daļa vai detaļa, ko tieši iedarbina vadītājs un kas izraisa izmaiņas transportlīdzekļa vai kādas tā daļas stāvoklī vai darbībā;1.2. "signalizators" ir signāls, kas norāda ierīces ieslēgšanu, darbību vai aizdomīgu vai bojātu stāvokli, vai nedarbošanos;1.3. "indikators" ir ierīce, kas sniedz informāciju par sistēmas vai tās daļas pareizu darbību vai stāvokli, piemēram, šķidruma līmenis;1.4. "simbols" ir kontūra, kas ļauj identificēt vadības ierīci, signalizatoru vai indikatoru.2. PRASĪBAS2.1. IdentifikācijaUz transportlīdzekļa uzstādot vadības ierīces, signalizatorus un indikatorus, kas parādīti 2.1.5. iedaļā, tos identificē saskaņā ar šādām prasībām:2.1.1. simboli ir skaidri saskatāmi uz fona, vai nu gaišs uz tumša, vai tumšs uz gaiša;2.1.2. simbols atrodas uz identificētās vadības ierīces vai vadības ierīces signalizatora, vai tā tiešā tuvumā. Ja tas nav iespējams, tad simbolu un vadības ierīci vai signalizatoru savieno ar nepārtrauktu, iespējami īsu svītru;2.1.3. priekšējos tālās gaismas lukturus simbolizē paralēli horizontāli stari un priekšējos tuvās gaismas lukturus - paralēli lejupvērsti stari;2.1.4. tās izmantojot optiskajā signalizatorā, tālāk norādītajām krāsām ir šāda nozīme:—sarkana: | briesmas, |—dzintara krāsa: | brīdinājums, |—zaļa: | drošība. |Zilā krāsa paredzēta tikai priekšējo tālās gaismas lukturu signalizatoriem.2.1.5. Simbolu nozīme un identifikācija+++++ TIFF +++++1. attēlsPriekšējā luktura vadības ierīce - Priekšējais tālās gaismas lukturisIndikatora krāsa: zila+++++ TIFF +++++2. attēlsPriekšējā luktura vadības ierīce - Priekšējais tuvās gaismas lukturisIndikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++3. attēlsPagriezienu rādītājiIndikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++4. attēlsBojājumu signālierīceDivas iespējas:- identifikācijas signāls novietots blakusIndikatora krāsa: sarkanavai- vienlaikus darbojas pagriezienu rādītāji (abas bultiņas 3. attēlā)+++++ TIFF +++++5. attēlsManuālā iedarbināšanas ierīceIndikatora krāsa: dzintara krāsa+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++6. attēlsSkaņas signālierīce7. attēlsDegvielas līmenisIndikatora krāsa: dzintara krāsa+++++ TIFF +++++8. attēlsMotora dzesēšanas šķidruma temperatūraIndikatora krāsa: sarkana+++++ TIFF +++++9. attēlsAkumulatora uzlādējumsIndikatora krāsa: sarkana+++++ TIFF +++++10. attēlsMotora eļļas līmenisIndikatora krāsa: sarkana+++++ TIFF +++++11. attēlsPriekšējais miglas lukturis (3)Indikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++12. attēlsPakaļējais miglas lukturis (3)Indikatora krāsa: dzintara krāsa+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++13. attēlsDīzeļmotora aizdedze vai atslēgšanās, vadības ierīce "izslēgtā" stāvoklī14. attēlsDīzeļmotora aizdedze vai atslēgšanās vadības ierīce "darba" stāvoklī15. attēlsVispārējā apgaismojuma slēdzisIndikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++16. attēlsApgaismojuma slēdzis(Drīkst kombinēt ar gabarītu (sānu) lukturu vadības ierīci)Indikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++17. attēlsStāvgaismas lukturiIndikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++18. attēlsIndikators "neitrāls pārnesums"Indikatora krāsa: zaļa+++++ TIFF +++++19. attēlsElektriskais palaidējs/starterisPiezīmes:() Simbola iekšpuse var būt pilnīgi tumša.() Šā simbola tumšo daļu var aizstāt ar siluetu; šīs shēmas bezkrāsaino daļa tad var būt pilnīgi tumša.() Ja priekšējiem un pakaļējiem miglas lukturiem izmanto vienotu vadības ierīci, tad būtu jāizmanto priekšējo miglas lukturu simbols.