title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/34/EK ( 2009. gada 23. aprīlis) attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro metroloģiskās kontroles mērinstrumentiem un metodēm (pārstrādāta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.4.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 106/7

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/34/EK
   (2009. gada 23. aprīlis)
   attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro metroloģiskās kontroles mērinstrumentiem un metodēm
   (pārstrādāta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 71/316/EEK (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro metroloģiskās kontroles mērinstrumentiem un metodēm (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Tā kā tiks izdarīti turpmāki grozījumi, skaidrības labad būtu lietderīgi minēto direktīvu pārstrādāt.

               (2)

               Katrā dalībvalstī obligāti noteikumi nosaka mērinstrumentu tehnisko raksturojumu un metroloģiskās kontroles metodes. Šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras. Šīs atšķirības kavē tirdzniecību un var radīt nevienlīdzīgas konkurences apstākļus Kopienā.

               (3)

               Viens no kontroles mērķiem katrā dalībvalstī ir garantēt klientiem, ka piegādātie apjomi atbilst maksātajai cenai. Rezultātā šīs direktīvas mērķim nebūtu jābūt atcelt šīs kontroles, bet novērst atšķirības starp noteikumiem, ja tie kavē tirdzniecību.

               (4)

               Šādus kavēkļus iekšējā tirgus izveidei un darbībai var samazināt un novērst, ja dalībvalstis piemēro tādas pašas prasības, sākotnēji papildinot valstī spēkā esošos noteikumus un vēlāk, kad ir nepieciešamie nosacījumi, aizstājot šos noteikumus.

               (5)

               Pat laikā, kad tās pastāv līdztekus valstu noteikumiem, Kopienas prasības dod iespēju uzņēmumiem ražot produktus ar vienotu tehnisku raksturojumu, kuri tādējādi pārdodami un lietojami visā Kopienā pēc tam, kad tie izturējuši EK kontroles.

               (6)

               Kopienas tehniskajām prasībām konstrukcijai un darbībai būtu jānodrošina, ka instrumenti pastāvīgi veic mērījumus, kuri ir pietiekami precīzi paredzētajam mērķim.

               (7)

               Dalībvalstis parasti apstiprina mērinstrumentu atbilstību tehniskajām prasībām, pirms mērinstrumenti nonāk tirgū vai tiek lietoti pirmo reizi, un, ja nepieciešams, kad tie ieviesti, šāds apstiprinājums tiek veikts īpaši ar paraugu apstiprinājumu un pārbaudes metodēm. Lai panāktu šo instrumentu brīvu apriti Kopienā, ir arī nepieciešams nodrošināt savstarpēju kontroļu atzīšanu starp dalībvalstīm un ieviest šim mērķim atbilstošu EK tipa apstiprinājumu un EK sākotnējās verifikācijas procedūras, kā arī EK metroloģiskās kontroles metodes saskaņā ar šo direktīvu un saskaņā ar attiecīgām atsevišķām direktīvām.

               (8)

               Uz mērinstrumenta vai produkta esošās zīmes vai simboli liecina par izietajām kontrolēm un norāda, ka šāds instruments vai produkts atbilst attiecīgām Kopienas tehniskajām prasībām, un tādējādi, ja instruments vai produkts tiek importēts vai ieviests, nav nepieciešams atkārtoti veikt kontroli, kura jau veikta.

               (9)

               Valstu metroloģijas noteikumi ietver daudzas mērinstrumentu un produktu kategorijas. Šī direktīva nosaka vispārējus noteikumus, it sevišķi attiecībā uz EK tipa apstiprinājumu un EK sākotnējās verifikācijas procedūrām, kā arī EK metroloģiskās kontroles metodēm. Direktīvu, kuras ietver dažādu instrumentu kategorijas, īstenošana nosaka tehniskās prasības attiecībā uz konstrukciju, darbību un precizitāti, kontroles procedūrām un, ja nepieciešams, nosacījumus, saskaņā ar kuriem Kopienas tehniskās prasības aizstāj valstī spēkā esošos noteikumus.

               (10)

               Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (5).

               (11)

               Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro grozīt šīs direktīvas I un II pielikumu un atsevišķo direktīvu pielikumus. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas un atsevišķo direktīvu elementus, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (12)

               Šajā direktīvā iekļautie jaunie elementi attiecas vienīgi uz komitejas procedūru. Tādēļ dalībvalstīm tie nav jātransponē.

               (13)

               Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem III pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I   NODAĻA

      PAMATPRINCIPI

   1. pants
   1.   Šī direktīva attiecas uz:

               a)

               instrumentiem, kā tie definēti 2. punktā;

               b)

               mērvienībām, mērīšanas un metroloģiskās kontroles metožu saskaņošanu un vajadzības gadījumā uz līdzekļiem, kuri nepieciešami šādu metožu piemērošanai;

               c)

               noteikšanu, mērīšanas metodēm, metroloģisko kontroli un fasētu produktu daudzuma marķēšanu.

         2.   Šajā direktīvā “instrumenti” nozīmē mērinstrumentus, mērinstrumentu sastāvdaļas, papildu ierīces un mērīšanas iekārtas.
   3.   Neviena dalībvalsts, pamatojoties uz šo direktīvu un atsevišķām ar šo direktīvu saistītām direktīvām, nevar aizkavēt, aizliegt vai ierobežot 1. punktā minēta instrumenta vai izstrādājuma laišanu tirgū un/vai nodošanu ekspluatācijā, ja šis instruments marķēts ar EK zīmēm saskaņā ar šīs direktīvas un atsevišķo direktīvu, kuras attiecas uz attiecīgo instrumentu vai izstrādājumu, nosacījumiem.
   4.   Dalībvalstis piešķir EK tipa apstiprinājumam un EK sākotnējai verifikācijai tādu pašu nozīmi kā attiecīgiem valstu pasākumiem.
   5.   Attiecībā uz 1. punktā minētajiem jautājumiem atsevišķās direktīvas precizē:

               —

               jo īpaši mērīšanas procedūras, parametrus un tehniskās prasības 1. punkta a) apakšpunktā minēto instrumentu konstrukcijai un darbībai,

               —

               prasības attiecībā uz 1. punkta b) un c) apakšpunktu.

         6.   Atsevišķās direktīvas var noteikt dienu, kurā spēkā esošie valstu noteikumi aizstājami ar Kopienas noteikumiem.
   II   NODAĻA

      EK TIPA APSTIPRINĀJUMS

   2. pants
   1.   Dalībvalstis piešķir EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar šīs direktīvas un attiecīgu atsevišķu direktīvu noteikumiem.
   2.   EK tipa apstiprinājums instrumentiem ietver to iekļaušanu EK sākotnējā verifikācijā un gadījumos, kad EK sākotnējā verifikācija netiek prasīta, apstiprinājumu to laišanai tirgū un/vai nodošanai ekspluatācijā. Ja atsevišķa direktīva(-as), kura(-as) piemērojama(-as) šai instrumentu kategorijai atbrīvo šo kategoriju no EK tipa apstiprinājuma, šīs kategorijas instrumenti tiek tieši iekļauti EK sākotnējā verifikācijā.
   3.   Ja pārbaudes iekārtas atļauj, dalībvalstis piešķir EK tipa apstiprinājumu visiem instrumentiem, kas atbilst prasībām, kuras noteiktas šajā direktīvā un atsevišķās direktīvās, kas attiecas uz attiecīgo instrumentu.
   4.   Pieteikumu EK tipa apstiprinājumam var iesniegt tikai izgatavotājs vai Kopienā reģistrēts tā pārstāvis. Attiecībā uz vienu un to pašu instrumentu iesniegumu var iesniegt tikai vienā dalībvalstī.
   5.   Dalībvalsts, kura piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu, veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tā tiek informēta par jebkādām izmaiņām vai papildinājumiem attiecībā uz apstiprināto tipu. Tā informē citas dalībvalstis par šādiem grozījumiem.
   Izmaiņas vai papildinājumi attiecībā uz apstiprināto EK tipu jāapstiprina ar papildu EK tipa apstiprinājumu no dalībvalsts puses, kura piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu, ja šādas izmaiņas ietekmē vai var ietekmēt mērījumu rezultātus vai noteiktos nosacījumus instrumentu lietojumam.
   Tomēr gadījumos, kad tips mainīts, jāpiešķir jauns EK tipa apstiprinājums tā vietā, lai papildinātu sākotnējo EK tipa apstiprinājumu, ja paraugs mainīts pēc tam, kad šīs direktīvas vai attiecīgas atsevišķās direktīvas noteikumi ir grozīti vai pielāgoti tādā veidā, ka mainīto tipu var apstiprināt tikai saskaņā ar jaunajiem noteikumiem.
   3. pants
   Ja EK tipa apstiprinājums piešķirts papildu iekārtām, šis apstiprinājums konkretizē:

               a)

               instrumenta tipus, kuriem šādas papildus iekārtas nepieciešamas vai kuros tās var tikt iekļautas;

               b)

               vispārējus nosacījumus visai instrumentu darbībai, kurai piešķirts apstiprinājums.

         4. pants
   Ja veiksmīgi pabeigta instrumenta EK tipa apstiprinājuma pārbaude, kas noteikta šajā direktīvā un atsevišķās direktīvās, kuras attiecas uz minēto instrumentu, dalībvalsts, kas veikusi šo pārbaudi, sastāda EK tipa apstiprinājuma sertifikātu.
   Dalībvalsts nosūta minēto sertifikātu iesniedzējam.
   Šīs direktīvas 11. pantā vai atsevišķā direktīvā noteiktajos gadījumos iesniedzējam vajag un visos citos gadījumos iesniedzējs var piestiprināt vai sekot, lai katram instrumentam tiktu piestiprināta EK apstiprinājuma zīme, kas norādīta šajā sertifikātā atbilstīgi apstiprinātajam paraugam.
   5. pants
   1.   EK tipa apstiprinājums ir derīgs 10 gadus. To var pagarināt uz 10 secīgiem gadiem. Instrumentu skaits, kurus var ražot saskaņā ar apstiprināto tipu, netiek ierobežots.
   Gadījumos, kad šādus EK tipa apstiprinājumus nevar piešķirt, pamatojoties uz šiem jaunajiem noteikumiem, EK tipa apstiprinājumus, kas piešķirti, balstoties uz šīs direktīvas un atsevišķas direktīvas noteikumiem, nevar pagarināt pēc dienas, kad spēkā stājušies jebkuri grozījumi vai pielāgojumi šiem Kopienas noteikumiem.
   Ja EK tipa apstiprinājums netiek pagarināts, šo apstiprinājumu tomēr turpina piemērot tiem instrumentiem, kuri jau tiek lietoti.
   2.   Ja tiek izmantoti jauni tehniski paņēmieni, kuri netiek noteikti atsevišķā direktīvā, ierobežotas darbības EK tipa apstiprinājums piešķirams pēc iepriekšējām apspriedēm ar citām dalībvalstīm.
   Tas var ietvert šādus ierobežojumus:

               a)

               instrumentu skaita ierobežojumu, uz kuriem var attiekties apstiprinājums;

               b)

               pienākumu informēt kompetentās iestādes vietās, kurās uzstādīti instrumenti;

               c)

               ierobežojumus lietošanā;

               d)

               īpašus ierobežojumus attiecībā uz izmantošanas paņēmieniem.

         Tomēr tie netiek piešķirti līdz brīdim:

               a)

               kad stājas spēkā atsevišķa direktīva šai instrumentu kategorijai;

               b)

               nav pieļaujama atkāpe no maksimālā pieļaujamo kļūdu daudzuma, kas noteikts atsevišķās direktīvās.

