title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/95/EK ( 2008. gada 22. oktobris ), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (Kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               8.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 299/25

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/95/EK
   (2008. gada 22. oktobris),
   ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm
   (Kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 89/104/EEK (1988. gada 21. decembris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (3), ir būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē.

               (2)

               Pirms Direktīvas 89/104/EEK stāšanās spēkā dalībvalstīs piemērojamos tiesību aktos par preču zīmēm pastāvēja būtiskas atšķirības, kas varēja radīt kavēkļus preču brīvai apritei un pakalpojumu sniegšanas brīvībai un varēja izraisīt konkurences traucējumus kopējā tirgū. Tādēļ bija nepieciešams tuvināt šos tiesību aktus, lai nodrošinātu iekšējā tirgus netraucētu darbību.

               (3)

               Ir svarīgi neignorēt atrisinājumus un priekšrocības, ko Kopienas preču zīmju sistēma var sniegt uzņēmumiem, kuri vēlas iegūt preču zīmes.

               (4)

               Neliekas, ka būtu vajadzīgs uzsākt dalībvalstu tiesību aktu par preču zīmēm visaptverošu tuvināšanu. Būs pietiekami, ja tuvināšanu ierobežos ar tām attiecīgo valstu tiesību normām, kas vistiešāk ietekmē iekšējā tirgus funkcionēšanu.

               (5)

               Šai direktīvai nebūtu jāatņem dalībvalstīm tiesības turpināt aizsargāt lietojot iegūtās preču zīmes, bet ņem tās vērā tikai attiecībā uz saistību starp tām un preču zīmēm, kas iegūtas reģistrācijas ceļā.

               (6)

               Dalībvalstīm vajadzētu būt arī tiesīgām noteikt procesuālos noteikumus attiecībā uz reģistrācijas ceļā iegūtu preču zīmju reģistrāciju, atcelšanu un spēkā neesamību. Tās var, piemēram, noteikt preču zīmju reģistrācijas un spēkā neesamības atzīšanas procedūru veidu, nolemt, vai agrākas tiesības būtu jāizmanto vai nu reģistrācijas procedūrā, vai spēkā neesamības atzīšanas procedūrā, vai abās šajās procedūrās, un, ja tās atļauj, ka agrākas tiesības tiek izmantotas reģistrācijas procedūrā, pieļauj iebildumu procedūru vai ex officio pārbaudes procedūru, vai abas šīs procedūras. Dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām precizēt preču zīmju atcelšanas vai spēkā neesamības sekas.

               (7)

               Šai direktīvai nebūtu jānoraida, ka preču zīmēm piemēro dalībvalstu tiesību normas, kas nav tiesību akti par preču zīmēm, kā normas, kas attiecas uz negodīgu konkurenci, civiltiesisko atbildību vai patērētāju tiesību aizsardzību.

               (8)

               Mērķu, pēc kuriem tiecas tiesību aktu tuvināšana, sasniegšana prasa, lai apstākļi reģistrētas preču zīmes iegūšanai un paturēšanai visās dalībvalstīs kopumā būtu vienādi. Šā iemesla dēļ vajag uzskaitīt apzīmējumu, kas var veidot preču zīmi, paraugus ar noteikumu, ka šādi apzīmējumi spēj skaidri atšķirt viena uzņēmuma preces vai pakalpojumus no citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem. Pamatojumi noraidījumam vai spēkā neesamībai, kas attiecas uz pašu preču zīmi, piemēram, jebkādas atpazīstamības trūkums vai iemesli, kas attiecas uz konfliktiem starp preču zīmi un agrākām tiesībām, ir izsmeļoši jāuzskaita, pat ja daži no šiem pamatojumiem ir uzskaitīti kā izvēles varianti dalībvalstīm, kurām tādējādi vajadzētu spēt uzturēt spēkā vai ieviest šos pamatojumus savos tiesību aktos un citos normatīvos aktos. Dalībvalstīm vajadzētu spēt uzturēt spēkā vai ieviest savos tiesību aktos un citos normatīvos aktos pamatojumus noraidījumam vai spēkā neesamībai, kas ir saistīti ar apstākļiem tādas preču zīmes iegūšanai vai turpmākai paturēšanai, attiecībā uz kuru nepastāv tuvināšanas noteikumi, piemēram, attiecībā uz tiesībām uz preču zīmi, preču zīmes atjaunošanu vai noteikumiem par nodevām, vai kas ir saistīti ar procesuālo noteikumu pārkāpumiem.

               (9)

               Lai samazinātu Kopienā reģistrēto un aizsargāto preču zīmju kopējo skaitu un tātad konfliktu skaitu, kas rodas to starpā, ir svarīgi prasīt, lai reģistrētās preču zīmes faktiski lietotu vai, ja tās nelieto, pakļautu atcelšanai. Vajag nodrošināt, lai preču zīmi nepadarītu par spēkā neesošu, pamatojoties uz nelietotas agrākas preču zīmes esamību, lai gan dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām piemērot šo pašu principu attiecībā uz preču zīmes reģistrāciju vai paredzēt, ka preču zīmi nevar sekmīgi izmantot lietas izskatīšanas procesā par tiesību akta pārkāpumu, ja prasības rezultātā ir konstatēts, ka šo preču zīmi varētu atcelt. Visos šajos gadījumos noteikt piemērojamos procesuālos noteikumus ir dalībvalstu kompetencē.

               (10)

               Lai atvieglotu preču un pakalpojumu brīvu apgrozību, ir būtiski nodrošināt, lai reģistrētās preču zīmes saņemtu vienādu aizsardzību saskaņā ar visu dalībvalstu tiesību sistēmām. Tam tomēr nevajadzētu kavēt dalībvalstīm piešķirt pēc savas izvēles plašu aizsardzību tām preču zīmēm, kurām ir reputācija.

               (11)

               Aizsardzībai, ko iegūst reģistrēta preču zīme, kuras funkcija jo īpaši ir garantēt preču zīmi kā izcelsmes norādi, jābūt absolūtai identitātes gadījumā starp preču zīmi un tās apzīmējumu un starp precēm vai pakalpojumiem. Aizsardzība būtu jāpiemēro arī līdzības gadījumā starp preču zīmi un apzīmējumu un starp precēm vai pakalpojumiem. Obligāti ir jāsniedz līdzības jēdziena interpretācija attiecībā uz iespēju sajaukt. Iespējai sajaukt, kuras novērtējums ir atkarīgs no daudziem elementiem, un jo īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, iespējamām asociācijām ar izmantotām vai reģistrētām zīmēm, no līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu starp identificētajām precēm vai pakalpojumiem, būtu jāveido īpaši nosacījumi šādai aizsardzībai. Veidiem, kādos var konstatēt iespēju sajaukt, un jo īpaši pienākumam pierādīt, būtu jābūt attiecīgās valsts procesuālo noteikumu, kuri šai direktīvai nebūtu jāierobežo, jautājumam.

               (12)

               Juridiskās skaidrības dēļ un lai netaisnīgi neierobežotu agrākas preču zīmes īpašnieka intereses, ir svarīgi nodrošināt, lai pēdējais vairs nevarētu pieprasīt spēkā neesamības atzīšanu, ne arī varētu iebilst pret tādas preču zīmes lietošanu, kas ir vēlāka par viņa paša preču zīmi, kuras lietošanu viņš ir apzināti pieļāvis nozīmīgu laika posmu, ja vien pieteikums par vēlāku preču zīmi nav ticis iesniegts negodprātīgi.

               (13)

               Visām dalībvalstīm uzliek saistības Parīzes Konvencija par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību. Nepieciešams, ka šīs direktīvas prasības ir pilnībā saskanīgas ar minētās konvencijas prasībām. Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt dalībvalstu saistības, kas izriet no minētās konvencijas. Vajadzības gadījumā būtu jāpiemēro Līguma 307. panta otrā daļa.

               (14)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņu Direktīvas 89/104/EEK transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Darbības joma
   Šo direktīvu piemēro ikvienai preču zīmei attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas ir reģistrācijas priekšmets vai uz ko attiecas reģistrācijas pieteikums dalībvalstī kā par individuālu preču zīmi, kolektīvu preču zīmi vai garantijas vai sertifikācijas zīmi, vai kas ir reģistrācijas vai reģistrācijas pieteikuma priekšmets Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā vai starptautiskas reģistrācijas, kas ir spēkā dalībvalstī, priekšmets.
   2. pants
   Apzīmējumi, no kuriem var sastāvēt preču zīme
   Preču zīme var sastāvēt no jebkuriem apzīmējumiem, ko var attēlot grafiski, jo īpaši no vārdiem, ieskaitot personu vārdus, zīmējumiem, burtiem, cipariem, preču vai to iepakojuma formas, ar nosacījumu, ka šādi apzīmējumi spēj parādīt atšķirību starp viena uzņēmuma precēm vai pakalpojumiem un citu uzņēmumu precēm vai pakalpojumiem.
   3. pants
   Iemesli atteikumam vai spēkā neesamībai
   1.   Nereģistrē vai piereģistrēšanas gadījumā pasludina par spēkā neesošiem:

               a)

               apzīmējumus, kas nevar veidot preču zīmi;

               b)

               preču zīmes, kam nav nekādas atšķirtspējas;

               c)

               preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuri var noderēt tirdzniecībā, lai apzīmētu preču veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, ģeogrāfisko izcelsmi vai preču ražošanas vai pakalpojuma sniegšanas laiku, vai citas preču raksturīgas pazīmes;

               d)

               preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējumiem vai norādēm, kuras ir kļuvušas par ierastām pašreizējā valodā vai tirdzniecības bona fide un ieviestajā praksē;

               e)

               apzīmējumus, kas sastāv tikai no:

                           i)

                           formas, kas izriet no pašu preču īpašībām;

                           ii)

                           preču formas, kas vajadzīga tehniska rezultāta iegūšanai;

                           iii)

                           formas, kas piešķir precēm reālu vērtību;

               f)

               preču zīmes, kas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai pieņemtajiem morāles principiem;

               g)

               preču zīmes, kas pēc savām īpašībām var maldināt sabiedrību, piemēram, par preču vai pakalpojuma īpašībām, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi;

               h)

               preču zīmes, kam nav kompetentu iestāžu atļaujas un kas ir jāatsaka vai jāpadara par spēkā neesošām, ievērojot 6.b pantu Parīzes Konvencijā par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību, turpmāk “Parīzes Konvencija”.

         2.   Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, to pasludina par spēkā neesošu šādos gadījumos:

               a)

               ja šīs preču zīmes izmantošanu var aizliegt, ievērojot normas, kas nav attiecīgās dalībvalsts vai Kopienas tiesību akti par preču zīmēm;

               b)

               ja preču zīme ietver apzīmējumu ar augstu simbolisko vērtību, īpaši reliģisku simbolu;

               c)

               ja preču zīme iekļauj simbolus, emblēmas un ģerboņa vairogus, uz ko neattiecas Parīzes Konvencijas 6.b pants un kas ir sabiedrības interešu lokā, ja vien attiecīgās iestādes nav devušas piekrišanu šīs preču zīmes reģistrācijai atbilstoši dalībvalsts tiesību aktiem un citiem normatīviem aktiem;

               d)

               ja pieteikuma iesniedzējs iesniedzis pieteikumu preču zīmes reģistrācijai negodprātīgi.

         3.   Preču zīmei neatsaka reģistrāciju vai, ja tā ir reģistrēta, nepasludina to par spēkā neesošu saskaņā ar 1. punkta b), c) vai d) apakšpunktu, ja pirms reģistrācijas pieteikuma datuma un turpmākajā tās lietošanā preču zīme ir ieguvusi atšķirtspēju. Ikviena dalībvalsts bez tam var paredzēt, ka šo normu piemēro arī tad, ja atšķirtspēja iegūta pēc reģistrācijas pieteikuma datuma vai pēc reģistrācijas datuma.
   4.   Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka, atkāpjoties no 1., 2. un 3. punkta, iemeslus reģistrācijas atteikumam vai spēkā neesamībai, kas ir spēkā šajā dalībvalstī pirms datuma, kurā stājas spēkā Direktīvas 89/104/EEK ievērošanai nepieciešamās normas, piemēro tām preču zīmēm, par kurām pieteikums iesniegts pirms šā datuma.
   4. pants
   Precīzāki iemesli atteikumam vai spēkā neesamībai, kas attiecas uz konfliktiem ar agrākām tiesībām
   1.   Preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, pasludina par spēkā neesošu:

               a)

               ja tā ir identiska agrākai preču zīmei un preces vai pakalpojumi, kam preču zīmi piemēro vai reģistrē, ir identiski precēm vai pakalpojumiem, kuriem tiek aizsargāta agrākā preču zīme;

               b)

               ja tās identitātes vai līdzības ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, uz ko attiecas šīs preču zīmes, identitātes vai līdzības dēļ pastāv varbūtība maldināt sabiedrību, kas ietver asociācijas iespēju ar agrāko preču zīmi.

