title: Padomes Direktīva (1991. gada 3. jūnijs) par frekvenču joslu noteikšanu saskaņotai Eiropas bezvadu ciparsignālu elektrosakaru (DECT) ieviešanai Kopienā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0287

Oficiālais Vēstnesis L 144 , 08/06/1991 Lpp. 0045 - 0046 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 20 Lpp. 0116  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 20 Lpp. 0116

		Padomes Direktīva(1991. gada 3. jūnijs)par frekvenču joslu noteikšanu saskaņotai Eiropas bezvadu ciparsignālu elektrosakaru (DECT) ieviešanai Kopienā(91/287/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Ieteikumā 84/549/EEK [4] aicina ieviest pakalpojumus elektrosakaru jomā pēc kopējas saskaņotas pieejas;tā kā Padome 1988. gada 30. jūnija rezolūcijā [5] par telekomunikāciju pakalpojumu un iekārtu kopējo tirgus attīstību aicina veicināt visas Eiropas pakalpojumus atbilstoši tirgus prasībām;tā kā moderno elektrosakaru tīklu sniegtie resursi būtu pilnā mērā izmantojami Kopienas ekonomikas attīstībā;tā kā ir piemērojama Padomes 1989. gada 3. maija Direktīva 89/336/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz elektromagnētisko savietojamību [6], un īpaša uzmanība pievēršama, lai novērstu nevēlamos elektromagnētiskos traucējumus;tā kā pašreizējās Kopienā lietotās bezvadu telefonsakaru sistēmas un frekvenču joslas, kurās tās darbojas, ievērojami atšķiras un nesniedz visas Eiropas pakalpojuma priekšrocības vai neļauj gūt labumu no mēroga ekonomijas, kas iespējama patiesā Eiropas tirgū;tā kā Eiropas Elektrosakaru standartizācijas institūts (ETSI) pašreiz izstrādā Eiropas Elektrosakaru standartu (ETS) Eiropas bezvadu ciparsignālu elektrosakariem (DECT);tā kā Eiropas Elektrosakaru standarta (ETS) izstrādē jāņem vērā lietotāju drošība un pieprasījums pēc savstarpējas izmantošanas iespējas visā Eiropā, un tā kā lietotājiem no vienas dalībvalsts, kurā pakalpojumus sniedz uz DECT tehnoloģijas bāzes, jānodrošina pieeja šādam pakalpojumam jebkurā citā dalībvalstī;tā kā DECT īstenošana Eiropā sniegs nozīmīgu iespēju izveidot patiesi Viseiropas bezvadu ciparsignālu telefonsakaru sistēmu;tā kā pēc ETSI aprēķiniem DECT augsta blīvuma zonās būs vajadzīgi 20 MHz;tā kā Eiropas Pasta un elektrosakaru pārvalžu konference (CEPT) ir ieteikusi DECT vajadzībām kopējo Eiropas frekvences joslu 1880 – 1900 MHz, ievērojot to, ka atkarībā no sistēmas izstrādes DECT var būt vajadzīgs papildu frekvenču spektrs;tā kā šādi apsvērumi jāņem vērā, gatavojoties Pasaules administratīvajai radiosakaru konferencei (WARC) 1992. gadā;tā kā pēc DECT frekvenču joslas noteikšanas esošie pakalpojumi var turpināties šajā joslā ar nosacījumu, ka tie netraucē DECT sistēmām, kuras var izveidot atbilstoši tirgus pieprasījumam;tā kā, ieviešot Padomes 1991. gada 3. jūnija Ieteikumu 91/288/EEK par saskaņotu DECT ieviešanu Kopienā [7], būs nodrošināta DECT izveidošana ne vēlāk kā 1992. gada 31. decembrī;tā kā Padomes 1991. gada 29. aprīļa Direktīva 91/263/EEK par dalībvalstu likumu tuvināšanu attiecībā uz telekomunikāciju termināliekārtām, tostarp savstarpēju atbilstības atzīšanu [8], nodrošinās DECT kopējās atbilstības specifikācijas ātru ieviešanu;tā kā DECT izveidošana ir atkarīga no frekvenču joslas piešķiršanas un pieejamības, lai raidītu un uztvertu no fiksētajām stacijām uz mobilajām stacijām un otrādi;tā kā būs vajadzīga zināma elastība, lai ņemtu vērā atšķirīgās frekvenču prasības dažādās dalībvalstīs; tā kā jānodrošina, ka šāda elastība nekavē DECT tehnoloģijas ieviešanu atbilstoši tirgus pieprasījumam visā Kopienā;tā kā iepriekš minētās frekvences joslas pilna diapazona pakāpeniska pieejamība būs obligāta, lai izveidotu DECT visā Eiropā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā Eiropas bezvadu ciparsignālu elektrosakaru sistēma (digital European cordless telecommunications system, DECT) ir tehnoloģija, kas atbilst Eiropas Elektrosakaru standartam (EuropeanTelecommunicationsStandard, ETS) attiecībā uz bezvadu ciparsignālu elektrosakariem, kura minēta Ieteikumā 91/288/EEK, kā arī valsts un privātas elektrosakaru sistēmas, kuras tieši izmanto šādu tehnoloģiju.2. pantsDalībvalstis saskaņā ar Eiropas Pasta un elektrosakaru pārvalžu konferences (European Conference of Postal and Telecommunications Administration, CEPT) Ieteikumu T/R 22-02 vēlākais 1992. gada 1. janvārī nosaka Eiropas bezvadu ciparsignālu elektrosakariem (DECT) frekvenču joslu 1880 – 1900 MHz.Saskaņā ar šo CEPT ieteikumu DECT ir prioritāte attiecībā uz citiem pakalpojumiem tajā pašā frekvenču joslā un minētajā joslā to aizsargā.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1991. gada 31. decembrim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.4. pantsPar šīs direktīvas īstenošanu Komisija ziņo Padomei ne vēlāk kā 1995. gada beigās.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1991. gada 3. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Bodry[1] OV C 187, 27.7.1990., 5. lpp.[2] OV C 19, 28.1.1991., 97. lpp. unOV C 106, 22.4.1991., 78. lpp.[3] OV C 332, 31.12.1990., 172. lpp.[4] OV L 298, 16.11.1984., 49. lpp.[5] OV C 257, 4.10.1988., 1. lpp.[6] OV L 139, 23.5.1989., 19. lpp.[7] OV L 144, 8.6.1991., 47. lpp.[8] OV L 128, 23.5.1991., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Commission Directive 72/169/EEC of 14 April 1972 on determining the characteristics and minimum conditions for inspecting vine varieties

text:
Avis juridique important

|

31972L0169

Official Journal L 103 , 02/05/1972 P. 0025 - 0029 Finnish special edition: Chapter 3 Volume 4 P. 0124  Danish special edition: Series I Chapter 1972(II) P. 0366  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 4 P. 0124  English special edition: Series I Chapter 1972(II) P. 0383  Greek special edition: Chapter 03 Volume 7 P. 0218  Spanish special edition: Chapter 03 Volume 5 P. 0219  Portuguese special edition Chapter 03 Volume 5 P. 0219