         Šāds apstiprinājums ir spēkā ne ilgāk kā divus gadus. To var pagarināt līdz trim gadiem.
   3.   Dalībvalsts, kura piešķīrusi ierobežotas darbības EK tipa apstiprinājumu, kas minēts 2. punktā, nepieciešamības gadījumā ierosina šīs direktīvas I un II pielikumu un, ja vajadzīgs, atsevišķu direktīvu pielikumus pielāgot tehnikas attīstībai saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto procedūru, tiklīdz tā uzskata, ka jaunās tehnikas pielietojums attaisnojies.
   6. pants
   Ja EK tipa apstiprinājums netiek prasīts instrumentu kategorijai, kura atbilst atsevišķas direktīvas prasībām, ražotājs uz savu atbildību var piestiprināt šai instrumentu kategorijai īpašo zīmi, kura raksturota I pielikuma 3.3. punktā.
   7. pants
   1.   Dalībvalsts, kura piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu, var to anulēt:

               a)

               ja instrumenti, kuriem tika piešķirts šis apstiprinājums, neatbilst apstiprinātajam tipam vai attiecīgas atsevišķas direktīvas noteikumiem;

               b)

               ja netiek izpildītas metroloģiskās prasības, kuras konkretizētas apstiprinājuma sertifikātā vai 5. panta 2. punktā;

               c)

               ja tā atklāj, ka apstiprinājums piešķirts nepienācīgā veidā.

         2.   Dalībvalstij, kura piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu, tas jāanulē, ja to instrumentu darbībā, kas konstruēti saskaņā ar apstiprināto tipu, atklājas vispārēja rakstura defekti, kuri dara tos nederīgus paredzētajam lietojumam.
   3.   Ja dalībvalsti, kura piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu, cita dalībvalsts informē par vienu no 1. un 2. punktā noteiktajiem gadījumiem, tā pēc apspriešanās ar šo dalībvalsti arī veic šajos punktos paredzētos pasākumus.
   4.   Dalībvalsts, kura deklarē, ka radusies 2. punktā noteiktā situācija, var aizliegt attiecīgo instrumentu laišanu tirgū un nodošanu ekspluatācijā līdz turpmākam paziņojumam.
   Tā nekavējoties par to informē pārējās dalībvalstis un Komisiju, sniedzot sava lēmuma pamatojumu.
   Tāda pati procedūra piemērojama 1. punktā noteiktajos gadījumos attiecībā uz instrumentiem, kuri tikuši atbrīvoti no EK sākotnējās verifikācijas, ja ražotājs pēc pamatota brīdinājuma neražo instrumentus saskaņā ar apstiprināto paraugu vai attiecīgas atsevišķas direktīvas prasībām.
   5.   Ja dalībvalsts, kura piešķīrusi EK tipa apstiprinājumu, apstrīd 2. punktā minētā gadījuma rašanos vai apstrīd saskaņā ar 4. punktu veikto pasākumu pamatotību, attiecīgās dalībvalstis cenšas strīdu noregulēt.
   Komisija par to jāinformē. Vajadzības gadījumā tā rīko attiecīgas apspriedes, lai rastu risinājumu.
   III   NODAĻA

      EK SĀKOTNĒJĀ VERIFIKĀCIJA

   8. pants
   1.   EK sākotnējā verifikācija ietver jaunu vai koriģētu instrumentu pārbaudi un to atbilstības apstiprinājumu apstiprinātajam paraugam un/vai šīs direktīvas un atsevišķu direktīvu prasībām attiecīgajam instrumentam. To apliecina ar EK sākotnējās verifikācijas zīmi.
   2.   Atsevišķās direktīvās noteiktajos gadījumos un saskaņā ar pieņemtajām procedūrām EK sākotnējo instrumentu verifikāciju var veikt ar citu metodi nekā vienību pārbaudes metode.
   3.   Ja iekārtas to ļauj, dalībvalstis veic EK sākotnējo verifikāciju iesniegtajiem instrumentiem, vai tie atbilst mērinstrumentu raksturojumam un tehniskās uzbūves un darbības prasībām, kuras noteiktas atsevišķās direktīvās attiecībā uz šo instrumentu kategoriju.
   4.   Gadījumā, ja instrumenti marķēti ar EK sākotnējās verifikācijas zīmi, atbilstīgi 1. panta 3. punktam noteiktās saistības dalībvalstīm ilgst līdz gada beigām, kas seko gadam, kurā piešķirta EK sākotnējās verifikācijas zīme, ja vien atsevišķas direktīvas nenosaka ilgāku laiku.
   9. pants
   1.   Kad instruments tiek iesniegts EK sākotnējai verifikācijai, dalībvalsts, kura veic sākotnējo verifikāciju nosaka:

               a)

               vai instruments pieder tai kategorijai, kura ir atbrīvota no EK tipa apstiprinājuma, un, ja tā, tad vai tas atbilst atsevišķās uz šo instrumentu attiecošās direktīvās noteiktajām tehniskās uzbūves un darbības prasībām;

               b)

               vai instrumentam piešķirts EK tipa apstiprinājums un, ja tā, tad vai tas atbilst apstiprinātajam tipam un atsevišķām direktīvām, kuras attiecas uz šo instrumentu un kuras ir spēkā dienā, kad izsniegts EK tipa apstiprinājums.

         2.   Pārbaude, kas tiek izdarīta, veicot EK sākotnējo verifikāciju, saskaņā ar atsevišķām direktīvām īpaši attiecas uz:

               a)

               metroloģiskajiem parametriem;

               b)

               maksimālo pieļaujamo kļūdu daudzumu;

               c)

               uzbūvi, ciktāl tā garantē, ka mērīšanas īpašības netiek īpaši zaudētas parastos lietošanas apstākļos;

               d)

               noteikto uzrakstu un zīmoga plātņu vai EK sākotnējās verifikācijas marķējuma klātbūtni.

         10. pants
   Ja instruments sekmīgi izturējis EK sākotnējo verifikāciju, saskaņā ar šīs direktīvas un atsevišķu direktīvu prasībām šim instrumentam tiek piestiprinātas EK daļējas vai galīgas verifikācijas zīmes, kuras raksturotas II pielikuma 3. punktā, un par to ir atbildīga attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar minētajā punktā paredzētajiem noteikumiem.
   11. pants
   Ja netiek prasīta EK sākotnējā verifikācija instrumentu kategorijai, kura atbilst atsevišķas direktīvas prasībām, ražotājs uz savu atbildību piestiprina šīs kategorijas instrumentam īpašu apzīmējumu, kas aprakstīts I pielikuma 3.4. punktā.
   IV   NODAĻA

      EK TIPA APSTIPRINĀJUMA UN EK SĀKOTNĒJĀS VERIFIKĀCIJAS KOPĪGIE NOTEIKUMI

   12. pants
   Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai novērstu, ka uz instrumentiem tiktu lietotas zīmes vai uzraksti, ko varētu sajaukt ar EK simboliem un zīmēm.
   13. pants
   Katra dalībvalsts paziņo citām dalībvalstīm un Komisijai par dienestiem, aģentūrām un institūtiem, kuri ir pienācīgi pilnvaroti, lai veiktu pārbaudes, kuras noteiktas šajā direktīvā un atsevišķās direktīvās, lai izsniegtu EK tipa apstiprinājuma sertifikātus un piešķirtu EK sākotnējās verifikācijas zīmes.
   14. pants
   Dalībvalstis var pieprasīt, lai noteiktie uzraksti tiktu sastādīti to valsts valodā vai valodās.
   V   NODAĻA

      EKSPLUATĀCIJĀ ESOŠO INSTRUMENTU KONTROLE

   15. pants
   Atsevišķas direktīvas konkretizē kontroles prasības ekspluatācijā esošiem instrumentiem, kuri marķēti ar EK zīmēm un simboliem, jo īpaši attiecībā uz maksimālo pieļaujamo kļūdu skaitu ekspluatācijas laikā. Ja valstu noteikumi attiecībā uz instrumentiem, kuri nav marķēti ar EK zīmēm vai simboliem, nosaka mazāk stingras prasības, par kontroles kritēriju kalpo pēdējais.
   VI   NODAĻA

      DIREKTĪVU PIELĀGOŠANA TEHNIKAS ATTĪSTĪBAI

   16. pants
   Grozījumus, kas nepieciešami, lai pielāgotu tehnikas attīstībai šīs direktīvas I un II pielikumu un 1. pantā minēto atsevišķo direktīvu pielikumus, pieņem Komisija. Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas un atsevišķo direktīvu elementus, pieņem saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
   Tomēr šo procedūru nepiemēro nodaļai, kas attiecas uz britu sistēmas mērvienībām un kas iekļauta pielikumā Direktīvai par mērvienībām, un pielikumiem attiecībā uz kvantitātes diapazonu fasētiem produktiem direktīvās par fasētiem produktiem.
   17. pants
   1.   Komisijai palīdz Komiteja 16. pantā minēto direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.
   VII   NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   18. pants
   Visi lēmumi, kas pieņemti saskaņā ar noteikumiem šīs direktīvas un atsevišķu direktīvu par attiecīgiem instrumentiem īstenošanai, atsakoties piešķirt vai pagarināt EK tipa apstiprinājumu, anulējot šādu apstiprinājumu, atsakoties veikt EK sākotnējo verifikāciju vai aizliedzot laist tirgū vai nodot ekspluatācijā, jāpamato. Šāds atteikums, anulēšana vai aizliegums paziņojams ieinteresētajai pusei, kura vienlaicīgi informējama arī par pieejamajiem spēkā esošajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem dalībvalstīs, kā arī par termiņiem šo līdzekļu izmantošanai.
   19. pants
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   20. pants
   Direktīvu 71/316/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar III pielikuma A daļā minētajiem aktiem, ar šo atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem III pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.
   21. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   22. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 23. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā

         -priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā

         -priekšsēdētājs

         P. NEČAS

      (1)  2008. gada 22. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 4. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 23. marta Lēmums.

      (3)  OV L 202, 6.9.1971., 1. lpp.

      (4)  Sk. III pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      I PIELIKUMS

         EK TIPA APSTIPRINĀJUMS

      1.   Iesniegums EK apstiprinājumam

                  1.1.

                  Iesniegumu un ar to saistīto korespondenci sastāda valsts valodā saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurai iesniegums iesniegts. Dalībvalstij ir tiesības prasīt, lai pievienotie dokumenti arī tiktu rakstīti tajā pašā valsts valodā.
                  Iesniedzējs vienlaicīgi nosūta visām dalībvalstīm iesnieguma kopiju.

                  1.2.

                  Iesniegumā jāietver šāda informācija:

                              a)

                              izgatavotāja vai uzņēmuma, vai iesniedzēja pilnvarotā pārstāvja vārds (nosaukums) un adrese;

                              b)

                              instrumenta kategorija;

                              c)

                              paredzētais lietojums;

                              d)

                              mērījuma parametri;

                              e)

                              komercapzīmējums, ja tāds ir, vai veids.

                  1.3.

                  Kopā ar iesniegumu iesniedz arī dokumentus, kas nepieciešami tā novērtēšanai, divos eksemplāros, un jo īpaši:

                              1.3.1.

                              pienācīgi raksturojot:

                                          a)

                                          instrumenta uzbūvi un darbību;

                                          b)

                                          aizsardzības mehānismus, kas nodrošina precīzu darbību;

                                          c)

                                          regulēšanas un koriģēšanas ierīces;

                                          d)

                                          norādītās vietas:

                                                      —

                                                      pārbaudes zīmēm,

                                                      —

                                                      zīmogiem (vajadzības gadījumā);

                              1.3.2.

                              vispārējus uzbūves rasējumus un, ja nepieciešams, precīzus svarīgu sastāvdaļu rasējumus;

                              1.3.3.

                              shematisku attēlu, kas ilustrē darbības principus un vajadzības gadījumā fotoattēlu.

                  1.4.

                  Vajadzības gadījumā kopā ar iesniegumu iesniedz attiecīgus dokumentus, kas attiecas uz jau piešķirtiem valsts apstiprinājumiem.

            2.   Pārbaude EK apstiprinājumam

                  2.1.

                  Pārbaudē ietver:

                              2.1.1.

                              dokumentu izpēti un parauga mērīšanas īpašību izpēti metroloģiskajās laboratorijās, apstiprinātajās laboratorijās vai ražošanas, piegādes vai uzstādīšanas vietā;

                              2.1.2.

                              ja parauga mērīšanas parametri zināmi precīzi, tiek veikta tikai iesniegto dokumentu izpēte.

                  2.2.

                  Pārbaude ietver pilnīgu instrumenta darbību parastos lietošanas apstākļos. Ievērojot šādus nosacījumus, šim instrumentam jāsaglabā prasītie mērīšanas parametri.