         2.   “Agrākas preču zīmes” 1. punkta nozīmē ir:

               a)

               šādas preču zīmes ar reģistrācijas pieteikuma datumu, kas ir agrāks nekā reģistrācijas pieteikuma datums attiecīgajai preču zīmei, vajadzības gadījumā ņemot vērā prioritātes, kas prasītas šīm preču zīmēm:

                           i)

                           Kopienas preču zīmes;

                           ii)

                           preču zīmes, kas reģistrētas dalībvalstī vai – Beļģijas, Luksemburgas vai Nīderlandes gadījumā – Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā;

                           iii)

                           preču zīmes, kas reģistrētas starptautisko vienošanos ietvaros, kas ir spēkā dalībvalstī;

               b)

               Kopienas preču zīmes, kas saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi (5) likumīgi apliecina agrāku izcelsmi pret a) apakšpunkta ii) un iii) punktā minēto preču zīmi, pat ja pēdējā preču zīme ir atteikta vai zaudējusi spēku;

               c)

               šā punkta a) un b) apakšpunktā minēto preču zīmju pieteikumi saskaņā ar to reģistrāciju;

               d)

               preču zīmes, kas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma dienā vai vajadzības gadījumā preču zīmes reģistrācijas pieteikumam prasītās prioritātes dēļ ir plaši pazīstamas dalībvalstī nozīmē, kādā vārdi “plaši pazīstams” ir lietoti Parīzes Konvencijas 6.a pantā.

         3.   Preču zīmi turpmāk nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, pasludina par spēkā neesošu, ja tā ir identiska vai līdzīga agrākai Kopienas preču zīmei, kā norādīts šā panta 2. punktā, un tā jāreģistrē vai tā ir reģistrēta precēm vai pakalpojumiem, kas nav līdzīgi tām precēm vai pakalpojumiem, kam reģistrēta agrākā Kopienas preču zīme, ja agrākajai Kopienas preču zīmei ir reputācija Kopienā un ja vēlākās preču zīmes lietošana bez pienācīga iemesla kaitētu agrākās Kopienas preču zīmes atšķirtspējai vai reputācijai vai to negodīgi izmantotu.
   4.   Dalībvalsts turklāt var paredzēt, ka preču zīmi nereģistrē vai, ja tā ir reģistrēta, pasludina par spēkā neesošu šādos gadījumos:

               a)

               ja preču zīme ir identiska vai līdzīga agrākai attiecīgās valsts preču zīmei, kā norādīts šā panta 2. punktā, un tā jāreģistrē vai ir reģistrēta precēm vai pakalpojumiem, kas līdzīgi tiem, kam reģistrēta agrākā preču zīme, ja agrākajai preču zīmei ir reputācija attiecīgajā dalībvalstī un ja vēlākās preču zīmes lietošana bez pienācīga iemesla kaitētu agrākās preču zīmes atšķirtspējai vai reputācijai vai to negodīgi izmantotu;

               b)

               ja tiesības uz nereģistrētu preču zīmi vai citu tirdzniecībā izmantotu apzīmējumu iegūtas pirms sekojošās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma datuma vai pirms datuma, kad pieprasīta prioritāte sekojošās preču zīmes reģistrācijas pieteikumam, un šī nereģistrētā preču zīme vai cits apzīmējums piešķir tās īpašniekam tiesības aizsargāt sekojošās preču zīmes lietošanu;

               c)

               preču zīmes lietošanu var aizliegt, pamatojoties uz agrākām tiesībām, kas nav minētas šā panta 2. punktā un b) apakšpunktā, jo īpaši:

                           i)

                           tiesībām uz nosaukumu;

                           ii)

                           tiesībām uz grafisko atainojumu;

                           iii)

                           autortiesībām;

                           iv)

                           rūpnieciskā īpašuma tiesībām;

               d)

               ja preču zīme ir identiska vai līdzīga agrākai kolektīvai preču zīmei, piešķirot tiesības, kuras beigušās ilgākais trīs gadus pirms pieteikuma;

               e)

               ja preču zīme ir identiska vai līdzīga agrākai garantijas vai sertifikācijas zīmei, piešķirot tiesības, kuras beigušās pirms pieteikuma iesniegšanas laika posmā, kuru nosaka dalībvalsts;

               f)

               ja preču zīme ir identiska vai līdzīga agrākai preču zīmei, kas reģistrēta identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem un piešķīrusi tiem tiesības, kuras beigušās to neatjaunošanas dēļ ilgākais divus gadus pirms pieteikuma, ja vien agrākās preču zīmes īpašnieks nav devis piekrišanu vēlākās preču zīmes reģistrācijai un nav lietojis savu preču zīmi;

               g)

               ja preču zīmi iespējams sajaukt ar zīmi, kas lietota ārvalstīs pieteikuma reģistrācijas dienā un joprojām tiek tur lietota, ar noteikumu, ka pieteikuma dienā pieteicējs rīkojies negodprātīgi.

         5.   Dalībvalstis var atļaut, ka atkarībā no apstākļiem reģistrāciju nevajag atteikt vai preču zīmi nevajag pasludināt par spēkā neesošu, ja agrākās preču zīmes vai citu agrāku tiesību īpašnieks piekrīt vēlākās preču zīmes reģistrācijai.
   6.   Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka, atkāpjoties no 1. līdz 5. punktam, pamatojumu reģistrācijas atteikumam vai spēkā neesamībai, kas ir spēkā šajā dalībvalstī pirms dienas, kurā stājas spēkā normas, kas nepieciešamas, lai ievērotu Direktīvu 89/104/EEK, piemēro tām preču zīmēm, attiecībā uz kurām pieteikums iesniegts pirms šīs dienas.
   5. pants
   Tiesības, ko piešķir preču zīme
   1.   Reģistrētā preču zīme piešķir īpašniekam šajā ziņā ekskluzīvas tiesības. Īpašniekam ir tiesības atturēt visas trešās personas, kas nav saņēmušas viņa piekrišanu, lietot komercdarbībā:

               a)

               jebkuru apzīmējumu, kas ir identisks preču zīmei attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuri ir identiski tiem, attiecībā uz ko ir reģistrēta preču zīme;

               b)

               jebkuru apzīmējumu, ja tā identitātes vai līdzības preču zīmei un preču vai pakalpojumu, uz ko attiecas preču zīme, identitātes vai līdzības dēļ pastāv varbūtība maldināt sabiedrību, kas ietver asociācijas iespēju starp apzīmējumu un preču zīmi.

         2.   Ikviena dalībvalsts var arī paredzēt, ka īpašniekam ir tiesības aizkavēt visas trešās personas, kam nav viņa piekrišanas, lietot komercdarbībā jebkuru apzīmējumu, kas ir identisks vai līdzīgs preču zīmei attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kuri nav līdzīgi tiem, kam šī preču zīme reģistrēta, ja pēdējai ir reputācija dalībvalstī un ja šīs zīmes nepamatota lietošana rada negodīgas priekšrocības vai rada kaitējumu preču zīmes atšķirtspējai vai reputācijai.
   3.   Saskaņā ar šā panta 1. un 2. punktu cita starpā var aizliegt šādas darbības:

               a)

               apzīmējuma piestiprināšanu precēm vai to iepakojumam;

               b)

               preču piedāvāšanu vai to laišanu tirgū, vai uzkrājumu veidošanu šiem nolūkiem, izmantojot šo apzīmējumu, vai pakalpojumu piedāvāšanu vai sniegšanu ar šo apzīmējumu nosaukumu;

               c)

               preču importu vai eksportu, izmantojot šo apzīmējumu;

               d)

               apzīmējuma lietošanu darījumu dokumentos un reklāmā.

         4.   Ja saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktu apzīmējuma lietošanu šā panta 1. punkta b) apakšpunktā vai 2. punktā minētajos apstākļos nevarēja aizliegt pirms dienas, kad attiecīgajā dalībvalstī stājas spēkā Direktīvas 89/104/EEK ievērošanai nepieciešamās normas, uz šīs preču zīmes piešķirtajām tiesībām, lai kavētu šīs zīmes pastāvīgu lietošanu, nevar atsaukties.
   5.   Šā panta 1. līdz 4. punkts neietekmē normas nevienā dalībvalstī attiecībā uz aizsardzību pret šā apzīmējuma lietošanu citos nolūkos, nevis preču un pakalpojumu atšķiršanai, ja apzīmējuma nepamatota lietošana rada negodīgas priekšrocības, kas izriet no preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai kaitē preču zīmes atšķirtspējai vai reputācijai.
   6. pants
   Preču zīmes darbības ierobežojumi
   1.   Preču zīme nedod tās īpašniekam tiesības aizliegt trešajai personai izmantot komercdarbībā:

               a)

               viņa paša vārdu vai adresi;

               b)

               norādes attiecībā uz preču vai sniegtā pakalpojuma veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, ģeogrāfisko izcelsmi, preču ražošanas vai pakalpojuma sniegšanas laiku vai citas preču vai pakalpojumu īpašības;

               c)

               preču zīmi, ja tas nepieciešams preces vai pakalpojuma paredzētā nolūka norādei, jo īpaši par piederumiem vai rezerves daļām;

         ar nosacījumu, ka tās izmanto saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās.
   2.   Preču zīme nedod īpašniekam tiesības aizliegt trešajai personai izmantot komercdarbībā agrākas tiesības, kas ir spēkā konkrētā apvidū, ja attiecīgās dalībvalsts tiesību akti atzīst šīs tiesības un tās ir spēkā teritorijā, kurā tiek atzītas.
   7. pants
   Preču zīmes piešķirto tiesību izmantošana
   1.   Preču zīme nedod īpašniekam tiesības aizliegt tās lietošanu attiecībā uz precēm, ko laidis Kopienas tirgū, izmantojot šo preču zīmi, īpašnieks vai kas laistas Kopienas tirgū ar īpašnieka piekrišanu.
   2.   Šā panta 1. punktu nepiemēro, ja īpašniekam ir likumīgi iemesli iebilst pret preču turpmāku tirdzniecību, jo īpaši – ja pēc laišanas tirgū preču stāvoklis ir izmainījies vai pasliktinājies.
   8. pants
   Licencēšana
   1.   Preču zīmi var licencēt dažām vai visām precēm vai pakalpojumiem, kam tā ir reģistrēta, un attiecībā uz visu attiecīgo dalībvalsti vai tās daļu. Licence var būt izņēmuma licence vai vienkārša.
   2.   Preču zīmes īpašnieks var izmantot šīs preču zīmes piešķirtās tiesības pret licenciātu, kurš pārkāpj jebkuru sava licences līguma noteikumu attiecībā uz:

               a)

               licences ilgumu;

               b)

               reģistrācijā norādīto formu, kādā preču zīmi var izmantot;

               c)

               preču vai pakalpojumu jomu, kam piešķirta licence;

               d)

               teritoriju, kurā preču zīmi var piestiprināt; vai

               e)

               licenciāta ražoto preču vai sniegto pakalpojumu kvalitāti.

         9. pants
   Ierobežojumi akcepta rezultātā
   1.   Ja dalībvalstī agrākas preču zīmes īpašnieks, kā norādīts 4. panta 2. punktā, piecu gadu laikā pēc kārtas ir akceptējis vēlākas preču zīmes, kas reģistrēta šajā dalībvalstī, lietošanu, tajā laikā apzinoties šo lietošanu, viņam vairs nav tiesību, pamatojoties uz šo agrāko preču zīmi, ne griezties pēc atzinuma, ka vēlākā preču zīme ir spēkā neesoša, ne iebilst pret vēlākās preču zīmes lietošanu attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kam šī vēlākā preču zīme tikusi lietota, ja vien vēlākās preču zīmes reģistrācija nav lūgta negodprātīgi.
   2.   Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka šā panta 1. punktu attiecina mutatis mutandis uz 4. panta 4. punkta a) apakšpunktā norādīto agrākas preču zīmes īpašnieku vai uz 4. panta 4. punkta b) vai c) apakšpunktā norādītajām agrākām tiesībām.
   3.   Šā panta 1. un 2. punktā norādītajos gadījumos vēlāk reģistrētas preču zīmes īpašniekam nav tiesību iebilst pret agrāku tiesību izmantošanu, pat ja šīs tiesības vairs nevar izmantot attiecībā uz vēlāko preču zīmi.
   10. pants
   Preču zīmju lietošana
   1.   Ja piecu gadu laikā pēc reģistrācijas procedūras pabeigšanas dienas īpašnieks dalībvalstī nav faktiski lietojis preču zīmi attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kam tā reģistrēta, vai ja šāda lietošana tikusi atlikta nepārtrauktā piecu gadu laikā, uz preču zīmi attiecas šajā direktīvā paredzētās sankcijas, ja vien nepastāv īpaši iemesli tās nelietošanai.
   Šā punkta pirmās daļas nolūkam lietošana ir arī šādas darbības:

               a)

               preču zīmes lietošana veidā, kas atšķiras pēc sastāvdaļām, kuras nemaina zīmes atšķirtspēju veidā, kura tā tika reģistrēta;

               b)

               preču zīmes piestiprināšana precēm vai to iepakojumam attiecīgajā dalībvalstī tikai eksporta nolūkiem.