--------------------------------------------------II PIELIKUMS--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 98/96/EK (1998. gada 14. decembris), ar ko inter alia groza attiecībā uz neoficiālām pārbaudēm uz lauka Direktīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK, 66/403/EEK, 69/208/EEK, 70/457/EEK un 70/458/EEK par biešu sēklu, lopbarības augu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu, eļļas augu un šķiedraugu sēklu un dārzeņu sēklu tirdzniecību, un par kopējo lauksaimniecības augu šķirņu katalogu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0096

Oficiālais Vēstnesis L 025 , 01/02/1999 Lpp. 0027 - 0033

		Padomes Direktīva 98/96/EK(1998. gada 14. decembris),ar ko inter alia groza attiecībā uz neoficiālām pārbaudēm uz lauka Direktīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK, 66/403/EEK, 69/208/EEK, 70/457/EEK un 70/458/EEK par biešu sēklu, lopbarības augu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu, eļļas augu un šķiedraugu sēklu un dārzeņu sēklu tirdzniecību, un par kopējo lauksaimniecības augu šķirņu kataloguEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā tālāk izklāstīto iemeslu dēļ būtu jāgroza šādas direktīvas par sēklu un pavairošanas materiāla tirdzniecību:- Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/400/EEK par biešu sēklu tirdzniecību [4],- Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību [5],- Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/402/EEK par graudaugu sēklu tirdzniecību [6],- Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/403/EEK par sēklas kartupeļu tirdzniecību [7],- Padomes 1969. gada 30. jūnija Direktīva 69/208/EEK par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību [8],- Padomes 1970. gada 29. septembra Direktīva 70/457/EEK par kopējo lauksaimniecības augu šķirņu katalogu [9], un- Padomes 1970. gada 29. septembra Direktīva 70/458/EEK par dārzeņu sēklu tirdzniecību [10];tā kā Komisijas 1989. gada 22. septembra Lēmums 89/540/EEK par pagaidu eksperimenta organizēšanu attiecībā uz sēklu un pavairošanas materiāla tirdzniecību [11] paredzēja pagaidu eksperimenta organizēšanu ar precizētiem nosacījumiem ar nolūku novērtēt, vai neoficiālas pārbaudes uz lauka varētu nodrošināt oficiālās sēklu sertifikācijas, ko prasa saskaņā ar Direktīvām 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK un 69/208/EEK, procedūru vienkāršošanu, ievērojami nepazeminoties sēklu kvalitātei;tā kā eksperimenta rezultāti ir parādījuši, ka dažos gadījumos oficiālās visu kategoriju "sertificētu sēklu" sertifikācijas procedūras varētu vienkāršot, ja pārbaudes ļautu veikt ne tikai tiem inspektoriem, kuriem sēklu sertifikācijas iestāde ir uzdevusi veikt oficiālu pārbaudi;tā kā dalībvalstīs ir notikusi administratīva attīstība;tā kā attiecīgi būtu jāgroza Direktīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK un 69/208/EEK;tā kā Direktīvās 66/401/EEK, 66/402/EEK, 69/208/EEK un 70/458/EEK paredzēti grozījumi, kas izdarāmi tajās minētajos sugu sarakstos, ņemot vērā zinātnes vai tehnikas jaunākās atziņas attiecībā uz nosaukumiem un hibrīdiem, kas radušies, krustojot sugas, uz kurām attiecas minētās direktīvas, saskaņā ar pastāvīgās komitejas paredzēto kārtību;tā kā ir vēlams atvieglot jaunu sugu iekļaušanu minēto direktīvu sugu sarakstā;tā kā minētās direktīvas būtu attiecīgi jāgroza;tā kā Direktīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK, 69/208/EEK un 70/458/EEK paredz pagaidu eksperimentu organizēšanu nolūkā meklēt uzlabotas alternatīvas dažiem tajās pieņemto sertifikācijas sistēmu elementiem;tā kā, ņemot vērā pieredzi, ir vēlams