                  2.3.

                  Šā pielikuma 2.1. punktā minētās pārbaudes raksturu un apjomu var konkretizēt ar atsevišķām direktīvām.

                  2.4.

                  Metroloģiskais dienests var pieprasīt, lai iesniedzējs nodod tā rīcībā standartus, attiecīgos materiālos līdzekļus un apkalpojošo personālu, lai veiktu apstiprinājuma testus.

            3.   EK sertifikāts un apstiprinājuma zīme

                  3.1.

                  Sertifikāts sniedz parauga pārbaudes rezultātus un nosaka citas prasības, kuras jāpilda nekavējoties. Kopā ar sertifikātu iesniedz aprakstus, attēlus un diagrammas, kas nepieciešami, lai identificētu tipu un izskaidrotu tā darbību. 4. pantā paredzētā apstiprinājuma zīme ir stilizēts ε burts, kas ietver:

                              —

                              augšējā daļā – tās dalībvalsts pazīšanas lielo burto (lielos burtus), kura apstiprinājumu sniegusi (B – Beļģijai, BG – Bulgārijai, CZ – Čehijai, DK – Dānijai, D – Vācijai, EST – Igaunijai, IRL – Īrijai, EL – Grieķijai, E – Spānijai, F – Francijai, I – Itālijai, CY – Kiprai, LV – Latvijai, LT – Lietuvai, L – Luksemburgai, H – Ungārijai, M – Maltai, NL – Nīderlandei, A – Austrijai, PL – Polijai, P – Portugālei, RO – Rumānijai, SI – Slovēnijai, SK – Slovākijai, FI – Somijai, S – Zviedrijai, UK – Apvienotajai Karalistei) un apstiprināšanas gada pēdējos divus ciparus,

                              —

                              lejasdaļā – apzīmējumu, ko noteicis metroloģiskais dienests, kurš piešķīris apstiprinājumu (identifikācijas numuru).

                        Šīs apstiprinājuma zīmes paraugs norādīts 6.1. punktā.

                  3.2.

                  EK ierobežota apstiprinājuma gadījumā burtu “P”, kuram ir tāds pats izmērs kā stilizētajam ε burtam, novieto pirms šā burta.
                  Šīs ierobežotā apstiprinājuma zīmes paraugs norādīts 6.2. punktā.

                  3.3.

                  Zīme, kas minēta 6. pantā, ir tāda pati kā EK apstiprinājuma zīme, izņemot to, ka stilizētais burts “ε” ir simetriski apgriezts pa vertikālu asi un tam nav citu pazīmju, ja vien atsevišķas direktīvas nenosaka citādi.
                  Šīs zīmes paraugs parādīts 6.3. punktā.

                  3.4.

                  Zīme, kura minēta 11. pantā, ir tāda pati kā EK apstiprinājuma zīme, kas ievietota sešstūrī.
                  Šīs zīmes paraugs norādīts 6.4. punktā.

                  3.5.

                  Zīmes, kuras minētas 3.1. līdz 3.4. punktā un kuras izgatavotājs piestiprinājis saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, jāpiestiprina redzamā vietā pie katra instrumenta un pie visas papildu iekārtas, kas iesniegta pārbaudei, un tām jābūt skaidri salasāmām un neizdzēšamām. Ja to piestiprināšana rada tehniskas grūtības, atsevišķās direktīvās pieļaujami izņēmumi vai arī tie pieņemami pēc metroloģisko dienestu vienošanās.

            4.   Parauga instrumenta iesniegšana
      Atsevišķās direktīvās minētajos gadījumos dienests, kas piešķīris apstiprinājumu, nepieciešamības gadījumā var pieprasīt iesniegt parauga instrumentu, kuram piešķirts apstiprinājums. Minētā parauga instrumenta vietā dienests var atļaut iesniegt instrumenta daļas, mēroga modeļus vai rasējumus, un tas tiks minēts EK apstiprinājuma sertifikātā.
      5.   Apstiprinājuma paziņojums

                  5.1.

                  Tajā pašā laikā, kad informēta iesaistītā puse, EK apstiprinājuma sertifikāta kopijas jānosūta Komisijai un citām dalībvalstīm, pēdējās, ja vēlas, arī var iegūt metroloģisko pārbaužu ziņojumu kopijas.

                  5.2.

                  EK tipa apstiprinājuma anulēšana un citi paziņojumi attiecībā uz EK tipa apstiprinājuma apjomu un derīgumu notiek saskaņā ar 5.1. punktā minēto paziņošanas procedūru.

                  5.3.

                  Dalībvalsts, kura atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu, informē citas dalībvalstis un Komisiju par savu lēmumu.

            6.   Zīmes, kas attiecas uz EK tipa apstiprinājumu

                  6.1.

                  EK tipa apstiprinājuma zīme

                              Paraugs:

                              EK tipa apstiprinājums, kuru Vācijas Metroloģiskais dienests piešķīris 1971. gadā (sk. 3.1. punkta pirmo ievilkumu).
                              EK tipa apstiprinājuma identifikācijas numurs (sk. 3.1. punkta otro ievilkumu).

                  6.2.

                  Ierobežota EK tipa apstiprinājuma zīme (sk. 3.2. punktu)

                              Paraugs:

                              EK tipa apstiprinājums, kuru Vācijas Metroloģiskais dienests piešķīris 1971. gadā.
                              Ierobežota EK tipa apstiprinājuma identifikācijas numurs.

                  6.3.

                  Atbrīvojuma zīme no EK tipa apstiprinājuma (sk. 3.3. punktu)

                              Paraugs:

                  6.4.

                  EK tipa apstiprinājuma zīme instrumentiem, kuri atbrīvoti no EK sākotnējās verifikācijas
                  (sk. 3.4. punktu)

                              Paraugs:

                              EK tipa apstiprinājums, kuru Vācijas Metroloģiskais dienests piešķīris 1971. gadā.
                              EK tipa apstiprinājuma identifikācijas numurs.

      II PIELIKUMS
      EK SĀKOTNĒJĀ VERIFIKĀCIJA
      1.   Vispārēji jautājumi

                  1.1.

                  EK sākotnējo verifikāciju var veikt vienā vai vairākos posmos (parasti divos).

                  1.2.

                  Ievērojot atsevišķu direktīvu noteikumus:

                              1.2.1.

                              EK sākotnējā verifikācija vienā posmā veicama instrumentiem, kuri, atstājot rūpnīcu, veido vienu veselu, tas ir, instrumentiem, kuri teorētiski nogādājami uzstādīšanas vietā neizjaucot;

                              1.2.2.

                              EK sākotnējā verifikācija divos vai vairākos posmos veicama instrumentiem, kuru precīzu darbība nosaka uzstādīšanas vai lietošanas apstākļi;

                              1.2.3.

                              pirmajam sākotnējās verifikācijas posmam jo īpaši jānodrošina, ka instruments atbilst apstiprinātajam EK tipam vai, ja instrumenti atbrīvoti no EK tipa apstiprinājuma, ka tie atbilst attiecīgiem noteikumiem.

            2.   EK sākotnējās verifikācijas vieta

                  2.1.

                  Ja atsevišķas direktīvas nenosaka vietu, kurā verifikācija veicama, instrumenti, kuriem piemērojama tikai viena posma pārbaude, jāpārbauda vietā, kuru izvēlas attiecīgais metroloģiskais dienests.

                  2.2.

                  Instrumenti, kuri verificējami divos vai vairākos posmos, jāpārbauda kompetentiem metroloģiskajiem dienestiem pēc teritorijas.

                              2.2.1.

                              Pēdējais verifikācijas posms jāveic uzstādīšanas vietā.

                              2.2.2.

                              Citi posmi jāveic, kā noteikts 2.1. punktā.

                  2.3.

                  Jo īpaši, ja verifikācija nenotiek verifikācijas iestādē, metroloģiskais dienests, kas veic verifikāciju, var pieprasīt, lai iesniedzējs:

                              —

                              nodod tās rīcībā standartus, atbilstošus materiālos līdzekļus un apkalpojošo personālu verifikācijas veikšanai,

                              —

                              nodrošina ar EK apstiprinājuma sertifikāta kopiju.

            3.   EK sākotnējās verifikācijas zīmes
      3.1.   EK sākotnējās verifikācijas zīmju apraksts

                  3.1.1.

                  Ievērojot atsevišķu direktīvu noteikumus, EK sākotnējās verifikācijas zīmes, kuras piestiprinātas saskaņā ar 3.3. punktu, ir šādas:

                              3.1.1.1.

                              galīgās EK verifikācijas zīmi veido divi zīmogi:

                                          a)

                                          pirmo veido mazais burts “e”, kas ietver:

                                                      —

                                                      augšējā daļā – tās valsts pazīšanas lielo burtu (lielos burtus), kurā ir veikta sākotnējā pārbaude (B – Beļģijai, BG – Bulgārijai, CZ – Čehijai, DK – Dānijai, D – Vācijai, EST – Igaunijai, IRL – Īrijai, EL – Grieķijai, E – Spānijai, F – Francijai, I – Itālijai, CY – Kiprai, LV – Latvijai, LT – Lietuvai, L – Luksemburgai, H – Ungārijai, M – Maltai, NL – Nīderlandei, A – Austrijai, PL – Polijai, P – Portugālei, RO – Rumānijai, SI – Slovēnijai, SK – Slovākijai, FI – Somijai, S – Zviedrijai, UK – Apvienotajai Karalistei) un, ja vajadzīgs, vienu vai divus ciparus, kas norāda teritoriālo vai administratīvo vienību;

                                                      —

                                                      lejasdaļā – verifikācijas veicēja aģenta vai iestādes identifikācijas numuru;

                                          b)

                                          otro zīmogu veido pēdējie divi cipari no verifikācijas gada, kas ir sešstūrī;

                              3.1.1.2.

                              daļējas EK verifikācijas zīmi veido vienīgi pirmais zīmogs. Tas arī kalpo kā zīmogs.

            3.2.   Zīmju forma un izmēri

                  3.2.1.

                  Pievienotie attēli norāda 3.1. punktā noteikto EK sākotnējās verifikācijas zīmju formu, izmēru un burtu kontūras; pirmie divi attēli attēlo dažādas zīmoga daļas, trešais ir zīmoga paraugs. Attēlos norādītie izmēri ir relatīvi; tie ir diametrs aplim, kas novilkts ap mazo burtu “e” un ap sešstūri.
                  Faktiskie aprakstīto apļu diametri ap zīmēm ir 1,6 mm, 3,2 mm, 6,3 mm, 12,5 mm.

                  3.2.2.

                  Dalībvalstu metroloģiskie dienesti savstarpēji apmainās ar EK sākotnējo verifikāciju zīmju attēlu oriģināliem, kuri atbilst pievienoto attēlu modeļiem.

            3.3.   Zīmju piestiprināšana

                  3.3.1.

                  Galīgās EK verifikācijas zīme piestiprināma instrumentam norādītajā vietā, kad pēdējais pilnīgi pārbaudīts un atzīts par atbilstīgu EK prasībām.

                  3.3.2.

                  Daļējas EK verifikācijas zīme piestiprināma:

                              3.3.2.1.

                              vietā, kur piestiprināts zīmogs ar datumu vai kādā citā vietā, kura noteikta atsevišķā direktīvā, ja instrumenta vai instrumenta daļas verifikācija veikta vairākos posmos atbilstīgi darbības nosacījumiem, kas atšķiras no nosacījumiem uzstādīšanas vietā;

                              3.3.2.2.

                              visos gadījumos kā zīmogs atsevišķās direktīvās noteiktajās vietās.

      III PIELIKUMS

         A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar tās sekojošo grozījumu sarakstu

      (minēti 20. pantā)

                  Padomes Direktīva 71/316/EEK
                  (OV L 202, 6.9.1971., 1. lpp.)

                  1972. gada Pievienošanās akts, I pielikuma X.12. punkts
                  (OV L 73, 27.3.1972., 118. lpp.)

                  Padomes Direktīva 72/427/EEK
                  (OV L 291, 28.12.1972., 156. lpp.)

                  1979. gada Pievienošanās akts, I pielikuma X.A punkts
                  (OV L 291, 19.11.1979., 108. lpp.)