Komisijas Direktīva(1972. gada 14. aprīlis),ar ko nosaka vīnogulāju šķirņu pārbaudāmās īpašības un minimālos pārbaužu nosacījumus(72/169/EEC)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1968. gada 1. aprīļa Direktīvu par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību1, kas grozīta ar 1971. gada 22. marta Direktīvu un īpaši tās 5.d panta 2. punktu,tā kā saskaņā ar iepriekšminētās direktīvas normām katras dalībvalstu pienākums ir izveidot to vīnogulāju šķirņu katalogus, kas ir apstiprinātas standarta pavairošanas materiāla sertifikācijai un pārbaudēm šo dalībvalstu teritorijā;tā kā šķirnes apstiprina saskaņā ar Kopienas nosacījumiem, ko īsteno, izmantojot oficiālas pārbaudes, īpaši stādījumu apskates;tā kā pārbaudēs ir jāapskata pietiekams skaits īpašību, kas ļautu raksturot šķirnes;tā kā īpašību minimumu, ko pakļauj pārbaudei būtu jānosaka Kopienas līmenī;tā kā vēl jo vairāk būtu jānosaka minimālie pārbaužu veikšanas nosacījumi;tā kā šīs īpašības un minimālos pārbaužu veikšanas nosacījumus būtu jānosaka, ņemot vērā šībrīža zinātnes un tehnikas atziņas;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar Pastāvīgās lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU:1. pantsDalībvalstis nodrošina, ka oficiālajās pārbaudēs vīnogulāju šķirņu apstiprināšanai izskata vismaz tās īpašības, kas ir uzskaitītas I pielikumā.Dalībvalstis garantē, ka pārbaužu laikā ņem vērā vismaz tos minimālos nosacījumus, kas ir uzskaitīti II pielikumā.2. pantsDalībvalstīs vēlākais līdz 1972. gada 1. jūlijam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1972. gada 14. aprīlīKomisijas vārdā priekšsēdētājsS.L. MansholtI PIELIKUMSA DAĻAMORFOLOĢISKĀS ĪPAŠĪBAS, KO ŅEM VĒRĀ, PĀRBAUDOT SAVDABĪBU, STABILITĀTI UN HOMOGENITĀTI1. Lapu pumpuru veidošanās uz 10 līdz 20 cm gara zara:1.1 forma,1.2 krāsa (atvērumā, lai novērotu antociānus),1.3 matainība.2. Auglīgs zars ziedēšanas laikā:2.1 šķērsgriezums (forma un kontūra),2.2 matainība.3. Koksnains dzinums:3.1 virsma,3.2 starpposms.4. Vītņu izvietojums.5. Jaunas lapas 10 līdz 30 cm gara augoša zara galā (pirmās trīs lapas, kam nav ziedpumpuru, skaitot no minētā punkta):5.1 krāsa,5.2 matainība.6. Nobriedusi lapa (starp 8. un 11. mezglu):6.1 fotogrāfija,6.2 zīmējums vai nospiedums ar skalu,6.3 vispārējā forma,6.4 lapu daivu skaits,6.5 kātiņa izgriezums,6.6 lapas plātnes augšējā un apakšējā izgriezuma dziļums,6.7 apakšpuses matainība,6.8 virsma,6.9 malas zobojums.7. Zieds:redzamais dzimums.8. Vīnogu ķekari, kas ir sasnieguši rūpniecisko gatavību (vīna vīnogu šķirnēm un galda vīnogu šķirnēm):8.1 fotogrāfija (ar skalu),8.2 forma,8.3 izmērs,8.4 kāts (garums),8.5 vidējā masa gramos,8.6 pretestība noraušanai,8.7 ķekara kompaktums.9. Oga, kas ir sasniegusi rūpniecisko gatavību (vīna vīnogu šķirnēm un galda vīnogu šķirnēm):9.1 fotogrāfija (ar skalu),9.2 forma,9.3 forma ar norādi par vidējo masu,9.4 krāsa,9.5 miziņa (galda vīnogu šķirnēm),9.6 sēkliņu skaits (galda vīnogu šķirnēm),9.7 mīkstums,9.8 sula,9.9 aromāts.10. Sēkla (vīna vīnogu šķirnēm un galda vīnogu šķirnēm): abu pušu un profila fotogrāfijas (ar skalu).B DAĻAFIZIOLOĢISKĀS ĪPAŠĪBAS, KO ŅEM VĒRĀ, PĀRBAUDOT SAVDABĪBU, STABILITĀTI UN HOMOGENITĀTI1. VEĢETATĪVĀS ĪPAŠĪBAS:1.1 Fenoloģisko datumu noteikšana:Fenoloģiskos datumus nosaka salīdzinot ar vienu vai vairākām kontrolšķirnēm.1.1.1 Vācijā:1.1.1.1 gaišo vīnogu šķirnēm- Weißer Riesling, Weißer Gutedel, Müller-Thurgau,1.1.1.2 tumšo vīnogu šķirnēm- Blauer Spätburgunder.1.1.2 Francijā:1.1.2.1 gaišo vīnogu šķirnēm- Riesling, Chasselas blanc, Müller-Thurgau, Sauvignon, Ugni blanc,1.1.2.2 tumšo vīnogu šķirnēm- Pinot noir, Gamay, Merlot, Cabernet, Sauvignon, Carignan, Grenache noir,1.1.2.3 galda vīnogu šķirnēm- Cardinal rouge, Chasselas blanc, Alphonse Lavallée, Servant blanc.1.1.3 Itālijā:1.1.3.1 gaišo vīnogu šķirnēm- Trebbiano toscano, Pinot bianco, Chasselas dorat,1.1.3.2 tumšo vīnogu šķirnēm- Barbera, Merlot, Sangiovese,1.1.3.3 galda vīnogu šķirnēm- Regina, Chasselas dorato, Cardinal.1.1.4 Luksemburgā:gaišo vīnogu šķirnēm- Riesling, Müller-Thurgau.1.2 Plaukšanas datums:Datums, kurā normāli apgrieztiem vīnogulājiem ir izplaukusi puse pumpuru, atsedzot iekšpuses matainību, šo datumu salīdzinot ar kontroles šķirnēm.1.3 Pilnas ziedēšanas datums:Datums, kurā konkrētam skaitam augu ir atvērušies puse ziedu, šo datumu salīdzinot ar kontroles šķirnēm.1.4 Nobriešana (vīna vīnogu šķirnēm un galda vīnogu šķirnēm):Kopā ar nobriešanas laiku būtu jānorāda misas blīvums vai aptuvenais alkohola saturs grādos, kā arī skābums un attiecīgā vīnogu raža, ko izsaka kilogramos uz hektāru, šos skaitļus salīdzinot ar vienu vai vairākām kontroles šķirnēm, ja iespējams tādām, kas dod līdzīgas ražas.2. AUDZĒŠANAS ĪPAŠĪBAS:2.1 Augums,2.2 Augšanas tips (pirmā vēlamā izmēra ziedpumpura novietojums),2.3 Ražība:2.3.1 regularitāte,2.3.2 raža,2.3.3 anomālijas.2.4 Izturība vai jūtība:2.4.1 pret nelabvēlīgiem apstākļiem,2.4.2 pret kaitēkļiem,2.4.3.ogu plaisāšanas tendence.2.5 Reakcija veģetatīvās pavairošanas laikā:2.5.1 potējot,2.5.2 pavairojot ar spraudeņiem.3. Izmantojums:3.1 vīna vīnogām,3.2 galda vīnogām,3.3 potcelmiem,3.4 rūpnieciskām vajadzībām.II PIELIKUMSMINIMĀLIE PĀRBAUŽU NOSACĪJUMI1. Informācija par vidi:1.1 vieta,1.2 ģeogrāfiskais stāvoklis:1.2.1 ģeogrāfiskais garums,1.2.2 ģeogrāfiskais platums,1.2.3 augstums,1.2.4 novietojums un reljefs.1.3 klimatiskie apstākļi,1.4 augsnes tips.2. Tehniskā kārtība:2.1 vīna vīnogām un galda vīnogām:2.1.1 ja iespējams, 24 vīnogulāji uz dažādiem potcelmiem,2.1.2 vismaz trīs ražošanas gadi,2.1.3 vismaz divas dažādas vietas ar atšķirīgiem vides apstākļiem,2.1.4 potzara pieaugšanu būtu jāpārbauda izmantojot vismaz 3 potcelmu šķirnes.2.2. Potcelmu šķirnēm:2.2.1 5 vīnogulāji ar vismaz 2 augšanas tipiem,2.2.2. pieci gadi pēc iestādīšanas,2.2.3 trīs vietas ar atšķirīgiem vides apstākļiem,2.2.4 potzara pieaugšanu būtu jāpārbauda, izmantojot vismaz 3 šķirņu potzarus.1 OV L 93, 17.4.1968., 15. lpp.2 OV L 71, 25.3.1971., 16. lpp.