         2.   Preču zīmes lietošanu ar īpašnieka piekrišanu vai ja to dara jebkura persona, kurai ir atļauja lietot kolektīvu zīmi vai garantijas vai sertifikācijas zīmi, uzskata par īpašnieka realizētu lietošanu.
   3.   Attiecībā uz preču zīmēm, kas reģistrētas pirms dienas, kad attiecīgajā dalībvalstī stājas spēkā Direktīvas 89/104/EEK ievērošanai nepieciešamās normas:

               a)

               ja normas, kas ir spēkā līdz minētajai dienai, uzlika sankcijas par preču zīmes nelietošanu nepārtrauktu laika periodu, attiecīgo 1. punkta pirmajā daļā minēto piecu gadu periodu uzskata par sākušos tajā pašā laikā kā jebkurš nelietošanas periods, kas minētajā dienā jau ir sācies;

               b)

               ja līdz minētai dienai norma nebija spēkā, 1. punkta pirmajā daļā minēto piecu gadu periodus uzskata par tādiem, kas sākušies, visagrākais, no minētās dienas.

         11. pants
   Tiesas un administratīvie procesi par preču zīmju nelietošanu
   1.   Preču zīmi nevar pasludināt par spēkā neesošu, pamatojoties uz to, ka pastāv agrāka konfliktējoša preču zīme, ja pēdējā neatbilst lietošanas prasībām, kas uzskaitītas 10. panta 1. un 2. punktā vai 10. panta 3. punktā atkarībā no apstākļiem.
   2.   Ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka preču zīmes reģistrāciju nevar atteikt, pamatojoties uz to, ka pastāv agrāka konfliktējoša preču zīme, ja pēdējā neatbilst lietošanas prasībām, kas uzskaitītas 10. panta 1. un 2. punktā vai 10. panta 3. punktā atkarībā no apstākļiem.
   3.   Neierobežojot 12. panta piemērošanu, ja iesniegta pretprasība atcelšanai, ikviena dalībvalsts var paredzēt, ka preču zīmi nevar sekmīgi izmantot lietas izskatīšanas procesos par pārkāpumiem, ja prasības rezultātā konstatēts, ka preču zīmi varētu atcelt, ievērojot 12. panta 1. punktu.
   4.   Ja agrākā preču zīme tikusi izmantota attiecībā tikai uz daļu no precēm vai pakalpojumiem, kam tā reģistrēta, lai piemērotu šā panta 1., 2. un 3. punktu, to uzskata par reģistrētu attiecībā tikai uz šo preču vai pakalpojumu daļu.
   12. pants
   Iemesli atcelšanai
   1.   Preču zīme ir atceļama, ja nepārtrauktā piecu gadu periodā tā dalībvalstī nav faktiski lietota saistībā ar precēm un pakalpojumiem, attiecībā uz ko tā reģistrēta, un nav atbilstīgu iemeslu tās nelietošanai.
   Tomēr neviena persona nevar lūgt atcelt īpašnieka tiesības uz preču zīmi, ja starpposmā starp piecu gadu perioda izbeigšanos un atcelšanas pieteikuma iesniegšanu uzsākta vai atsākta no jauna preču zīmes faktiska lietošana.
   Lietošanas uzsākumu vai atsākumu triju mēnešu periodā pirms atcelšanas pieteikuma iesniegšanas, kas sākās, visagrākais, beidzoties nepārtrauktajam piecu gadu nelietošanas periodam, tomēr neievēro, ja priekšdarbi uzsākumam vai atsākumam notiek tikai pēc tam, kad īpašnieks uzzina, ka iespējams iesniegt atcelšanas pieteikumu.
   2.   Neierobežojot 1. punktu, preču zīme ir atceļama, ja pēc dienas, kurā tā reģistrēta:

               a)

               īpašnieka darbības vai bezdarbības rezultātā tā kļuvusi par sugas vārdu tirdzniecībā produktam vai pakalpojumam, attiecībā uz ko tā reģistrēta:

               b)

               preču zīmes īpašnieka lietošanas vai lietošanas ar viņa piekrišanu rezultātā attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kam tā reģistrēta, tā var maldināt sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz šo preču vai pakalpojumu īpašībām, kvalitāti vai ģeogrāfisko izcelsmi.

         13. pants
   Iemesli atteikumam vai atcelšanai, vai spēkā neesamībai attiecībā tikai uz dažām precēm vai pakalpojumiem
   Ja pamatojums preču zīmes reģistrācijas atteikumam vai atcelšanai, vai spēkā neesamībai pastāv attiecībā tikai uz dažām precēm vai pakalpojumiem, kam šī preču zīme tikusi pieprasīta vai reģistrēta, reģistrācijas atteikums vai atcelšana vai spēkā neesamība attiecas tikai uz šīm precēm vai pakalpojumiem.
   14. pants
   Preču zīmes spēkā neesamības vai atcelšanas noteikšana a posteriori

   Ja attiecībā uz agrākas preču zīmes, kura ir atteikta vai kuras spēkā esamībai atļauts izbeigties, agrāku izcelsmi izvirza prasību par Kopienas preču zīmi, agrākās preču zīmes spēkā neesamību vai atcelšanu var noteikt a posteriori.
   15. pants
   Īpaši noteikumi attiecībā uz kolektīvām preču zīmēm, garantijas zīmēm un sertifikācijas zīmēm
   1.   Neierobežojot 4. pantu, dalībvalstis, kuru tiesību akti atļauj kolektīvu preču zīmju vai garantijas vai sertifikācijas zīmju reģistrāciju, var paredzēt, ka šādas zīmes nereģistrē vai atceļ, vai pasludina par spēkā neesošām saskaņā ar 3. un 12. pantā precizēto papildu pamatojumu, ja to prasa šo zīmju funkcija.
   2.   Atkāpjoties no 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta, dalībvalstis var paredzēt, ka apzīmējumi vai norādes, kas komercdarbībā var kalpot, lai noteiktu preču vai pakalpojumu ģeogrāfisko izcelsmi, var veidot kolektīvas, garantijas vai sertifikācijas zīmes. Šāda zīme nedod īpašniekam tiesības aizliegt trešajai personai lietot šādas zīmes vai norādes komercdarbībā ar noteikumu, ka tās lieto saskaņā ar godīgu praksi rūpnieciskās vai komerciālās lietās; jo īpaši šādu zīmi nevar izmantot pret trešo personu, kam piešķirtas tiesības lietot ģeogrāfisku nosaukumu.
   16. pants
   Paziņojums
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.
   17. pants
   Atcelšana
   Direktīvu 89/104/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar lēmumu, kā izklāstīts I pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem šīs direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   18. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   19. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 22. oktobrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J.-P. JOUYET

      (1)  OV C 161, 13.7.2007., 44. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 19. jūnija Atzinums (OV C 146 E, 12.6.2008., 76. lpp.) un Padomes 2008. gada 25. septembra Lēmums.

      (3)  OV L 40, 11.2.1989., 1. lpp.

      (4)  Skatīt I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 11, 14.1.1994., 1. lpp.

      I PIELIKUMS
      A   DAĻA
      Atceltā direktīva ar sekojošu grozījumu
      (minēts 17. pantā)

                  Padomes Direktīva 89/104/EEK

                  (OV L 40, 11.2.1989., 1. lpp.)

                  Padomes Lēmums 92/10/EEK

                  (OV L 6, 11.1.1992., 35. lpp.)

            B   DAĻA
      Termiņš transponēšanai valsts tiesību aktos
      (minēts 17. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  89/104/EEK

                  1992. gada 31. decembris

      II PIELIKUMS
      Atbilstības tabula

                  Direktīva 89/104/EEK

                  Šī direktīva

                  1. pants

                  1. pants

                  2. pants

                  2. pants

                  3. pants, 1. punkts, a) līdz d) apakšpunkts

                  3. pants, 1. punkts, a) līdz d) apakšpunkts

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, ievadvārdi

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, ievadvārdi

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, pirmais ievilkums

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, i) punkts

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, otrais ievilkums

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, ii) punkts

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, trešais ievilkums

                  3. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, iii) punkts

                  3. pants, 1. punkts, f), g) un h) apakšpunkts

                  3. pants, 1. punkts, f), g) un h) apakšpunkts

                  3. pants, 2., 3. un 4. punkts

                  3. pants, 2., 3. un 4. punkts

                  4. pants

                  4. pants

                  5. pants

                  5. pants

                  6. pants

                  6. pants

                  7. pants

                  7. pants

                  8. pants

                  8. pants

                  9. pants

                  9. pants

                  10. pants, 1. punkts

                  10. pants, 1. punkts, pirmā daļa

                  10. pants, 2. punkts

                  10. pants, 1. punkts, otrā daļa

                  10. pants, 3. punkts

                  10. pants, 2. punkts

                  10. pants, 4. punkts

                  10. pants, 3. punkts

                  11. pants

                  11. pants

                  12. pants, 1. punkts, pirmais teikums

                  12. pants, 1. punkts, pirmā daļa

                  12. pants, 1. punkts, otrais teikums

                  12. pants, 1. punkts, otrā daļa

                  12. pants, 1. punkts, trešais teikums

                  12. pants, 1. punkts, trešā daļa

                  12. pants, 2. punkts

                  12. pants, 2. punkts

                  13. pants

                  13. pants

                  14. pants

                  14. pants

                  15. pants

                  15. pants

                  16. pants, 1. un 2. punkts

                  —

                  16. pants, 3. punkts

                  16. pants

                  —

                  17. pants

                  —

                  18. pants

                  17. pants

                  19. pants

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums


title: Padomes Direktīva (1976. gada 21. decembris) par trihīnu (trichinella spiralis) pārbaudi, importējot no trešām valstīm svaigu mājas cūku gaļu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0096

Oficiālais Vēstnesis L 026 , 31/01/1977 Lpp. 0067 - 0077 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 8 Lpp. 0041  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 17 Lpp. 0042  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 8 Lpp. 0041  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0156  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 11 Lpp. 0156