                  Padomes Direktīva 83/575/EEK
                  (OV L 332, 28.11.1983., 43. lpp.)

                  1985. gada Pievienošanās akts, I pielikuma IX.A.7. punkts
                  (OV L 302, 15.11.1985., 212. lpp.)

                  Padomes Direktīva 87/354/EEK
                  (OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.)

                  tikai attiecībā uz atsaucēm uz Direktīvu 71/316/EEK 1. pantā un pielikuma 4. punktā

                  Padomes Direktīva 87/355/EEK
                  (OV L 192, 11.7.1987., 46. lpp.)

                  Padomes Direktīva 88/665/EEK
                  (OV L 382, 31.12.1988., 42. lpp.)

                  tikai 1. panta 1. punkts

                  1994. gada Pievienošanās akts, I pielikuma XI.C.VII.1. punkts
                  (OV C 241, 29.8.1994., 211. lpp.)

                  Padomes Regula (EK) Nr. 807/2003
                  (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.)

                  tikai III pielikuma 5. punkts

                  2003. gada Pievienošanās akts, II pielikuma I.D.1. punkts
                  (OV L 236, 23.9.2003., 64. lpp.)

                  Padomes Direktīva 2006/96/EK
                  (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.)

                  tikai attiecībā uz atsaucēm uz Direktīvu 71/316/EEK 1. pantā un pielikuma B.1. punktā

                  Komisijas Direktīva 2007/13/EK
                  (OV L 73, 13.3.2007., 10. lpp.)

         B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

      (minēti 20. pantā)

                  Direktīvas

                  Termiņš transponēšanai

                  71/316/EEK

                  1973. gada 30. janvāris

                  83/575/EEK

                  1985. gada 1. janvāris

                  87/354/EEK

                  1987. gada 31. decembris

                  87/355/EEK

                  1987. gada 31. decembris

                  2006/96/EK

                  2007. gada 1. janvāris

                  2007/13/EK

                  2008. gada 9. marts

      IV PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 71/316/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  1. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 1. panta 2. punkts

                  1. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  1. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  1. panta 1. punkta c) apakšpunkts

                  1. panta 1. punkta c) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkts

                  1. panta 3. punkts

                  1. panta 3. punkts

                  1. panta 4. punkts

                  1. panta 4. punkta pirmā daļa

                  1. panta 5. punkts

                  1. panta 4. punkta otrā daļa

                  1. panta 6. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 4. punkts

                  2. panta 4. punkts

                  2. panta 5. punkts

                  2. panta 5. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  3. panta ievadvārdi

                  3. panta ievadvārdi

                  3. panta pirmais ievilkums

                  3. panta a) punkts

                  3. panta otrais ievilkums

                  3. panta b) punkts

                  4. panta pirmais teikums

                  4. panta pirmā un otrā daļa

                  4. panta otrais teikums

                  4. panta trešā daļa

                  5. panta 1. punkts

                  5. panta 1. punkts

                  5. panta 2. punkta pirmā daļa

                  5. panta 2. punkta pirmā daļa

                  5. panta 2. punkta otrās daļas ievadvārdi

                  5. panta 2. punkta otrās daļas ievadvārdi

                  5. panta 2. punkta otrās daļas pirmais ievilkums

                  5. panta 2. punkta otrās daļas a) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta otrās daļas otrais ievilkums

                  5. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta otrās daļas trešais ievilkums

                  5. panta 2. punkta otrās daļas c) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta otrās daļas ceturtais ievilkums

                  5. panta 2. punkta otrās daļas d) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta trešās daļas ievadvārdi

                  5. panta 2. punkta trešās daļas ievadvārdi

                  5. panta 2. punkta trešās daļas pirmais ievilkums

                  5. panta 2. punkta trešās daļas a) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta trešās daļas otrais ievilkums

                  5. panta 2. punkta trešās daļas, b) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta ceturtā daļa

                  5. panta 2. punkta ceturtā daļa

                  5. panta 3. punkts

                  5. panta 3. punkts

                  6. pants

                  6. pants

                  7. panta 1., 2. un 3. punkts

                  7. panta 1., 2. un 3. punkts

                  7. panta 4. punkta pirmais teikums

                  7. panta 4. punkta pirmā daļa

                  7. panta 4. punkta otrais teikums

                  7. panta 4. punkta otrā daļa

                  7. panta 4. punkta trešais teikums

                  7. panta 4. punkta trešā daļa

                  7. panta 5. punkts

                  7. panta 5. punkts

                  8. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  8. panta 1. punkts

                  8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  8. panta 2. punkts

                  8. panta 2. punkts

                  8. panta 3. punkts

                  8. panta 3. punkts

                  8. panta 4. punkts

                  9. panta 1. punkts

                  9. panta 1. punkts

                  9. panta 2. punkta ievadvārdi

                  9. panta 2. punkta ievadvārdi

                  9. panta 2. punkta pirmais ievilkums

                  9. panta 2. punkta a) apakšpunkts

                  9. panta 2. punkta otrais ievilkums

                  9. panta 2. punkta b) apakšpunkts

                  9. panta 2. punkta trešais ievilkums

                  9. panta 2. punkta c) apakšpunkts

                  9. panta 2. punkta ceturtais ievilkums

                  9. panta 2. punkta d) apakšpunkts

                  10. un 11. pants

                  10. un 11. pants

                  12., 13. un 14. pants

                  12., 13. un 14. pants

                  15. pants

                  15. pants

                  16. panta pirmais teikums

                  16. panta pirmā daļa

                  16. panta otrais teikums

                  16. panta otrā daļa

                  17. pants

                  —

                  18. panta 1. punkts

                  17. panta 1. punkts

                  18. panta 2. punkta pirmā daļa

                  17. panta 2. punkts

                  18. panta 2. punkta otrā daļa

                  —

                  18. panta 3. punkts

                  —

                  19. pants

                  18. pants

                  20. panta 1. punkts

                  —

                  20. panta 2. punkts

                  19. pants

                  —

                  20. un 21. pants

                  21. pants

                  22. pants

                  I pielikums

                  I pielikums

                  1. un 1.1. punkts

                  1. un 1.1. punkts

                  1.2. punkta ievadvārdi

                  1.2. punkta ievadvārdi

                  1.2. punkta pirmais ievilkums

                  1.2. panta a) apakšpunkts

                  1.2. punkta otrais ievilkums

                  1.2. punkta b) apakšpunkts

                  1.2. punkta trešais ievilkums

                  1.2. punkta c) apakšpunkts

                  1.2. punkta ceturtais ievilkums

                  1.2. punkta d) apakšpunkts

                  1.2. punkta piektais ievilkums

                  1.2. punkta e) apakšpunkts

                  1.3. punkts

                  1.3. punkts

                  1.3.1. punkta ievadvārdi

                  1.3.1. punkta ievadvārdi

                  1.3.1. punkta pirmais ievilkums

                  1.3.1. punkta a) apakšpunkts

                  1.3.1. punkta otrais ievilkums

                  1.3.1. punkta b) apakšpunkts

                  1.3.1. punkta trešais ievilkums

                  1.3.1. punkta c) apakšpunkts

                  1.3.1. punkta ceturtais ievilkums

                  1.3.1. punkta d) apakšpunkts

                  no 1.3.2. punkta līdz 5. punktam

                  no 1.3.2. punkta līdz 5. punktam

                  5.2. punkts

                  5.1. punkts

                  5.3. punkts

                  5.2. punkts

                  5.4. punkts

                  5.3. punkts

                  no 6. punkta līdz 6.4. punktam

                  no 6. punkta līdz 6.4. punktam

                  II pielikums

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums

                  —

                  IV pielikums


title: Council Directive 87/18/EEC of 18 December 1986 on the harmonization of laws, regulations and administrative provisions relating to the application of the principles of good laboratory practice and the verification of their applications for tests on chemical substances

text:
Avis juridique important

|

31987L0018

Official Journal L 015 , 17/01/1987 P. 0029 - 0030 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 7 P. 0195  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 7 P. 0195

Padomes Direktīva(1986. gada 18. decembris)par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz labas laboratorijas prakses principu piemērošanu un pārbaudēm saistībā ar to piemērošanu ķīmisko vielu testos(87/18/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu1,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu2,tā kā Padomes Direktīva 67/548/EEK (1967. gada 27. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu3, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 84/449/EEK4, nosaka, ka ir jāveic ķīmisko vielu testi, lai ļautu noteikt potenciālo risku, ko tās var radīt cilvēkiem un videi;tā kā Direktīva 75/318/EEK5, kura grozīta ar Direktīvu 87/19/EEK6, un Direktīva 81/852/EEK7, kura grozīta ar Direktīvu 87/20/EEK8, nosaka, ka neklīniskie farmaceitisko produktu testi ir jāveic saskaņā ar labas laboratorijas prakses principiem, kas Kopienā ir spēkā attiecībā uz ķīmiskajām vielām;tā kā tad, kad aktīvās pesticīdu vielas tiek pārbaudītas, to dara saskaņā ar protokoliem, kas paredzēti Direktīvā 67/548/EEK, un tādējādi saskaņā ar labu laboratorijas praksi attiecībā uz ķīmiskām vielām;tā kā metodes, kas ir jāizmanto šajos testos, ir noteiktas Direktīvas 67/548/EEK V pielikumā;tā kā, veicot testus, kas paredzēti Direktīvā 67/548/EEK, ir nepieciešams ievērot labu laboratorijas praksi, lai nodrošinātu, ka to rezultāti ir salīdzināmi un augstas kvalitātes;tā kā Komisija plāno drīzumā iesniegt priekšlikumu Padomei attiecībā uz direktīvu, kas paredzētu, lai tiktu veikta pārbaude attiecībā uz atbilstību labai laboratorijas praksei;tā kā testiem paredzētos resursus nedrīkst izšķērdēt, veicot atkārtotus testus tādēļ, ka laboratorijas prakses dažādās dalībvalstīs ir atšķirīgas;tā kā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (ESAO) 1981. gada 12. maijā ir pieņēmusi lēmumu par ķīmisko produktu novērtēšanas datu savstarpēju atzīšanu; tā kā 1983. gada 26. jūlijā tā ir izdevusi rekomendāciju attiecībā uz atbilstības labai laboratorijas praksei savstarpējo atzīšanu;tā kā dzīvnieku aizsardzība prasa uz dzīvniekiem veikto eksperimentu skaita ierobežošanu; tā kā to testu rezultātu, kas iegūti ar standarta un atzītām metodēm, savstarpēja atzīšana ir būtisks priekšnoteikums eksperimentu skaita samazināšanai šajā jomā;tā kā ir nepieciešams izveidot procedūru, kas ļauj strauji pieņemt labas laboratorijas prakses principus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalsts veic visus pasākumus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu, ka laboratorijas, kas veic ķīmisko produktu testus saskaņā ar Direktīvu 67/548/EEK, ievēro labas laboratorijas prakses principus, kas norādīti 2. pielikumā ESAO Padomes 1981. gada 12. maija Lēmumam par ķīmisko produktu novērtēšanas datu savstarpēju atzīšanu.2. Šā panta 1. punktu arī piemēro, ja citi Kopienas noteikumi paredz labas laboratorijas prakses principu piemērošanu attiecībā uz ķīmisko produktu testiem, lai novērtētu to drošību cilvēkiem un/vai videi.2. pantsIesniedzot rezultātus, 1. pantā minētās laboratorijas apliecina, ka testi ir veikti saskaņā ar labu laboratorijas praksi, kas minēta šajā pantā.3. pants1. Dalībvalstis pieņem pasākumus, kas nepieciešami, lai pārbaudītu atbilstību labai laboratorijas praksei. Šie pasākumi jo īpaši ietver apskates un pētījumu pārbaudes saskaņā ar ESAO rekomendācijām šajā jomā.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai tās iestādes nosaukumu vai to iestāžu nosaukumus, kas ir atbildīgas par pārbaudi attiecībā uz atbilstību labai laboratorijas praksei, kā minēts 1. punktā. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.4. pantsPielāgošana labas laboratorijas prakses principiem, kas minēti 1. pantā, var tikt veikta saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Direktīvas 67/548/EEK 21. pantā.5. pants1. Ja Kopienas nosacījumi prasa labas laboratorijas prakses principu piemērošanu ķīmisko produktu testiem pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā, dalībvalstis nedrīkst, pamatojoties uz labas laboratorijas prakses principiem, aizliegt, ierobežot vai kavēt ķīmisko produktu laišanu tirgū, ja attiecīgo laboratoriju izmantotie principi atbilst tiem principiem, kas minēti 1. pantā.2. Ja dalībvalsts, balstoties uz detalizētiem pierādījumiem, atklāj, ka labas laboratorijas prakses principu piemērošana un pārbaudes saistībā ar to piemērošanu ķīmisko vielu testos parāda, ka, lai arī ķīmiskā viela ir pārbaudītas saskaņā ar šīs direktīvas prasībām, tā rada draudus cilvēkiem un videi, dalībvalsts var uz laiku aizliegt minētās vielas tirdzniecību tās teritorijā vai attiecināt uz to īpašus nosacījumus. Dalībvalsts par to tūlīt informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, norādot uz sava lēmuma iemesliem.Komisija sešās nedēļās apspriežas ar attiecīgajām dalībvalstīm un tad izsaka savu atzinumu, un nekavējoties veic piemērotus pasākumus.Ja Komisija uzskata, ka direktīvā jāizdara tehniski pielāgojumi, šos pielāgojumus apstiprina Komisija vai Padome saskaņā ar 4. pantā noteikto procedūru. Šādā gadījumā dalībvalsts, kas noteikusi piesardzības pasākumus, var tos turpināt, kamēr stājas spēkā pielāgojumi.6. pantsNe vēlāk kā 1988. gada 30. jūnijā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1986. gada 18. decembrīPadomes vārdā priekšsēdētājsM. Jopling1 OV C 120, 20.5.1986., 177. lpp.2 OV C 354, 31.12.1985., 5. lpp.3 OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.4 OV L 251, 19.9.1984., 1. lpp.5 OV L 147, 9.6.1975., 1. lpp.6 OV L 15, 17.1.1987., 31. lpp.7 OV L 317, 6.11.1981., 16. lpp.8 OV L 15, 17.1. 1987., 34. lpp.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/114/EK ( 2006. gada 12. decembris ) par maldinošu un salīdzinošu reklāmu (kodificēta versija)   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 376/21