title: Komisijas Direktīva (ES) 2015/1787 (2015. gada 6. oktobris), ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti

text:
               7.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 260/6

         KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2015/1787
   (2015. gada 6. oktobris),
   ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1998. gada 3. novembra Direktīvu 98/83/EK par dzeramā ūdens kvalitāti (1) un jo īpaši tās 11. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvas 98/83/EK II un III pielikums nosaka visa dzeramā ūdens monitoringa programmu prasību minimumu un dažādu parametru analīzes metodes specifikācijas.

               (2)

               Minētās direktīvas II un III pielikumā noteiktās specifikācijas būtu jāatjaunina, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību un panākot saskaņotību ar Savienības tiesību aktiem.

               (3)

               Direktīvas 98/83/EK II pielikums paredz zināmu elastību attiecībā uz revīzijas monitoringu un pārbaudes monitoringu, paredzot iespēju noteiktos apstākļos paraugus ņemt retāk. Ņemot vērā zinātnes attīstību, jāprecizē pienācīgi bieža parametru monitoringa īpašie nosacījumi un monitoringa paņēmienu diapazons.

               (4)

               Kopš 2004. gada Pasaules veselības organizācija ir izstrādājusi ūdens drošuma plāna pieeju, kuras pamatā ir riska novērtēšanas un riska pārvaldības principi, kas izklāstīti Dzeramā ūdens kvalitātes nostādnēs
                   (2). Minētās nostādnes, kā arī standarts EN 15975-2 par dzeramā ūdens piegādes drošību, ir starptautiski atzīti principi, kas ir dzeramā ūdens ieguves, sadales, monitoringa un parametru analīzes pamatā. Tāpēc Direktīvas 98/83/EK II pielikums būtu jāpielāgo jaunākajiem šo principu atjauninājumiem.

               (5)

               Lai kontrolētu cilvēka veselības iespējamos apdraudējumus, monitoringa programmām būtu jānodrošina, ka pasākumi tiek īstenoti visā ūdens piegādes ķēdē, un jāņem vērā informācija par ūdenstilpēm, ko izmanto dzeramā ūdens ieguvei. Monitoringa programmām noteiktajiem vispārējiem pienākumiem būtu jāaptver viss cikls no ūdens ieguves līdz piegādei. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (3) 6. pantu dalībvalstīm jānodrošina aizsargāto apgabalu reģistra(-u) izveide. Saskaņā ar minētās direktīvas 7. panta 1. punktu šādi aizsargātie apgabali ietver visas ūdenstilpes, ko izmanto dzeramā ūdens iegūšanai vai ko paredzēts šādā veidā izmantot. Minētās direktīvas 7. panta 1. punkta otrajā daļā un 8. pantā paredzētā monitoringa rezultāti būtu jāizmanto tam, lai noteiktu potenciālo risku attiecībā uz dzeramo ūdeni pirms tā apstrādes Direktīvas 98/83/EK izpildei un pēc tās.

               (6)

               Pieredze rāda, ka daudzu (jo īpaši fizikālķīmisko) parametru gadījumā faktiskās koncentrācijas reti pārsniegtu robežvērtības. Šo parametru monitorēšana un ziņošana, kas nav lietderīga praksē, ir saistīta ar vērā ņemamām izmaksām, it sevišķi tad, ja parametru ir daudz. Šādā situācijā elastīgu monitoringa biežumu ieviešana rada iespējas ietaupīt līdzekļus, neapdraudot ne sabiedrības veselību, ne citus ieguvumus. Turklāt, ja monitorings ir elastīgs, mazāk tiek vākti dati, kas par dzeramā ūdens kvalitāti sniedz nelielu informāciju vai vispār to nesniedz.

               (7)

               Tādēļ būtu jāatļauj dalībvalstīm atkāpties no to izveidotajām monitoringa programmām, ja vien ir veikta uzticama risku novērtēšana, kuras pamatā var būt PVO Dzeramā ūdens kvalitātes nostādnes un kurā būtu jāņem vērā monitorings, ko veic saskaņā ar Direktīvas 2000/60/EK 8. pantu.