paplašināt šādu eksperimentu organizēšanas jomu, meklējot labākus alternatīvos variantus dažiem minētajās direktīvās paredzētiem noteikumiem;tā kā ir vēlams Direktīvā 66/403/EEK noteikt juridisko pamatu pagaidu eksperimentu organizācijai, meklējot labākus alternatīvos variantus dažiem tajā direktīvā paredzētiem noteikumiem;tā kā ir vēlams Direktīvās 70/457/EEK un 70/458/EEK paredzēt noteikumus saistībā ar šķirņu apzīmējumu piemērotību,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 66/400/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1. punkta C daļas d) apakšpunktu aizstāj ar šo:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikuma A daļā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā ir atzīts kā tiem atbilstošs.";2. Direktīvas 2. pantu papildina ar šādiem punktiem:"3. Veicot pārbaudi oficiālā uzraudzībā, kas minēta iepriekš 1. punkta C daļas d) apakšpunkta ii) daļā, jāizpilda šādas prasības:i) inspektoriem:a) ir vajadzīgā tehniskā kvalifikācija;b) tie negūst personisku labumu saistībā ar pārbaužu veikšanu;c) tos ir oficiāli licencējusi attiecīgās dalībvalsts sēklu sertifikācijas iestāde, un šī licencēšana ietver inspektoru zvērināšanu vai viņu parakstu uz paziņojuma par apņemšanos ievērot noteikumus attiecībā uz oficiālām pārbaudēm;d) tie veic pārbaudes oficiālā uzraudzībā saskaņā ar noteikumiem, kas ir piemērojami oficiālām pārbaudēm;ii) pārbaudāmās sēklu kultūras ir audzētas no sēklām, kas ir izturējušas oficiālu pēckontroli, un kuras rezultāti ir bijuši apmierinoši;iii) daļu sēklu kultūru pārbauda oficiāli inspektori. Šis īpatsvars ir 10 % pašapputes kultūrām un 20 % savstarpējas apputes kultūrām, tām sugām, kurām dalībvalstis paredz oficiālas sēklu pārbaudes laboratorijās, izmantojot morfoloģiskas, fizioloģiskas vai, ja vajadzīgs, bioķīmiskas procedūras, lai identificētu šķirni un noteiktu tīrību, attiecīgi 5 % un 15 %;iv) daļu paraugu no sēklu partijām, kas ievāktas no sēklu kultūrām, ņem oficiālai pēckontrolei un, ja vajadzīgs, oficiālai sēklu pārbaudei laboratorijā attiecībā uz šķirņu identitāti un tīrību;v) dalībvalstis nosaka sankcijas, kas ir piemērojamas gadījumos, kad tiek pārkāpti noteikumi, kuri attiecas uz pārbaudi oficiālā uzraudzībā. To noteiktajām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Sankcijas var ietvert 3. punkta i) daļas c) apakšpunktā minētās atzīšanas atņemšanu oficiāli licencētiem inspektoriem, kuri ir atzīti par vainīgiem oficiālo pārbaužu noteikumu pārkāpšanā tīši vai nolaidības dēļ. Šāda pārkāpuma gadījumā anulē jebkādu pārbaudīto sēklu sertifikāciju, ja vien nevar parādīt, ka šādas sēklas joprojām atbilst visām attiecīgajām prasībām.4. Saskaņā ar 21. pantā izklāstīto kārtību var paredzēt turpmākus pasākumus, kas piemērojami pārbaužu veikšanai oficiālā uzraudzībā.Līdz šādu pasākumu pieņemšanai ievēro Komisijas Lēmuma 89/540/EEK 2. pantā izklāstītos nosacījumus.";3. Direktīvas 13.a panta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Meklējot labākus alternatīvus variantus konkrētiem šajā direktīvā izklāstītiem noteikumiem, var nolemt Kopienas līmenī organizēt pagaidu eksperimentus saskaņā ar īpašajiem nosacījumiem atbilstīgi 21. pantā izklāstītajiem noteikumiem.";4. Direktīvas I pielikuma A daļas 3. punktu aizstāj ar šo:"3. Visu kategoriju sertificētām sēklām notiek vismaz viena pārbaude uz lauka, oficiāla vai arī oficiālā uzraudzībā, un bāzes sēklām, vismaz divas oficiālas pārbaudes uz lauka, no kurām vienā pārbauda spraudeņus, bet otrā sēklas ražojošos augus."2. pantsAr šo Direktīvu 66/401/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1. punkta