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2006/114/EK

   (2006. gada 12. decembris)
   par maldinošu un salīdzinošu reklāmu
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PARLAMENTS UN PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 84/450/EEK (1984. gada 10. septembris) attiecībā uz maldinošu un salīdzinošu reklāmu (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.

               (2)

               Dalībvalstīs spēkā esošie tiesību akti pret maldinošu reklāmu ļoti atšķiras. Tā kā reklāma pārsniedz atsevišķas dalībvalsts robežas, tai ir tieša ietekme uz iekšējā tirgus vienmērīgu darbību.

               (3)

               Maldinoša un neatļauta salīdzinošā reklāma var izraisīt konkurences izkropļojumus iekšējā tirgū.

               (4)

               Reklāma, neatkarīgi no tā, vai tā pamudina noslēgt līgumu, ietekmē patērētāju un tirgotāju ekonomisko labklājību.

               (5)

               Atšķirības dalībvalstu tiesību aktos attiecībā uz reklāmu, kas ir maldinoša uzņēmējdarbībai, kavē reklāmas kampaņu realizēšanu ārpus valsts robežām, un tādējādi ietekmē brīvu preču apgrozību un pakalpojumu sniegšanu.

               (6)

               Iekšējā tirgus pilnīga izveide nozīmē plašas izvēles iespējas. Ņemot vērā to, ka patērētāji un tirgotāji var izmantot un viņiem ir jāizmanto pēc iespējas labāk iekšējā tirgus priekšrocības un ka reklāma ir ļoti svarīgs līdzeklis, ar ko radīt reālu noieta tirgu visām precēm un pakalpojumiem visā Kopienā, pamatnoteikumiem par salīdzinošās reklāmas formu un saturu vajadzētu būt vienveidīgiem, un salīdzinošās reklāmas izmantošanas nosacījumiem dalībvalstīs vajadzētu būt saskaņotiem. Ja šādi nosacījumi ir izpildīti, ir vieglāk objektīvi parādīt dažādu salīdzināmu produktu labās īpašības. Salīdzinošā reklāma var arī veicināt konkurenci starp preču piegādātājiem un pakalpojumu sniedzējiem par labu patērētājam.

               (7)

               Būtu jānosaka obligāti un objektīvi kritēriji, lai noteiktu, vai reklāma ir maldinoša.

               (8)

               Salīdzinošā reklāma, ja tajā salīdzina materiālas, saistītas, pārbaudāmas un reprezentatīvas īpašības un ja tā nav maldinoša, var būt kā likumīgs līdzeklis, lai informētu patērētājus par tiem sniegtajām priekšrocībām. Ir vēlams nodrošināt plašu salīdzinošās reklāmas jēdzienu, lai tas iekļautu visus salīdzinošās reklāmas veidus.

               (9)

               Attiecībā uz salīdzinošo aspektu, būtu jāparedz nosacījumi, pie kādiem atļauta salīdzinošā reklāma, lai noteiktu, kāda veida prakse salīdzinošajā reklāmā var traucēt konkurenci, kaitēt konkurentiem un var radīt pretēju ietekmi uz patērētāju izvēli. Šādiem atļautās reklāmas nosacījumiem būtu jāiekļauj kritēriji preču un pakalpojumu īpašību objektīvam salīdzinājumam.

               (10)

               Starptautiskās konvencijas par autortiesībām, kā arī valstu tiesību aktus par līgumisko atbildību un atbildību, kas neizriet no līgumsaistībām, būtu jāpiemēro tad, kad salīdzinošā reklāmā tiek minēti vai atveidoti to salīdzinošo testu rezultāti, ko veikušas trešās personas.

               (11)

               Salīdzinošās reklāmas nosacījumiem vajadzētu būt kumulatīviem, un tie būtu jāievēro pilnībā. Saskaņā ar Līgumu dalībvalstīm būtu jāpiešķir tiesības izvēlēties šo nosacījumu īstenošanas formas un metodes tiktāl, ciktāl šīs formas un metodes nav jau noteiktas šajā direktīvā.

               (12)

               Šiem nosacījumiem jo īpaši jāiekļauj to noteikumu ievērošana, kas paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 (2006. gada 20. marts) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (5), un jo īpaši tās 13. pantā, un citu to Kopienas tiesību aktu ievērošana, kurus tā pieņēmusi lauksaimniecības jomā.

               (13)

               Padomes Pirmās Direktīvas 89/104/EEK (1988. gada 21. decembris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (6), 5. pants piešķir ekskluzīvas tiesības reģistrētas preču zīmes īpašniekam, ietverot tiesības neļaut trešām pusēm tirdzniecībā izmantot jebkādu zīmi, kas ir identiska vai līdzīga minētajai preču zīmei attiecībā uz identiskām precēm vai pakalpojumiem vai pat, attiecīgos gadījumos, – uz citām precēm.

               (14)

               Lai salīdzinošo reklāmu padarītu efektīvu, tomēr var būt vajadzība identificēt konkurenta preces vai pakalpojumus, atsaucoties uz pēdējam piederošo preču zīmi vai tirdzniecības nosaukumu.

               (15)

               Šādi izmantojot svešu preču zīmi, tirdzniecības nosaukumu vai citas atšķirības zīmes, netiek pārkāptas šīs ekskluzīvās tiesības tajos gadījumos, kad izmantošana atbilst šajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem un kad šādas izmantošanas paredzētais mērķis ir vienīgi atšķirt tos un tādējādi objektīvi izcelt atšķirības.

               (16)

               Personām vai organizācijām, kurām saskaņā ar valstu tiesību aktiem šajā jautājumā ir likumīgās intereses, vajadzētu būt iespējai iesniegt prasību pret maldinošu un neatļautu salīdzinošu reklāmu vai nu tiesā, vai administratīvā iestādē, kas ir kompetenta izskatīt sūdzības, vai ierosināt attiecīgās lietas izskatīšanu tiesā.

               (17)

               Tiesām vai administratīvām iestādēm vajadzētu būt pilnvarotām pieprasīt vai panākt maldinošas vai neatļautas salīdzinošas reklāmas pārtraukšanu. Dažos gadījumos var būt vēlams aizliegt maldinošu un neatļautu salīdzinošu reklāmu pat pirms tās publiskošanas. Tomēr tas nekādā veidā nenozīmē to, ka dalībvalstīm ir pienākums ieviest noteikumus, kas pieprasītu sistemātisku reklāmu iepriekšēju pārbaudi.

               (18)

               Pašpārvaldes iestādēm brīvprātīgi veicot kontroli, lai novērstu maldinošu un neatļautu salīdzinošu reklāmu, var izvairīties no prasību iesniegšanas administratīvās iestādēs vai tiesā, un tādēļ būtu jāveicina šādas kontroles veikšana.

               (19)

               Lai gan pierādīšanas pienākumu nosaka ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, ir pareizi dot iespēju tiesām un administratīvām iestādēm pieprasīt tirgotājiem sagādāt pietiekamus pierādījumus par to apgalvoto faktu patiesumu.

               (20)

               Regulējoša salīdzinošā reklāma ir vajadzīga iekšējā tirgus vienmērīgai darbībai. Tādēļ ir vajadzīga rīcība Kopienas mērogā. Direktīvas pieņemšana ir piemērots līdzeklis, jo tajā ir paredzēti vienoti vispārēji principi, tai pašā laikā ļaujot dalībvalstīm izvēlēties veidu un piemērotu metodi šo mērķu sasniegšanai. Tas ir saskaņā ar subsidiaritātes principu.

               (21)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā norādītajiem termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šīs direktīvas mērķis ir aizsargāt tirgotājus pret maldinošu reklāmu un tās negodīgām sekām, kā arī paredzēt nosacījumus, ar kādiem salīdzinoša reklāma iratļauta.
   2. pants
   Šajā direktīvā:

               a)

               “reklāma” nozīmē priekšstata veidošanu jebkādā veidā saistībā ar tirdzniecību, uzņēmējdarbību, amatniecību vai brīvām profesijām, lai veicinātu preču vai pakalpojumu noietu, ietverot nekustamo īpašumu, tiesības un pienākumus;

               b)

               “maldinoša reklāma” nozīmē jebkuru reklāmu, kas jebkādā veidā, ietverot tās noformējumu, maldina vai var maldināt personas, kurām tā ir adresēta vai kuras tā sasniedz, un kas tās maldinošā rakstura dēļ var ietekmēt šo personu saimniecisko rīcību vai kas šo iemeslu dēļ aizskar vai var aizskart konkurentu;

               c)

               “salīdzinošā reklāma” ir jebkura reklāma, kas tieši vai netieši identificē konkurentu vai konkurenta piedāvātās preces vai pakalpojumus;

               d)

               “tirgotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas darbojas nolūkos, kas attiecas uz tā uzņēmējdarbību, amatniecību vai profesiju, un arī jebkura persona, kas darbojas tirgotāja vārdā vai uzdevumā;

               e)

               “par kodeksu atbildīgā persona” ir jebkurš subjekts, tostarp tirgotājs vai tirgotāju grupa, kas ir atbildīga par rīcības kodeksa izstrādi un pārskatīšanu un/vai par uzraudzību attiecībā uz to, kā tie, kas ir uzņēmušies kodeksā paredzētos pienākumus, tos ievēro.

         3. pants
   Nosakot to, vai reklāma ir maldinoša, ņem vērā visas tās pazīmes un jo īpaši visu tajā ietverto informāciju par:

               a)

               preču vai pakalpojumu īpašībām, piemēram, to pieejamību, īpašībām, izpildi, sastāvu, izgatavošanas vai apgādes veidu un laiku, atbilstību nolūkam, lietojumu, daudzumu, sīku aprakstu, ģeogrāfisko vai komerciālo izcelsmi vai rezultātiem, kurus var sagaidīt, tos lietojot, vai precēm vai pakalpojumiem veikto testu vai pārbaužu rezultātiem vai materiālajām īpašībām;

               b)

               cenu vai veidu, kādā cenu aprēķina, un preču piegādes vai pakalpojumu nodrošināšanas noteikumiem;

               c)

               reklāmas devēja īpašībām, atribūtiku un tiesībām, piemēram, viņa identitāti un aktīviem, viņa kvalifikāciju un rūpnieciskā, komerciālā vai intelektuālā īpašuma tiesībām vai viņa godalgām vai atzinībām.