		Padomes Direktīva(1976. gada 21. decembris)par trihīnu (trichinella spiralis) pārbaudi, importējot no trešām valstīm svaigu mājas cūku gaļu(77/96/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvu 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes problēmām, importējot no trešām valstīm liellopus un cūkas un svaigu gaļu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 75/379/EEK [2], un jo īpaši tās 21. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Direktīvā 72/462/EEK Padome 21. pantā paredzēja izklāstīt metodi un procedūras trihīnu noteikšanai svaigā cūkgaļā;tā kā, kamēr dalībvalstīs pastāv būtiskas atšķirības attiecībā uz trihīnu atklāšanas garantijām, ko pieprasa, importējot svaigu gaļu no trešām valstīm, Direktīvas 72/462/EEK piemērošana nedos vēlamo iedarbību; tā kā šā iemesla dēļ ir nepieciešams noteikt Kopienas pasākumus šajā jomā;tā kā, lai aizsargātu patērētāju veselību, svaigā cūkgaļa ir sistemātiski jāpārbauda, lietojot atzītas efektīvas metodes, lai nepieļautu trihīnas saturošu gaļu;tā kā, ja pārbaudi veic eksportētājā trešā valstī, tā ir jāveic kautuvēs, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem un kurās jo īpaši ir ar piemērotu aprīkojumu apgādāta skrīninga laboratorija;tā kā, lai varētu atšķirt pārbaudītos gaļas paraugus no nepārbaudītajiem paraugiem, ir jāparedz īpašs marķējums gaļai, kuras pārbaudei ir bijis negatīvs rezultāts;tā kā jābūt procedūrai, kas veidotu ciešu un iedarbīgu Komisijas un dalībvalstu sadarbību trešo valstu kontrolējošo iestāžu lietderības noteikšanai, lai veiktu šo pārbaudi vai strādātu ar pārbaudīto gaļu; tā kā būtu jābūt arī procedūrai tehnisko noteikumu ierosināšanai attiecībā uz skrīninga metodēm, prasībām kontroles laboratorijām un attiecībā uz pārbaudītās gaļas marķēšanas procedūru atbilstoši tehnikas attīstībai un iegūtajai pieredzei;tā kā dalībvalstīm būtu jāatļauj pieņemt svaigu gaļu, kurai eksportētāja trešā valsts nav veikusi trihīnu skrīningu, ar noteikumu, ka šo gaļu vai nu eksportētājā trešā valstī vai dalībvalstī, kurai ir paredzēta šī gaļa, apstrādā ar aukstumu, kas nodrošina, ka visas iespējamās trihīnas padara nekaitīgas; tā kā šai apstrādei tomēr ir jābūt veiktai saskaņā ar noteiktām skaidri precizētām procedūrām un iestādēs, kas atbilst noteiktiem nosacījumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā izmanto Direktīvā 72/462/EEK ietvertās definīcijas.Turklāt:a) "svaiga gaļa" nozīmē svaigu mājas cūku gaļu;b) "pārbaude" norāda uz pārbaudi, lai atklātu trihīnas svaigā gaļā.2. pants1. Pieņemšanai Kopienas iekšējā tirdzniecībā skeleta muskuļus (šķērssvītrotos muskuļus) saturošo svaigo gaļu no trešām valstīm pārbauda valsts pilnvarotā uzraudzībā un uz viņa atbildību.2. Pārbaudi veic saskaņā ar vienu no I pielikumā paredzētajām metodēm katram Kopienā ievedamajam veselam liemenim vai, ja tāda nav, tad katrai liemeņa pusei, ceturtdaļai vai gabalam.3. Pārbaude notiek eksportētājvalstī saskaņā ar Direktīvas 72/462/EEK 4. pantu apstiprinātā kautuvē un kurā ir atļauts veikt šo pārbaudi saskaņā ar šās direktīvas 4. pantu.4. Pārbaude notiek pirms Direktīvas 72/462/EEK B pielikuma X nodaļā paredzētās veselības marķēšanas.5. Ja nav iespējams veikt pārbaudi eksportētājvalstī, dalībvalsts, kurai ir paredzēta svaigā gaļa, var atļaut importu ar noteikumu, ka pārbaude notiek tās teritorijā kopā ar Direktīvas 72/462/EEK 24. panta 2. punktā paredzēto iedzīvotāju veselības aizsardzības pārbaudi pārbaudes vietā minētās direktīvas 27. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē.6. a) Ja pārbaudes iznākums ir negatīvs, svaigo gaļu tūlīt pēc pārbaudes marķē saskaņā ar III pielikumu;b) marķējot ar tinti, izmanto krāsvielu Direktīvas 72/462/EEK 17. panta 3. punkta nozīmē.3. pants1. Atkāpjoties no 2. panta, dalībvalsts, kurai tā ir paredzēta, var atļaut neizdarīt noteiktu trešo valstu vai to daļu svaigās gaļas pārbaudi, ja tā ir sasaldēta saskaņā ar IV pielikuma noteikumiem.2. Apstrādi veic iestādē, kas atrodas eksportētājā trešā valstī, un tā ir aprakstīta 4. panta 1. punktā.Sasaldēšana, ko veic eksportētājā trešā valstī, valsts pilnvarotajam veterinārārstam ir jāapstiprina uz veterinārā sertifikāta, ko saskaņā ar Direktīvas 72/462/EEK 22. panta 3. punktu pārvadā kopā ar gaļu.3. Ja apstrāde nav veikta eksportētājā trešā valstī, tā atbilstoši 2. panta 5. punktam ir jāveic pārbaudes punktā.Sasaldēšana, ko veic dalībvalstī, valsts pilnvarotajam veterinārārstam ir jāapstiprina uz sertifikātiem, ko saskaņā ar Direktīvas 72/462/EEK 25. pantu pārvadā kopā ar gaļu.4. pants1. Par atļauju kautuvei veikt pārbaudi un izcirstuvei veikt šādi pārbaudītas gaļas sadali vai atkaulošanu, vai par atļauju uzņēmumam veikt 3. pantā minēto sasaldēšanu lemj saskaņā ar 9. pantā izklāstīto procedūru. Papildus Direktīvas 72/462/EEK 4. panta prasībām ņem vērā atbilstoši šai direktīvai dotās garantijas un, attiecībā uz kautuvēm, garantijas par:a) pārbaudes veikšanai vajadzīgo telpu un aparatūras esamību;b) pārbaudes veicēju kvalifikāciju.Atļauju kautuvei un izcirstuvei piešķir tikai tad, ja kompetentas attiecīgās trešās valsts iestādes oficiāli ir atzinušas, ka kautuve un izcirstuve spēj izpildīt 5. pantā un III pielikumā izklāstītos nosacījumus; attiecībā uz kautuvi arī to, ka tai ir laboratorija, kas atbilst II pielikuma I nodaļai un kas spēj izpildīt pārējo II un I pielikuma nodaļu prasības.Atļauju uzņēmumam veikt sasaldēšanu piešķir tikai tad, ja kompetentas attiecīgās trešās valsts iestādes oficiāli ir atzinušas, ka uzņēmums spēj izpildīt IV pielikumā izklāstītos nosacījumus.2. Direktīvas 72/462/EEK 4. panta 4. punktā minētajā(-os) sarakstā(-os) iekļauj īpašu norādījumu pretī to uzņēmumu nosaukumiem, kam ir piešķirta atļauja 1. punkta nozīmē.5. pants1. Kautuvēs, kurām ir piešķirta atļauja atbilstoši 4. pantam, cūkas, kuru gaļa ir paredzēta Kopienai, ir jākauj atsevišķās telpās vai, ja tādu nav, tad citā laikā nekā cūkas, kuru gaļa nav paredzēta Kopienai, ja vien šādu cūku gaļa nav pārbaudīta saskaņā ar šo pašu procedūru.2. Tās gaļas sadalīšana un atkaulošana, kuras pārbaude ir devusi negatīvu iznākumu un kura ir paredzēta Kopienai, ir jāveic izcirstuvēs saskaņā ar 4. pantu.Šajās izcirstuvēs šāda gaļa ir jāsadala un jāatkaulo citās telpās vai, ja tādu nav, tad citā laikā nekā Kopienai neparedzētā gaļa, ja vien gaļa nav pārbaudīta saskaņā ar šo pašu procedūru.6. pantsDirektīvas 72/462/EEK 5. pantā paredzētajās pārbaudēs trešās valstīs ir arī jāpārliecinās, vai šī direktīva tiek piemērota.7. pantsDalībvalstis sastāda un paziņo Komisijai to 2. panta 5. punktā minēto pārbaudes punktu sarakstu, kuros var veikt:- pārbaudi,- 3. pantā minēto sasaldēšanu.Tās nodrošina, ka šiem punktiem ir minēto darbību veikšanai vajadzīgais aprīkojums.8. pantsRīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma, Padome pirms 1979. gada 1. janvāra pieņem lēmumu par papildinājumiem, kas jāizdara I pielikumā noteiktajās metodēs.9. pants1. Ja ievēro šajā pantā izklāstīto procedūru, priekšsēdētājs, vai nu pēc savas ierosmes vai saskaņā ar dalībvalsts pieprasījumu, jautājumu bez kavēšanās nodod Pastāvīgai veterinārijas komitejai (še turpmāk "Komiteja"), kas ir izveidota, ievērojot Padomes 1968. gada 15. oktobra lēmumu.2. Komitejā dalībvalstu balsis vērtē saskaņā ar Līguma 148. panta 2. punktu. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz paredzamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par šiem pasākumiem priekšsēdētāja noteiktajā termiņā, ņemot vērā izskatāmo jautājumu steidzamību. Atzinumus sniedz ar 41 balss vairākumu.4. Komisija paredz pasākumus un nekavējoties tos īsteno, ja tie atbilst Komitejas atzinumam. Ja paredzētie pasākumi neatbilst Komitejas atzinumam vai, ja atzinums nav sniegts, Komisija bez kavēšanās iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem.Padome paredz pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja Padome trijos mēnešos kopš jautājuma iesniegšanas nav paredzējusi nekādus pasākumus, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus un nekavējoties tos ievieš, ja vien Padome nav pieņēmusi lēmumu pret tiem ar vienkāršu balsu vairākumu.10. pantsŠīs direktīvas 9. pantu piemēro līdz 1981. gada 21. jūnijam.11. pantsDalībvalstīs, vēlākais, 1979. gada 1. janvārī stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 21. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA.P.L.M.M. van der Stee[1] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.[2] OV L 172, 3.7.1975., 17. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSTRIHĪNU PĀRBAUDES METODESI. TRIHINOSKOPISKĀ PĀRBAUDEa) AparatūraKvēlspuldzes trihinoskops ar 50 un 80 līdz 100 kārtīgu palielinājumu.Stikla presēšanas rāmis, kas sastāv no divām stikla plātnēm (viena no tām ir sadalīta vienādos laukumos), mazas izliektas šķērītes, mazas ķirurģiskās knaibles, nazis paraugu nogriešanai, mazi numurēti trauciņi paraugu atsevišķai uzglabāšanai, pilināmā pipete, glāze etiķskābes un glāze kālija hidroksīda šķīduma sacietējumu mīkstināšanai vai atūdeņotas gaļas mīkstināšanai.b) Paraugu noņemšanaAttiecībā uz veseliem liemeņiem ir jānoņem vismaz viens paraugs lazdu rieksta lielumā no abām diafragmas kājiņām pie pārejas uz cīpslaino daļu.Ja ir tikai viena diafragmas kājiņa, ir jānoņem viens paraugs divu lazdu riekstu lielumā. Ja nav nevienas diafragmas kājiņas, ir jānoņem divi, aptuveni lazdu rieksta lieluma paraugi no diafragmas ribu daļas vai krūškaula daļas, vai no mēles muskuļa, vai žokļu muskuļa, vai vēdera muskuļiem.Attiecībā uz gaļas gabaliem, no katra gabala jāņem trīs paraugi no skeleta muskuļiem, kam ir maz tauku, ja ir iespējams, tad lazdu rieksta lielumā un no dažādām vietām, ja iespējams, tad blakus kauliem vai cīpslām.c) MetodeJa ir abas diafragmas kājiņas, trihīnu pārbaudītājam no abiem iepriekšminētajiem no vesela liemeņa noņemtajiem paraugiem ir jānogriež septiņi auzu graudiņu lieluma gabali, tātad kopā 14 gabaliņi; ja ir tikai viena diafragmas kājiņa, tad ir jānogriež 14 gabaliņi no dažādām vietām un, ja iespējams, tad no vietas, kur ir pāreja uz cīpslaino daļu; tad viņiem tie ir tā jāsaspiež starp stikla plātnēm, lai caur priekšmetstikliņu skaidri ir salasāms normāls nospiedums. Ja pārbaudāmā gaļa ir izžuvusi un veca, preparāti pirms saspiešanas 10 – 20 minūtes ir jāmīkstina šķīdumā, kas sastāv no vienas daļas kālija hidroksīda un divām daļām ūdens.Ja attiecībā uz veseliem liemeņiem paraugi ir ņemti no diafragmas ribu daļas vai krūškaula daļas, mēles muskuļa vai žokļa muskuļa, vai vēdera muskuļiem, tad ir jānogriež 14 auzu graudiņa lieluma gabaliņi no katra parauga, t.i., kopā 28 gabaliņi.Trihīnu pārbaudītājam no katra paņemtā gaļas gabalu parauga ir jānogriež četri auzu grauda lieluma gabaliņi, kopā tātad 12 gabali.Trihinoskopiskā pārbaude ir jāveic tā, ka katru preparātu lēni un rūpīgi izpēta. Ja trihinoskopiskā pārbaude atklāj aizdomīgas zonas, kuru īpatnības skaidri nav nosakāmas pat ar vislielāko trihinoskopa palielinājumu, tās ir jāpārbauda ar mikroskopu.Mikroskopiskā pārbaude būtu jāveic tā, lai katru preparātu lēni un rūpīgi izpētītu 30 līdz 40 kārtīgā palielinājumā.Ja iznākums ir neskaidrs, pārbaude ir jāturpina ar turpmākiem paraugiem un priekšmetstikliņa preparātiem, vajadzības gadījumā ar lielāku palielinājumu, kamēr tiek iegūta vajadzīgā informācija. Trihinoskopiskā pārbaude ir jāveic vismaz trīs minūtes.Trihinoskopiskā pārbaude ir jāveic vismaz sešas minūtes, ja tiek ņemti aizvietotājparaugi no diafragmas kājiņu ribu daļas vai krūškaula daļas, mēles muskuļa vai žokļa muskuļa, vai vēdera muskuļiem.Pārbaudei noteiktais minimālais laiks neietver paraugu noņemšanai un preparātu sagatavošanai vajadzīgo laiku.Parasti trihinoskopiskās pārbaudes veicējam dienā nevajadzētu pārbaudīt vairāk par 840 gabaliem, tomēr izņēmuma gadījumos viņš dienā var pārbaudīt līdz 1050 gabaliem.II. MĀKSLĪGĀS SAGREMOŠANAS METODEa) Aparatūra un materiāls:- nazis paraugu noņemšanai,- mazi numurēti aizverami trauciņi paraugu uzglabāšanai, ja ir vajadzīgas atkārtotas pārbaudes,- inkubators,- 2 – 3 litru stikla piltuve ar statīvu, gumijas savienotājšļūtene, skavas savienotājšļūtenes nostiprināšanai,- plastmasas siets (diametrs apmēram 18 cm, acu lielums aptuveni 1 mm),- marle,- maza konusveida caurulīte ar noslēgtu galu,- liels stikla šķīvis,- gaļasmašīna,- stereo mikroskops (14 līdz 40 kārtīgs palielinājums) ar piemērotu gaismas avotu,- šādi pagatavots gremošanas šķīdums:10 g pepsīna (80 E/g FIP: Fédération internationale de pharmacie — Starptautiskā farmācijas federācija), 5 ml HCl (vismaz 37 %), papildināts līdz litram ar krāna ūdeni.b) Paraugu noņemšana1. Attiecībā uz veseliem liemeņiem ir jāņem vismaz 20 g no diafragmas kājiņas vietā, kur ir pāreja uz cīpslaino daļu. Ja nav diafragmas kājiņu, vismaz 20 g paraugs ir jāņem no diafragmas ribu daļas vai krūškaula daļas, vai no mēles muskuļa, vai žokļa muskuļa, vai vēdera muskuļiem.2. Attiecībā uz gaļas gabaliem ir jāņem vismaz 20 g skeleta muskuļu, kas satur maz tauku un, ja iespējams, tad blakus kauliem vai cīpslām.c) MetodeLai pārbaudītu kopēju 10 cūku paraugu, no katra individuālā 20 g parauga sagatavo 10 g parauga. Atlikušos 10 g patur papildus atsevišķā parauga pārbaudei, ja tas būtu vajadzīgs.10 paraugus, katru 10 g svarā, apvieno kopējā paraugā; to samaļ gaļasmašīnā (ar 2 mm lieliem caurumiem) un brīvi saliek sietā, kas izklāts ar marli. Tad sietu ievieto piltuvē, kas ar gumijas šļūtenes gabalu ir savienota ar mazu konusveida caurulīti ar slēgtu galu; piltuvi no malas piepilda ar gremošanas šķīdumu, līdz analizējamais materiāls ir pilnīgi pārklāts. Analizējamās vielas attiecībai pret gremošanas šķīdumu ir jābūt aptuveni 1 : 20 līdz 1 : 30.Pēc 