               (8)

               Direktīvas 98/83/EK II pielikuma tabula B2, kas attiecas uz ūdeni, kurš iepildīts tarā pārdošanai, ir novecojusi, jo uz minētajiem produktiem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (4). Uz minētajiem produktiem attiecas arī riska analīzes un kritisko kontrolpunktu noteikšanas (HACCP) princips, kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 852/2004 (5), un oficiālo kontroļu principi, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004 (6). Sakarā ar minēto regulu pieņemšanu Direktīvas 98/83/EK II pielikums uz ūdeni, kurš iepildīts tarā pārdošanai, de facto vairs neattiecas.

               (9)

               Ar Padomes Direktīvu 2013/51/Euratom (7) tika ieviesti īpaši noteikumi par radioaktīvo vielu konstatēšanas monitoringu. Tāpēc radioaktīvo vielu konstatēšanas monitoringa programmas būtu jāveido tikai saskaņā ar minēto direktīvu.

               (10)

               Laboratorijām, kas izmanto Direktīvas 98/83/EK III pielikumā noteiktos parametru analīzes tehniskos noteikumus, būtu jāstrādā saskaņā ar starptautiski apstiprinātām procedūrām vai veiktspējas standartiem, kuru pamatā ir kritēriji, un jāizmanto analīzes metodes, kas iespēju robežās ir validētas.

               (11)

               Komisijas Direktīva 2009/90/EK (8) paredz analīzes metožu validēšanai izmantot standartu EN ISO/IEC 17025 vai citus līdzvērtīgus starptautiski atzītus standartus. EN ISO/IEC 17025 ir arī viens no standartiem, ko saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 882/2004 izmanto dalībvalstu kompetento iestāžu nozīmēto laboratoriju akreditēšanai. Tāpēc ir jānosaka, ka analīzes metožu validēšanai Direktīvas 98/83/EK kontekstā izmantojams minētais standarts vai citi līdzvērtīgi starptautiski atzīti standarti. Lai Direktīvas 98/83/EK III pielikumu pieskaņotu Direktīvai 2009/90/EK, par jauniem veiktspējas raksturlielumiem būtu jānosaka kvantitatīvās noteikšanas robeža un mērījumu nenoteiktība. Tomēr dalībvalstīm ierobežotu laiku vajadzētu būt iespējai arī turpmāk par veiktspējas raksturlielumiem saskaņā ar Direktīvas 98/83/EK III pielikumu atļaut izmantot patiesumu, precizitāti un noteikšanas robežu, tādējādi sniedzot laboratorijām pietiekamu laiku pielāgoties šim tehniskajam jauninājumam.

               (12)

               Mikrobioloģisko parametru analīzei ir noteikti vairāki ISO standarti. EN ISO 9308-1 un EN ISO 9308-2 (E. coli un kolibaktēriju skaitīšanai) un EN ISO 14189 (Clostridium perfringens analīzei) nodrošina visas analīzes veikšanai vajadzīgās specifikācijas. Šie jaunie standarti un tehniskie jauninājumi būtu jāatspoguļo Direktīvas 98/83/EK III pielikumā.

               (13)

               Lai novērtētu alternatīvu metožu līdzvērtību metodei, kas noteikta Direktīvas 98/83/EK III pielikumā, būtu jāļauj dalībvalstīm izmantot standartu EN ISO 17994, kas jau ir noteikts par mikrobioloģisko metožu līdzvērtības standartu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/7/EK (9) kontekstā un ar Komisijas Lēmumu 2009/64/EK (10). Alternatīvi, lai noteiktu metožu līdzvērtību pēc EN ISO 17994 neaptvertiem principiem (izņemot kultivēšanu), būtu jāatļauj dalībvalstīm izmantot standartu EN ISO 16140 vai citus līdzīgus starptautiski atzītus protokolus, kā minēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 2073/2005 (11) 5. panta 5. punktā.

               (14)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 98/83/EK II un III pielikums.

               (15)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvas 98/83/EK 12. panta 1. punktu izveidotā Dzeramā ūdens komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 98/83/EK groza šādi:

               1)

               tās II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikuma tekstu;

               2)

               tās III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas II pielikumu.

         2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2017. gada 27. oktobrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2015. gada 6. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 330, 5.12.1998., 32. lpp.

      (2)  http://www.who.int/water_sanitation_health/publications/2011/dwq_guidelines/en/index.html.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (OV L 139, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (7)  Padomes 2013. gada 22. oktobra Direktīva 2013/51/Euratom, ar ko nosaka iedzīvotāju veselības aizsardzības prasības attiecībā uz radioaktīvām vielām dzeramajā ūdenī (OV L 296, 7.11.2013., 12. lpp.).

      (8)  Komisijas 2009. gada 31. jūlija Direktīva 2009/90/EK, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/60/EK nosaka tehniskās specifikācijas ūdens stāvokļa ķīmiskajām analīzēm un monitoringam (OV L 201, 1.8.2009., 36. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. februāra Direktīva 2006/7/EK par peldvietu ūdens kvalitātes pārvaldību (OV L 64, 4.3.2006., 37. lpp.).

      (10)  Komisijas 2009. gada 21. janvāra Lēmums 2009/64/EK par standarta ISO 17994:2004(E) izmantošanu mikrobioloģisko analīžu metožu līdzvērtības noteikšanai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/7/EK (OV L 23, 27.1.2009., 32. lpp.).

      (11)  Komisijas 2005. gada 15. novembra Regula (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (OV L 338, 22.12.2005., 1. lpp.).

      I PIELIKUMS

            “II PIELIKUMS

               MONITORINGS

            A DAĻA

               Vispārīgie mērķi un dzeramā ūdens monitoringa programmas

                        1.

                        Dzeramā ūdens monitoringa programmām:

                                    a)

                                    jāverificē, ka rezultatīvi darbojas visi pasākumi, kas ieviesti, lai kontrolētu riskus cilvēka veselībai, kuri rodas visā ūdens piegādes ķēdē no ūdensguves baseina līdz ieguvei, attīrīšanai, glabāšanai un piegādei, un ka ūdens atbilstības vietā ir pilnvērtīgs un tīrs;

                                    b)

                                    jāsniedz informācija par dzeramā ūdens kvalitāti, lai pierādītu, ka tiek izpildītas 4. un 5. pantā norādītās saistības un I pielikumā noteiktās parametru vērtības;

                                    c)

                                    jāapzina vispiemērotākie līdzekļi, kā mazināt risku cilvēka veselībai.

                        2.

                        Saskaņā ar 7. panta 2. punktu kompetentās iestādes atbilstoši šā pielikuma B daļā norādītajiem parametriem un biežumiem izveido monitoringa programmas, kurās var ietilpt

                                    a)

                                    atsevišķu ūdens paraugu ievākšana un analizēšana vai

                                    b)

                                    pastāvīgā monitoringa procesā dokumentēti mērījumi.

                              Turklāt monitoringa programmās var ietilpt

                                    a)

                                    aprīkojuma funkcionalitātes un tehniskās apkopes statusa dokumentējumu inspicēšanu un/vai

                                    b)

                                    ūdensguves baseina, ūdens ieguves, attīrīšanas, glabāšanas un piegādes infrastruktūras inspicēšanu.

