title: Komisijas Direktīva 1999/46/EK (1999. gada 21. maijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 93/16/EEK par ārstu brīvas pārvietošanās veicināšanu un viņu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0046

Oficiālais Vēstnesis L 139 , 02/06/1999 Lpp. 0025 - 0026

		Komisijas Direktīva 1999/46/EK(1999. gada 21. maijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 93/16/EEK par ārstu brīvas pārvietošanās veicināšanu un viņu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 40. pantu, 47. panta 1. punktu un 2. punkta pirmo un trešo teikumu un tā 55. pantu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/16/EEK par ārstu brīvas pārvietošanās veicināšanu un viņu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 98/63/EK [2], un jo īpaši tās 44.a pantu,(1) tā kā Itālija pamatoti lūgusi attiecībā uz šo dalībvalsti grozīt ginekoloģijas un dzemdniecības, oftalmoloģijas un elpceļu medicīnas nosaukumus medicīnas nozaru sarakstā, kas ir kopīgs visām dalībvalstīm, kā arī attiecībā uz šo dalībvalsti grozīt klīniskās bioloģijas, mikrobioloģijas un bakterioloģijas, plastiskās ķirurģijas, gastroenteroloģijas, endokrinoloģijas un fizioterapijas nosaukumus medicīnas nozaru sarakstā, kas ir īpašs divām vai vairākām dalībvalstīm;(2) tā kā Itālija pamatoti lūgusi attiecībā uz šo dalībvalsti iekļaut bioķīmijas, diagnostiskās radioloģijas, radioterapijas un geriatrijas nosaukumus medicīnas nozaru sarakstā, kas ir īpašs divām vai vairākām dalībvalstīm; tā kā tādējādi attiecībā uz diagnostisko radioloģiju un radioterapiju būtu jāgroza medicīnas nozaru saraksts, kas ir īpašs visām dalībvalstīm;(3) tā kā Spānija un Itālija ir pamatoti lūgušas attiecībā uz šīm dalībvalstīm iekļaut sabiedrības veselības aprūpi medicīnas nozaru sarakstā, kas ir īpašs divām vai vairākām dalībvalstīm;(4) tā kā šajā direktīvā izklāstītie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Veselības aizsardzības vecāko amatpersonu komiteja, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 75/365/EEK, [3]IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 93/16/EEK 5. panta 3. punktu groza šādi:a) ailē "ginekoloģija un dzemdniecība" nosaukumu "ostetricia e ginecologia" , kas redzams iepretim ailei "Itālija", aizstāj ar nosaukumu "ginecologia e ostetricia" ;b) ailē "oftalmoloģija" nosaukumu "oculistica" , kas redzams iepretim ailei "Itālija" , aizstāj ar nosaukumu "oftalmologia";c) ailē "elpceļu medicīna", nosaukumu "tisiologia e malattie dell'apparato respiratorio" , kas redzams iepretim ailei "Itālija" , aizstāj ar nosaukumu "malattie dell'apparato respiratorio" ;d) pievieno divus šādus nosaukumus:"— diagnostiskā radioloģijaBeļģija: | radiodiagnosticröntgendiagnose, |Dānija: | diagnostisk radiologi eller røntgenundersøgelse, |Vācija: | Radiologische Diagnostik, |Grieķija: | ακτινοδιαγνωστική, |Spānija: | radiodiagnóstico, |Francija: | radiodiagnostic et imagerie médicale, |Īrija: | diagnostic radiology, |Itālija: | radiodiagnostica, |Luksemburga: | radiodiagnostic, |Nīderlande: | radiodiagnostiek, |Austrija: | Medizinische Radiologie-Diagnostik, |Portugāle: | radiodiagnóstico, |Somija: | radiologiaradiologi, |Zviedrija: | medicinsk radiologi, |Apvienotā Karaliste: | diagnostic radiology. |— radioterapijaBeļģija: | radio- et radiumthérapierado- en radiumtherapie, |Dānija: | terapeutisk radiologi eller strälebehandling, |Vācija: | Strahlentherapie, |Grieķija: | ακτινοθεραπευτική, |Spānija: | oncologia radioterápica, |Francija: | oncologie, option radiothérapie, |Īrija: | radiotherapy, |Itālija: | radioterapia, |Luksemburga: | radiothérapie, |Nīderlande: | radiotherapie, |Austrija: | Strahlentherapie-Radioonkologie, |Portugāle: | radiotherapy radiodiagnóstico, |Somija: | syöpätaudit ja sädehoito-; cancersjukdomar och radioterapi, |Zviedrija: | onkology, |Apvienotā Karaliste: | radiotherapy." |2. pantsAr šo Direktīvas 93/16/EEK 7. panta 2. punktu groza šādi:a) ailē "klīniskā bioloģija", nosaukumu "patologia diagnostica di laboratorio", kas redzams iepretim ailei "Itālija", aizstāj ar nosaukumu "patalogia clinica";b) ailē "mikrobioloģija un bakterioloģija" , nosaukumu "microbiologia" , kas redzams iepretim ailei "Itālija" , aizstāj ar nosaukumu "microbiologia e virologia" ;c) ailē"bioķīmija"pievieno šādus vārdus:"Itālija: | biochimica clinica"; |d) ailē "plastiskā ķirurģija", nosaukumu "chirurgia plastica", kas redzams iepretim ailei "Itālija", aizstāj ar nosaukumu "chirurgia plastica e ricostruttiva";e) ailē "gastroenteroloģija", nosaukumu "malattie dell'apparato digerente, della nutrizione e del ricambio" , kas redzams iepretim ailei "Itālija", aizstāj ar nosaukumu "gastroenterologia" ;f) ailē "endokrinoloģija" , nosaukumu "endocrinologia", kas redzams iepretim ailei "Itālija", aizstāj ar nosaukumu "endocrionologia e malattie del ricambio" ;g) ailē "fizioterapija" , nosaukumu "fisioterapia" , kas redzams iepretim ailei "Itālija" , aizstāj ar nosaukumu "medicina fisica e riabilitazione" ;h) ailē"geriatrija"pievieno šādus vārdus:"Itālija: | geriatria"; |i) ailē"sabiedrības veselības aprūpe"pievieno šādus vārdus:"Spānija: | medicina preventiva y salud pública, |Itālija: | igiene e medicina sociale"; |j) vārdus "diagnostiskā radioloģija" un "radioterapija" svītro.3. pantsDirektīvas 93/16/EEK 26. panta otrajai grupai (četri gadi) pievieno šādu tekstu:"— diagnostiskā radioloģija,— radioterapija."4. pantsNo Direktīvas 93/16/EEK 27. panta otrās grupas (četri gadi) svītro šādu tekstu:"— diagnostiskā radioloģija,— radioterapija".5. pants1. Dalībvalstis ne vēlāk kā līdz 1999. gada 31. decembrim pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai panāktu atbilstību šīs direktīvas prasībām. Tiklīdz tas panākts, tās uzreiz informē Komisiju par to.Pieņemot šos noteikumus, dalībvalstis iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai pievieno šādu atsauci to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus valstu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publikācijas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 21. maijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisMario Monti[1] OV L 165, 7.7.1993., 1. lpp.[2] OV L 253, 15.9.1998., 24. lpp.[3] OV L 167, 30.6.1975., 19. lpp.--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0080

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/80/EK (2001. gada 23. oktobris) par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtām

Oficiālais Vēstnesis L 309 , 27/11/2001 Lpp. 0001 - 0021 CS.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 ET.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 HU.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 LT.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 LV.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 MT.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 PL.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 SK.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319 SL.ES Nodaļa 15 Sējums 06 Lpp. 299  - 319