18 līdz 20 stundu inkubēšanas 37 līdz 39 °C temperatūrā mazo konusveida caurulīti atvieno un noņem. Uzmanīgi nolejot virspusē esošo šķidrumu, caurulītes galā esošās nogulsnes rūpīgi skalo uz šķīvja. Tad ar stereo mikroskopu 20 līdz 40 kārtīgā palielinājumā pārbauda, vai nav trihīnu.Ja kopējā parauga pārbaudes iznākums ir negatīvs vai šaubīgs, atlikušie atsevišķie paraugi ir jāpārbauda individuāli, pievienojot no katras cūkas turpmākos 20 g, vai attiecībā uz gaļas gabaliem, pievienojot no katra gabala paņemtos 20 g saskaņā ar iepriekšminēto b) punktu.III. METODE, IZMANTOJOT MĀKSLĪGO KOPĒJĀ PARAUGA SAGREMOŠANUa) Aparatūra un reaģenti:- nazis un pincete paraugu savākšanai,- gaļasmašīna ar 2 – 3 mm diametra caurumiem,- 3 litru Erlenmeijera kolba ar gumijas vai kokvilnas un vilnas aizbāzni,- 2000 ml tilpuma konusveida atdalīšanas piltuve,- parasts, aptuveni 28 cm garš standarta statīvs ar 80 cm kājiņu,- 10 līdz 11 cm diametra gredzens, ko var piestiprināt pie statīva,- skava ar plakanām skrūvspīlēm (23 x 40 mm), ko ar dubultsavienojumu var piestiprināt pie statīva,- siets (acu izmērs 177 mikroni) ar 11 cm ārējo diametru un misiņa vai nerūsējošā tērauda acīm,- piltuve, kuras iekšējais diametrs nav mazāks par 12 cm,- parasts mikroskops (40 kārtīgs palielinājums) ar piemērotu gaismas avotu vai binokulārs mikroskops (40 kārtīgs palielinājums),- trihinoskops ar horizontālu galdiņu kompresoram,- izmantojot trihinoskopu: kāpuru skaitīšanas trauks ar tādu pašu ārējo formu kā kompresoram un aptuveni ar 60 līdz 65 cm3 tilpumu. Kāpuru skaitīšanas trauku var aprakstīt šādi:trauka forma sastāv no 23 cm garas stikla plāksnes, kas ir tikpat bieza kā vienīgā plāksne parastajā kompresorā. Platums tomēr ir nedaudz mazāks, piem., 4,5 cm, lai nodrošinātu stikla plāksnes fiksāciju, 2 mm bieza, 1,8 cm plata un 17,5 cm gara abās apakšējās plāksnes garajās pusēs.Trauku noslēdz galos ar divām stikla plāksnēm, kas ir fiksētas tieši uz apakšējās plāksnes un kas ir 5 cm garas, 1 cm platas un 2 mm biezas. Trauka platums, mērot no iekšpuses, tātad ir ap 1 cm.Plāksnes salīmē kopā ar parasto stikla līmi. Apakšējās plāksnes abos galos aptuveni 2,8 cm atstāj brīvu aizsardzības nolūkā un, lai ar piepildīto trauku būtu viegli rīkoties.Trauka tilpums kopā ir aptuveni 60 līdz 65 cm3,- izmantojot mikroskopu, ir vajadzīgi vairāki Petri trauciņi ar 9 cm diametru,- marķieris, lai uz Petri trauciņa dibena atzīmētu 1 kvadrātcentimetru lielas pārbaudes vietas,- vairākas 10 l atkritumu tvertnes, ko izmanto, izmantojot attīrīšanu, kā, piemēram, formālu aparatūras un atlikušās gremošanas sulas apstrādi, ja iznākums ir pozitīvs,- koncentrēta (37 %) sālsskābe,- 30000 vienību gramā Merck pulverveida pepsīns vai citas firmas pepsīns ar zināmu stiprumu,- viena vai divas paplātes, uz kurām var novietot 100 aptuveni 2 g smagus paraugus.b) Paraugu vākšana1. Attiecībā uz veseliem liemeņiem ir jāņem aptuveni 2 g smags paraugs no diafragmas kājiņas pārejas vietā uz cīpslaino daļu. Ja diafragmas kājiņu nav, tāda paša izmēra paraugs ir jāņem no diafragmas ribu daļas vai krūškaula daļas, no mēles muskuļa vai žokļa muskuļa, vai vēdera muskuļiem.2. No gaļas izcirtņiem ir jāņem aptuveni 2 g smags paraugs no skeleta muskuļiem, kam ir maz tauku un, ja ir iespējams, tad blakus kauliem vai cīpslām.c) MetodeŅem aptuveni 1 g smagu paraugu no katra no 100 atsevišķajiem cūku paraugiem. Apvienoto paraugu vienreiz izlaiž caur gaļasmašīnu.Samalto gaļu ievieto trīslitrīgajā Erlenmeijera kolbā, pievienojot aptuveni 7 g pepsīna, aptuveni 2 l krāna ūdens, kas sakarsēts līdz aptuveni 37 vai 40 °C temperatūrai, un 25 ml koncentrētas sālsskābes. Maisījumu sakrata, lai izšķīdinātu pepsīnu.Šķīduma pH būs aptuveni 1,5 līdz 2.- Sagremošanai Erlenmeijera kolbu aptuveni četras stundas patur termostatā 37 °C temperatūrā. Kolbu šai laikā regulāri sakrata, vismaz divas reizes stundā.- Gremošanas šķīdumu caur sietu iefiltrē divlitrīgajā konusveida sadalīšanas piltuvē un atstāj to statīvā, un vismaz vienu stundu to neaiztiek.- Mērcilindrā pavisam būtu jāielej aptuveni 45 ml un jāsadala pa trim Petri trauciņiem, kuru dibeni būtu jāsadala 1 cm2 lauciņos, uz katra trauciņa būtu jāuzlej 15 ml.- Katru Petri trauciņu ar stereo mikroskopu rūpīgi pārbauda, vai tajā nav trihīnu kāpuru (40 kārtīgs palielinājums).- Ja izmanto kāpuru skaitāmos traukus, 45 ml sadala pa diviem kāpuru skaitāmajiem traukiem un pārbauda ar trihinoskopu.Kāpuri parādās nogulsnēs identificējamu organismu veidā, un bieži, ja ūdens ir remdens, var novērot, ka "spirāle" saritinās un atritinās.Ja veidojas nepietiekami caurspīdīgas nogulsnes, tās dzidrina skalojot. Galīgo 45 ml paraugu ielej mēģenē un atstāj nostāties uz 15 minūtēm. Pēc tam supernatanta šķidrumu uzmanīgi atdala nosūcot un nogulsnes suspendē aptuveni 45 mililitros krāna ūdens.Pēc 15 minūšu atkārtotas nostādināšanas supernatanta šķidrumu vēlreiz rūpīgi atdala nosūcot un nogulsnes rūpīgi noskalo ar aptuveni 20 ml krāna ūdens Petri trauciņā un pārbauda.Kolektīvā parauga analīzes pozitīva vai šaubīga rezultāta gadījumā palikušos atsevišķos paraugus analizē atsevišķi pēc vēl 20 g pievienošanas no katras cūkas vai — gaļas gabalu gadījumā — pēc 20 g pievienošanas, kas ņemti no katra gabala, saskaņā ar iepriekš norādīto b) punktu.--------------------------------------------------II PIELIKUMSI NODAĻA TRIHĪNU (TRICHINELLA SPIRALIS) LABORATORIJU APSTIPRINĀŠANAS NOSACĪJUMI1. Trihīnu laboratorijām ir jāatrodas cūku kautuvju tuvumā un, ja iestādei jau nav tādu telpu un iekārtu, kas atbilst pārējām direktīvas prasībām attiecībā uz trešām valstīm, tad vismaz ir pieejamas šādas telpas un iekārtas:a) attiecīgi aprīkota aizslēdzama telpa paraugu sagatavošanai, tās sienām ir jābūt gludām un noklātām ar mazgājamu gaiši krāsotu pārklājumu vai nokrāsotām līdz 2 m augstumam. Katrai izmantotajai pārbaudes metodei ir jāparedz sagatavošanas telpa;b) attiecīgi aprīkota aizslēdzama pārbaudes telpa, ko var aptumšot, ja pārbaudi veic ar trihinoskopu;c) aprīkojums, kas nodrošina piemērotu ventilāciju un, vajadzības gadījumā, gaisa kondicionēšanas iekārta, kas nodrošina, ka telpas temperatūra nepārsniedz + 25 °C;d) piemērots dabīgais vai mākslīgais apgaismojums, kas nemaina krāsas, ir jāizvairās no tiešas saulesgaismas;e) sagatavošanas telpā ir jābūt piemērotam aprīkojumam roku tīrīšanai un dezinficēšanai;f) aprīkojums pārbaudes telpas aptumšošanai;g) iespējami būtu jābūt ledusskapjiem, kuros uzglabāt gaļas paraugus;h) mazgājamā telpa pārbaudes aprīkojuma tīrīšanai un dezinficēšanai (piemēram, trauki paraugiem, kompresori, naži un šķēres), kurā ir:- ūdensdrošs grīdas segums, kas ir nepūstošs un viegli tīrāms un dezinficējams,- gludas sienas, kas vismaz līdz 2 m augstumam ir nokrāsotas vai noklātas ar mazgājamu un gaišas krāsas noklājumu;i) pārģērbšanās telpas, mazgājamās bļodas un atpūtas telpas, un tualetes istabas ar ūdens klozetu;j) mazgājamās bļodas ar tekošu karsto un auksto ūdeni, kā arī tīrīšanas un dezinfekcijas materiāli un vienreizējās lietošanas dvieļi;k) ūdensdroši, pret koroziju droši trauki ar hermētiski noslēdzamiem vākiem pārbaudīto paraugu savākšanai, kas ir tā projektēti, lai novērstu neatļautu to satura paņemšanu;l) pietiekami karstā un aukstā dzeramā ūdens krājumi;m) iekārtas notekūdeņu novadīšanai, kas atbilst nosacījumiem kautuvju apstiprināšanai;n) piemērots aprīkojums, lai aizsargātos no kaitēkļiem (kukaiņiem, grauzējiem utt.).II NODAĻA PRASĪBAS, KO PIEMĒRO TRIHĪNU LABORATORIJU PERSONĀLAM, APRĪKOJUMAM UN INSTRUMENTIEM2. Vienmēr tiek prasīta absolūta tīrība attiecībā uz laboratorijas personālu, telpām, iekārtām un instrumentiem:a) personālam ir jāvalkā tīras darba drēbes un darbalaikā un pēc katra starpbrīža vairākas reizes jāmazgā rokas;b) trihīnu laboratorijās nedrīkst ienākt neviens dzīvnieks;c) izmantotajām iekārtām un instrumentiem jābūt tīriem un nebojātiem. Tie ir vairākas reizes dienā un darbdienas beigās rūpīgi jānotīra un jādezinficē.3. Visur ir jāizmanto dzeramais ūdens.4. Tā personāla, kas ņem paraugus pārbaudei, veselības stāvoklim ir jāatbilst Direktīvas 72/462/EEK B pielikuma IV nodaļas 11. un 12. punkta noteikumiem.5. Pārbaudei vajadzīgie paraugi ir jāņem tūlīt pēc kaušanas un nekavējoties jāpārbauda kautuves trihīnu laboratorijā.Šīs pārbaudes ir aizliegtas ārpus kautuves, kurā dzīvnieki ir nokauti.6. Lai izvairītos no noguruma un tā radītajām sekām, pārbaudes personālam darbadienas laikā būtu jāatļauj īsi pārtraukumi.III NODAĻA PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ TRIHINOSKOPUTrihinoskopu konstrukcijai un dizainam jāatbilst vismaz šādiem kritērijiem:1. Vienkārša darbība;2. Augsta gaismas intensitāte:- precīzi rezultāti būtu jāiegūst arī tad, ja telpa nav pilnīgi tumša,- par gaismas avotu ir jāizmanto 100 W (12 V) projektora spuldze;3. Piemērots palielinājums:- parasts darba palielinājums: 50 reizes,- 80 – 100 reižu palielinājums precīzākai to objektu novērtēšanai, kas nav skaidri identificējami normālā darba palielinājumā;4. Jauda:- katrā palielinājumā ir jāiegūst skaidrs un ass labi nosakāmas krāsas attēls;5. Slēdža mehānisms:- pēc katras palielinājuma maiņas automātiski ir jānoregulē attēla spilgtums;6. Kontrasta palielināšana:- kondensatoram ir jābūt ar īrisa diafragmu, kas dod iespēju palielināt kontrastu sarežģītāko gadījumu pamatīgākai pārbaudei,- īrisa diafragmai ir jābūt viegli darbināmai (piemēram, kontrolsvira uz trihinoskopa platformas);7. Viegla fokusēšana:- ātra nostādīšana fokusā, izmantojot regulējamo gredzenu,- precīza iestādīšana fokusā, izmantojot kontrolsviru;8. Sprieguma regulēšana:- tā, lai asumu var noregulēt pēc vajadzības;9. Vienvirziena kompresora kustība:- automātiskam bloķēšanas mehānismam ir jānodrošina, ka kompresors kustas tikai vienā virzienā, lai novērstu nejaušu pārvietošanos;10. Brīvi redzams projektora ekrāns;11. Projektora ekrāns:- diametrs ir vismaz 54 cm,- augsta atstarošanas spēja,- izturīgs,- to var demontēt,- viegli tīrāms;--------------------------------------------------III PIELIKUMSTĀS GAĻAS MARĶĒŠANA, KURAI IR VEIKTA TRIHĪNU PĀRBAUDE1. Gaļas marķēšana ir jāveic valsts pilnvarotā veterinārārsta uzraudzībā. Šajā nolūkā viņam ir jābūt:- marķēšanai paredzētajiem instrumentiem, ko viņš drīkst nodot palīgpersonālam tikai marķēšanas laikā un tikai uz šā darba veikšanai vajadzīgo laiku,- 5. punktā minētajam marķējumam. Šo marķējumu pieprasītajā skaitā nodod palīgpersonālam tad, kad tas ir jāizmanto.2. Marķējumam ir jābūt apaļam un ar 2,5 cm diametru. Uz marķējuma ir jābūt šādai precīzi salasāmai informācijai:- centrā "T" burts, kura augšsvītra ir 1 cm gara un 0,2 cm plata,- zem "T" burta viena no šīm iniciāļu kopām: CEE, EEG, EWG, EØF vai EEC. Burtiem ir jābūt 0,4 cm augstiem.3. Liemeņi saskaņā ar 2. punktu ir jāmarķē ar tinti vai jāiededzina zīme gurnu iekšpusē.4. Galvas ir jāmarķē ar tinti vai jāiededzina 2. punkta prasībām atbilstoša zīme.Izņemot izcirtņus, kuriem, pamatojoties uz Padomes Direktīvas 72/462/EEK B pielikuma X nodaļas 43. punktu, nav jābūt veselības marķējumam, izcirtņi, kas ir iegūti izcirstuvēs no atbilstoši noteikumiem marķētiem liemeņiem, saskaņā ar 2. punktu ir marķējami pirms veselīguma marķējuma uzspiešanas.Iepriekšminētā 43. punkta otrajā daļā paredzētajam marķējumam ir jāatbilst zemāk minētā 6. punkta noteikumiem.5. Marķēšanu var izdarīt arī ar apaļu birku. Šai birkai, kas ir jāpiestiprina katram gabalam vai katram liemenim, nav jābūt vairākkārt izmantojamai, tai ir jābūt pagatavotai no izturīgiem materiāliem un tai ir jāatbilst visām higiēnas prasībām. Uz marķējuma zīmoga ir jābūt precīzi salasāmai šādai informācijai:- centrā "T" burts,- zem "T" burta ir viena no šīm iniciāļu kopām: CEE, EEG, EWG, EØF vai EEC. Burtiem ir jābūt 0,4 cm augstiem.6. Iepriekšminētajā 4. punktā minētās direktīvas B pielikuma X nodaļas 44. paredzētajam marķējumam papildus veselīguma marķējumam ir jābūt arī skaidri salasāmam, kas ir identisks 2. punktā paredzētajam marķējumam.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSGAĻAS SALDĒŠANA1. Gaļa, kas ienāk jau sasaldēta, ir jāsaglabā šajā stāvoklī.2. Saldētavas telpas aprīkojumam un enerģijas apgādei ir jābūt tādai, lai nodrošinātu, ka 6. punktā minēto temperatūru sasniedz ļoti ātri un uztur visās telpas un gaļas vietās.3. Izolējošo iesaiņojumu pirms saldēšanas būtu jānoņem, izņemot gaļu, kurā, kad to ienes saldētavā, jau viscaur ir 6. punktā minētā temperatūra.4. Nosūtāmās preces saldētavā ir jāglabā atsevišķi un ieslēgtas.5. Ir jāreģistrē datums un laiks, kad katra prece ir ienesta saldētavā.6. Saldētavā ir jābūt vismaz – 25 °C temperatūrai. Tā būtu jāmēra ar kalibrētiem termoelektriskiem instrumentiem un pastāvīgi jāreģistrē. To nevar mērīt tieši aukstā gaisa plūsmā. Instrumenti ir jāglabā slēgtā vietā. Tabulās ir jāiekļauj būtiski skaitļi no gaļas pārbaudes reģistra par importu un datumu, un laiku, kad ir sākta un pabeigta sasaldēšana, un tie ir jāsaglabā vienu gadu pēc sastādīšanas.7. Gaļa, kuras diametrs vai biezums ir līdz 25 cm, ir nepārtraukti jāsaldē vismaz 240 stundas, un gaļa, kuras diametrs vai biezums ir starp 25 un 50 cm, ir nepārtraukti jāsaldē vismaz 480 stundas. Šo saldēšanas procesu nevar piemērot gaļai, kurai ir lielāks diametrs vai kura ir biezāka. Saldēšanas laiku rēķina no brīža, kad saldētavā ir sasniegta 6. punktā minētā temperatūra.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 95/7/EK (1995. gada 10. aprīlis), kas groza Direktīvu 77/388/EEK un ievieš jaunus vienkāršotus pasākumus attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli — dažu atbrīvojumu jomu un praktiskus pasākumus to piemērošanai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995L0007