                        3.

                        Monitoringa programmas var balstīt uz C daļā aprakstīto riska novērtēšanu.

                        4.

                        Dalībvalstis nodrošina, ka monitoringa programmas pastāvīgi pārskata un vismaz reizi piecos gados atjaunina vai no jauna apstiprina.

                  B DAĻA

               Parametri un biežumi

            1.   Vispārīgās pamatnostādnes

            Monitoringa programmā jāņem vērā 5. pantā minētie parametri, arī tie, kam ir svarīga nozīme tās ietekmes analīzē, kādu uz 6. panta 1. punktā norādītās atbilstības vietas ūdens kvalitāti atstāj vietējās sadales sistēmas. Izvēloties attiecīgus monitoringa parametrus, attiecībā uz katru ūdens piegādes sistēmu jāņem vērā vietējie apstākļi.
            Dalībvalstis nodrošina, ka 2. punktā nosauktie parametri tiek monitorēti, ievērojot attiecīgos 3. punktā norādītos paraugu ņemšanas biežumus.
            2.   Parametru saraksts

               A grupas parametri

            Šādus parametrus (A grupa) monitorē saskaņā ar 3. punkta 1. tabulā norādītajiem monitorēšanas biežumiem:

                        a)

                           Escherichia coli (E. coli), kolibaktērijas, koloniju skaits 22 °C, krāsa, duļķainība, garša, aromāts, pH, elektrovadītspēja;

                        b)

                        citi parametri, kas kā būtiski norādīti monitoringa programmā saskaņā ar 5. panta 3. punktu un attiecīgā gadījumā apzināti C daļā noteiktajā riska novērtēšanā.

                  Specifiskos apstākļos A grupas parametriem pievieno šādus parametrus:

                        a)

                        amonijs un nitrīts, ja izmanto hloramināciju;

                        b)

                        alumīnijs un dzelzs, ja tos izmanto par ūdens attīrīšanas ķimikālijām.

               B grupas parametri

            Lai noteiktu atbilstību visām šajā direktīvā minētajām parametru vērtībām, visus citus parametrus, ko neanalizē kā A grupas parametrus un ko nosaka saskaņā ar 5. pantu, monitorē vismaz tik bieži, kā norādīts 3. punkta 1. tabulā.
            3.   Paraugu ņemšanas biežumi

               1. tabula

               Atbilstības monitoringam nepieciešamo paraugu ņemšanas un analizēšanas biežuma minimums

                        Ūdens apjoms, kuru katru dienu piegādā vai iegūst piegādes zonā
                        (Sk. 1. un 2. piezīmi)
                        m3

                        A grupas parametrs
                        paraugu skaits gadā
                        (Sk. 3. piezīmi)

                        B grupas parametrs
                        paraugu skaits gadā

                        ≤ 100

                        > 0
                        (Sk. 4. piezīmi)

                        > 0
                        (Sk. 4. piezīmi)

                        > 100

                        ≤ 1 000

                        4

                        1

                        > 1 000

                        ≤ 10 000

                        4
                        + 3
                        uz katriem 1 000 m3 dienā un to daļu no kopējā apjoma

                        1
                        + 1
                        uz katriem 4 500 m3 dienā un to daļu no kopējā apjoma

                        > 10 000

                        ≤ 100 000

                        3
                        + 1
                        uz katriem 10 000 m3 dienā un to daļu no kopējā apjoma

                        > 100 000

                        12
                        + 1
                        uz katriem 25 000 m3 dienā un to daļu no kopējā apjoma

                           1. piezīme.

                        Piegādes zona ir ģeogrāfiski definēts apgabals, kurā no vienas vai vairākām ūdensgūtvēm iegūst dzeramo ūdeni un ūdens kvalitāti var uzskatīt par aptuveni vienādu.

                           2. piezīme.

                        Apjomus rēķina kā kalendāra gada vidējos apjomus. Biežuma minimuma noteikšanai var arī izmantot nevis ūdens apjomu, bet gan iedzīvotāju skaitu piegādes zonā, pieņemot, ka ūdens patēriņš ir 200 l dienā uz vienu iedzīvotāju.

                           3. piezīme.

                        Norādīto biežumu rēķina šādi:, piem., 4 300 m3 dienā = 16 paraugi (četri par pirmajiem 1 000 m3 dienā + 12 par papildu 3 300 m3 dienā).

                           4. piezīme.

                        Dalībvalstis, kas izlēmušas uz atsevišķiem piegādes objektiem, kas atbilst šīs direktīvas 3. panta 2. punkta b) apakšpunktam, attiecināt izņēmumu, šos biežumus attiecina tikai uz piegādes zonām, no kurām piegādā 10 līdz 100 m3 dienā.

                  C DAĻA

               Riska novērtēšana

                        1.

                        Dalībvalstis var paredzēt iespēju atkāpties no B daļā noteiktajiem parametriem un paraugu ņemšanas biežumiem, ja vien saskaņā ar šo daļu tiek izdarīta riska novērtēšana.

                        2.

                        1. punktā minētās riska novērtēšanas pamatā ir vispārīgie riska novērtēšanas principi, kas noteikti kopsakarā ar tādiem starptautiskajiem standartiem, kā standarts EN 15975-2 par “dzeramā ūdens piegādes drošību, vadlīnijām riska un krīžu pārvaldībai”.

                        3.

                        Riska novērtēšanā ņem vērā rezultātus, kas gūti monitoringa programmās, kuras izveidotas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (1) 7. panta 1. punkta otro daļu un 8. pantu attiecībā uz ūdenstilpēm, kas identificētas saskaņā ar 7. panta 1. punktu un dienā vidēji piegādā vairāk nekā 100 m3 saskaņā ar minētās direktīvas V pielikumu.

                        4.

                        Pamatojoties uz riska novērtēšanas rezultātiem, B daļas 2. punktā sniegto parametru sarakstu paplašina un/vai B daļas 3. punktā minētos paraugu ņemšanas biežumus palielina, ja ir izpildīts kāds no šiem nosacījumiem:

                                    a)

                                    ar šajā pielikumā noteikto parametru sarakstu vai biežumiem nepietiek, lai izpildītu saistības, kas izriet no 7. panta 1. punkta;

                                    b)

                                    7. panta 6. punkta nolūkos ir vajadzīgs papildu monitorings;

                                    c)

                                    ir nepieciešams sniegt vajadzīgo nodrošinājumu, kas norādīts A daļas 1. punkta a) apakšpunktā.

                        5.