         4. pants
   Salīdzinoša reklāma tiktāl, cik tā attiecas uz salīdzinājumu, ir atļauta, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:

               a)

               tā nav maldinoša atbilstīgi šīs Direktīvas 2. panta b) apakšpunktam, 3. pantam un 8. panta 1. punktam vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem (Negodīgas komercprakses direktīva) (7) 6. un 7. pantam;

               b)

               tā salīdzina preces vai pakalpojumus, kas apmierina vienādas vajadzības vai ir paredzēti vienam un tam pašam nolūkam;

               c)

               tā objektīvi salīdzina vienu vai vairākas šo preču un pakalpojumu būtiskas, attiecīgas, pārbaudāmas un reprezentatīvas pazīmes, pie kā var piederēt cena;

               d)

               tā nediskreditē vai nenomelno konkurenta preču zīmes, tirdzniecības nosaukumus, citas atšķirības zīmes, preces, pakalpojumus, darbības vai apstākļus;

               e)

               reklamējot produktus ar izcelsmes vietas norādi, tā katrā konkrētā gadījumā attiecas uz produktiem ar vienādām norādēm;

               f)

               tā negodīgi neizmanto konkurenta preču zīmes, tirdzniecības nosaukuma vai citu atšķirības zīmju reputāciju vai konkurējošu produktu izcelsmes vietas norādes reputāciju;

               g)

               tā neuzdod preces vai pakalpojumus par tādu preču vai pakalpojumu imitācijām vai atdarinājumiem, kam ir aizsargāta preču zīme vai tirdzniecības nosaukums;

               h)

               tā neliek tirgotājiem jaukt reklāmas devējus ar konkurentiem vai reklāmas devēja preču zīmes, tirdzniecības nosaukumus, citas atšķirības zīmes, preces vai pakalpojumus ar konkurenta preču zīmēm, tirdzniecības nosaukumiem, citām atšķirības zīmēm, precēm vai pakalpojumiem.

         5. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina piemērotus un efektīvus līdzekļus, lai apkarotu maldinošu reklāmu un nodrošinātu salīdzinošas reklāmas noteikumu ievērošanu tirgotāju un konkurentu interesēs.
   Tādi līdzekļi ietver tiesību normas, saskaņā ar ko tādas personas vai organizācijas, kurām saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem ir likumīgas intereses apkarot maldinošu reklāmu vai reglamentēt salīdzinošu reklāmu, var:

               a)

               celt tiesā prasību pret tādu reklāmu;
               vai

               b)

               ierosināt šādas reklāmas izskatīšanu administratīvā iestādē, kas ir kompetenta vai nu pieņemt lēmumus par sūdzībām, vai ierosināt attiecīgu tiesvedību.

         2.   Katra dalībvalsts nosaka, kuru no 1. punkta otrajā daļā minētajām iespējām izmantot, kā arī to, vai dot iespēju tiesām vai administratīvām iestādēm pieprasīt, lai pirms lietas ierosināšanas būtu izmantoti citi noteikti līdzekļi sūdzību izskatīšanai, tostarp 6. pantā minētie līdzekļi.
   Katra dalībvalsts nosaka:

               a)

               vai šos tiesiskos līdzekļus var vērst atsevišķi vai kopā pret vairākiem tirgotājiem vienā un tajā pašā tautsaimniecības nozarē;
               un

               b)

               vai šos tiesiskos līdzekļus var vērst pret par kodeksu atbildīgo personu, ja attiecīgais kodekss veicina tiesisko prasību neievērošanu.

         3.   Saskaņā ar 1. un 2. punktā minētajiem noteikumiem dalībvalstis piešķir tiesām vai administratīvām iestādēm pilnvaras, kas ļauj gadījumos, kad tās uzskata šādus pasākumus par nepieciešamiem, ņemot vērā visu iesaistīto intereses, it sevišķi sabiedrības intereses:

               a)

               likt pārtraukt maldinošu reklāmu vai neatļautu salīdzinošo reklāmu vai ierosināt attiecīgās lietas izskatīšanu tiesā, lai panāktu maldinošas reklāmas vai neatļautas salīdzinošās reklāmas pārtraukšanu;
               vai

               b)

               ja maldinoša reklāma vai neatļauta salīdzinošā reklāma vēl nav publiskota, bet tai nenovēršami ir jānotiek — aizliegt reklāmas publiskošanu vai ierosināt attiecīgās lietas izskatīšanu tiesā, lai panāktu, ka aizliedz reklāmas publiskošanu.

         Pirmo daļu piemēro, pat ja nav pierādījumu par faktiski nodarītajiem zaudējumiem vai kaitējumu vai par reklamētāja nodomu vai nolaidību.
   Dalībvalstis izstrādā noteikumus pirmajā daļā minētajiem pasākumiem, kas veicami paātrinātā kārtībā pēc dalībvalsts izvēles, vai nu ar pagaidu, vai galīgu efektu.
   4.   Dalībvalstis var piešķirt tiesām vai administratīvām iestādēm pilnvaras, lai likvidētu sekas, ko rada tāda maldinoša reklāma vai neatļauta salīdzinošā reklāma, par kuras pārtraukšanu ir pieņemts galīgs lēmums:

               a)

               pieprasīt šā lēmuma pilnīgu vai daļēju publicēšanu tādā formā, kādu tās uzskata par piemērotu;

               b)

               papildus pieprasīt publicēt korektīvo paziņojumu.

         5.   Direktīvas 1. punkta otrās daļas b) apakšpunktā minētās administratīvās iestādes:

               a)

               ir izveidotas tā, lai neizraisītu šaubas par to objektivitāti;

               b)

               ir pilnvarotas pieņemt lēmumus par sūdzībām, pārraudzīt un panākt savu lēmumu efektīvu ievērošanu;

               c)

               parasti paskaidro savu lēmumu iemeslus.

         6.   Ja administratīvā iestāde viena pati izmantojusi 3. un 4. punktā minētās pilnvaras, tā vienmēr paskaidro sava lēmuma iemeslu. Šādā gadījumā jāparedz noteikums par kārtību, kādā administratīvās iestādes pilnvaru neatbilstīgu vai nepamatotu īstenošanu vai šādu pilnvaru neizmantošanu var izskatīt tiesa.
   6. pants
   Šī direktīva neizslēdz maldinošas reklāmas vai neatļautas salīdzinošās reklāmas brīvprātīgu kontroli, ko veic pašpārvaldes iestādes un ko dalībvalstis var veicināt, un tādu personu vai organizāciju griešanos pie šīm iestādēm, kas minētas 5. panta 1. punkta otrajā daļā, ar nosacījumu, ka lietu izskatīšana šādās iestādēs notiek papildus lietu izskatīšanai tiesā vai administratīvās iestādēs, kas minēta šajā pantā.
   7. pants
   Dalībvalstis pilnvaro tiesas vai administratīvās iestādes, izskatot 5. pantā paredzētās civillietas vai administratīvās lietas:

               a)

               pieprasīt reklāmas devējam sagādāt pierādījumus par reklāmā apgalvoto faktu patiesumu, ja, ņemot vērā reklāmas devēja un jebkuras citas procesa puses likumīgās intereses, šāda prasība ir pamatota, ievērojot konkrētās lietas apstākļus, un — salīdzinošās reklāmas gadījumā — pieprasīt reklāmas devējam sagādāt šādus pierādījumus īsā laikposmā;
               un

               b)

               uzskatīt apgalvotos faktus par nepatiesiem, ja saskaņā ar a) apakšpunktu pieprasītie pierādījumi nav nodrošināti vai ja tiesa vai administratīvā iestāde tos uzskata par nepietiekamiem.

         8. pants
   1.   Šī direktīva neliedz dalībvalstīm saglabāt vai pieņemt noteikumus, kuru nolūks ir tirgotājiem un konkurentiem nodrošināt plašāku aizsardzību pret maldinošu reklāmu.
   Pirmo daļu nepiemēro salīdzinošai reklāmai tiktāl, ciktāl tas attiecas uz salīdzinājumu.
   2.   Šīs direktīvas noteikumus piemēro, neskarot Kopienas noteikumus par konkrētu produktu un/vai pakalpojumu reklāmu vai reklamēšanas ierobežojumus vai aizliegumus konkrētos plašsaziņas līdzekļos.
   3.   Šīs direktīvas noteikumi attiecībā uz salīdzinošo reklāmu neuzliek par pienākumu atļaut salīdzinošo reklāmu konkrētām precēm vai pakalpojumiem tādām dalībvalstīm, kuras saskaņā ar Līguma noteikumiem saglabā vai ievieš konkrētu preču vai pakalpojumu reklāmas aizliegumus, neatkarīgi no tā, vai tos piemēro tieši, vai ar tādu iestāžu vai organizāciju starpniecību, kuras saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem ir atbildīgas par tirdzniecības, rūpnieciskās, amatniecības vai brīvo profesiju darbības reglamentēšanu. Ja šie aizliegumi ir attiecināti uz konkrētiem plašsaziņas līdzekļiem, šo direktīvu piemēro attiecībā uz tiem plašsaziņas līdzekļiem, uz kuriem minētie aizliegumi neattiecas.
   4.   Šajā direktīvā nekas dalībvalstīm neliedz saskaņā ar Līguma noteikumiem saglabāt vai ieviest salīdzinājumu izmantošanas aizliegumus vai ierobežojumus profesionālo pakalpojumu reklāmā neatkarīgi no tā, vai tos piemēro tieši, vai ar tādu iestāžu vai organizāciju starpniecību, kas saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem atbild par profesionālās darbības reglamentēšanu.
   9. pants
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos valsts tiesību aktus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   10. pants
   Direktīvu 84/450/EEK atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā norādītajiem termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un būtu jālasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   11. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2007 gada 12. decembrī.
   12. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2006. gada 12. decembris.

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. PEKKARINEN

      (1)  2006. gada 26. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 12. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2006. gada 30. novembra Lēmums.

      (3)  OV L 250, 19.9.1984., 17. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/29/EK (OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.).

      (4)  Skat. I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

      (6)  OV L 40, 11.2.1989., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 92/10/EEK (OV L 6, 11.1.1992., 35. lpp.).

      (7)  OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.