Oficiālais Vēstnesis L 102 , 05/05/1995 Lpp. 0018 - 0024

		Padomes Direktīva 95/7/EK(1995. gada 10. aprīlis),kas groza Direktīvu 77/388/EEK un ievieš jaunus vienkāršotus pasākumus attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli — dažu atbrīvojumu jomu un praktiskus pasākumus to piemērošanaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā iekšējā tirgus darbību var uzlabot, ieviešot kopīgus noteikumus, kas precizē jomu un pasākumus dažu atbrīvojumu piemērošanai, kas paredzēti 14. panta 1. punktā, 15. panta 2. punktā un 16. panta 1. punktā Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu likumi par apgrozījuma nodokļiem — kopīgu pievienotās vērtības nodokļa sistēmu kā vienotu aprēķinu pamatu [1]; tā kā šādu kopīgu noteikumu ieviešanu paredz iepriekšminētā direktīva un jo īpaši tās 14. panta 2. punkts un 16. panta 3. punkts;tā kā 3. pants Padomes 1992. gada 14. decembra Direktīvā 92/111/EEK, kas groza Direktīvu 77/388/EEK un ievieš vienkāršotus pasākumus attiecībā uz pievienotās vērtības nodokli [2], paredz pieņemt īpašus noteikumus, lai uzliktu nodokli virknes darījumiem nodokļu maksātāju starpā; tā kā šādiem noteikumiem jānodrošina ne tikai atbilstība kopīgās pievienotās vērtības nodokļa sistēmas neitralitātes principam attiecībā uz preču un pakalpojumu izcelsmi, bet arī atbilstība izvēlētajiem principiem, kas regulē pievienotās vērtības nodokli un tā pārraudzības pasākumus pārejas periodā;tā kā ieveduma summā, kam uzliekams nodoklis, jāiekļauj visi papildu izdevumi, kas rodas, preces transportējot uz jebkuru galapunktu Kopienā, ja ievešanas brīdī šī vieta ir zināma; tā kā tādēļ uz minēto pakalpojumu sniegšanu attiecas atbrīvojumi, kas paredzēti Direktīvas 77/388/EEK 14. panta 1. punkta i) apakšpunktā;tā kā minētās direktīvas 15. panta 2. punktā paredzēts, ka Komisija iesniedz Padomei priekšlikumus, kā izveidot Kopienas nodokļu likumus, kuri nosaka darbības jomu un praktiskus pasākumus, lai ieviestu ievedmuitas atbrīvojumus, ko piemērot tādu preču piegādēm, ko ceļotāji ved savā personiskajā bagāžā;tā kā laiks, ko ņem par pamatu pielāgojumu aprēķināšanai, kas paredzēta minētās direktīvas 20. panta 2. punktā, dalībvalstīm jāpagarina līdz 20 gadiem nekustamam īpašumam, kas iegādāts kā ražošanas līdzeklis, paturot prātā to saimniecisko mūžu;tā kā dalībvalstīm jāļauj saglabāt likmi, ko 1993. gada 1. janvārī piemēro precēm pēc apstrādes, kas ar tām veikta saskaņā ar līgumu par darbu veikšanu;tā kā noteikumi, kas regulē teritoriālu piemērošanu, un nodokļu likumi, ko piemēro preču transporta pakalpojumu jomā Kopienas iekšienē, ir vienkārši un pietiekami gan tirgotājiem, gan dalībvalstu iestādēm;tā kā uzskatot pārvadājumu kādā dalībvalstī par preču pārvadājumu Kopienas iekšienē, ja tas ir tieši saistīts ar pārvadājumiem starp dalībvalstīm, ir iespējams vienkāršot ne tikai principus un pasākumus attiecībā uz nodokļu uzlikšanu šiem iekšzemes transporta pakalpojumiem, bet arī noteikumus, ko piemēro papildpakalpojumiem un pakalpojumiem, ko sniedz starpnieki, kuri iesaistīti šo dažādo pakalpojumu sniegšanā;tā kā kvalificējot noteiktu darbu ar kustamo īpašumu kā apstrādi, kas veikta saskaņā ar līgumu par darba veikšanu, rodas sarežģījumi, un tas jālikvidē;tā kā lai veicinātu Kopienas iekšējo tirdzniecību kustama materiālā īpašuma apstrādes jomā, jāmaina šiem darījumiem piemērojamie nodokļu likumi, ja tos veic persona, kas identificēta pievienotās vērtības nodoklim kādā dalībvalstī, kas nav valsts, kurā tie fiziski veikti;tā kā minētās direktīvas 16. panta 1. punkta B-E daļa, jo īpaši kopā ar 22. panta 9. punktu par atbrīvojumu no saistībām, ļauj pārvarēt grūtības, ar kurām sastopas tirgotāji, kuri piedalās darījumu virknēs ar precēm, kuras novieto un glabā noliktavās;tā kā tādēļ jānodrošina, ka nodokļus, ko piemēro preču piegādēm un pakalpojumu sniegšanai attiecībā uz noteiktām precēm, kuras var nodot glabāšanā muitas noliktavā, var piemērot arī tiem pašiem darījumiem ar precēm, kuras nodod glabāšanā citā noliktavā, nevis muitas noliktavā;tā kā šie darījumi galvenokārt attiecas uz izejvielām un citām precēm, kuras laiž apgrozībā gaidāmajos starptautiskajos tirgos; tā kā jāsastāda to preču saraksts, uz kurām attiecas šie noteikumi;tā kā dalībvalstis, apspriežoties ar Pievienotās vērtības nodokļa komiteju, ir atbildīgas par to, lai noteiktu tos noliktavas režīmus, kas nav muitas noliktavas režīmi; tā kā tomēr principā no šādiem režīmiem jāizslēdz preces, kuras paredzēts piegādāt mazumtirdzniecībā;tā kā jāizskaidro daži noteikumi nodokļa piemērošanai, ja uz precēm vairs neattiecas režīmi, kas paredzēti minētās direktīvas 16. panta 1. punkta B-E daļā, jo īpaši attiecībā uz personu, kam jāmaksā uzliktais nodoklis;tā kā jāizskaidro to minētās direktīvas 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta noteikumu darbības joma, kuri piemērojami pārejas laikā, kas minēts 28.l pantā;tā kā līdz ar to ir jāgroza Direktīva 77/388/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 77/388/EEK groza šādi:1. Direktīvas 5. panta 5. punktu aizstāj ar šādu:"5. Dalībvalstis dažu būvdarbu veikšanu var uzskatīt par preču piegādēm 1. punkta izpratnē.";2. Direktīvas 11. panta B daļas 3. punkta b) apakšpunkta trešo daļu aizstāj ar šādu:"Iepriekšminētos neparedzētos izdevumus arī iekļauj summā, kurai uzliekams nodoklis, ja tos rada transportēšana uz citu galapunktu Kopienas teritorijā, ja minētā vieta ir zināma, kad notiek gadījums, kam uzliekams nodoklis.";3. Direktīvas 15. panta 2. punkta otro un trešo daļu aizstāj ar šādām trim daļām:"Ja preču piegādi veic ceļotāji savā personiskajā bagāžā, šis atbrīvojums ir spēkā ar nosacījumu, ka:- ceļotājs nav reģistrēts Kopienā,- preces tiek transportētas uz galapunktu ārpus Kopienas trīs mēnešu laikā, kopš veikta piegāde,- piegādes kopējā vērtība, ieskaitot pievienotās vērtības nodokli, pārsniedz summu, kas valsts valūtā atbilst ECU 175, ko nosaka saskaņā ar Direktīvas 69/169/EEK 7. panta 2. punktu [3]; tomēr dalībvalstis var atbrīvot no nodokļa piegādi, kuras kopējā vērtība ir mazāka par minēto summu.Otrās daļas piemērošanai:- par ceļotāju, kas nav reģistrēts Kopienā, uzskatāms ceļotājs, kura pastāvīgā dzīvesvieta vai pastāvīgā uzturēšanās vieta neatrodas Kopienā. Šā noteikuma piemērošanai "pastāvīgā dzīvesvieta vai pastāvīgā uzturēšanās vieta"; nozīmē vietu, kas kā tāda ir ierakstīta pasē, identifikācijas kartē vai citos personas dokumentos, ko dalībvalsts, kuras teritorijā notiek piegāde, atzīst par derīgiem,- eksporta apliecinājumu sniedz ar faktūras vai to aizstājoša dokumenta eksemplāru, ko vizējusi muitas iestāde vietā, kur preces ir izvestas no Kopienas,Katra dalībvalsts iesniedz Komisijai spiedogu paraugus, ko tā izmanto vizēšanai, kas minēta trešās daļas otrajā ievilkumā. Komisija šo informāciju pārsūta citu dalībvalstu nodokļu iestādēm.";4. Direktīvas 20. panta 2. punkta pēdējo daļu aizstāj ar šādu:"Nekustamam īpašumam, kas iegādāts kā ražošanas līdzeklis, koriģēšanas laiku var pagarināt līdz pat 20 gadiem";5. Direktīvas 28. panta 2. punktu papildina ar šādu apakšpunktu:"h) dalībvalstis, kuras 1993. gada 1. janvārī izmantoja 5. panta 5. punktā paredzēto izvēles iespēju, kas bija spēkā minētajā dienā, var piegādēm saskaņā ar līgumu par darba veikšanu piemērot likmi, kas attiecināma uz precēm pēc apstrādes.Lai piemērotu šo noteikumu, piegādes saskaņā ar līgumu par darba veikšanu uzskata par darbuzņēmēja klientam piegādātu kustamu īpašumu, ko darbuzņēmējs izgatavojis vai samontējis no materiāliem vai priekšmetiem, ko klients šai nolūkā tam uzticējis, neatkarīgi no tā, vai darbuzņēmējs sagādājis kādu daļu izmantoto materiālu.";6. Direktīvas 28. panta a) daļas 5. punktu groza šādi:- pirmo teikumu aizstāj ar šādu:"Turpmāk minēto uzskata par preču piegādi, kas veikta par atlīdzību:",- a) apakšpunktu svītro,- b) apakšpunkta otrās daļas ceturto ievilkumu svītro,- b) apakšpunkta otrās daļas piekto ievilkumu aizstāj ar šādu:- "— pakalpojuma sniegšana, ko veic nodokļu maksātājam un kas saistīta ar minēto preču apstrādi, kas veikta dalībvalstī, uz kuru preces tiek sūtītas vai vestas, ja preces pēc apstrādes tiek minētajam ar nodokļu maksātājam sūtītas atpakaļ uz dalībvalsti, no kuras tās sākotnēji sūtītas vai vestas";7. Direktīvas 28.b pantu groza šādi:- C punkta 1. apakšpunkta pirmajā ievilkumā komatu aizstāj ar punktu un pievieno šādu daļu:"Preču transportēšanu, ja nosūtīšanas vieta un saņemšanas vieta atrodas valsts teritorijā, uzskata par preču pārvadāšanu Kopienas iekšienē, ja šāda transportēšana ir tieši saistīta ar preču pārvadāšanu, kurā nosūtīšanas vieta un saņemšanas vieta atrodas divu dažādu dalībvalstu teritorijā;",- "F. Pakalpojumu sniegšanas vieta kustama materiālā īpašuma vērtēšanai vai darbam ar toAtkāpjoties no 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta, uzskata, ka tādu pakalpojumu sniegšanas vieta, kas saistīti ar kustamu materiālo īpašumu vērtēšanu vai darbu ar tiem, kuri sniegti klientiem, kas identificēti pievienotās vērtības nodoklim dalībvalstī, kura nav tā, kur šie pakalpojumi tiek sniegti, atrodas tās dalībvalsts teritorijā, kura klientam izsniegusi pievienotās vērtības nodokļa maksātāja numuru, ar kuru šis pakalpojums viņam sniegts.