                        Pamatojoties uz riska novērtēšanas rezultātiem, B daļas 2. punktā sniegto parametru sarakstu var sašaurināt un B daļas 3. punktā norādītos paraugu ņemšanas biežumus samazināt, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

                                    a)

                                    paraugu ņemšanas biežumu līdz tādam, kas ir zem B daļas 3. punktā noteiktā biežuma, nekādā gadījumā nedrīkst samazināt attiecībā uz E. coli;

                                    b)

                                    attiecībā uz visiem citiem parametriem:

                                                i)

                                                paraugu ņemšanas vietu un biežumu, ņemot vērā 6. pantu, nosaka kopsakarā ar parametra izcelsmi, kā arī tā koncentrācijas mainību un ilglaika tendenci;

                                                ii)

                                                lai samazinātu kāda parametra paraugu ņemšanas minimālo biežumu, kas norādīts B daļas 3. punktā, visiem rezultātiem, kuri iegūti no paraugiem, kas ar regulāriem starplaikiem vismaz trīs gadus ievākti visai piegādes zonai reprezentatīvos paraugu ņemšanas punktos, jābūt mazākiem par 60 % no parametra vērtības;

                                                iii)

                                                lai kādu parametru izņemtu no monitorējamo parametru saraksta, kas dots B daļas 2. punktā, visiem rezultātiem, kuri iegūti no paraugiem, kas ar regulāriem starplaikiem vismaz trīs gadus ievākti visai piegādes zonai reprezentatīvos punktos, jābūt mazākiem par 30 % no parametra vērtības.

                                                iv)

                                                kāda konkrēta B daļas 2. punktā norādīta parametra izņemšanu no monitorējamo parametru saraksta pamato ar rezultātu, kas gūts riska novērtēšanā, kuras pamatā ir dzeramā ūdens ūdensgūtvju monitoringa rezultāti un kura apstiprina, ka cilvēku veselība ir aizsargāta no jebkādas nelabvēlīgas ietekmes, ko izraisa dzeramā ūdens kontaminācija, kā noteikts 1. pantā;

                                                v)

                                                paraugu ņemšanas biežumu samazināt vai kādu parametru no monitorējamo parametru saraksta izņemt, kā minēts ii) un iii) punktā, var tikai tad, ja riska novērtējums apstiprina, ka ir mazvarbūtīgi, ka kāds saprātīgi paredzams faktors pasliktinās dzeramā ūdens kvalitāti.

                        6.

                        Dalībvalstis nodrošina, ka

                                    a)

                                    riska novērtējumus apstiprina to attiecīgās kompetentās iestādes un

                                    b)

                                    ir pieejama informācija, kas apliecina riska novērtējuma izdarīšanu, un tā rezultātu kopsavilkums.

                  D DAĻA

               Paraugu ņemšanas metodes un paraugu ņemšanas punkti

                        1.

                        Paraugu ņemšanas punktus nosaka tā, lai tie atbilstu 6. panta 1. punktā definētajām atbilstības vietām. Ja iespējams pierādīt, ka attiecīgo parametru mērītā vērtība nepasliktināsies, sadales tīklos dalībvalsts paraugus attiecībā uz noteiktiem parametriem drīkst ņemt vai nu piegādes zonā, vai attīrīšanas iekārtās. Cik iespējams, nodrošina, lai paraugu skaits būtu vienmērīgi sadalīts laikā un teritoriāli.

                        2.

                        Paraugu ņemšana atbilstības vietā atbilst šādām prasībām:

                                    a)

                                    atbilstības paraugus attiecībā uz noteiktiem ķīmiskiem parametriem (konkrētāk, varu, svinu un niķeli) ņem no patērētāja krāna bez iepriekšējas notecināšanas. Nejaušā darbadienas laikā ņem paraugu, kura tilpums ir viens litrs. Dalībvalstis var arī izmantot noteikta fiksēta netecēšanas laika metodes, kas labāk atbilst to situācijai, ja vien neatbilstību skaits piegādes zonas līmenī tādēļ neiznāks mazāks kā ar nejauša darbadienas laika metodēm;

                                    b)

                                    mikrobioloģisko parametru atbilstības paraugus atbilstības vietā ņem un apstrādā saskaņā ar EN ISO 19458, paraugu ņemšanas nolūks B.

                        3.

                        Paraugu ņemšanā sadales tīklā, izņemot paraugu ņemšanu no patērētāja krāna, ievēro ISO 5667-5. Attiecībā uz mikrobioloģiskiem parametriem paraugus sadales tīklā ņem un ar tiem rīkojas saskaņā ar EN ISO 19458, paraugu ņemšanas nolūks A.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.).”

      II PIELIKUMS
      Direktīvas 98/83/EK III pielikumu groza šādi:

                  1)

                  ievaddaļu aizstāj ar šādu:
                  “Dalībvalstis nodrošina, ka analīzes metodes, ko izmanto, monitorējot un pierādot atbilstību šai direktīvai, validē un dokumentē saskaņā ar EN ISO/IEC 17025 vai citiem līdzvērtīgiem starptautiski pieņemtiem standartiem. Dalībvalstis nodrošina, ka laboratorijas vai laboratoriju nolīgtas personas piemēro kvalitātes pārvaldības sistēmas metodiku saskaņā ar EN ISO/IEC-17025 vai citiem līdzvērtīgiem starptautiski atzītiem standartiem.
                  Ja nav analītiskas metodes, kas atbilstu B daļā norādītajiem minimālās veiktspējas kritērijiem, dalībvalstis nodrošina, ka monitorēšana tiek veikta, izmantojot labākos pieejamos paņēmienus, kas nav saistīti ar pārmērīgām izmaksām.”;

                  2)

                  pielikuma 1. punktu groza šādi:

                              a)

                              1. punkta nosaukumu aizstāj ar šādu:
                              “A DAĻA

                                 Mikrobioloģiskie parametri, attiecībā uz kuriem ir norādītas analīzes metodes”;

                              b)

                              trešo līdz devīto daļu, arī 1. piezīmi, aizstāj ar šādām:
                              “Metodes attiecībā uz mikrobioloģiskajiem parametriem ir:

                                          a)

                                             Escherichia coli (E. coli) un kolibaktērija (EN ISO 9308-1 vai EN ISO 9308-2);

                                          b)

                                             Enterococci (EN ISO 7899-2);

                                          c)

                                             Pseudomonas aeruginosa (EN ISO 16266);

                                          d)

                                          kultivējamu mikroorganismu skaitīšana – koloniju skaits 22 °C (EN ISO 6222);

                                          e)

                                          kultivējamu mikroorganismu skaitīšana – koloniju skaits 36 °C (EN ISO 6222);

                                          f)

                                             Clostridium perfringens, arī sporas (EN ISO 14189)”;

                  3)

                  pielikuma 2. punktu groza šādi:

                              a)

                              2. punkta nosaukumu aizstāj ar šādu:
                              “B DAĻA

                                 Ķīmiskie parametri un indikatoru parametri, attiecībā uz kuriem ir norādīti veiktspējas kritēriji”;