C daļas d) apakšpunktu aizstāj ar šo:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā ir atzīts kā tiem atbilstošs.";2. Direktīvas 2. panta 1.a punktu aizstāj ar šādu tekstu:"1.a Grozījumus, kas izdarāmi 1. punkta A daļā minētajā sugu sarakstā, pieņem saskaņā ar 21. pantā izklāstīto kārtību.";3. Direktīvas 2. pantu papildina ar šādiem punktiem:"3. Veicot pārbaudi oficiālā uzraudzībā, kas minēta iepriekš 1. punkta C daļas d) apakšpunkta ii) daļā, ir izpildītas šādas prasības:i) inspektoriem:a) ir vajadzīgā tehniskā kvalifikācija;b) tie negūst personisku labumu saistībā ar pārbaužu veikšanu;c) tos ir oficiāli licencējusi attiecīgās dalībvalsts sēklu sertifikācijas iestāde, un šī licencēšana ietver inspektoru zvērināšanu vai to parakstu uz paziņojuma par apņemšanos ievērot noteikumus, kas attiecas uz oficiālām pārbaudēm;d) tie veic pārbaudes oficiālā uzraudzībā saskaņā ar noteikumiem, kas ir piemērojami oficiālām pārbaudēm;ii) pārbaudāmās sēklu kultūras ir audzētas no sēklām, kas ir izturējušas oficiālu pēckontroli, un kuras rezultāti ir bijuši apmierinoši;iii) daļu sēklu pārbauda oficiāli inspektori. Šis īpatsvars ir 10 % pašapputes kultūrām un 20 % savstarpējas apputes kultūrām, tām sugām, kurām dalībvalstis paredz oficiālas sēklu pārbaudes laboratorijās, izmantojot morfoloģiskas, fizioloģiskas vai, ja vajadzīgs, bioķīmiskas procedūras, lai identificētu šķirni un noteiktu tīrību, attiecīgi 5 % un 15 %;iv) daļu paraugu no sēklu partijām, kas ievāktas no sēklu kultūrām, paņem oficiālai pēckontrolei un, ja vajadzīgs, oficiālai sēklu pārbaudei laboratorijā attiecībā uz šķirņu identitāti un tīrību;v) dalībvalstis nosaka sankcijas, kas ir piemērojamas gadījumos, kad tiek pārkāpti noteikumi, kuri attiecas uz pārbaudi oficiālā uzraudzībā. To noteiktajām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Sankcijas var ietvert 3. punkta i) daļas c) apakšpunktā minētās atzīšanas atņemšanu oficiāli licencētiem inspektoriem, kuri ir atzīti par vainīgiem oficiālo pārbaužu noteikumu pārkāpšanā tīši vai nolaidības dēļ. Šāda pārkāpuma gadījumā anulē jebkādu pārbaudīto sēklu sertifikāciju, ja vien nevar parādīt, ka šādas sēklas joprojām atbilst visām attiecīgajām prasībām.4. Saskaņā ar 21. pantā izklāstīto kārtību var paredzēt turpmākus pasākumus, kas piemērojami pārbaužu veikšanai oficiālā uzraudzībā.Līdz šādu pasākumu pieņemšanai ievēro Komisijas Lēmuma 89/540/EEK 2. pantā izklāstītos nosacījumus.";4. Direktīvas 13.a panta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Meklējot labākus alternatīvus variantus konkrētiem šajā direktīvā izklāstītiem noteikumiem, var nolemt Kopienas līmenī organizēt pagaidu eksperimentus saskaņā ar īpašajiem nosacījumiem atbilstīgi 21. pantā izklāstītajiem noteikumiem.";5. Direktīvas I pielikuma 6. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:"6. Atbilstību iepriekšminētajiem standartiem vai citiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes sēklām pārbauda oficiālās pārbaudēs uz lauka un attiecībā uz sertificētām sēklām, oficiālās pārbaudēs uz lauka vai arī pārbaudēs, ko veic oficiālā uzraudzībā."3. pantsAr šo Direktīvu 66/402/EEK groza šādi:1. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta E daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem ir atzīts kā atbilstošs šiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā.";2. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta F daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā, ir atzīts kā tiem atbilstošs.";3. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta G daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā ir atzīts kā tiem atbilstošs.";4. Direktīvas 2. panta 1.a punktu aizstāj ar šādu tekstu:"1.a Grozījumus, kas izdarāmi 1. punkta A daļā minētajā sugu sarakstā, pieņem saskaņā ar 21. pantā izklāstīto kārtību.";5. Direktīvas 2. pantu papildina ar šādiem punktiem:"3. Veicot pārbaudi oficiālā uzraudzībā, kas minēta iepriekš 1. punkta E daļas d) apakšpunkta ii) daļā, 1. punkta F daļas d) apakšpunkta ii) daļā un 1. punkta G daļas d) apakšpunkta ii) daļā, ir izpildītas šādas prasības:i) inspektoriem:a) ir vajadzīgā tehniskā kvalifikācija;b) tie negūst personisku labumu saistībā ar pārbaužu veikšanu;c) tos ir oficiāli licencējusi attiecīgās dalībvalsts sēklu sertifikācijas iestāde, un šī licencēšana ietver inspektoru zvērināšanu, vai to parakstu uz paziņojuma par apņemšanos ievērot noteikumus, kas attiecas uz oficiālām pārbaudēm;d) tie veic pārbaudes oficiālā uzraudzībā saskaņā ar noteikumiem, kas ir piemērojami oficiālām pārbaudēm;ii) pārbaudāmās sēklu kultūras ir audzētas no sēklām, kas ir izturējušas oficiālu pēckontroli, un kuras rezultāti ir bijuši apmierinoši;iii) daļu sēklu pārbauda oficiāli inspektori. Šis īpatsvars ir 10 % pašapputes kultūrām un 20 % savstarpējas apputes kultūrām, vai tām sugām, kurām dalībvalstis paredz oficiālas sēklu pārbaudes laboratorijās, izmantojot morfoloģiskas, fizioloģiskas vai, ja vajadzīgs, bioķīmiskas procedūras, lai identificētu šķirni un noteiktu tīrību, attiecīgi 5 % un 15 %;iv) daļu paraugu no sēklu partijām, kas ievāktas no sēklu kultūrām, paņem oficiālai pēckontrolei un, ja vajadzīgs, oficiālai sēklu pārbaudei laboratorijā attiecībā uz šķirņu identitāti un tīrību;v) dalībvalstis nosaka sankcijas, kas ir piemērojamas gadījumos, kad tiek pārkāpti noteikumi, kuri attiecas uz pārbaudi oficiālā uzraudzībā. To noteiktajām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Sankcijas var ietvert 3. punkta i) daļas c) apakšpunktā minētās atzīšanas atņemšanu oficiāli licencētiem inspektoriem, kuri ir atzīti par vainīgiem oficiālo pārbaužu noteikumu pārkāpšanā tīši vai nolaidības dēļ. Šāda pārkāpuma gadījumā anulē jebkādu pārbaudīto sēklu sertifikāciju, ja vien nevar pierādīt, ka šādas sēklas joprojām atbilst visām attiecīgajām prasībām.4. Saskaņā ar 21. pantā izklāstīto kārtību drīkst paredzēt turpmākus pasākumus, kas piemērojami pārbaužu veikšanai oficiālā uzraudzībā.Līdz šādu pasākumu pieņemšanai ievēro Komisijas Lēmuma 89/540/EEK 2. pantā izklāstītos nosacījumus.";6. Direktīvas 13.a panta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Meklējot labākus alternatīvus variantus konkrētiem šajā direktīvā izklāstītiem noteikumiem, var nolemt Kopienas līmenī organizēt pagaidu eksperimentus saskaņā ar īpašajiem nosacījumiem atbilstīgi 21. pantā izklāstītajiem noteikumiem.";7. Direktīvas I pielikuma 5. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu:"5. Atbilstību iepriekšminētajiem standartiem vai citiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes sēklām pārbauda oficiālās pārbaudēs uz lauka un attiecībā uz sertificētām sēklām, oficiālās pārbaudēs uz lauka vai arī pārbaudēs, ko veic oficiālā uzraudzībā."4. pantsDirektīvu 66/403/EEK groza šādi:Pēc 13. panta pievieno šo:"13.a pantsMeklējot labākus alternatīvus variantus dažiem šajā direktīvā izklāstītajiem noteikumiem, kas neattiecas uz augu veselību, var nolemt Kopienas līmenī organizēt īpašajos nosacījumos minētos pagaidu eksperimentus saskaņā ar 19. pantā izklāstītajiem noteikumiem.