Šī atkāpe neattiecas uz precēm, kuras nav aizsūtītas vai aizvestas no dalībvalsts, kurā pakalpojumi tikuši sniegti.";8. Direktīvas 28.c panta A punkta a) apakšpunkta pirmajā daļā frāzes "kā tās definētas 5. pantā un 28.a panta 5. punkta a) apakšpunktā" aizstāj ar frāzi "kā tās definētas 5. pantā";9. Direktīvas 28.c panta E punkta 1) daļu aizstāj ar šādu:"1. Direktīvas 16. pantā:- "1. Nepārkāpjot citus Kopienas nodokļu noteikumus, dalībvalstis atkarībā no 29. pantā paredzētajām konsultācijām drīkst veikt īpašus pasākumus, kas vērsti uz to, lai atbrīvotu no nodokļa visus vai dažus no turpmāk minētajiem darījumiem, ja tie nav paredzēti galīgai izlietošanai un/vai patēriņam, un pievienotās vērtības nodokļa summa, kas maksājama, kad pārtrauc pasākumus gadījumos, kas minēti A-E punktā, atbilst nodokļa summai, kāda būtu maksājama, ja katram no šiem darījumiem būtu uzlikts nodoklis valsts teritorijā:A. Tādu preču ievešana, kurām paredzēts noliktavas režīms, kas nav muitas noliktavas režīms;B. Tādu preču ievešana, kuras paredzēts:a) uzrādīt muitai un vajadzības gadījumā novietot pagaidu glabāšanā;b) novietot brīvā zonā vai brīvā noliktavā;c) novietot saskaņā ar muitas noliktavas vai iekšējās apstrādes režīmu;d) ielaist teritoriālos ūdeņos:- lai iekļautu urbšanas vai ražošanas platformās šādu platformu celtniecībai, remontam, apkopei, pārveidošanai vai aprīkošanai, vai šādas urbšanas vai ražošanas platformas savienošanai ar cietzemi,- urbšanas vai ražošanas platformu apgādei ar degvielu un pārtiku;e) novietot valsts teritorijā saskaņā ar noliktavas režīmu, kas nav muitas noliktavas režīms.Šajā pantā par noliktavām, kas nav muitas noliktavas, uzskata:- ražojumiem, uz kuriem attiecas akcīzes nodoklis, — vietas, kuras noteiktas kā nodokļu noliktavas Direktīvas 92/12/EEK 4. panta b) apakšpunktā,- precēm, uz kurām neattiecas akcīzes nodoklis, — vietas, ko dalībvalstis noteikušas kā tādas. Tomēr dalībvalstis nedrīkst paredzēt noliktavas, kas nav muitas noliktavas, ja minētās preces paredzēts piegādāt mazumtirdzniecībā.Tomēr dalībvalstis var noteikt šādus pasākumus precēm, kas paredzētas:- nodokļu maksātājiem piegādēm, ko veic saskaņā ar 28.k panta nosacījumiem,- beznodokļu veikaliem 28.k panta izpratnē, lai veiktu piegādes ceļotājiem, kuri lido vai kuģo uz trešajām valstīm, ja šīs piegādes ir atbrīvotas no nodokļiem saskaņā ar 15. pantu,- nodokļu maksātājiem, lai veiktu piegādes ceļotājiem lidmašīnās vai kuģos lidojuma vai jūrasbrauciena laikā, ja tā galapunkts atrodas ārpus Kopienas,- nodokļu maksātājiem beznodokļa piegādēm, ko veic saskaņā ar 15. panta 10. punktu.Vietas, kas minētas a), b), c) un d) apakšpunktā, ir tās, kas noteiktas spēkā esošajos Kopienas muitas noteikumos;C. Pakalpojumu sniegšana attiecībā uz B daļā minēto preču piegādi;D. Preču piegādes un pakalpojumu sniegšana, kas veikta:a) vietās, kas uzskaitītas B daļas a), b), c) un d) punktā un uz kurām arī attiecas viens no noteiktajiem gadījumiem;b) vietās valsts teritorijā, kas uzskaitītas B daļas e) punktā uz kurām arī attiecas tajā norādītais gadījums.Ja tās izmanto a) punktā paredzēto iespēju darījumiem, kurus veic muitas noliktavās, dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka tās definējušas noteikumus par noliktavām, kas nav muitas noliktavas, kuri ļauj b) punkta noteikumus piemērot tiem pašiem darījumiem ar J pielikumā uzskaitītajām precēm, kurus veic noliktavās, kas nav muitas noliktavas;E. Piegādes:- 7. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto preču piegādes tomēr ir pakļautas pagaidu ievešanas kārtībai ar pilnīgu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem vai ārējā tranzīta kārtībai,- 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto preču piegādes tomēr ir pakļautas Kopienas iekšējai tranzīta procedūrai, kas noteikta 33.a pantā,kā arī pakalpojumu sniegšana saistībā ar šādām piegādēm.Neatkarīgi no 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmās daļas, persona, kam ir nodokļu saistības saskaņā ar pirmo daļu, ir persona, kura izraisa to, ka uz precēm vairs neattiecas kārtība vai gadījumi, kas uzskaitīti šajā punktā.Ja attiecībā uz precēm atceļot kārtību vai gadījumus, kas minēti šajā punktā, rodas ievešana 7. panta 3. punkta izpratnē, ieveduma dalībvalsts veic pasākumus, lai izvairītos no nodokļa divkāršas uzlikšanas šajā valstī.";,- pantu papildina ar šādu punktu:"1.a Ja dalībvalstis izmanto izvēli, kas paredzēta 1. punktā, tām jāveic pasākumi, lai nodrošinātu to, ka preču iegādes Kopienas iekšienē, uz kurām paredzēts attiecināt kādus no noteikumiem vai gadījumiem, kas minēti 1. punkta B daļā, gūst labumu no tiem pašiem noteikumiem, kā preču piegādes, kas valstī veiktas saskaņā ar tiem pašiem noteikumiem.";";10. Direktīvas 28.f panta 1. punktā 17. panta 2. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"a) pievienotās vērtības nodoklis, kas ir jāmaksā vai samaksāts valsts teritorijā par precēm vai pakalpojumiem, ko viņam piegādājusi vai piegādās cits nodokļu maksātājs;";11. Direktīvas 28.g pantā 21. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:"b) personas, kam sniedz pakalpojumus, uz kuriem attiecas 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts, vai personas, kas ir identificētas pievienotā vērtības nodokļa maksājumiem valsts teritorijā, kurām sniegti pakalpojumi, uz kuriem attiecas 28.b panta C, D, E un F daļa, ja šos pakalpojumus veic nodokļu maksātājs, kas reģistrēts ārzemēs; Tomēr dalībvalstis var prasīt, lai pakalpojuma sniedzējs būtu solidāri atbildīgs par nodokļa samaksu;";12. Direktīvas 28.h pantu groza šādi:- 22. panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:- "b) Ikviens ar nodokļu maksātājs reģistrē preces, kuras tas nosūtījis vai izvedis vai kuras tā vārdā ir nosūtītas vai izvestas no 3. pantā noteiktās teritorijas, taču Kopienas iekšienē, 28.a panta 5. punkta b) apakšpunkta piektajā, sestajā un septītajā ievilkumā minēto darījumu mērķiem.Ikviens nodokļu maksātājs veic pietiekami sīku uzskaiti, lai ļautu identificēt preces, ko tam no citas dalībvalsts nosūtījis kāds nodokļu maksātājs, vai tas veikts šā nodokļu maksātāja vārdā, kurš identificēts pievienotās vērtības nodokļa maksājumiem minētajā otrā dalībvalstī, ar kuru saistībā sniegts pakalpojums atbilstoši 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta trešajam vai ceturtajam ievilkumam;",- 22. panta 3. punkta b) apakšpunkta otrās daļas pirmo ievilkumu aizstāj ar šādu:- "— darījumiem, kas minēti 28.b panta C, D, E un F daļā, — nodokļu maksātāja identifikācijas numurs valsts teritorijā un klienta identifikācijas numurs, ar kuru viņam ir sniegts pakalpojums.",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:"Ikviens nodokļu maksātājs, kas identificēts pievienotās vērtības nodoklim, iesniedz arī kopsavilkuma ziņojumu par ieguvējiem, kas identificēti pievienotās vērtības nodoklim, kuriem tas piegādājis preces saskaņā ar 28.c panta A daļas a) un d) punkta nosacījumiem, kā arī par kravas saņēmējiem, kas identificēti pievienotās vērtības nodoklim darījumos, kas minēti piektajā daļā.",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta trešās daļas otro ievilkumu aizstāj ar šādu:- "— numurs, ar kuru persona, kas iegūst preces, ir identificēta pievienotās vērtības nodoklim citā dalībvalstī un ar kuru tai piegādātas preces,",- 22. panta 6. punkta b) apakšpunkta piekto daļu svītro;13. Pievieno J pielikumu, kas sniegts šās direktīvas pielikumā.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šās direktīvas prasības līdz 1996. gada 1. janvārim. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.2. Atkāpjoties no 1. punkta pirmās daļas, dalībvalstis var ar normatīviem un administratīviem aktiem paredzēt, ka 1. panta 3., 4. un 9. punkta noteikumi stājas spēkā ne vēlāk kā 1996. gada 1. janvārī.Tomēr Vācijas Federatīvā Republika un Luksemburgas Lielhercogiste ir tiesīgas ar normatīviem un administratīviem aktiem noteikt, ka 1. panta 9. punkta noteikumi stājas spēkā ne vēlāk kā 1997. gada 1. janvārī.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1995. gada 10. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Juppé[1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/76/EK (OV L 365, 31.12.1994., 53. lpp.).[2] OV L 384, 30.12.1992., 47. lpp.[3] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/4/EK (OV L 60, 3.3.1994., 14. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS"J PIELIKUMSPreču apraksts | KN kods |Konservu kārba | 8001 |Varš | 7402740374057408 |Cinks | 7901 |Niķelis | 7502 |Alumīnijs | 7601 |Svins | 7801 |Indijs | ex811291ex811299 |Labības produkti | no 1001 līdz 10051006: tikai neapstrādāti rīsino 1007 līdz 1008 |Eļļas augu sēklas un augļi | no 1201 līdz 1207 |Kokosrieksti, Brazīlijas rieksti un Indijas rieksti | 0801 |Citi rieksti | 0802 |Olīvas | 071120 |Graudi un sēklas (ieskaitot sojas pupas) | no 1201 līdz 1207 |Negrauzdēta kafija | 0901110009011200 |Tēja | 0902 |Kakao pupiņas, veselas vai maltas, negrauzdētas vai grauzdētas | 1801 |Jēlcukurs | 170111170112 |Kaučuks pirmformās vai plātnēs, plāksnēs vai lentēs | 40014002 |Vilna | 5101 |Ķīmiskas vielas bez taras | 28. un 29. nodaļa |Minerāleļļas (ieskaitot propānu un butānu; arī ieskaitot neapstrādātas naftas eļļas) | 27092710271112271113 |Sudrabs | 7106 |Platīns (pallādijs, rodijs) | 711011007110210071103100 |Kartupeļi | 0701 |Augu eļļas un tauki, un to frakcijas, rafinētas vai nerafinētas, bet ķīmiski nemodificētas | no 1507 līdz 1515 |"--------------------------------------------------