                              b)

                              2.1. punktu aizstāj ar šādu:
                              “1.   Ķīmiskie parametri un indikatoru parametri

                              Attiecībā uz 1. tabulā noteiktajiem parametriem norādītie veiktspējas kritēriji ir tādi, ka ar lietoto analīzes metodi vismaz jāspēj izmērīt koncentrācijas, kas līdzvērtīgas parametra vērtībai ar kvantitatīvās noteikšanas robežu, kura definēta Komisijas Direktīvas 2009/90/EK (1) 2. panta 2. punktā un ir 30 % no attiecīgās parametra vērtības vai zemāka, un ar mērījumu nenoteiktību, kas norādīta 1. tabulā. Rezultātu izsaka ar vismaz tikpat daudziem zīmīgajiem cipariem, cik ir I pielikuma B un C daļā aplūkotajai parametra vērtībai.
                              Līdz 2019. gada 31. decembrim dalībvalstis var atļaut 2. tabulā norādīto “patiesumu”, “precizitāti” un “noteikšanas robežu” izmantot par attiecīgi pirmajā daļā un 1. tabulā norādīto veiktspējas kritēriju “kvantitatīvās noteikšanas robeža” un “mērījumu nenoteiktība” alternatīvu.
                              1. tabulā noteikto mērījumu nenoteiktību neizmanto par papildu pielaidi I pielikumā norādītajām parametru vērtībām.

                                 1. tabula

                                 Veiktspējas kritērija “mērījumu nenoteiktība” minimumi

                                          Parametri

                                          Mērījumu nenoteiktība
                                          (Sk. 1. piezīmi)
                                          % no parametra vērtības (izņemot attiecībā uz pH)

                                          Piezīmes

                                          Alumīnijs

                                          25

                                          Amonijs

                                          40

                                          Antimons

                                          40

                                          Arsēns

                                          30

                                          Benz(a)pirēns

                                          50

                                          Sk. 5. piezīmi

                                          Benzols

                                          40

                                          Bors

                                          25

                                          Bromāti

                                          40

                                          Kadmijs

                                          25

                                          Hlorīdi

                                          15

                                          Hroms

                                          30

                                          Elektrovadītspēja

                                          20

                                          Varš

                                          25

                                          Cianīdi

                                          30

                                          Sk. 6. piezīmi

                                          1,2-dihloretāns

                                          40

                                          Fluorīdi

                                          20

                                          Ūdeņraža jonu koncentrācija pH (izteikta pH vienībās)

                                          0,2

                                          Sk. 7. piezīmi

                                          Dzelzs

                                          30

                                          Svins

                                          25

                                          Mangāns

                                          30

                                          Dzīvsudrabs

                                          30

                                          Niķelis

                                          25

                                          Nitrāti

                                          15

                                          Nitrīti

                                          20

                                          Oksidējamība

                                          50

                                          Sk. 8. piezīmi

                                          Pesticīdi

                                          30

                                          Sk. 9. piezīmi

                                          Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži

                                          50

                                          Sk. 10. piezīmi

                                          Selēns

                                          40

                                          Nātrijs

                                          15

                                          Sulfāti

                                          15

                                          Tetrahloretēns

                                          30

                                          Sk. 11. piezīmi

                                          Trihloretēns

                                          40

                                          Sk. 11. piezīmi

                                          Trihalometāni – kopā

                                          40

                                          Sk. 10. piezīmi

                                          Kopējais organiskais ogleklis (TOC)

                                          30

                                          Sk. 12. piezīmi

                                          Duļķainība

                                          30

                                          Sk. 13. piezīmi

                                          Akrilamīds, epihlorhidrīns un vinilhlorīds – pārbauda pēc izstrādājuma specifikācijas.

                                 2. tabula

                                 Veiktspējas kritēriju “patiesums”, “precizitāte” un “noteikšanas robeža” minimumi – izmantojami līdz 2019. gada 31. decembrim

                                          Parametri

                                          Patiesums
                                          (Sk. 2. piezīmi)
                                          % no parametra vērtības (izņemot attiecībā uz pH)

                                          Precizitāte
                                          (Sk. 3. piezīmi)
                                          % no parametra vērtības (izņemot attiecībā uz pH)

                                          Noteikšanas robeža
                                          (Sk. 4. piezīmi)
                                          % no parametra vērtības (izņemot attiecībā uz pH)

                                          Piezīmes

                                          Alumīnijs

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Amonijs

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Antimons

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Arsēns

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Benz(a)pirēns

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Benzols

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Bors

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Bromāti

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Kadmijs

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Hlorīdi

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Hroms

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Elektrovadītspēja

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Varš

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Cianīdi

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Sk. 6. piezīmi

                                          1,2-dihloretāns

                                          25

                                          25

                                          10

                                          Fluorīdi

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Ūdeņraža jonu koncentrācija pH (izteikta pH vienībās)

                                          0,2

                                          0,2

                                          Sk. 7. piezīmi

                                          Dzelzs

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Svins

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Mangāns

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Dzīvsudrabs

                                          20

                                          10

                                          20

                                          Niķelis

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Nitrāti

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Nitrīti

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Oksidējamība

                                          25

                                          25

                                          10

                                          Sk. 8. piezīmi

                                          Pesticīdi

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Sk. 9. piezīmi

                                          Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Sk. 10. piezīmi

                                          Selēns

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Nātrijs

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Sulfāts

                                          10

                                          10

                                          10

                                          Tetrahloretēns

                                          25

                                          25

                                          10

                                          Sk. 11. piezīmi

                                          Trihloretēns

                                          25

                                          25

                                          10

                                          Sk. 11. piezīmi

                                          Trihalometāni – kopā

                                          25

                                          25

                                          10

                                          Sk. 10. piezīmi

                                          Duļķainība

                                          25

                                          25

                                          25

                                          Akrilamīds, epihlorhidrīns un vinilhlorīds – pārbauda pēc izstrādājuma specifikācijas.

                                 (1)  Komisijas 2009. gada 31. jūlija Direktīva 2009/90/EK, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/60/EK nosaka tehniskās specifikācijas ūdens stāvokļa ķīmiskajām analīzēm un monitoringam (OV L 201, 1.8.2009., 36. lpp.).”;"

                              c)

                              2.2. punktu aizstāj ar šādu:
                              “2.   Piezīmes 1. un 2. tabulai

                                             1. piezīme

                                          Mērījumu nenoteiktība ir nenegatīvs parametrs, kas raksturo, cik izkliedētas ir lieluma vērtības, kuras uz izmantotās informācijas pamata piedēvē mērlielumam. Veiktspējas kritērijs “mērījumu nenoteiktība” (k = 2) ir tabulā norādītais vai par to augstāks procents no parametra vērtības. Mērījumu nenoteiktību novērtē parametra vērtības līmenī, ja vien nav norādīts citādi.