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/80/EK(2001. gada 23. oktobris)par ierobežojumiem attiecībā uz dažu piesārņojošo vielu emisiju gaisā no lielām sadedzināšanas iekārtāmEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma [3] 251. pantā paredzēto procedūru, ievērojot Samierināšanas komitejas 2001. gada 2. augustā apstiprināto kopīgo dokumentu,tā kā:(1) Padomes Direktīva 88/609/EEK (1988. gada 24. novembris) par dažu gaisu piesārņojošu vielu emisijas ierobežošanu no lielām sadedzināšanas iekārtām [4] ir veicinājusi to, ka emisija atmosfērā no lielām sadedzināšanas iekārtām ir samazinājusies un tiek kontrolēta. Skaidrības labad tā būtu jāpārstrādā.(2) Piektajā rīcības programmā vides jomā [5] izvirzīti uzdevumi nekad nepieļaut vides paskābināšanās izraisītāju piesārņojošu vielu, piemēram, sēra dioksīda (SO2) un slāpekļa oksīdu (NOx) kritisko slodžu un līmeņu pārsniegšanu, bet attiecībā uz gaisa kvalitāti nodrošināt visu cilvēku efektīvu aizsardzību pret līdz šim zināmajiem veselības apdraudējumiem, ko rada gaisa piesārņojums.(3) Visas dalībvalstis 1999. gada 1. decembrī ir parakstījušas Gēteborgas Protokolu ANO Eiropas Ekonomikas komisijas 1979. gada Konvencijai par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos, lai mazinātu vides paskābināšanos, eitrofikāciju un piezemes ozona veidošanos, inter alia ietverot saistības samazināt sēra dioksīda un slāpekļa oksīdu emisiju.(4) Komisija ir publicējusi paziņojumu par Kopienas stratēģiju cīņā pret paskābināšanos, kurā kā tās neatņemama sastāvdaļa minēta Direktīvas 88/609/EEK pārskatīšana ar ilgtermiņa mērķi samazināt sēra dioksīda un slāpekļa oksīdu emisiju tiktāl, lai panāktu to uzkrāšanos un koncentrāciju zem kritiskajām slodzēm un līmeņiem.(5) Saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu dalībvalstis, rīkojoties katra atsevišķi, nevar pietiekami efektīvi īstenot izvirzīto uzdevumu samazināt paskābināšanās izraisītāju emisiju no lielām sadedzināšanas iekārtām, un nekoordinēta rīcība negarantē vēlamā mērķa sasniegšanu; ņemot vērā nepieciešamību visā Kopienā samazināt paskābināšanās izraisītāju emisiju, efektīvāk ir rīkoties Kopienas līmenī.(6) Esošās lielās sadedzināšanas iekārtas rada lielu daļu no sēra dioksīda un slāpekļa oksīdu kopējās emisijas Kopienā, un šī emisija ir jāsamazina. Tāpēc ir jāpieņem nostāja attiecībā uz citiem raksturlielumiem lielo sadedzināšanas iekārtu nozarē dalībvalstīs.(7) Padomes Direktīvā 96/61/EK (1996. gada 24. septembris) par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli [6] noteikta integrēta pieeja piesārņojuma novēršanai un kontrolei, kurā visi aspekti, kas attiecas uz iekārtas darbību vides jomā, skatīti integrētā veidā; minētās direktīvas darbības jomā iekļautas sadedzināšanas iekārtas ar nominālo ieejas siltuma jaudu, kas pārsniedz 50 MW; saskaņā ar minētās direktīvas 15. panta 3. punktu Komisijai, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem datiem, reizi trijos gados jāpublicē ziņojums par galvenajiem emisijas veidiem un emisijas avotiem. Saskaņā ar minētās direktīvas 18. pantu, Padome, pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma, noteiks tās emisijas robežvērtības saskaņā ar Līgumā paredzētajām procedūrām, kam apzināta vajadzība rīkoties Kopienas līmenī, pamatojoties konkrēti uz minētās direktīvas 16. pantā paredzēto informācijas apmaiņu.(8) Atbilstība ar šo direktīvu noteiktajām emisijas robežvērtībām būtu jāuzskata par nepieciešamu, bet nepietiekamu nosacījumu pilnīgai atbilstībai Direktīvas 96/61/EK prasībām attiecībā uz iespējami labāko pieejamo metožu izmantošanu. Šāda atbilstība var ietvert stingrākas emisijas robežvērtības, emisijas robežvērtības citām vielām un citām vidēm, kā arī citus atbilstošus nosacījumus.(9) 15 gadu laikā ir apgūta rūpnieciskā pieredze, īstenojot metodes piesārņojošās emisijas samazināšanai no lielām sadedzināšanas iekārtām.(10) Protokolā par smagajiem metāliem ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Konvencijai par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos ir ieteikums samazināt smago metālu emisiju no dažām iekārtām. Ir zināms, ka putekļu emisijas samazināšana, izmantojot putekļu uztveršanas iekārtas, samazinās arī ar cietajām daļiņām saistīto smago metālu emisiju.(11) Lielo sadedzināšanas iekārtu nozarē liela daļa ir elektroenerģijas ražošanas iekārtas.(12) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 96/92/EK (1996. gada 19. decembris) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu [7]inter alia ir paredzēts starp jaunienācējiem nozarē sadalīt jaunu ražošanas jaudu.(13) Kopiena ir apņēmusies samazināt oglekļa dioksīda emisiju. Apvienojot siltuma un elektroenerģijas ražošanu, kad tas ir iespējams, var ievērojami paaugstināt kurināmā izmantošanas efektivitāti.(14) Jau pašlaik palielinās dabasgāzes patēriņš elektroenerģijas ražošanai, un šī tendence, šķiet, saglabāsies arī turpmāk, jo īpaši izmantojot gāzturbīnas.(15) Ņemot vērā no biomasas saražotās enerģijas daudzuma palielināšanos, šim kurināmajam ir attaisnojami īpaši emisijas standarti.(16) Padomes 1997. gada 24. februāra rezolūcija par Kopienas stratēģiju atkritumu apsaimniekošanā [8] uzsver vajadzību veicināt atkritumu reģenerāciju un nosaka, ka to iekārtu darbībai, kurās sadedzina atkritumus, augsta vides aizsardzības līmeņa nodrošināšanai būtu jāpiemēro attiecīgi emisijas standarti.(17) Ir uzkrāta rūpnieciskā pieredze attiecībā uz metodēm un iekārtām, kas izmantojamas, lai mērītu galvenās piesārņojošās vielas, ko emitē lielas sadedzināšanas iekārtas; Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) ir sākusi darbu, lai izstrādātu Kopienā salīdzināmu mērījumu rezultātu nodrošināšanas principus un garantētu šādu mērījumu augstu kvalitāti.(18) Ir jāpaaugstina informētība par galveno piesārņojošo vielu emisiju no lielām sadedzināšanas iekārtām. Lai patiesi raksturotu iekārtas radītā piesārņojuma līmeni, šāda informācija būtu jāsaista arī ar ziņām par tās enerģijas patēriņu.(19) Šī direktīva neierobežo termiņus, kādos dalībvalstīm jātransponē un jāīsteno Direktīva 88/609/EEK,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz sadedzināšanas iekārtām, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 50 MW vai lielāka, neatkarīgi no tajās izmantotā kurināmā veida (cietā, šķidrā vai gāzveida).2. pantsŠajā direktīvā:1) "emisija" ir vielu izplūde no sadedzināšanas iekārtas gaisā;2) "dūmgāzes" ir gāzveida izplūdes, kas satur cietu, šķidru vai gāzveida emisiju; to tilpuma plūsmas ātrumu izsaka kubikmetros stundā standarta temperatūrā (273 K) un standarta spiedienā (101,3 kPa) pēc korekcijas, ņemot vērā ūdens tvaika saturu, turpmāk minēts kā (Nm3/h);3) "emisijas robežvērtība" ir tas vielas pieļaujamais daudzums sadedzināšanas iekārtas dūmgāzēs, kuru var izvadīt gaisā noteiktā laika posmā; to aprēķina, dalot vielas masu ar dūmgāzu tilpumu, un izsaka mg/Nm3, pieņemot, ka skābekļa saturs pēc tilpuma dūmgāzēs ir 3 %, ja kurina ar šķidro vai gāzveida kurināmo, un 6 %, ja kurina ar cieto kurināmo, bet 15 % — gāzturbīnām;4) "sēra atdalīšanas pakāpe" ir noteiktā laika posmā no sadedzināšanas iekārtas atmosfērā neizvadītā sēra daudzuma attiecība pret sēra daudzumu tajā pašā laika posmā sadedzināšanas iekārtā izmantotājā kurināmajā;5) "operators" ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kura ekspluatē sadedzināšanas iekārtu vai kurai ir noteicoša ekonomiska ietekme uz tās darbību, vai kurai šī ietekme ir deleģēta;6) "kurināmais" ir jebkurš ciets, šķidrs vai gāzveida degošs materiāls, ko izmanto kurināšanai sadedzināšanas iekārtās, izņemot atkritumus, uz kuriem attiecas Padomes Direktīva 89/369/EEK (1989. gada 8. jūnijs) par jaunu sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtu radītā gaisa piesārņojuma novēršanu [9], Padomes Direktīva 89/429/EEK (1989. gada 21. jūnijs) par esošo sadzīves atkritumu sadedzināšanas iekārtu radītā gaisa piesārņojuma samazināšanu [10] un Padomes Direktīva 94/67/EK (1994. gada 16. decembris) par bīstamo atkritumu sadedzināšanu [11], kā arī visi vēlāk pieņemtie Kopienas tiesību akti, ar kuriem vienu vai vairākas no šīm direktīvām atceļ vai aizstāj;7) "sadedzināšanas iekārta" ir tehniska aparatūra, kurā oksidē kurināmo, lai izmantotu šādi iegūto siltumenerģiju.Šī direktīva attiecas tikai uz sadedzināšanas iekārtām, kas paredzētas enerģijas ražošanai, izņemot tās sadedzināšanas iekārtas, kurās radušos degšanas produktus tieši izmanto ražošanas procesos. Konkrēti šī direktīva neattiecas uz šādām sadedzināšanas iekārtām:a) iekārtām, kurās degšanas produktus izmanto tiešai apsildei, žāvēšanai vai jebkādai citai priekšmetu vai materiālu apstrādei, piemēram, apkures krāsnīm, termiskās apstrādes krāsnīm;b) pēcsadedzināšanas krāsnīm, t.i., jebkādu tehnisko aparatūru, kas paredzēta dūmgāzu attīrīšanai ar sadedzināšanas paņēmienu, ja tā nedarbojas kā neatkarīga sadedzināšanas iekārta;c) katalītiskā krekinga katalizatoru reģenerācijas iekārtām;d) iekārtām sēra iegūšanai no sērūdeņraža;e) reaktoriem, ko izmanto ķīmiskajā rūpniecībā;f) koksa krāsnīm;g) kauperiem (domnas krāšņu gaisa sildītājiem);h) visām tehniskajām ierīcēm, kas paredzētas sauszemes transportlīdzekļu, kuģu un lidaparātu piedziņai;i) gāzturbīnām uz platformām atklātā jūrā;j) gāzturbīnām, kas licencētas līdz 2002. gada 27. novembrim vai par kurām pēc kompetentās iestādes norādījuma jāiesniedz pilns pieteikums atļaujas saņemšanai līdz 2002. gada 27. novembrim ar nosacījumu, ka iekārtu nodos ekspluatācijā ne vēlāk kā 2003. gada 27. novembrī, neskarot 7. panta 1. punktu, kā arī VIII pielikuma A un B daļu.Šī direktīva neattiecas uz iekārtām, kuras darbina ar dīzeļdegvielu, kā arī benzīna un gāzes dzinējiem.Ja divas vai vairākas atsevišķas jaunas iekārtas ir uzstādītas tā, lai ņemot vērā tehniskos un ekonomiskos faktorus, to dūmgāzes pēc kompetento iestāžu slēdziena var aizvadīt caur vienu kopīgu dūmeni, šādu iekārtu apvienojumu uzskata par vienu iekārtu;8) "jaukta kurināmā sadedzināšanas iekārta" ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kurā vienlaicīgi vai pārmaiņus var izmantot vismaz divu veidu kurināmo;9) "jauna iekārta" ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kuras sākotnējā būvatļauja, vai gadījumos, kad šāda kārtība nav noteikta, sākotnējā darbības atļauja piešķirta 1987. gada 1. jūlijā vai pēc šīs dienas;10) "esošā iekārta" ir jebkura sadedzināšanas iekārta, kuras sākotnējā būvatļauja, vai gadījumos, kad šāda kārtība nav noteikta, sākotnējā darbības atļauja piešķirta līdz 1987. gada 1. jūlijam;11) "biomasa" ir produkti, kuru sastāvā pilnīgi vai daļēji ir tādi augu izcelsmes materiāli no lauksaimniecības vai mežsaimniecības, kurus var izmantot tajos esošās enerģijas iegūšanai, un šādas atliekas, kuras izmanto kā kurināmo:a) augu atliekas no lauksaimniecības un mežsaimniecības;b) augu atliekas no pārtikas rūpniecības gadījumos, kad iegūto siltumenerģiju reģenerē;c) šķiedrainas augu atliekas no celulozes masas ražošanas un papīra ražošanas no celulozes, ja tās līdzsadedzina ražošanas vietā un izdalījušos siltumenerģiju reģenerē;d) korķa atliekas;e) koksnes atliekas, izņemot tādas koksnes atliekas, kurās pēc apstrādes ar koksnes aizsargvielām vai pārklājumiem var būt halogēnorganiskie savienojumi vai smagie metāli, jo īpaši tādas koksnes atliekas, kas rodas būvdarbos, kā arī būvgruži;12) "gāzturbīna" ir jebkura rotācijas mašīna, kurā siltumenerģiju pārvērš mehāniskā darbā un kuras galvenās sastāvdaļas ir kompresors, siltumiekārta, kurā oksidē kurināmo darba šķidruma sakarsēšanai, un turbīna;13) "attālākie reģioni" ir Francijas aizjūras departamenti attiecībā uz Franciju, Azoru salas un Madeira attiecībā uz Portugāli un Kanāriju salas attiecībā uz Spāniju.3. pants1. Vēlākais 1990. gada 1. jūlijā dalībvalstis izstrādā attiecīgas esošo iekārtu gada kopējās emisijas pakāpeniskas samazināšanas programmas. Programmās nosaka laika grafikus un īstenošanas procedūras.2. Saskaņā ar 1. punktā minētajām programmām dalībvalstis turpina ievērot maksimāli pieļaujamo emisiju un attiecīgus procentuālos samazinājumus, kas sēra dioksīdam noteikti I pielikuma 1. līdz 6. ailē, slāpekļa oksīdiem — II pielikuma 1. līdz 4. ailē, līdz šajos pielikumos norādītajiem datumiem, kamēr tiek īstenoti 4. panta noteikumi, kuri attiecas uz esošajām iekārtām.3. Īstenojot programmas, dalībvalstis saskaņā ar VIII pielikuma C daļu nosaka arī gada kopējo emisiju.4. Ja būtisku un neparedzētu enerģijas pieprasījuma izmaiņu gadījumā vai mainoties dažu kurināmā vai iekārtu veidu piedāvājumam dalībvalstij rodas nopietnas tehniskas grūtības saskaņā ar 1. punktu izstrādāto programmu īstenošanā, Komisija pēc attiecīgās dalībvalsts lūguma, ņemot vērā tās prasības, pieņem lēmumu minētajai dalībvalstij mainīt I un II pielikumā noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju un/vai datumus, un paziņo savu lēmumu Padomei un dalībvalstīm. Jebkura dalībvalsts trīs mēnešu laikā Komisijas lēmumu var nodot izskatīšanai Padomē. Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, trīs mēnešu laikā var pieņemt atšķirīgu lēmumu.4. pants1. Neskarot 17. pantu, dalībvalstis veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka visās būvatļaujās, bet gadījumos, kad šādas procedūras nav, visās darbības jaunām iekārtām, kurām pēc kompetento iestāžu atzinuma līdz 2002. gada 27. novembrim vajadzīgs pilns pieteikums atļaujas saņemšanai, ar nosacījumu, ka iekārtu nodod ekspluatācijā ne vēlāk kā 2003. gada 27. novembrī, ir nosacījumi par to emisijas robežvērtību ievērošanu, kuras sēra dioksīdam, slāpekļa oksīdiem un putekļiem noteiktas III līdz VII pielikuma A daļā.2. Dalībvalstis veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka visās būvatļaujās, bet gadījumos, kad šādas procedūras nav, visās jaunu iekārtu darbības atļaujās, izņemot 1. punktā minētās atļaujas, ir nosacījumi par to emisijas robežvērtību ievērošanu, kuras sēra dioksīdam, slāpekļa oksīdiem un putekļiem noteiktas III līdz VII pielikuma B daļā.3. Neskarot Direktīvu 96/61/EK un Padomes Direktīvu 96/62/EK (1996. gada 27. septembris) par apkārtējā gaisa kvalitātes novērtēšanu un pārvaldību [12], dalībvalstis vēlākais līdz 2008. gada 1. janvārim panāk emisijas būtisku samazināšanos:a) veicot atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka visās esošo iekārtu darbības atļaujās ir noteikumi par to emisijas robežvērtību ievērošanu, kuras noteiktas 1. punktā minētajām jaunajām iekārtām; vaib) nodrošinot, ka esošās iekārtas ietvertas 6. punktā minētajā emisijas samazināšanas valsts plānā;un, kad tas vajadzīgs, piemērojot 5., 7. un 8. pantu.4. Neskarot Direktīvas 96/61/EK un 96/62/EK, esošajām iekārtām var nepiemērot 3. punktā minētās emisijas robežvērtības un tās var neiekļaut emisijas samazināšanas valsts plānā, ievērojot šādus nosacījumus:a) esošās iekārtas operators rakstveida deklarācijā, ko kompetentajai iestādei iesniedz līdz 2004. gada 30. jūnijam, apņemas laikā no 2008. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim iekārtu ekspluatēt ne ilgāk par 20000 darbības stundām;b) operatoram katru gadu kompetentajai iestādei jāiesniedz dokuments, kurā reģistrēts izlietotais un neizlietotais laiks, kas iekārtai noteikts līdz tās ekspluatācijas termiņa beigām.5. Dalībvalstis drīkst noteikt stingrākas emisijas robežvērtības un īsākus to ieviešanas termiņus par tiem, kas noteikti 1., 2., 3., un 4. punktā, kā arī 10. pantā. Tās drīkst iekļaut papildu piesārņojošās vielas, noteikt papildu prasības vai pieprasīt iekārtas pielāgošanu tehnikas attīstībai.6. Neskarot šo direktīvu un Direktīvu 96/61/EK un ņemot vērā izmaksas un ieguvumus, kā arī dalībvalstu saistības saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/81/EK (2001. gada 23. oktobris) par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju dažām atmosfēru piesārņojošām vielām [13] un Direktīvu 96/62/EK, dalībvalstis drīkst esošajām iekārtām izstrādāt un īstenot emisijas samazināšanas valsts plānu, inter alia ievērojot atbilstību I un II pielikumā noteiktajiem maksimālajiem lielumiem.Saskaņā ar emisijas samazināšanas valsts plānu samazina slāpekļa oksīdu (NOx), sēra dioksīda (SO2) un putekļu kopējo gada emisiju no esošajām iekārtām līdz līmeņiem, kas būtu jāsasniedz, piemērojot 2000. gadā ekspluatācijā esošajām iekārtām (ieskaitot 2000. gadā pēc kompetento iestāžu apstiprināta plāna rekonstruējamās esošās iekārtas, lai ievērotu valstu tiesību aktos noteikto emisijas samazinājumu) 3. punktā minētās emisijas robežvērtības, pamatojoties uz pēdējo piecu gadu, 2000. gadu ieskaitot, vidējiem datiem par katras iekārtas faktisko ekspluatācijas laiku, izmantoto kurināmo un ieejas siltuma jaudu.Slēdzot emisijas samazināšanas valsts plānā iekļauto iekārtu, nedrīkst palielināties gada kopējā emisija no pārējām plānā iekļautajām iekārtām.Emisijas samazināšanas valsts plāns nekādos apstākļos nedrīkst atbrīvot kādu iekārtu no attiecīgo Kopienas tiesību aktu noteikumu, inter alia Direktīvas 96/61/EK ievērošanas.Uz emisijas samazināšanas valstu plāniem attiecas šādi nosacījumi:a) plānā nosaka mērķus un ar tiem saistītos uzdevumus, pasākumus un laika grafiku mērķu sasniegšanai un uzdevumu izpildei, kā arī monitoringa mehānismu;b) dalībvalstis savus emisijas samazināšanas valsts plānus dara zināmus Komisijai līdz 2003. gada 27. novembrim;c) sešu mēnešu laikā pēc b) apakšpunktā minētā paziņojuma saņemšanas Komisija novērtē, vai plāns atbilst šajā punktā noteiktajām prasībām. Ja Komisija atzīst plānu par prasībām neatbilstīgu, tā informē attiecīgo dalībvalsti, kas turpmāko trīs mēnešu laikā paziņo par visiem pasākumiem, kas veikti, lai nodrošinātu šajā punktā noteikto prasību ievērošanu;d) lai palīdzētu dalībvalstīm izstrādāt to plānus, Komisija līdz 2002. gada 27. novembrim izstrādā attiecīgās pamatnostādnes.7. Ne vēlāk kā 2004. gada 31. decembrī, ņemot vērā cilvēku veselības aizsardzības uzlabošanu un Kopienas mērķu sasniegšanu vides aizsardzības jomā ar paskābināšanos un gaisa kvalitāti saistītajos jautājumos saskaņā ar Direktīvu 96/62/EK, Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kurā tā novērtē:a) vajadzību veikt papildu pasākumus;b) smago metālu daudzumu, ko emitē lielās sadedzināšanas iekārtas;c) turpmākas emisijas samazināšanas izmaksu efektivitāti, izmaksas un to lietderību dalībvalstu lielo sadedzināšanas iekārtu nozarē, salīdzinājumā ar citām nozarēm;d) šādu emisijas samazinājumu īstenošanas tehniskās un ekonomiskās iespējas;e) ietekmi, kāda uz vidi un iekšējo tirgu ir lielo sadedzināšanas iekārtu nozarei noteiktajiem normatīviem, tostarp noteikumiem par vietējo cieto kurināmo, un konkurencei enerģijas tirgū;f) visus emisijas samazināšanas valsts plānus, ko dalībvalstis pieņēmušas saskaņā ar 6. punktu.Komisija savā ziņojumā iekļauj attiecīgu priekšlikumu par iespējamajiem beigu datumiem vai mazākām robežvērtībām izņēmuma gadījumam, kas norādīts VI pielikuma A daļas 2. zemsvītras piezīmē.8. Ņemot vērā Direktīvu 96/61/EK, 7. punktā minētajam ziņojumam, ja vajadzīgs, pievieno attiecīgus priekšlikumus.5. pantsAtkāpjoties no III pielikuma:1) iekārtām, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 400 MW un lielāka, ja tās gada laikā neekspluatē (piecu gadu perioda vidējais rādītājs):- līdz 2015. gada 31. decembrim ilgāk par 2000 stundām,- no 2016. gada 1. janvārim ilgāk par 1500 stundām,sēra dioksīda emisijas robežvērtība ir 800 mg/Nm3.Šis noteikums neattiecas uz jaunām iekārtām, kurām atļauja piešķirta saskaņā ar 4. panta 2. punktu;2) līdz 1999. gada 31. decembrim Spānijas Karaliste drīkst izdot atļaujas jaunām spēkstacijām, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 500 MW un lielāka, kurās dedzina vietējo vai importēto cieto kurināmo, ja tās nodod ekspluatācijā līdz 2005. gada beigām un ievēro šādas prasības:a) izmantojot importētu kurināmo, sēra dioksīda emisijas robežvērtība ir 800 mg/Nm3;b) izmantojot vietējo cieto kurināmo, sēra atdalīšanas pakāpe ir vismaz 60 %,ar nosacījumu, ka iekārtām, uz kurām šis izņēmums attiecas, netiek pārsniegta tām noteiktā kopējā jauda:- 2000 MWe iekārtām, kurās dedzina vietējo cieto kurināmo,- iekārtām, kurās dedzina importētu cieto kurināmo, izvēloties mazāko no 7500 MW vai 50 % no visu to jauno iekārtu kopējās jaudas, kurās dedzina cieto kurināmo un kurām piešķirta atļauja līdz 1999. gada 31. decembrim.6. pantsAttiecībā uz jaunām iekārtām, kurām piešķirta atļauja saskaņā ar 4. panta 2. punktu, vai iekārtām, uz kurām attiecas 10. pants, dalībvalstis nodrošina kombinētās siltuma un elektroenerģijas ģenerēšanas tehnisko un ekonomisko īstenošanas iespēju izpēti. Ja šādas iespējas apstiprinās, ņemot vērā tirgus un piegādes apstākļus, ierīko attiecīgas iekārtas.7. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka 4. pantā minētajās atļaujās ir paredzēti noteikumi, kuri attiecas uz procedūrām gadījumos, kad pienācīgi nedarbojas vai ir bojātas emisijas samazināšanas iekārtas. Bojājumu gadījumos kompetentās iestādes pieprasa, lai operators sašaurina vai izbeidz darbību, ja 24 stundu laikā netiek panākti normāli ekspluatācijas apstākļi, vai ekspluatē iekārtu, izmantojot kurināmo ar zemu piesārņojošo vielu saturu. Par šādiem gadījumiem kompetentajām iestādēm paziņo 48 stundu laikā. Jebkurā divpadsmit mēnešus ilgā laikposmā ekspluatācijas kopējais ilgums bez emisijas samazināšanas iekārtām nedrīkst pārsniegt 120 stundas. Kompetentās iestādes drīkst atļaut izņēmumus no iepriekšminētajiem 24 stundu un 120 stundu ierobežojumiem, ja tās uzskata, ka:a) svarīgāk ir nodrošināt nepārtrauktu enerģijas padevi, vaib) uz ierobežotu laika posmu bojāto iekārtu var aizstāt ar citu iekārtu, kura varētu izraisīt kopējo emisijas palielināšanos.2. Kompetentās iestādes gadījumos, kad operators nevar ievērot robežvērtības tāpēc, ka deficīta apstākļos pārtrauktas kurināmā piegādes ar nelielu sēra saturu, drīkst atļaut uz laiku līdz sešiem mēnešiem neievērot 4. pantā noteiktās sēra dioksīda emisijas robežvērtības iekārtām, kurās parasti izmanto šādu kurināmo. Par šādiem gadījumiem nekavējoties informē Komisiju.3. Kompetentā iestāde drīkst atļaut neievērot 4. pantā noteiktās emisijas robežvērtības, ja iekārta, kurā parasti dedzina gāzveida kurināmo un kura citādi nebūtu jāaprīko ar dūmgāzu attīrīšanas ierīcēm, izņēmuma kārtā uz laiku līdz 10 dienām pāriet uz citu kurināmo tāpēc, ka pēkšņi pārtraukta gāzes piegāde, izņemot gadījumus, kad svarīgāk ir nodrošināt nepārtrauktu enerģijās padevi. Kompetento iestādi nekavējoties informē par katru šādu konkrētu gadījumu, tiklīdz tas notiek. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par šajā punktā minētajiem gadījumiem.8. pants1. Emisijas robežvērtības iekārtām ar vairākām kurtuvēm, kas ir paredzētas divu vai vairāku kurināmā veidu vienlaicīgai dedzināšanai, piešķirot 4. panta 1. punktā un 4. panta 2. punktā minētās atļaujas, kā arī attiecībā uz šādām iekārtām, uz kurām attiecas 4. panta 3. punkts vai 10. pants, kompetentās iestādes nosaka šādi:a) pirmkārt, atbilstīgi sadedzināšanas iekārtas nominālajai ieejas siltuma jaudai, kā norādīts III līdz VII pielikumā, katram kurināmā veidam un piesārņojošajai vielai izvēlas emisijas robežvērtību;b) otrkārt, pēc kurināmā aprēķina vidējās emisijas robežvērtības, ko iegūst, reizinot iepriekšminētās katras atsevišķās piesārņojošās vielas emisijas robežvērtības ar katra kurināmā veida ieejas siltuma jaudu un reizinājumu dalot ar visu kurināmā veidu ieejas siltuma jaudas summu;c) treškārt, saskaita visas pēc kurināmā aprēķinātas vidējas robežvērtības.2. Iekārtām ar vairākām kurtuvēm, kurās izmanto tikai destilācijas un konversijas atlikumus no jēlnaftas pārstrādes pašu patēriņam vai arī kopā ar citu kurināmo, piemēro noteikumu par kurināmo, kuram ir augstākā emisijas robežvērtība (noteicošais kurināmais) neatkarīgi no 1. punkta, ja sadedzināšanas iekārtas ekspluatācijas laikā šā kurināmā veida ieejas siltuma jauda no visu kurināmā veidu kopējās ieejas siltuma jaudas ir vismaz 50 %.Ja noteicošā kurināmā īpatsvars nepārsniedz 50 %, emisijas robežvērtību proporcionāli atsevišķo kurināmā veidu ieejas siltuma jaudas attiecībai pret visu kurināmā veidu ieejas siltuma jaudas summu nosaka šādi:a) vispirms atbilstīgi sadedzināšanas iekārtas nominālajai ieejas siltuma jaudai pēc III līdz VII pielikuma katram kurināmā veidam un piesārņojošajai vielai izvēlas emisijas robežvērtību;b) tad aprēķina noteicošā kurināmā emisijas robežvērtību (kurināmajam ar augstāko emisijas robežvērtību pēc III līdz VII pielikuma vai kurināmajam ar augstāko ieejas siltuma jaudu gadījumā, kad diviem kurināmā veidiem ir vienāda emisijas robežvērtība); šo vērtību iegūst, reizinot emisijas robežvērtību, kas attiecīgajam kurināmajam noteikta III līdz VII pielikumā, ar koeficientu divi un no reizinājuma atņemot tā kurināmā emisijas robežvērtību, kuram šī emisijas robežvērtība ir mazākā;c) pēc tam pēc kurināmā aprēķina vidējās emisijas robežvērtības, ko iegūst, reizinot aprēķināto kurināmā emisijas robežvērtību ar noteicošā kurināmā ieejas siltuma jaudu un pārējo kurināmā veidu emisijas robežvērtības ar to ieejas siltuma jaudu un reizinājumu dalot ar visu kurināmā veidu ieejas siltuma jaudas summu;d) visbeidzot saskaita visas pēc kurināmā noteiktās vidējas emisijas robežvērtības.3. Kā alternatīvu 2. punkta noteikumiem var izmantot šādas sēra dioksīda vidējās emisijas robežvērtības (neatkarīgi no lietotā kurināmā veidu kombinācijas):a) iekārtām, kuras minētas 4. panta 1. un 3. punktā: 1000 mg/Nm3 vidēji visām pārstrādes rūpnīcas iekārtām;b) jaunām iekārtām, kuras minētas 4. panta 2. punktā: 600 mg/Nm3 vidēji visām pārstrādes rūpnīcas iekārtām, izņemot gāzturbīnas.Kompetentās iestādes nodrošina, lai, piemērojot šo noteikumu, nepalielinātos emisija no esošajām iekārtām.4. Iekārtām ar vairākām kurtuvēm, kas ir paredzētas divu vai vairāku kurināmā veidu alternatīvai dedzināšanai, piešķirot 4. panta 1. punktā un 4. panta 2. punktā minētās atļaujas, kā arī attiecībā uz šādām iekārtām, uz kurām attiecas 4. panta 3. punkts vai 10. pants, atbilstīgi izmantotajam kurināmajam, piemēro emisijas robežvērtības, kas noteiktas III līdz VII pielikumā.9. pantsDūmgāzes no sadedzināšanas iekārtām izvada kontrolēti, izmantojot skursteņus. Atļaujā, kas minēta 4. pantā, un atļaujās sadedzināšanas iekārtām, uz kurām attiecas 10. pants, norāda izplūdes nosacījumus. Kompetentajām iestādēm jo īpaši jānodrošina, lai tiktu aprēķināts tāds skursteņa garums, kas atbilst veselības un vides aizsardzības prasībām.10. pantsJa sadedzināšanas iekārtas jaudu palielina vismaz līdz 50 MW, emisijas robežvērtības, kas noteiktas III līdz VII pielikuma B daļā, attiecas uz iekārtas jauno daļu, ko nosaka attiecībā pret visas iekārtas siltuma jaudu. Šis noteikums neattiecas uz 8. panta 2. un 3. punktā minētajiem gadījumiem.Kad sadedzināšanas iekārtas operators paredz veikt izmaiņas saskaņā ar Direktīvas 96/61/EK 2. panta 10. punkta b) apakšpunktu un 12. panta 2. punktu, sēra dioksīdam, slāpekļa oksīdiem un putekļiem piemēro III līdz VII pielikuma B daļā noteiktās emisijas robežvērtības.11. pantsBūvējot sadedzināšanas iekārtas, kurām var būt nozīmīga ietekme uz vidi citā dalībvalstī, saskaņā ar 7. pantu Padomes Direktīvā 85/337/EEK (1985. gada 27. jūnijs) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu [14] dalībvalstīm jānodrošina visa attiecīgā informācija un apspriešana.12. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai saskaņā ar VIII pielikuma A daļu nodrošinātu emisijas un citu šīs direktīvas ieviešanai vajadzīgo lielumu monitoringu sadedzināšanas iekārtām, uz kurām attiecas šī direktīva. Dalībvalstis varprasīt, lai šādu monitoringu veic par operatora līdzekļiem.13. pantsDalībvalstis veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka operators savlaicīgi informē to kompetentās iestādes par nepārtraukto mērījumu rezultātiem, mērīšanas ierīču pārbaudēm, atsevišķiem mērījumiem un visiem citiem mērījumiem, kas veikti, lai novērtētu atbilstību šīs direktīvas prasībām.14. pants1. Veicot nepārtrauktus mērījumus, uzskata, ka III līdz VII pielikuma A daļā noteiktas emisijas robežvērtības ir ievērotas, ja, novērtējot mērījumu rezultātus, kas iegūti darbības stundās kalendārā gada laikā:a) mērījumu vidējās vērtības nevienā kalendārajā mēnesī nepārsniedz emisijas robežvērtības; unb) attiecībā uz:i) sēra dioksīdu un putekļiem: 97 % visu 48 stundu vidējo vērtību nepārsniedz 110 % no attiecīgajām emisijas robežvērtībām;ii) slāpekļa oksīdiem: 95 % visu 48 stundu vidējo vērtību nepārsniedz 110 % no emisijas robežvērtībām.Neņem vērā 7. pantā minētos, kā arī iekārtas palaišanas un apturēšanas periodus.2. Gadījumos, kad noteikšanai vajadzīgi tikai atsevišķi mērījumi vai attiecīgas procedūras, uzskata, ka III līdz VII pielikumā noteiktās emisijas robežvērtības ir ievērotas, ja visu to secīgi veikto mērījumu vai citu procedūru rezultāti, kas noteikti un pieņemti saskaņā ar kompetento iestāžu izstrādātajiem noteikumiem, nepārsniedz emisijas robežvērtības.3. Gadījumos, kas minēti 5. panta 2. punktā, uzskata, ka prasības attiecībā uz sēra atdalīšanas pakāpi ir ievērotas, ja pēc to mērījumu rezultātu izvērtēšanas, kas veikti saskaņā ar VIII pielikuma A.3 punktu, konstatēts, ka visi kalendārā mēneša vidējās vērtības vai kārtējā mēneša vidējās vērtības sasniedz noteikto sēra atdalīšanas pakāpi.Neņem vērā 7. pantā minētos periodus, kā arī iekārtas palaišanas un apturēšanas periodus.4. Jaunām iekārtām, kurām atļauja piešķirta saskaņā ar 4. panta 2. punktu, uzskata, ka emisijas robežvērtības darbības stundām kalendārajā gadā ir ievērotas, ja:a) neviena apstiprinātā dienas vidējā vērtība nepārsniedz attiecīgos skaitļus, kas noteikti III līdz VII pielikuma B daļā, unb) 95 % apstiprināto stundas vidējo vērtību gada laikā nepārsniedz 200 % no attiecīgajiem skaitļiem, kas noteikti III līdz VII pielikuma B daļā."Apstiprinātās vidējās vērtības" nosaka saskaņā ar VIII pielikuma A.6 punktu.Neņem vērā 7. pantā minētos periodus, kā arī iekārtas palaišanas un apturēšanas periodus.15. pants1. Ne vēlāk kā līdz 1990. gada 31. decembrim dalībvalstis informē Komisiju par programmām, kuras tās sagatavojušas saskaņā ar 3. panta 1. punktu.Ne vēlāk kā gada laikā pēc to dažādo posmu beigām, kas paredzēti, lai samazinātu emisiju no esošajām iekārtām, dalībvalstis nosūta Komisijai kopsavilkuma ziņojumu par programmu īstenošanas rezultātiem.Katra posma vidū jāsagatavo arī starpposma ziņojums.2. Šā panta 1. punktā minētajos ziņojumos sniedz vispārīgu pārskatu par:a) visām sadedzināšanas iekārtām, uz kurām attiecas šī direktīva;b) sēra dioksīda un slāpekļa oksīdu emisiju, kas izteikta tonnās gadā un kā šo vielu koncentrācija dūmgāzēs;c) veiktajiem vai plānotajiem emisijas samazināšanas pasākumiem un par izmaiņām lietotā kurināmā izvēlē;d) veiktajām vai plānotajām ekspluatācijas paņēmienu izmaiņām;e) jau veikto vai paredzēto sadedzināšanas iekārtu galīgo slēgšanu, unf) attiecīgos gadījumos esošajām iekārtām programmās paredzētajām emisijas robežvērtībām.Nosakot gada emisijas un piesārņojošo vielu koncentrāciju dūmgāzēs, dalībvalstis ievēro 12., 13. un 14. pantu.3. Dalībvalstis, kas piemēro 5. pantu vai NB piezīmes noteikumus III pielikumā, vai VI. A pielikuma zemsvītras piezīmes, par to katru gadu paziņo Komisijai.16. pantsDalībvalstis nosaka sankcijas, ko piemēro, ja ir pārkāpti valstu noteikumi, kuri pieņemti, ievērojot šo direktīvu. Šādām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.17. pants1. Direktīvu 88/609/EEK atceļ no 2002. gada 27. novembra, neskarot 2. punktu vai dalībvalstu saistības attiecībā uz šīs direktīvas IX pielikumā norādītajiem tās transponēšanas un piemērošanas termiņiem.2. Attiecībā uz jaunajām iekārtām, kas saņēmušas atļauju līdz 2002. gada 27. novembrim, kā noteikts 4. panta 1. punktā, līdz 2008. gada 1. janvārim ir spēkā un pēc minētās dienas tiek atvelts 4. panta 1. punkts, 5. panta 2. punkts, 6. pants, 15. panta 3. punkts, III, VI un VIII pielikums un IX pielikuma A.2 punkts Direktīvā 88/609/EEK, kas grozīta ar Direktīvu 94/66/EK.3. Atsauces uz Direktīvu 88/609/EEK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās interpretē saskaņā ar korelācijas tabulu X pielikumā.18. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2002. gada 27. novembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Attiecībā uz esošajām iekārtām un jaunām iekārtām, kurām atļauja piešķirta saskaņā ar 4. panta 1. punktu, VIII pielikuma A.2 punkta noteikumus piemēro no 2004. gada 27. novembra.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.19. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.20. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2001. gada 23. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Neyts-uyttebroeck[1] OV C 300, 29.9.1998., 6. lpp.,OV C 212 E, 25.7.2000., 36. lpp.[2] OV C 101, 12.4.1999., 55. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1999. gada 14. aprīļa atzinums (OV C 219, 30.7.1999., 175. lpp.), Padomes 2000. gada 9. novembra kopējā nostāja (OV C 375, 28.12.2000., 12. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2001. gada 14. marta lēmums ("OV" vēl nav publicēts). Eiropas Parlamenta 2001. gada 20. septembra lēmums un Padomes 2001. gada 27. septembra lēmums.[4] OV L 336, 7.12.1988., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 94/66/EK (OV L 337, 24.12.1994., 83. lpp.).[5] OV C 138, 17.5.1993., 1. lpp.[6] OV L 257, 10.10.1996., 26. lpp.[7] OV L 27, 30.1.1997., 20. lpp.[8] OV C 76, 11.3.1997., 1. lpp.[9] OV L 163, 14.6.1989., 32. lpp.[10] OV L 203, 15.7.1989., 50. lpp.[11] OV L 365, 31.12.1994., 34. lpp.[12] OV L 296, 21.11.1996., 55. lpp.[13] OV L 309, 27.11.2001., 22. lpp.[14] OV L 175, 5.7.1985., 40. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 97/11/EK (OV L 73, 14.3.1997., 5. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMSESOŠO IEKĀRTU SO2 MAKSIMĀLI PIEĻAUJAMĀ EMISIJA UN EMISIJAS SAMAZINĀJUMA MĒRĶA VĒRTĪBAS [1] [2]Dalībvalsts | 0 | 1 | 2 | 30 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |SO2 emisija no lielām sadedzināšanas iekārtām 1980. g. (kt) | Maksimāli pieļaujamā emisija (kt/gadā) | Maksimāli pieļaujamā emisija (kt/gadā) | Maksimāli pieļaujamā emisija (kt/gadā) | Samazinājums % no emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no koriģētās emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no koriģētās emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no koriģētās emisijas 1980. gadā |1. posms | 2. posms | 3. posms | 1. posms | 2. posms | 3. posms | 1. posms | 2. posms | 3. posms |1993. | 1998. | 2003. | 1993. | 1998. | 2003. | 1993. | 1998. | 2003. |Beļģija | 530 | 318 | 212 | 159 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Dānija | 323 | 213 | 141 | 106 | –34 | –56 | –67 | –40 | –60 | –70 |Vācija | 2225 | 1335 | 890 | 668 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Grieķija | 303 | 320 | 320 | 320 | +6 | +6 | +6 | –45 | –45 | –45 |Spānija | 2290 | 2290 | 1730 | 1440 | 0 | –24 | –37 | –21 | –40 | –50 |Francija | 1910 | 1146 | 764 | 573 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Īrija | 99 | 124 | 124 | 124 | +25 | +25 | +25 | –29 | –29 | –29 |Itālija | 2450 | 1800 | 1500 | 900 | –27 | –39 | –63 | –40 | –50 | –70 |Luksemburga | 3 | 1,8 | 1,5 | 1,5 | –40 | –50 | –60 | –40 | –50 | –50 |Nīderlande | 299 | 180 | 120 | 90 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Portugāle | 115 | 232 | 270 | 206 | +102 | +135 | +79 | –25 | –13 | –34 |Apvienotā Karaliste | 3883 | 3106 | 2330 | 1553 | –20 | –40 | –60 | –20 | –40 | –60 |Austrija | 90 | 54 | 36 | 27 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Somija | 171 | 102 | 68 | 51 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Zviedrija | 112 | 67 | 45 | 34 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |[1] Papildu emisija var rasties no jaudas, kura atļauta 1987. gada 1. jūlijā vai pēc šīs dienas.[2] Emisijai no sadedzināšanas iekārtām, kurām atļauja piešķirta pirms 1987. gada 1. jūlija, bet kuras līdz minētajai dienai nav nodotas ekspluatācijā, un nav tikušas ņemtas vērā, aprēķinot maksimāli pieļaujamo emisiju, kura noteikta šajā pielikumā, ir jāatbilst prasībām, kuras šajā direktīvā noteiktas jaunām iekārtām, vai arī tā ieskaitāma esošo iekārtu kopējā emisijā, kas nedrīkst pārsniegt šajā pielikumā noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju.--------------------------------------------------II PIELIKUMSESOŠO IEKĀRTU NOx MAKSIMĀLI PIEĻAUJAMĀ EMISIJA UN EMISIJAS SAMAZINĀJUMA MĒRĶA VĒRTĪBAS [1], [2]Dalībvalsts | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |NOx emisija (izteikta NO2) no lielām sadedzināšanas iekārtām 1980 g. (kt) | NOx maksimāli pieļaujamā emisija (kt/gadā) | NOx maksimāli pieļaujamā emisija (kt/gadā) | Samazinājums % no emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no koriģētās emisijas 1980. gadā | Samazinājums % no koriģētās emisijas 1980. gadā |1. posms | 2. posms | 1. posms | 2. posms | 1. posms | 2 posms |1993. [3] | 1998. | 1993 [3] | 1998. | 1993. [3] | 1998. |Beļģija | 110 | 88 | 66 | –20 | –40 | –20 | –40 |Dānija | 124 | 121 | 81 | –3 | –35 | –10 | –40 |Vācija | 870 | 696 | 522 | –20 | –40 | –20 | –40 |Grieķija | 36 | 70 | 70 | +94 | +94 | 0 | 0 |Spānija | 366 | 368 | 277 | +1 | –24 | –20 | –40 |Francija | 400 | 320 | 240 | –20 | –40 | –20 | –40 |Īrija | 28 | 50 | 50 | +79 | +79 | 0 | 0 |Itālija | 580 | 570 | 428 | –2 | –26 | –20 | –40 |Luksemburga | 3 | 2,4 | 1,8 | –20 | –40 | –20 | –40 |Nīderlande | 122 | 98 | 73 | –20 | –40 | –20 | –40 |Portugāle | 23 | 59 | 64 | +157 | +178 | –8 | 0 |Apvienotā karaliste | 1016 | 864 | 711 | –15 | –30 | –15 | –30 |Austrija | 19 | 15 | 11 | –20 | –40 | –20 | –40 |Somija | 81 | 65 | 48 | –20 | –40 | –20 | –40 |Zviedrija | 31 | 25 | 19 | –20 | –40 | –20 | –40 |[1] Papildu emisija var rasties no jaudas, kas atļauta 1987. gada 1. jūlijā vai pēc šīs dienas.[2] Emisijai no sadedzināšanas iekārtām, kurām atļauja piešķirta pirms 1987. gada 1. jūlija, bet kuras līdz minētajai dienai nav nodotas ekspluatācijā, un nav tikušas ņemtas vērā, aprēķinot maksimāli pieļaujamo emisiju, kura noteikta šajā pielikumā, ir jāatbilst prasībām, kuras šajā direktīvā noteiktas jaunām iekārtām, vai arī tā ieskaitāma esošo iekārtu kopējā emisijā, kas nedrīkst pārsniegt šajā pielikumā noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju.[3] Tehnisku iemeslu dēļ dalībvalstis uz diviem gadiem var atlikt NOx emisijas samazināšanas 1. posmu, mēneša laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas par to informējot Komisiju.--------------------------------------------------III PIELIKUMSSO2 EMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBASCietais kurināmaisA. SO2 emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 6 %), ko jaunām un esošām iekārtām attiecīgi piemēro saskaņā ar 4. panta 1. punktu un 4. panta 3. punktu:+++++ TIFF +++++NB.Ja iepriekšminētās emisijas robežvērtības nav iespējams ievērot kurināmā īpašību dēļ, sēra atdalīšanas pakāpei jābūt vismaz 60 % iekārtās ar nominālo ieejas siltuma jaudu līdz 100 MW, vismaz 75 % — iekārtās ar nominālo ieejas siltuma jaudu no 100 MW līdz 300 MW, un vismaz 90 % iekārtās ar nominālo ieejas siltuma jaudu, kas lielāka par 300 MW. Ja iekārtu nominālā ieejas siltuma jauda ir lielāka par 500 MW, sēra atdalīšanas pakāpe ir vismaz 94 % vai vismaz 92 % gadījumos, kad līgums par iekārtu, kas paredzētas dūmgāzu attīrīšanai no sēra, vai kaļķa iepūšanas iekārtu uzstādīšanu ir noslēgts un attiecīgie montāžas darbi sākti līdz 2001. gada 1. janvārim.B. SO2 emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 6 %), ko jaunām iekārtām, izņemot gāzturbīnas, jāpiemēro saskaņā ar 4. panta 2. punktu:Kurināmā veids | 50 līdz 100 MWth | 100 līdz 300 MWth | > 300 MWth |Biomasa | 200 | 200 | 200 |Vispārīgs gadījums | 850 | 200 [1] | 200 |NB:Ja iepriekšminētās emisijas robežvērtības nav iespējams ievērot kurināmā īpašību dēļ, SO2 emisija nepārsniedz 300 mg/Nm3 vai arī iekārtās ar nominālo ieejas siltuma jaudu, kas mazāka vai vienāda ar 300 MW, sēra atdalīšanas pakāpe ir vismaz 92 %, bet iekārtās ar nominālo ieejas siltuma jaudu virs 300 MW sēra atdalīšanas pakāpe kopā ar maksimāli pieļaujamo emisijas robežvērtību 400 mg/Nm3 ir vismaz 95 %.[1] Izņemot "attālākos reģionus", kur piemēro 850 līdz 200 mg/Nm3 (ar lineāru kritumu).--------------------------------------------------IV PIELIKUMSSO2 EMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBASŠķidrais kurināmaisA. SO2 emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 3 %), ko jaunām un esošām iekārtām attiecīgi piemēro saskaņā ar 4. panta 1. punktu un 4. panta 3. punktu:+++++ TIFF +++++B. SO2 emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 3 %), ko jaunām iekārtām, izņemot gāzturbīnas, piemēro saskaņā ar 4. panta 2. punktu:50 līdz 100 MWth | 100 līdz 300 MWth | > 300 MWth |850 | 400 līdz 200 (lineārs kritums) [1] | 200 |Divām iekārtām Krētā un Rodā, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 250 MW, kurām jāpiešķir atļaujas līdz 2007. gada 31. decembrim, piemēro emisijas robežvērtību 1700 mg/Nm3.[1] Izņemot "attālākos reģionus", kur piemēro 850 līdz 200 mg/Nm3 (ar lineāru kritumu).--------------------------------------------------V PIELIKUMSSO2 EMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBASGāzveida kurināmaisA. SO2 emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 3 %), ko jaunām un esošām iekārtām attiecīgi piemēro saskaņā ar 4. panta 1. punktu un 4. panta 3. punktuKurināmā veids | Robežvērtības (mg/Nm3) |Gāzveida kurināmais, vispārīgs gadījums | 35 |Sašķidrināta gāze | 5 |Gāzes ar zemu siltumietilpību, kuras iegūst, gazificējot naftas pārstrādes rūpnīcu atlikumus, koksa gāzes, domnas gāzes | 800 |Akmeņogļu gāze | [1] |B. SO2 emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 3 %), ko jaunām iekārtām piemēro saskaņā ar 4. panta 2. punktu:Gāzveida kurināmais, vispārīgs gadījums | 35 |Sašķidrināta gāze | 5 |Koksa gāzes ar mazu siltumietilpību | 400 |Domnu gāzes ar mazu siltumietilpību | 200 |[1] Šai gāzei piemērojamās emisijas robežvērtības Padome noteiks vēlākā posmā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, kas jāsagatavo, ņemot vērā turpmāko tehnisko pieredzi.--------------------------------------------------VI PIELIKUMSNOX (MĒRĪTS KĀ NO2) EMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBASA. NOx emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 6 % cietam kurināmajam, 3 % šķidram un gāzveida kurināmajam), ko jaunām un esošām iekārtām attiecīgi jāpiemēro saskaņā ar 4. panta 1. punktu un 4. panta 3. punktu:Kurināmā veids: | Robežvērtības [1] (mg/Nm3) |Cietais [2], [3]:50 līdz 500 MWth: | 600 |> 500 MWth: | 500 |No 2016. gada 1. janvāra50 līdz 500 MWth: | 600 |> 500 MWth: | 200 |Šķidrais:50 līdz 500 MWth: | 450 |> 500 MWth: | 400 |Gāzveida:50 līdz 500 MWth: | 300 |> 500 MWth: | 200 |B. NOx emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3, ko jaunām iekārtām, izņemot gāzturbīnas, piemēro saskaņā ar 4. panta 2. punktu:Cietais kurināmais (O2 saturs 6 %).Kurināmā veids | 50 līdz 100 MWth | 100 līdz 300 MWth | > 300 MWth |Biomasa | 400 | 300 | 200 |Vispārējs gadījums. | 400 | 200 [4] | 200 |Šķidrais kurināmais (O2 saturs 3 %)50 līdz 100 MWth | 100 līdz 300 MWth | > 300 MWth |400 | 200 [5] | 200 |Divām iekārtām Krētā un Rodā, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 250 MW un kam atļaujas jāpiešķir līdz 2007. gada 31. decembrim, piemēro emisijas robežvērtību — 400 mg/Nm3.Gāzveida kurināmais (O2 saturs 3 %).