title: Padomes Devītā direktīva (1978. gada 26. jūnijs) par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0583

Oficiālais Vēstnesis L 194 , 19/07/1978 Lpp. 0016 - 0016 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0071  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0096  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0071  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0102  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0102

		Padomes Devītā direktīva(1978. gada 26. jūnijs)par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem(78/583/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā 1. pantā Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem — pievienotās vērtības nodokļu kopējā sistēma: vienots aprēķinu pamats [3], ir noteikts, ka vēlākais līdz 1978. gada 1. janvārim dalībvalstīs ir jāievieš tā noteikumi;tā kā Direktīvā 77/388/EEK ir izklāstīti kopēji noteikumi visām jomām, uz ko attiecas pievienotās vērtības nodoklis; tā kā daudzos gadījumos dalībvalstu pienākums ir paredzēt nosacījumus, ar kādiem piemēro šos noteikumus; tā kā, ņemot vērā Direktīvas 77/388/EEK jomu, kas ir tik plaša, ka aptver ļoti lielu tiesību aktu skaitu valstīs, vairākas dalībvalstis nav spējušas laikus veikt vajadzīgo pielāgošanu, lai izpildītu Direktīvas 77/388/EEK prasības; tā kā šīs dalībvalstis līdz ar to nav spējušas pabeigt likumdošanas procedūru, kas ir vajadzīga, lai noteiktajā termiņā pielāgotu savus tiesību aktus par pievienotās vērtības nodokli;tā kā attiecīgās dalībvalstis ir lūgušas pagarināt Direktīvas 77/388/EEK ieviešanas termiņu; tā kā šajā sakarā pagarinājumam, kas nav lielāks par 12 mēnešiem, vajadzētu būt pietiekamam,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAtkāpjoties no Direktīvas 77/388/EEK 1. panta, Dānijai, Vācijai, Francijai, Īrijai, Itālijai, Luksemburgai un Nīderlandei ar šo ir atļauts ieviest minēto direktīvu vēlākais līdz 1979. gada 1. janvārim.2. pantsŠī direktīva ir adresēta Dānijai, Vācijai, Francijai, Īrijai, Itālijai, Luksemburgai un Nīderlandei.Luksemburgā, 1978. gada 26. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsK. B. Andersen[1] OV C 163, 10.7.1978., 68. lpp.[2] Atzinums sniegts 1978. gada 20./21. jūnijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/46/EK ( 2008. gada 23. aprīlis ), ar kuru groza Direktīvu 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki) (18. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)

text:
               26.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 114/88

         Eiropas Parlamenta un PADOMES DIREKTĪVA 2008/46/EK
   (2008. gada 23. aprīlis),
   ar kuru groza Direktīvu 2004/40/EK par minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu riskam, ko rada fizikāli faktori (elektromagnētiskie lauki) (18. atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 137. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   apspriedušies ar Reģionu komiteju,
   rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/40/EK (3) ir noteiktas obligātās drošības un veselības aizsardzības prasības, lai aizsargātu darba ņēmējus pret risku, ko rada elektromagnētisko lauku iedarbība. Minētās direktīvas 13. panta 1. punktā ir teikts, ka vēlākais 2008. gada 30. aprīlī dalībvalstīs jāstājas spēkā normatīviem un administratīviem akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.

               (2)

               Direktīvā 2004/40/EK saskaņā ar ieteikumiem, ko sniedz Starptautiskā komisija aizsardzībai pret nejonizējošā starojuma iedarbību (ICNIRP), ir noteiktas iedarbību izraisošās vērtības un iedarbības robežvērtības. Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai ir iesniegti jauni zinātniski pētījumi par elektromagnētiskā starojuma iedarbības ietekmi uz veselību, kas publicēti pēc direktīvas pieņemšanas. Šo zinātnisko pētījumu rezultātus pašlaik pārbauda gan ICNIRP, kura pārskata savus iepriekš sniegtos ieteikumus, gan Pasaules Veselības organizācija, kura pārskata savus “vides veselības kritērijus”. Jaunie ieteikumi, kurus plānots publiskot līdz 2008. gada beigām, varētu ietvert elementus, saskaņā ar kuriem būtiski jāgroza iedarbību izraisošās vērtības un iedarbības robežvērtības.

               (3)

               Šajā saistībā būtu vēlreiz padziļināti jāpārbauda, kā Direktīvas 2004/40/EK piemērošana varētu ietekmēt tās medicīniskās procedūras, kurās izmanto MRA, un atsevišķas rūpnieciskās darbības. Komisija ir uzsākusi pētījumu, lai tieši un kvantitatīvi novērtētu situāciju medicīnisko attēlu iegūšanas jomā. Lai nodrošinātu līdzsvaru starp darba ņēmēju iespējamo veselības risku novēršanu un attiecīgo medicīnas tehnoloģiju sniegto priekšrocību efektīvu izmantošanu, būtu jāņem vērā minētā pētījuma rezultāti, kas sagaidāmi 2008. gada sākumā, kā arī dalībvalstīs veiktu līdzīgu pētījumu rezultāti.

               (4)

               Direktīvas 2004/40/EK 3.panta 3. punktā ir noteikts, ka elektromagnētisko lauku iedarbību uz darba ņēmējiem novērtē, mēra un/vai aprēķina, ievērojot Eiropas saskaņotos standartus, ko noteikusi Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komiteja (Cenelec). Saskaņotie standarti, kurus plānots pieņemt 2008. gadā, ir jāievēro, jo tie ir būtiski, lai nodrošinātu direktīvas saskaņotu piemērošanu.

               (5)

               Ņemot vērā laiku, kas nepieciešams šīs jaunās informācijas ieguvei un analīzei, kā arī jauna direktīvas priekšlikuma izstrādei un pieņemšanai, ir pamatoti atlikt Direktīvas 2004/40/EK transponēšanu uz četriem gadiem,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2004/40/EK 13. panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:

      “1.   Dalībvalstīs līdz 2012. gada 30. aprīlim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.”

   2. pants
   Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 23. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. LENARČIČ

      (1)  2008. gada 12. marta Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 19. februāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 7. aprīļa Lēmums.

      (3)  OV L 159, 30.4.2004., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/30/EK (OV L 165, 27.6.2007., 21. lpp.).


title: Komisijas Direktīva 2011/79/ES ( 2011. gada 20. septembris ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu fipronilu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               21.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 243/10

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/79/ES
   (2011. gada 20. septembris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu fipronilu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Minētajā sarakstā iekļauts fipronils izmantošanai insekticīdos, akaricīdos un produktos citu posmkāju apkarošanai, kas ir minētās direktīvas V pielikumā definētais 18. produktu veids.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 fipronils novērtēts atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai kā 18. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Francija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2009. gada 6. februārī iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Ziņojumā ietvertos konstatējumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja 2011. gada 6. maijā ir iekļāvusi novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Veikto novērtējumu rezultāti liecina, ka biocīdie produkti, kurus izmanto kā insekticīdus un kuri satur fipronilu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut fipronilu minētās direktīvas I pielikumā.

               (6)

               Savienības mērogā nav novērtēti visi iespējamie lietojumi, bet tikai profesionālie lietojumi iekštelpās pēc lietošanas cilvēkiem un dzīvniekiem normālos apstākļos parasti nepieejamās vietās. Tāpēc ir lietderīgi noteikt, lai dalībvalstis izvērtētu tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kuri nebija pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā, un atļauju piešķiršanas procesā nodrošināt to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai noteikti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieņemamam līmenim.

               (7)

               Šīs direktīvas noteikumi jāpiemēro vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret Savienības tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur fipronilu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (8)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas Direktīvas 98/8/EK I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās aprindas varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (9)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai.

               (10)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (11)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2012. gada 30. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2013. gada 1. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 20. septembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamā biocīdā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz aktīvajām vielām to sastāvā)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “47

                     fipronils

                     (±)-5-amino-1-(2,6-dihlor-α,α,α,-trifluor-p-tolil)-4-trifluormetilsulfinilpirazol-3-karbnitrils (1:1)
                     EK Nr.: 424-610-5

                        CAS Nr.: 120068-37-3

                     950 g/kg

                     2013. gada 1. oktobris

                     2015. gada 30. septembris

                     2023. gada 30. septembris

                     18

                     Savienības līmeņa riska novērtējumā novērtēti tikai profesionālie lietojumi iekštelpās pēc lietošanas cilvēkiem un dzīvniekiem normālos apstākļos parasti nepieejamās vietās. Novērtējot pieteikumu atļaujai lietot produktu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis, ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu, izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti Savienības līmeņa riska novērtējumā.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.