Šādu eksperimentu kontekstā dalībvalstis var atbrīvot no dažām šajā direktīvā paredzētajām saistībām. Šādas atbrīvošanas apjomu nosaka, atsaucoties uz noteikumiem, uz kuriem to attiecina. Eksperimenta ilgums nepārsniedz septiņus gadus."5. pantsDirektīvu 69/208/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1. punkta C daļas d) apakšpunktu aizstāj ar šo:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā, ir atzīts kā tiem atbilstošs.";2. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta D daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā, ir atzīts kā tiem atbilstošs.";3. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta E daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā, ir atzīts kā tiem atbilstošs.";4. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta E.a daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā, ir atzīts kā tiem atbilstošs.";5. Ar šādu tekstu aizstāj 2. panta 1. punkta F daļas d) apakšpunktu:"d) i) kas oficiālā pārbaudē ir atzīts kā atbilstošs iepriekš minētajiem nosacījumiem; vaiii) attiecībā uz I pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem oficiālā pārbaudē vai arī pārbaudē, kas veikta oficiālā uzraudzībā, ir atzīts kā tiem atbilstošs.";6. Direktīvas 2. panta 1.a punktu aizstāj ar šādu tekstu:"1.a Grozījumus, kas izdarāmi 1. punkta A daļā minētajā sugu sarakstā, pieņem saskaņā ar 20. pantā izklāstīto kārtību.";7. Ar šādiem punktiem papildina 2. pantu:"3. Veicot pārbaudi oficiālā uzraudzībā, kas minēta iepriekš 1. punkta C daļas d) apakšpunkta ii) daļā, 1. punkta D daļas d) apakšpunkta ii) daļā, 1. punkta E daļas d) apakšpunkta ii) daļā, 1. punkta E.a daļas d) apakšpunkta ii) daļā un 1. punkta F daļas d) apakšpunkta ii) daļā, ir izpildītas šādas prasības:i) inspektoriem:a) ir vajadzīgā tehniskā kvalifikācija;b) tie negūst personisku labumu saistībā ar pārbaužu veikšanu;c) tos ir oficiāli licencējusi attiecīgās dalībvalsts sēklu sertifikācijas iestāde, un šī licencēšana ietver inspektoru zvērināšanu vai to parakstu uz paziņojuma par apņemšanos ievērot noteikumus, kas attiecas uz oficiālām pārbaudēm;d) tie veic pārbaudes oficiālā uzraudzībā saskaņā ar noteikumiem, kas ir piemērojami oficiālām pārbaudēm;ii) pārbaudāmās sēklu kultūras ir audzētas no sēklām, kas ir izturējušas oficiālu pēckontroli, un kuras rezultāti ir bijuši apmierinoši;iii) daļu sēklu pārbauda oficiāli inspektori. Šis īpatsvars ir 10 % pašapputes kultūrām un 20 % savstarpējas apputes kultūrām, vai tām sugām, kurām dalībvalstis paredz oficiālas sēklu pārbaudes laboratorijās, izmantojot morfoloģiskas, fizioloģiskas vai, ja vajadzīgs, bioķīmiskas procedūras, lai identificētu šķirni un noteiktu tīrību, attiecīgi 5 % un 15 %;iv) daļu paraugu no sēklu partijām, kas ievāktas no sēklu kultūrām, paņem oficiālai pēckontrolei un, ja vajadzīgs, oficiālai sēklu pārbaudei laboratorijā attiecībā uz šķirņu identitāti un tīrību;v) dalībvalstis nosaka sankcijas, kas ir piemērojamas gadījumos, kad tiek pārkāpti noteikumi, kuri attiecas uz pārbaudi oficiālā uzraudzībā. To noteiktajām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Sankcijas var ietvert 3. punkta i) daļas c) apakšpunktā minētās atzīšanas atņemšanu oficiāli licencētiem inspektoriem, kuri ir atzīti par vainīgiem oficiālo pārbaužu noteikumu pārkāpšanā tīši vai nolaidības dēļ. Šāda pārkāpuma gadījumā anulē jebkādu pārbaudīto sēklu sertifikāciju, ja vien nevar pierādīt, ka šādas sēklas joprojām atbilst visām attiecīgajām prasībām.4. Saskaņā ar 21. pantā izklāstīto kārtību drīkst paredzēt turpmākus pasākumus, kas piemērojami pārbaužu veikšanai oficiālā uzraudzībā.Līdz šādu pasākumu pieņemšanai ievēro Komisijas Lēmuma 89/540/EEK 2. pantā izklāstītos nosacījumus.";8. Direktīvas 12.a panta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Meklējot labākus alternatīvus variantus konkrētiem šajā direktīvā izklāstītiem noteikumiem, var nolemt Kopienas līmenī organizēt pagaidu eksperimentus saskaņā ar īpašajiem nosacījumiem atbilstīgi 21. pantā izklāstītajiem noteikumiem.";9. Direktīvas I pielikuma 5. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu:"5. Atbilstību iepriekšminētajiem standartiem vai citiem nosacījumiem attiecībā uz bāzes sēklām pārbauda oficiālās pārbaudēs uz lauka un attiecībā uz sertificētām sēklām, oficiālās pārbaudēs uz lauka vai arī pārbaudēs, ko veic oficiālā uzraudzībā.".6. pantsAr šo Direktīvu 70/457/EEK groza šādi:Direktīvas 9. pantu papildina ar šādu punktu:"5. Ciktāl tas attiecas uz šķirnes apzīmējuma noteikšanu, piemēro Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu selekcionāru autortiesībām [12] 63. pantu.Sīki izstrādātus ieviešanas noteikumus attiecībā uz šķirņu apzīmējumiem var pieņemt saskaņā ar 23. pantā noteikto kārtību."7. pantsDirektīvu 70/458/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 1.a punktu aizstāj ar šādu tekstu:"1.a Grozījumus, kas izdarāmi 1. punkta A daļā minētajos sugu sarakstos, pieņem saskaņā ar 40. pantā izklāstīto kārtību.";2. Direktīvas 29.a panta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Meklējot labākus alternatīvus variantus konkrētiem šajā direktīvā izklāstītiem noteikumiem, var nolemt Kopienas līmenī organizēt pagaidu eksperimentus saskaņā ar īpašajiem nosacījumiem atbilstīgi 40. pantā izklāstītajiem noteikumiem.";3. Direktīvas 10. pantu papildina ar šādu punktu:"5. Ciktāl tas attiecas uz šķirnes apzīmējuma noteikšanu, piemēro Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu selekcionāru autortiesībām [*] OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2506/95 (OV L 258, 28.10.1995., 3. lpp.). 63. pantu.Sīki izstrādātus ieviešanas noteikumus attiecībā uz šķirņu apzīmējumiem var pieņemt saskaņā ar 40. pantā noteikto kārtību."8. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2000. gada 1. februārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu normatīvo aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.9. pantsNe vēlāk kā piecus gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dienas Komisija iesniedz sīki izstrādātu ieviestās sertifikācijas procedūru vienkāršošanas novērtējumu. Šajā novērtējumā uzmanība tiks vērsta uz iespējamo ietekmi uz sēklu kvalitāti.10. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 14. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Molterer[1] OV C 289, 24.9.1997., 6. lpp.[2] OV C 167, 29.6.1998., 302. lpp.[3] OV C 73, 9.3.1998., 45. lpp.[4] OV 125, 11.7.1966., 2290./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK (OV L 25, 1.2.1999., 1. lpp.).[5] OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK.[6] OV 125, 11.7.1966., 2309./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK.[7] OV 125, 11.7.1966., 2320./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK.[8] OV L 169, 10.7.1969., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK.[9] OV L 225, 12.10.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK.[10] OV L 225, 12.10.1970., 7. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/95/EK.[11] OV L 286, 4.10.1989., 24. lpp.. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 96/336/EK (OV L 128, 29.5.1996., 23. lpp.).[12] OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2506/95 (OV L 258, 28.10.1995., 3. lpp.).--------------------------------------------------