| 50 līdz 300 MWth | > 300 MWth |Dabasgāze (1. piezīme) | 150 | 100 |Pārējās gāzes | 200 | 200 |Gāzturbīnas.NOx emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 15 %), ko atsevišķām gāzturbīnām piemēro saskaņā ar 4. panta 2. punktu (robežvērtības attiecas tikai uz slodzi virs 70 %):| > 50 MWth (ieejas siltuma jauda ar ISO nosacījumiem) |Dabasgāze (1. piezīme) | 50 (2. piezīme) |Šķidrais kurināmais (3. piezīme) | 120 |Gāzveida kurināmais (izņemot dabasgāzi) | 120 |Šīs robežvērtības neattiecas gāzturbīnām, kas paredzētas darbināšanai ārkārtas situācijās, un kuras darbina mazāk par 500 stundām gadā. Šādu iekārtu operatoriem katru gadu kompetentajai iestādei jāiesniedz dokuments, kurā reģistrēts to ekspluatācijas ilgums šādā nolūkā.1. piezīme.Dabasgāze dabā ir sastopamais metāns, kas satur līdz 20 % (pēc tilpuma) inerto komponentu un citu sastāvdaļu.2. piezīme.75 mg/Nm3 šādos gadījumos, kur gāzturbīnas lietderības koeficientu nosaka, darbinot ar ISO noteiktajiem slodzes nosacījumiem:- gāzturbīnām, kuras izmanto kombinētajās siltuma un elektroenerģijas ražošanas sistēmās, kuru kopējais lietderības koeficients ir virs 75 %,- gāzturbīnām, kuras izmanto kombinētajās siltuma un elektroenerģijas ražošanas sistēmās, kuru gada vidējais elektriskās lietderības koeficients ir virs 55 %,- mehāniskās piedziņas gāzturbīnām.Viencikla gāzturbīnām, kas neatbilst nevienam no iepriekšminētajām kategorijām, bet kuru lietderības koeficients ir augstāks par 35 %, ko nosaka, darbinot ar ISO noteiktajiem slodzes nosacījumiem, emisijas robežvērtība ir 50*η/35, kur η ir procentos izteikts gāzturbīnas lietderības koeficients (un darbinot ar ISO noteiktajiem slodzes nosacījumiem).3. piezīme.Šī emisijas robežvērtība attiecas tikai uz gāzturbīnām, kuras darbina ar vieglajiem un vidējiem destilātiem.[1] Izņemot "attālākos reģionus", kur piemēro šādas robežvērtības:Cietais kurināmais vispār: 650Cietais kurināmais ar gaistošu vielu saturu < 10 %: 1300Šķidrais: 450Gāzveida: 350[2] Līdz 2015. gada 31. decembrim iekārtām, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir lielāka par 500 MW, ja tās no 2008. gada neekspluatē ilgāk par 2000 stundām gadā (kārtējo piecu gadu perioda vidējais rādītājs):- iekārtai, kurai piešķirta atļauja saskaņā ar 4. panta 3. punkta a) apakšpunktu, slāpekļa oksīdu (mērītu kā NO2) emisijas robežvērtība ir 600 mg/Nm3,- Iekārtai, kas iekļauta valsts plānā saskaņā ar 4. panta 6. punktu, ieguldījumu valsts plāna īstenošanā novērtē pēc robežvērtības 600 mg/Nm3.No 2016. gada 1. janvāra šādām iekārtām, kuras gada laikā ekspluatē līdz 1500 stundām (kārtējo piecu gadu vidējais rādītājs) slāpekļa oksīdu (mērītu kā NO2) emisijas robežvērtība ir 450 mg/Nm3.[3] Līdz 2018. gada 1. janvārim iekārtām, kurās 12 mēnešu ilgā periodā, kas beidzas 2001. gada 1. janvārī, izmantoja un turpina izmantot cieto kurināmo ar gaistošu vielu saturu zem 10 %, piemēro robežvērtību — 1200 mg/Nm3.[4] Izņemot "attālākos reģionus", kur piemēro 300 mg/Nm3.[5] Izņemot "attālākos reģionus", kur piemēro 300 mg/Nm3.--------------------------------------------------VII PIELIKUMSEMISIJAS ROBEŽVĒRTĪBAS PUTEKĻIEMA. Putekļu emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3 (O2 saturs 6 % cietajam kurināmajam, 3 % šķidrajam un gāzveida kurināmajam), ko jaunām un esošām iekārtām attiecīgi jāpiemēro saskaņā ar 4. panta 1. punktu un 4. panta 3. punktu:Kurināmā veids | Nominālā ieejas siltuma jauda (MW) | Emisijas robežvērtība (mg/Nm3) |Cietais | ≥ 500 < 500 | 50 [2] 100 |Šķidrais [1] | visām iekārtām | 50 |Gāzveida | visām iekārtām | 5 parasti 10 domnas gāzei 50citur izmantojamām tēraudrūpniecības gāzēm |B. Putekļu emisijas robežvērtības, kas izteiktas mg/Nm3, ko jaunām iekārtām, izņemot gāzturbīnas, jāpiemēro saskaņā ar 4. panta 2. punktu:Cietais kurināmais (O2 saturs 6 %).50 līdz 100 MWth | > 100 MWth |50 | 30 |Šķidrais kurināmais (O2 saturs 3 %).50 līdz 100 MWth | > 100 MWth |50 | 30 |Divām iekārtām Krētā un Rodā, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 250 MW un kurām atļaujas jāpiešķir līdz 2007. gada 31. decembrim, piemēro emisijas robežvērtību 50 mg/Nm3.Gāzveida kurināmais (O2 saturs 3 %).Parasti | 5 |Domnu gāzei | 10 |Citur izmantojamām tēraudrūpniecības gāzēm | 30 |[1] Robežvērtību 100 mg/Nm3 var piemērot iekārtām, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir mazāka par 500 MW un kurās dedzina šķidro kurināmo ar pelnu saturu virs 0,06 %.[2] Robežvērtību 100 mg/Nm3 var piemērot iekārtām, kurām atļauja piešķirta saskaņā ar 4. panta 3. punktu un kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir vienāda vai lielāka par 500 MW, un kurās dedzina cieto kurināmo ar siltuma saturu līdz 5800 kJ/kg (neto sadegšanas siltums), mitruma saturu lielāku par 45 masas %, mitruma un pelnu kopējo saturu virs 60 masas % un kalcija oksīda saturu virs 10 %.--------------------------------------------------VIII PIELIKUMSEMISIJAS MĒRĪŠANAS METODESA. Procedūras, kas paredzētas, lai mērītu un novērtētu emisiju no sadedzināšanas iekārtām.1. Līdz 2004. gada 27. novembrim.Nepārtrauktus SO2, putekļu un NOx koncentrācijas mērījumus izdara jaunās iekārtās, kurām atļauja piešķirta saskaņā ar 4. panta 1. punktu un kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir lielāka par 300 MW. Tomēr SO2 un putekļu monitoringam var izmantot atsevišķus mērījumus vai citas piemērotas noteikšanas procedūras gadījumos, kad ar šādiem mērījumiem vai procedūrām, kuras kompetentajām iestādēm jāpārbauda un jāapstiprina, var noteikt koncentrāciju.Tām jaunajām iekārtām, kurām atļauja piešķirta saskaņā ar 4. panta 1. punktu un uz kurām neattiecas pirmā daļa, kompetentās iestādes var pieprasīt veikt nepārtrauktus šo trīs piesārņojošo vielu mērījumus gadījumos, kad to uzskata par nepieciešamu. Ja nepārtraukti mērījumi nav jāveic, lai novērtētu iepriekšminēto vielu daudzumu emisijā, regulāri veic kompetento iestāžu apstiprinātos atsevišķos mērījumus vai citas piemērotas noteikšanas procedūras.2. Sākot no 2002. gada 27. novembra un neskarot 18. panta 2. punktu.Kompetentās iestādes prasa veikt nepārtrauktus SO2, NOx un putekļu koncentrācijas mērījumus visu to sadedzināšanas iekārtu dūmgāzēs, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 100 MW vai lielāka.Atkāpjoties no pirmās daļas noteikumiem, nepārtraukti mērījumi var nebūt nepieciešami šādos gadījumos:- sadedzināšanas iekārtām, kuru darba mūžs ir īsāks par 10000 darba stundām,- SO2 un putekļu mērījumi no katlumājām, kuras kurina ar dabasgāzi, un no gāzturbīnām, kuras darbina ar dabasgāzi,- SO2 mērījumi no gāzturbīnām vai katlumājām, kurās izmanto mazutu ar zināmu sēra saturu gadījumos, kad tās nav aprīkotas ar sēra atdalīšanas iekārtām,- SO2 mērījumi katlumājās, kurās dedzina biomasu, ja operators var pierādīt, ka SO2 emisija nekādos apstākļos nevar pārsniegt noteiktās emisijas robežvērtības.Ja neprasa veikt nepārtrauktus mērījumus, atsevišķi mērījumi jāveic vismaz ik pēc sešiem mēnešiem. Lai novērtētu minēto piesārņojošo vielu daudzumu emisijā, kā alternatīvu var izmantot piemērotas noteikšanas procedūras, kuras kompetentajām iestādēm jāpārbauda un jāapstiprina. Šīm procedūrām izmanto attiecīgos CEN standartus, tiklīdz tie ir pieejami. Ja nav CEN standartu, izmanto ISO standartus, valstu vai starptautiskos standartus, kas nodrošinās tiem līdzvērtīgas zinātniskās kvalitātes datu iegūšanu.3. Uz iekārtām, kurās jāievēro 5. panta 2. punktā noteiktā sēra atdalīšanas pakāpe un III pielikuma noteikumi, attiecas tās prasības par SO2 emisijas mērījumiem, kas noteiktas šā panta 2. punktā. Bez tam regulāri jāpārrauga sadedzināšanas iekārtās izmantojamā kurināmā sēra saturs.4. Kompetentās iestādes informē par būtiskām izmaiņām lietotajā kurināmā veidā vai iekārtas ekspluatācijas režīmā. Tās izlemj, vai 2. punktā noteiktās prasības attiecībā uz monitoringu arī šādā gadījumā ir atbilstošas, vai arī tām vajadzīga pielāgošana.5. Nepārtrauktajos mērījumos, kurus veic saskaņā ar 2. punktu, ietilpst arī attiecīgie procesa darbības parametri: skābekļa saturs, temperatūra, spiediens un ūdens tvaika saturs. Ūdens tvaika saturu var nepārtraukti nemērīt gadījumos, kad dūmgāzu paraugus pirms emisijas analīzes žāvē.Attiecīgo piesārņojošo vielu reprezentatīvus mērījumus, t.i., paraugu ņemšanu un analīzi, procesa parametru mērījumus un mērījumu standartmetodes automātisko mērīšanas sistēmu kalibrēšanai izpilda saskaņā ar CEN standartiem, tiklīdz tie ir pieejami. Ja nav pieejami CEN standarti, izmanto ISO standartus, valstu vai starptautiskos standartus, kas nodrošinās tiem līdzvērtīgas zinātniskās kvalitātes datu iegūšanu.Nepārtraukto mērījumu mērsistēmas pārbauda, vismaz reizi gadā veicot paralēlus mērījumus ar standartmetodēm.6. Atsevišķa mērījumu rezultāta 95 % ticamības intervālu vērtības nedrīkst būt lielākas par šādu procentos izteiktu emisijas robežvērtību daļu:Sēra dioksīdam: | 20 % |Slāpekļa oksīdiem: | 20 % |Putekļiem: | 30 % |Apstiprinātās stundas un diennakts vidējās vērtības nosaka pēc izmērītām apstiprinātām stundas vidējām vērtībām, no kurām atņem iepriekš norādītā ticamības intervāla vērtību.Neņem vērā dienas, kurās vairāk nekā trīs stundas vidējās vērtības nav ticamas nepārtraukto mērījumu mērsistēmas nepareizas darbības vai tehnisko apkopju un kārtējā remonta dēļ. Ja gada laikā šādu iemeslu dēļ vairāk nekā desmit dienu mērījumu rezultāti nav vērā ņemami, kompetentās iestādes prasa, lai operatori veic atbilstīgus pasākumus nepārtrauktā monitoringa sistēmas drošuma uzlabošanai.B. Sadedzināšanas iekārtu gada kopējās emisijas noteikšana.Līdz 2003. gadam un 2003. gada laikā kompetentās iestādes saņem datus par gada kopējo SO2 un NOx emisiju no jaunām sadedzināšanas iekārtām. Ja veic nepārtrauktu monitoringu, sadedzināšanas iekārtu operatori atsevišķi summē katru dienu emitēto piesārņojošo vielu, ko nosaka pēc dūmgāzu tilpuma plūsmas ātruma. Ja nepārtrauktu monitoringu neveic, atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām operatori gada kopējo emisiju nosaka saskaņā ar A.1 punktu.Dalībvalstis paziņo Komisijai datus par gada kopējo SO2 un NOx emisiju no jaunām sadedzināšanas iekārtām kopā ar paziņojumu, kas saskaņā ar C.3 punktu jāiesniedz par gada kopējo emisiju no esošajām iekārtām.Sākot no 2004. gada un pēc tam par katru nākamo gadu, dalībvalstis sagatavo valsts mēroga pārskatu par SO2, NOx un putekļu emisiju no visām sadedzināšanas iekārtām, kuru nominālā ieejas siltuma jauda ir 50 MW vai lielāka. Kompetentā iestāde par katru iekārtu, kas konkrētajā vietā darbojas viena operatora kontrolē, iegūst šādus datus:- SO2, NOx un putekļu (cieto daļiņu kopējā satura veidā) gada kopējā emisija,- pēc neto sadegšanas siltuma noteiktais gada kopējais ieejošās enerģijas patēriņš, ko norāda atsevišķi pa šādiem pieciem kurināmā veidiem: biomasa, pārējais cietais kurināmais, šķidrais kurināmais, dabasgāze, citas gāzes.Ar šā valsts mēroga pārskata kopsavilkumu, kurā atsevišķi norāda emisiju no naftas pārstrādes rūpnīcām, reizi trīs gados iepazīstina Komisiju divpadsmit mēnešu laikā pēc attiecīgā trīs gadu perioda beigām. Gada datus par atsevišķām iekārtām Komisija saņem pēc pieprasījuma. Komisija divpadsmit mēnešu laikā pēc valstu pārskatu saņemšanas sniedz dalībvalstīm valstu pārskatu salīdzinājuma un novērtējuma kopsavilkumu.No 2008. gada 1. janvāra dalībvalstis ik pēc gada iesniedz Komisijai ziņojumu par esošajām iekārtām, par kurām paziņots, ka uz tām attiecas 4. panta 4. punkts, kopā ar dokumentu, kurā reģistrēts izlietotais un neizlietotais ekspluatācijas laiks līdz iekārtas izmantošanas termiņa beigām.C. Gada kopējās emisijas noteikšana esošajām iekārtām līdz 2003. gadam ieskaitot.1. Dalībvalstis, sākot ar 1990. gadu un par katru nākamo gadu līdz 2003. gadam ieskaitot, sastāda pilnīgu valsts mēroga pārskatu par emisiju no esošajām iekārtām, ietverot datus par SO2 un NOx:- atsevišķi par katru iekārtu iekārtām virs 300 MWth un par katru naftas pārstrādes rūpnīcu,- kopā par visām sadedzināšanas iekārtām, uz kurām attiecas šī direktīva.2. Šo valsts mēroga pārskatu sastādīšanai izmantotā metodoloģija ir saskaņā ar metodoloģiju, kas izmantota, lai noteiktu SO2 un NOx emisiju no sadedzināšanas iekārtām 1980. gadā.3. Šo pārskatu rezultātus apkopotā veidā paziņo Komisijai deviņu mēnešu laikā pēc attiecīgā gada beigām. Metodoloģiju, kas izmantota, lai sagatavotu šādus valsts mēroga emisijas pārskatus, un sīkāku pamatinformāciju dara pieejamu Komisijai pēc tās pieprasījuma.4. Šīs direktīvas efektīvai ieviešanai Komisija organizē sistemātisku šādu valsts mēroga pārskatu salīdzināšanu un vajadzības gadījumā iesniedz Padomei priekšlikumus, kuru mērķis ir saskaņot valsts mēroga emisijas pārskatos izmantotās metodoloģijas.--------------------------------------------------IX PIELIKUMSATCELTĀS DIREKTĪVAS TRANSPONĒŠANAS UN ĪSTENOŠANAS TERMIŅI(minēti 17. panta 1. punktā)Direktīva | Transponēšanas termiņi | Piemērošanas termiņi |88/609/EEK (OV L 336, 7.12.1988., 1. lpp.) | 1990. gada 30. jūnijs | 1990. gada 1. jūlijs 1990. gada 31. decembris 1993. gada 31. decembris 1998. gada 31. decembris 2003. gada 31. decembris |94/66/EK (OV L 337, 24.12.1994., 83. lpp.) | 1995. gada 24. jūnijs | |--------------------------------------------------X PIELIKUMSKORELĀCIJAS TABULA(Minēta 17. panta 3. punktā)Šajā direktīvā | Direktīvā 88/609/EEK |1. pants | 1. pants |2. pants | 2 pants. |3. pants | 3. pants |4. panta 1. punkts | 4. panta 1. punkts |4. panta 2, 3. un 4. punkts | |4. panta 5. punkts | 4. panta 3. punkts |4. panta 6., 7. un 8. punkts | |5. pants | 5. pants || 6. pants |6. pants | |7. pants | 8. pants |8 pants. | 9. pants |9. pants | 10. pants |10. pants | 11. pants |11. pants | 12. pants |12. pants | 13. panta 1. punkts |13. pants | 14. pants |14. pants | 15. pants |15. panta 1., 2. un 3. punkts | 16. panta 1., 2. un 4. punkts |16 pants. | |17. pants | |18. panta 1. punkta pirmā daļa un 3. punkts | 17. panta 1. un 2. punkts |18. panta 1. punkta otrā daļa, 2. punkts un 19. pants | |20. pants | 18. pants |I līdz VIII pielikums | I līdz IX pielikums |IX un X pielikums | — |--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/36/EK ( 2007. gada 11. jūlijs ) par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu

text:
               14.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 184/17

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2007/36/EK
   (2007. gada 11. jūlijs)
   par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 44. un 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Savā 2003. gada 21. maija paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam “Uzņēmējdarbības tiesību modernizēšana un korporatīvās vadības uzlabošana Eiropas Savienībā – plāns virzībai uz priekšu” Komisija norādīja, ka jaunās paredzētās iniciatīvas būtu jāīsteno, lai uzlabotu biržas sarakstā iekļauto sabiedrību akcionāru tiesības, un ka būtu steidzami jārisina problēmas saistībā ar pārrobežu balsošanu.

               (2)

               Eiropas Parlaments 2004. gada 21. aprīļa Rezolūcijā (3) pauda savu atbalstu Komisijas nodomam nostiprināt akcionāru tiesības, jo īpaši paplašinot noteikumus par pārredzamību, pilnvarnieku balsstiesībām, iespēju piedalīties akcionāru sapulcēs, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus un nodrošinot iespēju izmantot pārrobežu balsstiesības.

               (3)

               Akcionāriem ar balsstiesībām vajadzētu būt iespējai izmantot šīs tiesības, ja tās atspoguļotas cenā, kas jāmaksā, iegādājoties akcijas. Turklāt efektīva akcionāru kontrole ir priekšnoteikums stabilai korporatīvai vadībai un tādēļ būtu jāveicina un jāsekmē. Tādēļ ir jāpieņem pasākumi, lai dalībvalstu tiesību aktus tuvinātu šim mērķim. Būtu jālikvidē šķēršļi, kas akcionārus attur no balsošanas, piemēram, balsstiesību izmantošana atkarībā no akciju bloķēšanas uz noteiktu laikposmu pirms akcionāru sapulces. Tomēr šī direktīva neietekmē esošos Kopienas tiesību aktus par daļām, kuras emitējuši kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, vai par daļām, kas iegādātas vai atsavinātas šajos uzņēmumos.

               (4)

               Pastāvošie Kopienas tiesību akti nav pietiekami šā mērķa sasniegšanai. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/34/EK (2001. gada 28. maijs) par vērtspapīru iekļaušanu oficiālā biržas sarakstā un par informāciju, kas jāpublicē par tādiem vērtspapīriem (4) pievēršas informācijai, kura emitentiem jāatklāj tirgum, un tādējādi neaplūko pašu akcionāru balsošanas procesu. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/109/EK (2004. gada 15. decembris) par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū (5), uzliek par pienākumu emitentiem darīt pieejamu noteiktu informāciju un dokumentus saistībā ar akcionāru sapulcēm, bet šī informācija un dokumenti jādara pieejami emitenta piederības dalībvalstī. Tādēļ būtu jāievieš konkrēti minimālie standarti, lai aizsargātu ieguldītājus un veicinātu akcionāru tiesību, ko sniedz akcijas ar balsstiesībām, netraucētu un efektīvu izmantošanu. Attiecībā uz citām tiesībām, kas nav balsošanas tiesības, dalībvalstīm ir brīva izvēle paplašināt šo minimālo standartu piemērošanu arī attiecībā uz akcijām bez balsstiesībām, ciktāl šīm akcijām šādi standarti jau netiek piemēroti.

               (5)

               Biržas sarakstā iekļautu sabiedrību ievērojamas akciju daļas tur akcionāri, kas nedzīvo dalībvalstī, kurā attiecīgajai sabiedrībai ir juridiskā adrese. Nerezidentiem akcionāriem vajadzētu būt iespējai izmantot savas tiesības attiecībā uz akcionāru sapulci tikpat vienkārši kā akcionāriem, kuri dzīvo dalībvalstī, kurā ir sabiedrības juridiskā adrese. Tam nepieciešams, lai tiktu likvidēti esošie šķēršļi, kas kavē nerezidentu akcionāru piekļuvi informācijai saistībā ar akcionāru sapulci un balsstiesību izmantošanu, fiziski neapmeklējot akcionāru sapulci. Arī rezidentiem akcionāriem, kuri neapmeklē vai nevar apmeklēt akcionāru sapulci, vajadzētu gūt labumu no šo šķēršļu likvidēšanas.

               (6)

               Akcionāriem vajadzētu būt iespējai nodot informētas balsis akcionāru sapulcē vai pirms tās neatkarīgi no tā, kur viņi dzīvo. Visiem akcionāriem vajadzētu būt pietiekamam laikam, lai izskatītu dokumentus, kurus paredzēts iesniegt akcionāru sapulcei, un noteikt, kā viņi balsos ar savām akcijām. Šajā nolūkā paziņojums par akcionāru sapulci būtu jāsniedz laikus, un akcionāriem būtu jāsaņem pilnīga informācija, ko paredzēts iesniegt akcionāru sapulcei. Būtu jāizmanto iespējas, ko piedāvā modernās tehnoloģijas, lai padarītu informāciju tūlīt pieejamu. Šajā direktīvā kā priekšnoteikums tiek pieņemts, ka visām biržu sarakstos iekļautajām sabiedrībām ir tīmekļa vietnes.

               (7)

               Akcionāriem principā vajadzētu būt iespējai iekļaut jautājumus akcionāru sapulces darba kārtībā, kā arī iesniegt lēmumu projektus par dienas kārtībā iekļautajiem jautājumiem. Neskarot Kopienā izmantotos atšķirīgos termiņus un kārtību, uz šo tiesību izmantošanu attiecas divi galvenie noteikumi, proti, tas, ka šo tiesību izmantošanai vajadzīgajam slieksnim nebūtu jāpārsniedz 5 % no sabiedrības akciju kapitāla un ka visiem akcionāriem katrā atsevišķā gadījumā būtu laikus jāsaņem darba kārtības galīgā versija, lai varētu sagatavoties apspriedēm un balsošanai par katru darba kārtībā iekļauto jautājumu.

               (8)

               Katram akcionāram principā vajadzētu būt iespējai uzdot jautājumus par akcionāru sapulces darba kārtībā iekļautajiem jautājumiem un saņemt atbildes uz tiem, turpretī dalībvalstu ziņā būtu jāpaliek noteikumiem par to, kādā veidā un kad var uzdot jautājumus un saņemt uz tiem atbildes.

               (9)

               Sabiedrībām nevajadzētu būt juridiskiem šķēršļiem, piedāvājot saviem akcionāriem līdzekļus jebkāda veida elektroniskai dalībai akcionāru sapulcē. Balsošanu, izmantojot saraksti vai elektroniskos saziņas līdzekļus, personīgi neapmeklējot akcionāru sapulci, nevajadzētu pakļaut ierobežojumiem, izņemot tos, kas ir nepieciešami identitātes pārbaudei un saziņas drošībai. Taču tam nebūtu jākavē dalībvalstis pieņemt noteikumus, kuru mērķis ir nodrošināt, lai balsošanas rezultāti atspoguļo akcionāru vēlmes jebkuros apstākļos, tostarp noteikumus tādu situāciju risināšanai, kas radušās jaunu apstākļu ietekmē vai ir kļuvušas zināmas pēc tam, kad akcionārs jau ir nobalsojis, izmantojot saraksti vai elektroniskos saziņas līdzekļus.

               (10)

               Lai nodrošinātu labu korporatīvo vadību, ir nepieciešama netraucēta un efektīva procedūra balsošanai uz pilnvaras pamata. Būtu jālikvidē esošie šķēršļi un ierobežojumi, kas balsošanu uz pilnvaras pamata padara apgrūtinošu un dārgu. Tomēr laba korporatīvā vadība ietver arī atbilstīgus drošības pasākumus pret iespēju ļaunprātīgi izmantot balsošanu uz pilnvaras pamata. Pilnvarniekam tādējādi būtu jāievēro jebkādi norādījumi, kurus viņš varētu būt saņēmis no akcionāra, un dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai veikt atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka pilnvarnieks rīkojas tikai akcionāra interesēs neatkarīgi no interešu konflikta iemesla. Pasākumos pret ļaunprātīgu izmantošanu var, konkrēti, iekļaut noteikumus, ko dalībvalstis var pieņemt, lai regulētu to personu darbības, kuras aktīvi iesaistās pilnvaru vākšanā vai kuras savākušas vairāk par noteiktu ievērojamu skaitu pilnvaru, īpaši – lai nodrošinātu noteiktu uzticamības un pārredzamības līmeni. Akcionāriem saskaņā ar šo direktīvu ir neierobežotas tiesības šādas personas iecelt par pilnvarniekiem, kas viņu vārdā apmeklē akcionāru sapulces un balso. Taču šī direktīva nekādi neierobežo noteikumus un sankcijas, ko dalībvalstis drīkst noteikt šādām personām gadījumos, kad balsis nodotas, negodīgi izmantojot savāktās pilnvaras. Turklāt saskaņā ar šo direktīvu sabiedrībām nav jānodrošina, lai pilnvarnieki balso saskaņā ar attiecīgo akcionāru balsošanas norādījumiem.