      I PIELIKUMS
      A DAĻA
      Atceltā direktīva ar sekojošiem grozījumiem

                  Padomes Direktīva 84/450/EEK
                  (OV L 250, 19.9.1984., 17. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/55/EK
                  (OV L 290, 23.10.1997., 18. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK
                  (OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.)

                  tikai 14. pants

            B DAĻA
      Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai

         (minēts 10. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  Piemērošanas termiņš

                  84/450/EEK

                  1986. gada 1. oktobris

                  —

                  97/55/EK

                  2000. gada 23. aprīlis

                  —

                  2005/29/EK

                  2007. gada 12. jūnijs

                  2007. gada 12. decembris

      II PIELIKUMS
      ATBILSĪBAS TABULA

                  Direktīva 84/450/EEK

                  Šī direktīva

                  1. pants

                  1. pants

                  2. pants, ievadvārdi

                  2. pants, ievadvārdi

                  2. pants, 1. punkts

                  2. pants, a) punkts

                  2. pants, 2. punkts

                  2. pants, b) punkts

                  2. pants, 2. a) punkts

                  2. pants, c) punkts

                  2. pants, 3. punkts

                  2. pants, d) punkts

                  2. pants, 4. punkts

                  2. pants, e) punkts

                  3. pants

                  3. pants

                  3.a pants, 1. punkts

                  4. pants

                  4. pants, 1. punkts, pirmā daļa, pirmais teikums

                  5. pants, 1. punkts, pirmā daļa

                  4. pants, 1. punkts, pirmā daļa, otrais teikums

                  5. pants, 1. punkts, otrā daļa

                  4. pants, 1. punkts, otrā daļa

                  5. pants, 2. punkts, pirmā daļa

                  4. pants, 1. punkts, trešā daļa

                  5. pants, 2. punkts, otrā daļa

                  4. pants, 2. punkts, pirmā daļa, ievadvārdi

                  5. pants, 3. punkts, pirmā daļa, ievadvārdi

                  4. pants, 2. punkts, pirmā daļa, pirmais ievilkums

                  5. pants, 3. punkts, pirmā daļa, a) apakšpunkts

                  4. pants, 2. punkts, pirmā daļa, otrais ievilkums

                  5. pants, 3. punkts, pirmā daļa, b) apakšpunkts

                  4. pants, 2. punkts, pirmā daļa, pēdējie vārdi

                  5. pants, 3. punkts, otrā daļa

                  4. pants, 2. punkts, otrā daļa, ievadvārdi

                  5. pants, 3. punkts, trešā daļa

                  4. pants, 2. punkts, otrā daļa, pirmais ievilkums

                  5. pants, 3. punkts, trešā daļa

                  4. pants, 2. punkts, otrā daļa, otrais ievilkums

                  5. pants, 3. punkts, trešā daļa

                  4. pants, 2. punkts, otrā daļa, pēdējie vārdi

                  5. pants, 3. punkts, trešā daļa

                  4. pants, 2. punkts, trešā daļa, ievadvārdi

                  5. pants, 4. punkts, ievadvārdi

                  4. pants, 2. punkts, trešā daļa, pirmais ievilkums

                  5. pants, 4. punkts, a) apakšpunkts

                  4. pants, 2. punkts, trešā daļa, otrais ievilkums

                  5. pants, 4. punkts, b) apakšpunkts

                  4. pants, 3. punkts, pirmā daļa

                  5. pants, 5. punkts

                  4. pants, 3. punkts, otrā daļa

                  5. pants, 6. punkts

                  5. pants

                  6. pants

                  6. pants

                  7. pants

                  7. pants, 1. punkts

                  8. pants, 1. punkts, pirmā daļa

                  7. pants, 2. punkts

                  8. pants, 1. punkts, otrā daļa

                  7. pants, 3. punkts

                  8. pants, 2. punkts

                  7. pants, 4. punkts

                  8. pants, 3. punkts

                  7. pants, 5. punkts

                  8. pants, 4. punkts

                  8. pants, pirmā daļa

                  —

                  8. pants, otrā daļa

                  9. pants

                  —

                  10. pants

                  —

                  11. pants

                  9. pants

                  12. pants

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums


title: Padomes direktīva (1983. gada 26. septembris) par robežvērtībām un kvalitātes mērķiem attiecībā uz kadmija emisijām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31983L0513

Oficiālais Vēstnesis L 291 , 24/10/1983 Lpp. 0001 - 0008 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 4 Lpp. 0131  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 4 Lpp. 0131  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 4 Lpp. 0140  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 4 Lpp. 0140

		Padomes Direktīva(1983. gada 26. septembris)par robežvērtībām un kvalitātes mērķiem attiecībā uz kadmija emisijām(83/513/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. un 235. pantu,ņemot vērā Direktīvu 76/464/EEK (1976. gada 4. maijs) par piesārņojumu, ko rada dažas bīstamas vielas, kuras novada Kopienas ūdens vidē [1], un jo īpaši tās 6. un 12. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā, lai aizsargātu Kopienas ūdens vidi no piesārņojuma ar dažām bīstamām vielām, Direktīvas 76/464/EEK 3. pantā paredzēta iepriekšēju atļauju sistēma, kas nosaka emisijas standartus attiecībā uz tās pielikuma I saraksta vielu novadīšanu; tā kā tās pašas direktīvas 6. pantā paredzēts, ka tādiem emisijas standartiem un arī kvalitātes mērķiem nosaka robežvērtības attiecībā uz ūdens vidi, ko ietekmē minēto vielu emisijas;tā kā kadmijs un tā savienojumi ir iekļauti I sarakstā;tā kā dalībvalstīm ir jāpiemēro robežvērtības, izņemot gadījumus, kad tās var izmantot kvalitātes mērķus;tā kā, ievērojot, ka piesārņojumu, kas rodas no kadmija emisijas ūdenī, rada liels rūpniecības nozaru skaits, ir jāizstrādā īpašas robežvērtības atbilstīgi attiecīgās rūpniecības nozares veidam un jānosaka kvalitātes mērķi ūdens videi, kurā šīs nozares novada kadmiju;tā kā pašlaik tomēr nav iespējams noteikt robežvērtības emisijām, kas rodas fosforskābes un fosfora mēslošanas līdzekļu ražošanā no fosfora minerāliem;tā kā kvalitātes mērķu nolūkam ir jābūt kadmija piesārņojuma likvidēšanai dažādās ūdens vides daļās, ko varētu ietekmēt kadmija emisijas;tā kā šādi kvalitātes mērķi ir skaidri jānosaka tieši šajā nolūkā un nevis ar nodomu izstrādāt noteikumus, kas attiecas uz patērētāju aizsardzību vai uz ūdens vides produktu laišanu pārdošanā;tā kā jāievieš īpaša monitoringa procedūra, lai dalībvalstis varētu parādīt, ka sasniegta atbilstība kvalitātes mērķiem;tā kā jāparedz, ka dalībvalstis veic minēto kadmija emisiju ietekmētās ūdens vides monitoringu, lai efektīvi īstenotu šo direktīvu; tā kā Direktīvas 76/464/EEK 6. pants neparedz pilnvaras ieviest šādu monitoringu; tā kā, ievērojot, ka vajadzīgās pilnvaras nav paredzētas Līgumā, jāatsaucas uz tā 235. pantu;tā kā ir svarīgi, lai Komisija reizi piecos gados nosūtītu Padomei salīdzinošu vērtējumu par to, kā dalībvalstis īstenojušas šo direktīvu;tā kā, ievērojot, ka gruntsūdens ir Direktīvas 80/68/EEK [5] temats, tas nav šīs direktīvas darbības jomā;tā kā industrializācijas līmenis Grenlandē ir ļoti zems salas vispārējā stāvokļa dēļ un jo īpaši tās mazās apdzīvotības, ievērojamā lieluma un īpašā ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ; tā kā tādēļ šī direktīva nav jāpiemēro Grenlandei,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šajā direktīvā:- ievērojot Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 1. punktu, noteiktas kadmija emisijas standartu robežvērtības izplūdēs no rūpniecības uzņēmumiem, kas definēti šīs direktīvas 2. panta e) punktā,- ievērojot Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 2. punktu, noteikti kvalitātes mērķi attiecībā uz kadmiju ūdens vidē,- ievērojot Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 4. punktu, noteikti termiņi, kuros jāpanāk atbilstība to atļauju nosacījumiem, ko piešķir dalībvalstu kompetentās iestādes attiecībā uz esošajām emisijām,- ievērojot Direktīvas 76/464/EEK 12. panta 1. punktu, noteiktas mērījumu standartmetodes, kas dod iespēju noteikt kadmija saturu emisijās un ūdens vidē,- ievērojot Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 3. punktu, izstrādāta monitoringa procedūra,- prasīts dalībvalstīm sadarboties savā starpā, ja emisijas ietekmē vairāk nekā vienas dalībvalsts ūdeņus.2. Šī direktīva piemērojama Direktīvas 76/464/EEK 1. pantā minētajiem ūdeņiem, izņemot gruntsūdeni.2. pantsŠajā direktīvā:a) "kadmijs" ir:- ķīmiskais elements kadmijs,- kadmijs, ko satur kāds no tā savienojumiem;b) "robežvērtības" ir I pielikumā norādītās vērtības;c) "kvalitātes mērķi" ir II pielikumā norādītās prasības;d) "kadmija apstrāde" ir ikviens rūpniecisks process, kas iekļauj kadmija izmantošanu vai ražošanu, vai kāds cits process, kurā ir raksturīga kadmija klātbūtne;e) "rūpniecības uzņēmums" ir uzņēmums, kurā apstrādā kadmiju vai to saturošas vielas;f) "esošs uzņēmums" ir rūpniecības uzņēmums, kas darbojas šīs direktīvas paziņošanas dienā;g) "jauns uzņēmums" ir:- rūpniecības uzņēmums, kas sācis darboties pēc šīs direktīvas paziņošanas dienas,- esošs rūpniecības uzņēmums, kura kadmija pārstrādes jauda ir ievērojami palielinājusies pēc šīs direktīvas paziņošanas dienas.3. pants1. Robežvērtības, termiņi, līdz kuriem ir jāpanāk atbilstībarobežvērtībām, un emisiju monitoringa procedūra ir noteikta I pieli kumā.2. Robežvērtības parasti piemēro vietā, kur notekūdeņi, kas satur kadmiju, iztek no rūpniecības uzņēmuma.Ja kadmiju saturošos notekūdeņus ārpus rūpniecības uzņēmuma attīra attīrīšanas iekārtās, kas paredzētas kadmija atdalīšanai, dalībvalsts var atļaut robežvērtības piemērot vietā, kur notekūdeņi iztek no pārstrādes uzņēmuma.3. Direktīvas 76/464/EEK 3. pantā minētajās atļaujās noteikumiem jābūt vismaz tikpat stingriem kā šīs direktīvas I pielikumā, izņemot gadījumu, kad dalībvalsts izpilda Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 3. punktu, ņemot vērā šīs direktīvas II un IV pielikumu.Atļaujas pārskata vismaz reizi četros gados.4. Neskarot pienākumus, kas izriet no 1., 2. un 3. punkta, un Direktīvas 76/464/EEK noteikumus, dalībvalstis var piešķirt atļaujas jauniem uzņēmumiem tikai tad, ja šie uzņēmumi piemēro standartus, kuri atbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, ja tas ir vajadzīgs, lai likvidētu piesārņojumu saskaņā ar minētās direktīvas 2. pantu vai nepieļautu konkurences izkropļojumus.Neatkarīgi no tā, kādu metodi dalībvalsts pieņem, ja paredzētie pasākumi tehnisku iemeslu dēļ neatbilst labākajiem pieejamiem tehniskiem līdzekļiem, tā pirms atļauju došanas sniedz Komisijai šo iemeslu pamatojumu.Komisija tūlīt nosūta šo pamatojumu citām dalībvalstīm un cik iespējams drīz nosūta visām dalībvalstīm ziņojumu, sniedzot atzinumu par punkta otrajā daļā minēto atkāpi. Vajadzības gadījumā tā vienlaikus iesniedz Padomei attiecīgu priekšlikumu.5. Analīzes standartmetode kadmija klātbūtnes noteikšanai norādīta III pielikuma 1. punktā. Citas metodes var izmantot ar nosacījumu, ka šādu metožu noteikšanas robežas, precizitāte un ticamība ir vismaz līdzvērtīga III pielikuma 1. punktā noteiktajai. Notekūdeņu plūsmas mērījumos vajadzīgā ticamība ir norādīta III pielikuma 2. punktā.4. pantsAttiecīgās dalībvalstis ir atbildīgas par tās ūdens vides monitoringu, ko ietekmē rūpnieciskās emisijas.Ja emisijas ietekmē vairāku dalībvalstu ūdeņus, attiecīgās dalībvalstis sadarbojas, lai saskaņotu monitoringa procedūras.5. pants1. Attiecībā uz šīs direktīvas īstenošanu dalībvalstīs Komisija veic salīdzinošu vērtējumu, ņemot vērā informāciju, ko dalībvalstis tai sniedz saskaņā ar Direktīvas 76/464/EEK 13. pantu pēc pieprasījuma, kas tai jāiesniedz katrā atsevišķā gadījumā. Attiecīgajā informācijā jo īpaši iekļauj:- datus par atļaujām, kurās noteikti emisijas standarti attiecībā uz kadmija emisijām,- uzskaites rezultātus par kadmiju, kas novadīts 1. panta 2. punktā minētajos ūdeņos,- kadmija koncentrāciju noteikšanai izveidotā valsts tīkla izdarīto mērījumu rezultātus.2. Reizi piecos gados Komisija nosūta Padomei 1. punktā minēto salīdzinošo vērtējumu, un pirmoreiz to nosūta četrus gadus pēc šīs direktīvas paziņošanas.3. Ja mainījušās zinātnes atziņas galvenokārt attiecībā uz kadmija toksicitāti, stabilitāti un uzkrāšanos dzīvos organismos un nosēdumos vai ja uzlabojušies labākie pieejamie tehniskie līdzekļi, Komisija iesniedz Padomei attiecīgus priekšlikumus ar nolūku vajadzības gadījumā padarīt stingrākas robežvērtības un kvalitātes mērķus vai noteikt jaunas robežvērtības un jaunus kvalitātes mērķus.6. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā pasākumi, kas vajadzīgi, lai divu gadu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsŠī direktīva neattiecas uz Grenlandi.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1983. gada 26. septembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Simitis[1] OV L 129, 18.5.1976., 23. lpp.[2] OV C 118, 21.5.1981., 3. lpp.[3] OV C 334, 20.12.1982., 138. lpp.[4] OV C 230, 10.9.1981., 22. lpp.[5] OV L 20, 26.1.1980., 43. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSRobežvērtības, termiņi, līdz kuriem jāpanāk atbilstība robežvērtībām, un emisiju monitoringa procedūra1. Robežvērtības un termiņiRūpniecības nozare | Mērvienība | Robežvērtības, kurām jābūt ievērotām no |1.1.1986. | 1.1.1989. |1.Cinka ieguve, svina un cinka rafinēšana, metāliska kadmija un krāsaino metālu rūpniecība | Miligrami kadmija litrā novadīto vielu | 0,3 | 0,2 |2.Kadmija savienojumu ražošana | Miligrami kadmija litrā novadīto vielu | 0,5 | 0,2 |Grami novadītā kadmija uz kilogramu apstrādāta kadmija | 0,5 | |3.Pigmentu ražošana | Miligrami kadmija litrā novadīto vielu | 0,5 | 0,2 |Grami novadītā kadmija uz kilogramu apstrādāta kadmija | 0,3 | |4.Stabilizatoru ražošana | Miligrami kadmija litrā novadīto vielu | 0,5 | 0,2 |Grami novadītā kadmija uz kilogramu apstrādāta kadmija | 0,5 | |5.Pirmējo un otrējo strāvas avotu un bateriju ražošana | Miligrami kadmija litrā novadīto vielu | 0,5 | 0,2 |Grami novadītā kadmija uz kilogramu apstrādāta kadmija | 1,5 | |6.Galvanisko pārklājumu rūpniecība | Miligrami kadmija litrā novadīto vielu | 0,5 | 0,2 |Grami novadītā kadmija uz kilogramu apstrādāta kadmija | 0,3 | |7.Fosforskābes un/vai fosfora mēslošanas līdzekļu ražošana no fosfora minerāliem | | — | — |2. Robežvērtības, izteiktas kā koncentrācijas, kuras principā nedrīkst pārsniegt, ir norādītas iepriekšējā tabulā rūpniecības nozarēm 2., 3., 4., 5. un 6. punktā. Nekādā ziņā robežvērtības, kas izteiktas kā maksimālās koncentrācijas, nevar būt lielākas par vērtībām, kas izteiktas kā maksimālie daudzumi, kurus dala ar ūdens patēriņu uz kilogramu apstrādāta kadmija. Tomēr, tā kā kadmija koncentrācija notekūdeņos ir atkarīga no izmantotā ūdens tilpuma, kas dažādos procesos un dažādos uzņēmumos ir atšķirīgs, robežvērtības, kas izteiktas kā novadītā kadmija daudzums attiecībā pret apstrādātā kadmija daudzumu un kas norādītas iepriekšējā tabulā, ir katrā ziņā jāievēro.3. Dienas vidējās robežvērtības ir divreiz lielākas par atbilstīgajām mēneša vidējiem robežvērtībām, kas norādītas iepriekšējā tabulā.4. Lai pārbaudītu, vai emisijas atbilst emisijas standartiem, kas noteikti saskaņā ar šajā pielikumā noteiktajām robežvērtībām, ir jāievieš monitoringa procedūra.Šajā procedūrā jāparedz paraugu ņemšana un analīze, novadīto vielu plūsmas un apstrādātā kadmija daudzuma mērīšana.Ja nav iespējams noteikt apstrādātā kadmija daudzumu, monitoringa procedūras pamatā var būt kadmija daudzums, ko var izmantot, ņemot vērā ražošanas jaudu, kura ņemta vērā, izdodot atļauju.5. Ņem paraugu, kas ir reprezentatīvs attiecībā uz emisijām 24 stundu laika posmā. Mēneša laikā novadītā kadmija daudzums ir jāaprēķina, ņemot vērā diennakts laikā novadītos kadmija daudzumus.Tomēr rūpniecības uzņēmumiem, kas nenovada vairāk par 10 kg kadmija gadā, var ieviest vienkāršotu monitoringa procedūru. Attiecībā uz galvanisko pārklājumu rūpniecības uzņēmumiem vienkāršotu monitoringa procedūru var ieviest tikai tad, ja galvanisko pārklājumu elektrolīzeru kopējais tilpums ir mazāks par 1,5 m3.--------------------------------------------------II PIELIKUMSKvalitātes mērķiTām dalībvalstīm, kas piemēro Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 3. punktā paredzēto izņēmumu, emisijas standartus, kuri dalībvalstīm jānosaka un kā ievērošana jānodrošina saskaņā ar minētās direktīvas 5. pantu, nosaka tā, lai attiecīgais kvalitātes mērķis vai mērķi no tiem, kas turpmāk uzskaitīti, būtu izpildīti platībā, ko ietekmē kadmija emisijas. Kompetentā iestāde nosaka ietekmēto platību katrā atsevišķā gadījumā un no 1. punktā uzskaitītajiem kvalitātes mērķiem izvēlas mērķi vai mērķus, kurus tā uzskata par atbilstīgiem, ņemot vērā ietekmētās platības paredzēto izmantojumu un ievērojot faktu, ka šīs direktīvas mērķis ir likvidēt visu piesārņojumu.1. Šādi kvalitātes mērķi [1], kuru nodrošināšanai izdarīs mērījumus pietiekami tuvu emisijas vietai, ir noteikti, lai likvidētu piesārņojumu Direktīvas 76/464/EEK nozīmē un ievērojot minētās direktīvas 2. pantu [2].1.1. Kopējā kadmija koncentrācija iekšējos virszemes ūdeņos, ko ietekmē emisijas, nedrīkst pārsniegt 5 μg litrā.1.2. Kopējā kadmija koncentrācija estuāra ūdeņos, ko ietekmē emisijas, nedrīkst pārsniegt 5 μg litrā.1.3. Izšķīdušā kadmija koncentrācija emisiju ietekmētajos teritoriālajos ūdeņos un iekšējos piekrastes ūdeņos, kas nav estuāra ūdeņi, nedrīkst pārsniegt 2,5 μg litrā.1.4. Dzeramā ūdens iegūšanai izmantojamajos ūdeņos kadmija saturam jāatbilst Direktīvas 75/440/EEK [3] prasībām.2. Papildus iepriekšminētajām prasībām 5. pantā minētajam valsts tīklam jānosaka kadmija koncentrācijas un rezultāti jāsalīdzina ar šādām koncentrācijām [4]2.1. Iekšējos virszemes ūdeņos kadmija kopējā koncentrācija 1 μg litrā.2.2. Estuāra ūdeņos izšķīdušā kadmija koncentrācija 1 μg litrā.2.3. Teritoriālajos un iekšējo piekrastes ūdeņos, kas nav estuāra ūdeņi, izšķīdušā kadmija koncentrācija 0,5 μg litrā.Ja jebkurā valsts tīkla vietā šīs koncentrācijas nav ievērotas, par iemesliem ir jāziņo Komisijai.3. Kadmija koncentrācija nosēdumos un/vai gliemenēs, ja iespējams Mytilus edulis sugas gliemenēs, nedrīkst ievērojami palielināties laikā.4. Ja ūdeņiem platībā piemēro vairākus kvalitātes mērķus, ūdens kvalitātei jābūt pietiekamai, lai tie atbilstu katram mērķim.[1] Kadmija koncentrācijas, kas norādītas 1.1., 1.2. un 1.3. punktā, ir minimālās prasības, kas jāizpilda, lai aizsargātu dzīvos ūdens organismus.[2] Izņemot 1.4. kvalitātes mērķi, visas koncentrācijas attiecas uz gada laikā iegūto rezultātu aritmētisko vidējo.[3] Direktīva 75/440/EEK attiecas uz dzeramā ūdens ieguvei dalībvalstīs paredzētā virszemes ūdens vajadzīgo kvalitāti (OV L 194, 25.7.1975., 26. lpp.). Pamatojoties uz 95 % no ņemtajiem paraugiem, tā paredz, ka kadmija obligātā vērtība ir 5 μg litrā.[4] Izņemot 1.4. kvalitātes mērķi, visas koncentrācijas attiecas uz gada laikā iegūto rezultātu aritmētisko vidējo..--------------------------------------------------III PIELIKUMSMērīšanas standartmetode1. Analīzes standartmetode kadmija satura noteikšanai ūdeņos, nosēdumos un gliemenēs ir atomu absorbcijas spektrofotometrija pēc parauga saglabāšanas un piemērotas iepriekšējās apstrādes.Noteikšanas robežai [1] jābūt tādai, lai kadmija koncentrāciju varētu mērīt ar ticamību [2] ± 30 % un ar precizitāti [3] ± 30 % šādām koncentrācijām:- emisijās viena desmitdaļa no maksimāli pieļaujamās kadmija koncentrācijas, kas norādīta atļaujā,- virszemes ūdeņos 0,1 μg litrā vai viena desmitdaļa no kvalitātes mērķī norādītās koncentrācijas — izvēlas lielāko no abiem,- gliemenēs 0,1 mg/kg mitra svara,- nosēdumos viena desmitdaļa no kadmija koncentrācijas paraugā vai 0,1 mg/kg sausa svara, žāvējot starp 105 un 110 °C līdz nemainīgam svaram — izvēlas lielāko no abiem.2. Plūsmas mērīšana jāizdara ar ticamību ± 20 %.[1] Šo terminu definīcijas ir dotas Padomes Direktīvā 79/869/EEK (1979. gada 9. oktobris) par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens mērīšanas metodēm un paraugu ņemšanas un analīžu biežumu dalībvalstīs (OV L 271, 29.10.1979., 44. lpp.).[2] Šo terminu definīcijas ir dotas Padomes Direktīvā 79/869/EEK (1979. gada 9. oktobris) par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens mērīšanas metodēm un paraugu ņemšanas un analīžu biežumu dalībvalstīs (OV L 271, 29.10.1979., 44. lpp.).[3] Šo terminu definīcijas ir dotas Padomes Direktīvā 79/869/EEK (1979. gada 9. oktobris) par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens mērīšanas metodēm un paraugu ņemšanas un analīžu biežumu dalībvalstīs (OV L 271, 29.10.1979., 44. lpp.).--------------------------------------------------IVPIELIKUMSKvalitātes mērķu monitoringa procedūra1. Katrai atļaujai, kas piešķirta saskaņā ar šo direktīvu, kompetentā iestāde norāda ierobežojumus, monitoringa procedūru un termiņus attiecībā uz atbilstības nodrošināšanu attiecīgajam(-iem) kvalitātes mērķim(-iem).2. Saskaņā ar Direktīvas 76/464/EEK 6. panta 3. punktu dalībvalsts par katru izraudzīto un piemēroto kvalitātes mērķi ziņo Komisijai:- emisijas vietas un izkliedēšanas līdzekļus,- platību, kurā piemēro kvalitātes mērķi,- paraugu ņemšanas vietu izvietojumu,- paraugu ņemšanas biežumu,- paraugu ņemšanas un mērīšanas metodes,- iegūtos rezultātus.3. Paraugiem jābūt pietiekami reprezentatīviem attiecībā uz ūdens vides kvalitāti emisiju ietekmētajā platībā, un paraugi jāņem tik bieži, lai parādītu izmaiņas ūdens vidē, jo īpaši ņemot vērā hidroloģiskā režīma dabīgās izmaiņas.--------------------------------------------------