               (11)

               Gadījumos, kad ir iesaistīti finanšu starpnieki, balsojumu saskaņā ar norādījumiem efektivitāte lielā mērā ir atkarīga no tā, cik efektīvi darbojas starpnieku ķēde, ņemot vērā to, ka ieguldītāji bieži vien nespēj izmantot viņu akcijām noteiktās balsstiesības bez visu ķēdē iekļauto starpnieku, pat to, kuriem var nebūt ekonomiskas līdzdalības akcijās, sadarbības. Lai pārrobežu situācijās ieguldītājs varētu īstenot savas balsošanas tiesības, ir svarīgi, ka starpnieki atvieglo balsstiesību izmantošanu. Komisijai būtu jāturpina izskatīt šo jautājumu saistībā ar ieteikumu, nolūkā nodrošināt ieguldītāju piekļuvi efektīviem balsošanas pakalpojumiem un balsstiesību izmantošanu saskaņā ar šo ieguldītāju sniegtajiem norādījumiem.

               (12)

               Lai gan laiks, kad pārvaldes, vadības vai uzraudzības struktūrai paziņo par balsīm, kas nodotas pirms akcionāru sapulces, izmantojot saraksti vai elektroniskos saziņas līdzekļus, ir svarīgs korporatīvās vadības jautājums, to var noteikt dalībvalsts.

               (13)

               Balsošanas rezultāti būtu jānosaka, izmantojot metodes, kas atspoguļo visus akcionāru izteiktos balsošanas nolūkus, un pēc akcionāru sapulces šiem rezultātiem vajadzētu būt pieejamiem vismaz sabiedrības tīmekļa vietnē.

               (14)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, ļaut akcionāriem efektīvi izmantot savas tiesības visā Kopienā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, pamatojoties uz esošajiem Kopienas tiesību aktiem, un to, ka pasākumu mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (15)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (6) dalībvalstis tiek mudinātas gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļotu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I   NODAĻA
   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
   1. pants
   Priekšmets un darbības joma
   1.   Šī direktīva nosaka prasības attiecībā uz akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu, kuras viņiem piešķir balsstiesīgās akcijas, saistībā ar to sabiedrību akcionāru sapulcēm, kuru juridiskā adrese ir dalībvalstī un kuru akcijas atļauts tirgot regulētā tirgū, kas atrodas vai darbojas dalībvalstī.
   2.   Dalībvalsts, kas ir atbildīga par šajā direktīvā iekļauto jautājumu regulējumu, ir tā dalībvalsts, kurā sabiedrībai ir juridiskā adrese, un atsauce uz “piemērojamiem tiesību aktiem” nozīmē minētās dalībvalsts tiesību aktus.
   3.   Dalībvalstis var atbrīvot no šīs direktīvas šāda veida sabiedrības:

               a)

               kolektīvo ieguldījumu sabiedrības Padomes Direktīvas 85/611/EEK (1985. gada 20. decembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (7) 1. panta 2. punkta nozīmē;

               b)

               sabiedrības, kuru vienīgais mērķis ir valsts kapitāla kolektīva ieguldīšana, kuri darbojas pēc riska sadales principa un kuri nemēģina iegūt juridisku vai vadības kontroli pār viņu pamatā esošo ieguldījumu emitentiem, ja šie kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi ir pilnvaroti un pakļauti kompetento iestāžu uzraudzībai un tiem ir depozitārija funkcijas, kas ir līdzvērtīgas Direktīvā 85/611/EEK noteiktajām;

               c)

               kooperatīvās sabiedrības.

         2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “regulēts tirgus” ir tirgus, kas definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (2004. gada 21. aprīlis) par finanšu instrumentu tirgiem (8) 4. panta 1. punkta 14. apakšpunktā;

               b)

               “akcionārs” ir fiziska vai juridiska persona, kura ir atzīta par akcionāru saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem;

               c)

               “pilnvara” ir akcionāra pilnvarojums fiziskai vai juridiskai personai akcionāra vārdā akcionāru sapulcē izmantot dažas vai visas viņa tiesības.

         3. pants
   Valsts turpmākie pasākumi
   Šī direktīva neliedz dalībvalstīm uzlikt turpmākus pienākumus sabiedrībām vai arī veikt citus papildu pasākumus, lai akcionāri varētu labāk izmantot šajā direktīvā noteiktās tiesības.
   II   NODAĻA
   AKCIONĀRU SAPULCES
   4. pants
   Vienlīdzīga attieksme pret akcionāriem
   Sabiedrība nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visiem akcionāriem, kuri ir tādā pašā situācijā attiecībā uz piedalīšanos un balsošanas tiesību izmantošanu akcionāru sapulcē.
   5. pants
   Informācija pirms akcionāru sapulces
   1.   Neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/25/EK (2004. gada 21. aprīlis) par pārņemšanas piedāvājumiem (9) 9. panta 4. punktu un 11. panta 4. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka sabiedrība izsludina paziņojumu par akcionāru sapulci vienā no šā panta 2. punktā minētajiem veidiem ne vēlāk kā divdesmit pirmajā dienā pirms sapulces dienas.
   Dalībvalstis var noteikt, ka gadījumos, kad sabiedrība piedāvā akcionāriem balsot, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, kas pieejami visiem akcionāriem, akcionāru sapulce var nolemt, ka paziņojums par akcionāru sapulci, kura nav ikgadējā akcionāru sapulce, ir jāizsludina vienā no šā panta 2. punktā minētajiem veidiem ne vēlāk kā četrpadsmit dienas pirms sapulces dienas. Šāds lēmums jāpieņem ar balsu vairākumu, kas ir vismaz divas trešdaļas no to balsu skaita, kuras piešķir akcijas vai pārstāvētais parakstītais kapitāls, un uz laiku līdz nākamajai ikgadējai akcionāru sapulcei, bet ne ilgāk.
   Dalībvalstīm nav jāpiemēro pirmajā un otrajā daļā minētais minimālais laikposms, sasaucot otro un turpmākās akcionāru sapulces, gadījumos, kad sapulcē, kas izsludināta ar pirmo paziņojumu, nav bijis pārstāvēts nepieciešamais kvorums, ar noteikumu, ka šis pants tika ievērots pirmajā paziņojumā un darba kārtībā nav iekļauti jauni jautājumi, un starp pēdējā paziņojuma izsludināšanas un akcionāru sapulces dienu ir vismaz desmit dienas.
   2.   Neskarot kompetentās dalībvalsts noteiktās papildu prasības attiecībā uz paziņošanu vai publicēšanu saskaņā ar 1. panta 2. punktu, sabiedrība izsludina šā panta 1. punktā minēto paziņojumu tā, lai tam varētu piekļūt ātri un nediskriminētā veidā. Dalībvalsts prasa, lai sabiedrība izmantotu tādus plašsaziņas līdzekļus, uz kuriem var paļauties, ka tie efektīvi izplatīs informāciju visā Kopienā. Dalībvalsts nedrīkst piespiest izmantot tikai tos plašsaziņas līdzekļus, kuri ir nodibināti tās teritorijā.
   Dalībvalstīm šā punkta pirmā daļa nav jāpiemēro sabiedrībām, kuras var identificēt akcionāru reģistrā iekļauto akcionāru vārdus vai nosaukumus un adreses, ja sabiedrībai ir pienākums izsūtīt paziņojumu par akcionāru sapulci katram reģistrētajam akcionāram.
   Abos gadījumos sabiedrība nedrīkst prasīt samaksu par paziņojuma izsludināšanu iepriekš minētajā veidā.
   3.   Paziņojumā, kas minēts 1. punktā, vismaz:

               a)

               precīzi norāda, kad un kur notiks akcionāru sapulce un kāda ir paredzētā darba kārtība;

               b)

               iekļauj skaidru un precīzu procedūru aprakstu, kuras akcionāriem jāievēro, lai varētu piedalīties un balsot akcionāru sapulcē, tostarp informāciju:

                           i)

                           par akcionāru tiesībām saskaņā ar 6. pantu – tādā mērā, cik tās var izmantot pēc paziņojuma izsludināšanas, – un 9. pantu, kā arī galatermiņiem šo tiesību īstenošanai; paziņojumā iekļauto informāciju var ierobežot, norādot tikai galatermiņus, kuros šīs tiesības var īstenot, ja ir atsauce uz sabiedrības tīmekļa vietni, kur ir atrodama sīkāka informācija par šīm tiesībām;

                           ii)

                           par procedūru balsošanai uz pilnvaras pamata, īpaši par balsošanai izmantojamām veidlapām un līdzekļiem, kā sabiedrība saņems elektroniskos paziņojumus par pilnvarnieku iecelšanu; un

                           iii)

                           attiecīgā gadījumā par procedūrām balsošanai, izmantojot saraksti vai elektroniskos saziņas līdzekļus;

               c)

               attiecīgā gadījumā norāda ieraksta datumu, kā noteikts 7. panta 2. punktā, un paskaidro, ka tikai personas, kas ir akcionāri attiecīgajā datumā, ir tiesīgas piedalīties un balsot akcionāru sapulcē;

               d)

               norāda, kur un kā var saņemt 4. punkta c) un d) apakšpunktā minēto pilnu, nesaīsinātu lēmumu projektu tekstus un dokumentus;

               e)

               norāda tīmekļa vietnes adresi, kur būs pieejama 4. punktā minētā informācija.

         4.   Dalībvalstis nodrošina, ka laikposmā, kas ietver vismaz divdesmit vienu dienu pirms akcionāru sapulces, ietverot akcionāru sapulces dienu, sabiedrība savā tīmekļa vietnē akcionāriem nodrošina vismaz šādu informāciju:

               a)

               par 1. punktā minēto paziņojumu;

               b)

               par kopējo akciju skaitu un balsstiesībām paziņojuma izsludināšanas dienā (tostarp atsevišķi par katra veida akciju skaitu, ja sabiedrības kapitāls ir sadalīts divos vai vairākos akciju veidos);

               c)

               par dokumentiem, kas jāiesniedz akcionāru sapulcē;

               d)

               par lēmuma projektu vai, ja tādu nav paredzēts pieņemt, piezīmi no sabiedrības kompetentās struktūras, kas noteikta piemērojamos tiesību aktos, par katru akcionāru sapulces darba kārtības jautājumu; turklāt jebkurš lēmuma projekts, ko iesnieguši akcionāri, jāpievieno tīmekļa vietnē, tiklīdz tas iespējams pēc tam, kad sabiedrība ir to saņēmusi;

               e)

               attiecīgā gadījumā par veidlapām, kas jāizmanto, lai nobalsotu uz pilnvaras pamata vai izmantojot saraksti, ja vien šīs veidlapas netiek nosūtītas tieši katram akcionāram.

         Ja e) apakšpunktā paredzētās veidlapas nevar ievietot internetā tehnisku iemeslu dēļ, sabiedrība savā tīmekļa vietnē norāda, kā var saņemt veidlapas papīra formātā. Šajā gadījumā sabiedrībai veidlapas jāsūta pa pastu, un tām jābūt bezmaksas ikvienam akcionāram, kurš tās pieprasa.
   Ja saskaņā ar Direktīvas 2004/25/EK 9. panta 4. punktu vai 11. panta 4. punktu vai šā panta 1. punkta otro daļu paziņojums par pilnsapulci tiek izsludināts vēlāk nekā divdesmit pirmajā dienā pirms sapulces dienas, šajā punktā noteiktais termiņš tiek attiecīgi saīsināts.
   6. pants
   Tiesības iekļaut jautājumus akcionāru sapulces darba kārtībāun iesniegt apspriešanai lēmuma projektus
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka akcionāriem, rīkojoties individuāli vai kolektīvi:

               a)

               ir tiesības iekļaut jautājumus akcionāru sapulces darba kārtībā, ja ikvienam no iekļaujamiem jautājumiem ir pievienots pamatojums vai lēmuma projekts pieņemšanai akcionāru sapulcē; un

               b)

               ir tiesības iesniegt lēmuma projektus saistībā ar jautājumiem, kas iekļauti vai tiks iekļauti akcionāru sapulces darba kārtībā.

         Dalībvalstis var noteikt, ka a) apakšpunktā minētās tiesības var izmantot tikai saistībā ar ikgadējām akcionāru sapulcēm ar noteikumu, ka akcionāriem, rīkojoties individuāli vai kolektīvi, ir tiesības sasaukt vai pieprasīt sabiedrībai sasaukt akcionāru sapulci, kas nav gadskārtējā akcionāru sapulce, ar darba kārtību, kurā ir iekļauti vismaz visi šo akcionāru pieprasītie jautājumi.
   Dalībvalstis var noteikt, ka šādas tiesības izmanto rakstveidā (iesniedz, sūtot pa pastu vai izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus).
   2.   Ja kādas no 1. punktā minētajām tiesībām ir atkarīgas no nosacījuma, ka attiecīgais akcionārs vai akcionāri tur minimālu sabiedrības kapitāla daļu, šī minimālā daļa nedrīkst pārsniegt 5 % no pamatkapitāla.
   3.   Katra dalībvalsts nosaka vienu termiņu, norādot dienu skaitu pirms akcionāru sapulces vai paziņojuma izsludināšanas, līdz kuram akcionāri var izmantot 1. punkta a) apakšpunktā noteiktās tiesības. Tādā pašā veidā katra dalībvalsts var noteikt termiņu 1. punkta b) apakšpunktā noteikto tiesību izmantošanai.
   4.   Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto tiesību izmantošana maina akcionāru sapulces darba kārtību, kas jau ir paziņota akcionāriem, sabiedrība publicē pārskatīto darba kārtību tādā pašā veidā kā iepriekšējo darba kārtību pirms piemērojamā ieraksta datuma, kā noteikts 7. panta 2. punktā, vai – gadījumā, ja ieraksta datums nav piemērojams, – pietiekamu laiku pirms akcionāru sapulces dienas, lai citi akcionāri varētu iecelt pilnvarnieku vai attiecīgā gadījumā balsot, izmantojot saraksti.
   7. pants
   Prasības līdzdalībai un balsošanai akcionāru sapulcē
   1.   Dalībvalstis nodrošina:

               a)

               ka uz akcionāra tiesībām piedalīties akcionāru sapulcē un balsot saistībā ar jebkuru no viņam piederošajām akcijām neattiecas prasība, ka viņa akcijām pirms akcionāru sapulces jābūt noguldītām, pārskaitītām vai reģistrētām uz citas fiziskas vai juridiskas personas vārda; un

               b)

               ka uz akcionāra tiesībām pārdot vai citā veidā nodot savas akcijas laikposmā no ieraksta datuma, kā noteikts 2. punktā, līdz attiecīgās akcionāru sapulces datumam neattiecas nekādi īpaši ierobežojumi.

         2.   Dalībvalstis nodrošina, ka akcionāra tiesības piedalīties un balsot akcionāru sapulcē, pamatojoties uz viņam piederošām akcijām, tiek noteiktas atbilstīgi īpašumā esošo akciju skaitam noteiktā datumā pirms attiecīgās akcionāru sapulces (“ieraksta datumā”).
   Dalībvalstīm nav jāpiemēro šā punkta pirmā daļa sabiedrībām, kuras akcionāru sapulces dienā akcionāru reģistrā var identificēt akcionāru vārdus vai nosaukumus un adreses.
   3.   Katra dalībvalsts nodrošina, ka uz visām sabiedrībām attiecas viens ieraksta datums. Tomēr dalībvalsts drīkst noteikt vienu ieraksta datumu sabiedrībām, kas ir emitējušas uzrādītāja akcijas, un citu datumu sabiedrībām, kas ir izsniegušas vārda akcijas, ar noteikumu, ka uz visām sabiedrībām, kuras ir emitējušas abu veidu akcijas, attiecas viens ieraksta datums. Ieraksta datums nedrīkst būt agrāks kā trīsdesmit dienas pirms akcionāru sapulces datuma, uz kuru attiecas ieraksts. Īstenojot šo noteikumu un 5. panta 1. punktu, katra dalībvalsts nodrošina, ka no pēdējā pieļaujamā paziņojuma par akcionāru sapulci datuma līdz ieraksta datumam ir vismaz astoņas dienas. Aprēķinot dienu skaitu, šos abus datumus neietver. Taču 5. panta 1. punkta trešajā daļā aprakstītajos apstākļos dalībvalsts var pieprasīt, lai paiet vismaz sešas dienas no pēdējās pieļaujamās dienas otrajam vai turpmākiem paziņojumiem par akcionāru sapulci līdz ieraksta datumam. Aprēķinot dienu skaitu, šos abus datumus neietver.
   4.   Uz pierādījumu par atbilstību akcionāra statusam var attiecināt tikai tās prasības, kas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu akcionāru identifikāciju, un tikai tādā apjomā, kas ir samērīgs ar sasniedzamo mērķi.
   8. pants
   Piedalīšanās akcionāru sapulcē, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus
   1.   Dalībvalstis ļauj sabiedrībām piedāvāt saviem akcionāriem jebkāda veida dalību akcionāru sapulcē, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, īpaši jebkuru vai visus no šiem dalības veidiem:

               a)

               akcionāru sapulces pārraidi reālā laikā;

               b)

               divpusēju saziņu reālā laikā, lai akcionāri varētu neklātienē uzrunāt akcionāru sapulci;

               c)

               mehānismu balsu nodošanai pirms sapulces vai tās laikā, neieceļot starpnieku, kas fiziski atrodas sapulces norises vietā.

         2.   Elektronisko saziņas līdzekļu izmantošanai, ar ko nodrošina akcionāru piedalīšanos akcionāru sapulcē, drīkst noteikt tikai tādas prasības un ierobežojumus, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu akcionāru identifikāciju un elektroniskās saziņas drošību, un tikai tādā apjomā, kas ir samērīgs ar sasniedzamajiem mērķiem.
   Šis noteikums neskar dalībvalstu tiesiskos noteikumus, kurus tās ir pieņēmušas vai varētu pieņemt attiecībā uz lēmumu pieņemšanas procesu sabiedrībā, lai ieviestu vai īstenotu jebkāda veida elektronisko dalību akcionāru sapulcē.
   9. pants
   Tiesības uzdot jautājumus
   1.   Katram akcionāram ir tiesības uzdot jautājumus par akcionāru sapulces darba kārtības punktiem. Sabiedrība atbild uz akcionāru uzdotajiem jautājumiem.
   2.   Tiesības uzdot jautājumus un pienākums atbildēt ir pakļauti pasākumiem, ko dalībvalstis var veikt vai atļaut veikt sabiedrībām, lai nodrošinātu akcionāru identifikāciju, kopsapulču labu kārtību un to sagatavošanu, kā arī konfidencialitātes un sabiedrību uzņēmējdarbības interešu aizsardzību. Dalībvalstis var ļaut sabiedrībām sniegt vispārēju atbildi uz jautājumiem ar vienādu saturu.
   Dalībvalstis var noteikt, ka atbildi uzskata par sniegtu, ja atbilstīgā informācija ir pieejama sabiedrības tīmekļa vietnē jautājumu un atbilžu formā.
   10. pants
   Balsošana uz pilnvaras pamata
   1.   Katram akcionāram ir tiesības iecelt jebkuru citu fizisku vai juridisku personu par pilnvarnieku, lai apmeklētu akcionāru sapulci un balsotu tajā akcionāra vārdā. Pilnvarniekam ir tādas pašas tiesības uzstāties un uzdot jautājumus akcionāru sapulcē, kādas būtu akcionāram.
   Izņemot prasību, lai pilnvarnieks būtu rīcībspējīgs, dalībvalstis atceļ visus noteikumus, kas ierobežo vai ļauj sabiedrībām ierobežot personu tiesības tikt ieceltiem par pilnvarniekiem.
   2.   Dalībvalstis drīkst ierobežot pilnvarnieka iecelšanu uz vienu sapulci vai uz vairākām sapulcēm konkrētā laikposmā.
   Neskarot 13. panta 5. punktu, dalībvalstis drīkst ierobežot personu skaitu, kuras akcionārs var iecelt par pilnvarniekiem saistībā ar jebkuru akcionāru sapulci. Ja akcionāram piederošās sabiedrības akcijas tomēr tiek turētas nevis vienā, bet vairākos finanšu instrumentu kontos, šāds ierobežojums neliedz akcionāram iecelt atsevišķus pilnvarniekus katram finanšu instrumentu kontam saistībā ar jebkuru akcionāru sapulci. Tas neietekmē piemērojamos tiesību aktos paredzētos noteikumus, kas aizliedz nodot balsis citādi nekā ar citām tam pašam akcionāram piederošām akcijām.
   3.   Papildus ierobežojumiem, kas ir skaidri noteikti 1. un 2. punktā, dalībvalstis neierobežo vai neļauj sabiedrībām ierobežot akcionāru tiesību īstenošanu uz pilnvaras pamata, izņemot gadījumu, kad jārisina interešu konflikti starp pilnvarnieku un akcionāru, kura interesēs pilnvarniekam jārīkojas, un, to darot, dalībvalstis nosaka vienīgi šādas prasības:

               a)

               dalībvalstis drīkst paredzēt prasību, ka pilnvarnieks atklāj noteiktus faktus, kas varētu attiekties uz akcionāriem, lai novērtētu jebkuru iespējamību, ka pilnvarnieks varētu rīkoties kāda cita, nevis akcionāra interesēs;

               b)

               dalībvalstis drīkst ierobežot vai atcelt akcionāru tiesību īstenošanu, ko veic pilnvarnieki bez konkrētiem balsošanas norādījumiem katram lēmuma projektam, par kuru pilnvarniekam jābalso akcionāra vārdā;

               c)

               dalībvalstis drīkst ierobežot vai aizliegt nodot pilnvaru citai personai, bet tas neattur pilnvarnieku, kas ir juridiska persona, īstenot pilnvaras, kuras tam nodevis jebkurš sabiedrības pārvaldes vai vadības struktūras loceklis vai jebkurš tās darbinieks.

         Interešu konflikts šā punkta nozīmē var rasties jo īpaši tad, ja pilnvarnieks ir:

               i)

               kontrolpaketes turētājs sabiedrībā vai cits šā akcionāra kontrolē esošais subjekts;

               ii)

               sabiedrības vai kontrolpaketes turētāja, vai i) punktā minētās kontrolētās sabiedrības pārvaldes, vadības vai uzraudzības struktūras loceklis;

               iii)

               sabiedrības vai kontrolpaketes turētāja, vai i) punktā minētās kontrolētās sabiedrības darbinieks vai revidents;

               iv)

               ģimenes attiecībās ar i) līdz iii) punktā minētu fizisku personu.

         4.   Pilnvarnieks balso saskaņā ar tā akcionāra sniegtajiem balsošanas norādījumiem, kurš viņu pilnvarojis.
   Dalībvalstis var prasīt pilnvarniekiem uzglabāt šādus balsošanas norādījumus vismaz noteiktu minimālo laikposmu un pēc pieprasījuma apliecināt, ka balsošanas norādījumi ir izpildīti.
   5.   Persona, kas rīkojas kā pilnvarnieks, var tikt pilnvarota no vairāk nekā viena akcionāra bez ierobežojuma attiecībā uz tādā veidā pārstāvēto akcionāru skaitu. Ja pilnvarnieka rīcībā ir pilnvaras no vairākiem akcionāriem, piemērojamos tiesību aktos paredz viņam iespēju balsot saskaņā ar katra akcionāra norādījumiem.
   11. pants
   Pilnvarnieka iecelšana un paziņošana par iecelšanu
   1.   Dalībvalstis ļauj akcionāriem pilnvarniekus iecelt, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus. Turklāt dalībvalstis ļauj sabiedrībām pieņemt elektronisku paziņojumu par iecelšanu un nodrošina, ka ikviena sabiedrība saviem akcionāriem piedāvā vismaz vienu efektīvu elektroniskās paziņošanas veidu.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka pilnvarniekus ieceļ un par iecelšanu paziņo sabiedrībai tikai rakstveidā. Bez šīs oficiālās pamatprasības pilnvarnieka iecelšanu, paziņojumus sabiedrībai par iecelšanu un attiecīgā gadījumā akcionāra balsošanas norādījumus pilnvarniekam drīkst pakļaut tikai tādām oficiālām prasībām, kas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu akcionāra un pilnvarnieka identifikāciju vai nodrošinātu iespēju pārbaudīt balsošanas norādījumu saturu, un tikai tādā apjomā, kas ir samērīgs ar sasniedzamajiem mērķiem.
   3.   Šā panta noteikumus pēc analoģijas piemēro arī pilnvarnieka atsaukšanai.
   12. pants
   Balsošana, izmantojot saraksti
   Dalībvalstis ļauj sabiedrībām piedāvāt saviem akcionāriem iespēju balsot pirms akcionāru sapulces, izmantojot saraksti. Balsošanai, izmantojot saraksti, var noteikt tikai tādas prasības un ierobežojumus, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu akcionāru identifikāciju, un tikai tādā apmērā, kas ir samērīgs ar sasniedzamo mērķi.
   13. pants
   Konkrētu šķēršļu novēršana efektīvai balsstiesību īstenošanai
   1.   Šo pantu piemēro, ja fiziska vai juridiska persona, ko piemērojamie tiesību akti atzīst par akcionāru, rīkojas kādas citas fiziskas vai juridiskas personas (“klienta”) vārdā.
   2.   Ja piemērojamie tiesību akti nosaka publiskošanas prasības kā priekšnoteikumu akcionāra balsstiesību īstenošanai, kā minēts 1. punktā, šādas prasības attiecas tikai uz sabiedrībai nododamu sarakstu ar katra klienta identifikāciju un akciju skaitu, ar kurām balso viņa vārdā.
   3.   Ja piemērojamie tiesību akti nosaka oficiālas prasības attiecībā uz 1. punktā minēto personas pilnvarošanu balsstiesību izmantošanai vai attiecībā uz balsošanas norādījumiem, šādas oficiālās prasības attiecas tikai uz informāciju, kas ir vajadzīga, lai nodrošinātu klienta identitātes noteikšanu, vai iespējai pārbaudīt balsošanas norādījumu saturu, un ir samērīgas ar sasniedzamajiem mērķiem.
   4.   Šā panta 1. punktā minētais akcionārs drīkst nodot dažām akcijām piešķirtās balsis atšķirīgi no citām akcijām piešķirtajām balsīm.
   5.   Ja saskaņā ar 10. panta 2. punktu piemērojamie tiesību akti ierobežo to personu skaitu, kuras akcionārs var iecelt par pilnvarniekiem, šāds ierobežojums neliedz šā panta 1. punktā minētajam akcionāram izsniegt pilnvaru ikvienam savam klientam vai jebkurai klienta pilnvarotai trešai personai.
   14. pants
   Balsošanas rezultāti
   1.   Balsošanas rezultātos par katru lēmumu ietver vismaz to akciju skaitu, par kurām likumīgi nodotas balsis, šo akciju pārstāvēto pamatkapitāla daļu, kopējo likumīgi nodoto balsu skaitu, kā arī balsu skaitu procentuālo attiecību par un pret katru lēmumu un attiecīgajā gadījumā atturējušos skaitu.
   Tomēr dalībvalstis var paredzēt vai ļaut sabiedrībām noteikt, ka tad, ja neviens akcionārs nepieprasa pilnu atskaiti par balsošanu, ir pietiekami balsošanas rezultātus noteikt tikai tādā apmērā, lai nodrošinātu, ka par katru lēmumu ir nobalsojis vajadzīgais vairākums.
   2.   Laikposmā, kas jānosaka piemērojamos tiesību aktos un kas nedrīkst pārsniegt piecpadsmit kalendārās dienas pēc akcionāru sapulces, sabiedrība savā tīmekļa vietnē publicē balsošanas rezultātus, kas iegūti saskaņā ar 1. punktu.
   3.   Šis pants neskar nevienu tiesību normu, ko dalībvalstis pieņēmušas vai var pieņemt attiecībā uz oficiālajām prasībām lēmumu pieņemšanai vai oficiālu iespēju tiesvedībā apstrīdēt balsošanas rezultātus.
   III   NODAĻA
   NOBEIGUMA NOTEIKUMI
   15. pants
   Transponēšana
   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2009. gada 3. augustam. Tās nekavējoties paziņo Komisijai šo pasākumu tekstu.
   Neatkarīgi no pirmās daļas dalībvalstis, kurās 2006. gada 1. jūlijā bija spēkā valsts pasākumi, kas aizliedza iecelt pilnvarnieku 10. panta 3. punkta otrās daļas ii) punktā noteiktajā gadījumā, vēlākais līdz 2012. gada 3. augustam apstiprina normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 10. panta 3. punktu attiecībā uz ierobežojumiem vai aizliegumu.
   Dalībvalstis paziņo Komisijai dienu skaitu, kas noteikts 6. panta 3. punktā un 7. panta 3. punktā, kā arī iespējamos grozījumus tajā, un Komisija publicē šo informāciju Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Kad dalībvalstis pieņem pirmajā daļā minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   16. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   17. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2007. gada 11. jūlijā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  OV C 318, 23.12.2006., 42. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 15. februāra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2007. gada 12. jūnija Lēmums.

      (3)  OV C 104 E, 30.4.2004., 714. lpp.

      (4)  OV L 184, 6.7.2001., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/1/EK (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.).

      (5)  OV L 390, 31.12.2004., 38. lpp.

      (6)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (7)  OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp.

      (8)  OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.

      (9)  OV L 142, 30.4.2004., 12. lpp.