                                             2. piezīme

                                          Patiesums ir sistemātiskās kļūdas mērs, proti, daudzo atkārtoto mērījumu vidējās vērtības un patiesās vērtības starpība. Tālāka specifikācija ir kā standartā ISO 5725.

                                             3. piezīme

                                          Precizitāte ir nejaušās kļūdas mērs un parasti tiek izteikta kā standartnovirze (grupā vai grupu vidū) rezultātu izkliedē ap vidējo vērtību. Pieņemamā precizitāte ir lielums, kas divas reizes pārsniedz relatīvo standartnovirzi. Šis termins ir tālāk specificēts standartā ISO 5725.

                                             4. piezīme

                                          Noteikšanas robeža vai nu

                                                      —

                                                      trīskārt pārsniedz standartnovirzi dabīga parauga grupā, kur ir parametrs zemā koncentrācijā, vai

                                                      —

                                                      pieckārt pārsniedz tukša parauga standartnovirzi (grupā).

                                             5. piezīme

                                          Ja mērījumu nenoteiktības vērtību nav iespējams apmierināt, ieteicams izvēlēties labāko pieejamo metodi (līdz 60 %).

                                             6. piezīme

                                          Ar šo metodi nosaka kopējo cianīdu visos tā veidos.

                                             7. piezīme

                                          Patiesuma, precizitātes un mērījumu nenoteiktības vērtības izteic pH vienībās.

                                             8. piezīme

                                          Etalonmetode: EN ISO 8467.

                                             9. piezīme

                                          Atsevišķu pesticīdu veiktspējas kritēriji norādīti indikatīvi. Attiecībā uz dažiem pesticīdiem iespējams panākt pat tikai 30 % augstu mērījumu nenoteiktības vērtību, attiecībā uz vairākiem pesticīdiem var atļaut augstākas vērtības – līdz 80 %.

                                             10. piezīme

                                          Veiktspējas kritēriji attiecas uz atsevišķām vielām, kam I pielikuma B daļā norādīts skaitlis 25 % no parametra vērtības.

                                             11. piezīme

                                          Veiktspējas kritēriji attiecas uz atsevišķām vielām, kam I pielikuma B daļā norādīts skaitlis 50 % no parametra vērtības.

                                             12. piezīme

                                          Mērījumu nenoteiktību ieteicams aplēst līmenī 3 mg uz 1 l kopējā organiskā oglekļa (TOC). Izmanto CEN 1484 “Norādījumi TOC un izšķīdušā organiskā oglekļa (DOC) noteikšanai”.

                                             13. piezīme

                                          Mērījumu nenoteiktību ieteicams saskaņā ar EN ISO 7027 noteikt līmenī 1,0 NTU (nefelometriskās duļķainības vienības).”

                  4)

                  pielikuma 3. punktu svītro.


title: Komisijas Direktīva 2004/69/EK (2004. gada 27. aprīlis), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK groza attiecībā uz daudzpusējo attīstības banku definīcijuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0069

Oficiālais Vēstnesis L 125 , 28/04/2004 Lpp. 0044 - 0044

		Komisijas Direktīva 2004/69/EK(2004. gada 27. aprīlis),ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK groza attiecībā uz "daudzpusējo attīstības banku" definīciju(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK (2000. gada 20. marts) par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu [1] un jo īpaši tās 60. panta 1. punkta piekto ievilkumu,tā kā:(1) Direktīvas 2000/12/EK 1. panta 19. punktā uzskaitījuma veidā definētas "daudzpusējās attīstības bankas".(2) Daudzpusējo ieguldījumu garantiju aģentūra (MIGA) 2002. gada novembra vēstulē lūdza, lai to iekļauj Direktīvas 2000/12/EK 1. panta 19. punkta sarakstā.(3) Daudzpusējo ieguldījumu garantiju aģentūra ir Pasaules bankas grupas locekle. Daudzpusējo ieguldījumu garantiju aģentūra sniedz garantijas privātā sektora ieguldītājiem pret nekomerciāliem riskiem un jo īpaši pret zaudējumu risku, kura noteikšanā izmanto skaidri definētus kritērijus un kuru rada valūtas nekonvertējamība un pārskaitījumi, ekspropriācija, kara un pilsoņu nemieru izraisītas nekārtības, kā arī gadījumi, kad kāda valsts iestāde lauž līgumu. Daudzpusējo ieguldījumu garantiju aģentūras mērķis ir veicināt tās dalībnieču jaunattīstības valstu ekonomikas attīstību, sekmējot privātu uzņēmumu, īpaši mazo vai vidējo uzņēmumu izveidi, paplašināšanu un modernizāciju, lai tādējādi papildinātu citu Pasaules bankas grupas locekļu darbību.(4) Daudzpusējo ieguldījumu garantiju aģentūras riska profils ir tāds pats kā Direktīvas 2000/12/EK 1. panta 19. punktā uzskaitītajām daudzpusējām attīstības bankām, un tāpēc tai ir tiesības būt iekļautai 1. panta 19. punktā un gūt labumu no preferenciāla riska svēruma, kā noteikts Direktīvas 2000/12/EK 43. pantā.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Komitejas atzinumu, kas nepieciešama, lai palīdzētu Komisijai saskaņā ar Direktīvas 2000/12/EK 60. panta 2. punktā noteikto procedūru,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 2000/12/EK 1. panta 19. punktu aizstāj ar šādu punktu:"19. "daudzpusējās attīstības bankas" ir Starptautiskā rekonstrukcijas un attīstības banka, Starptautiskā finanšu sabiedrība, Amerikas Attīstības banka, Āzijas Attīstības banka, Āfrikas Attīstības banka, Eiropas Padomes Rekonstrukcijas fonds, Ziemeļvalstu Investīciju banka, Karību jūras baseina valstu attīstības banka, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka, Eiropas Investīciju fonds, Ziemeļu un Dienvidu Amerikas ieguldījumu sabiedrība un Daudzpusējo ieguldījumu garantiju aģentūra;"2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz 2004. gada 30. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2004. gada 27. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFrederik Bolkestein[1] OV L 126, 26.5.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/87/EK (OV L 35, 11.2.2002., 1. lpp.).--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 94/74/EK (1994. gada 22. decembris), kas groza Direktīvu 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, transportēšanu un kontroli, groza Direktīvu 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz naftas produktiem un Direktīvu 92/82/EEK par naftas produktiem uzlikto akcīzes nodokļu likmju tuvināšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0074

Oficiālais Vēstnesis L 365 , 31/12/1994 Lpp. 0046 - 0051 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 3 Lpp. 0003  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 3 Lpp. 0003

		Padomes Direktīva 94/74/EK(1994. gada 22. decembris),kas groza Direktīvu 92/12/EEK par vispārēju režīmu akcīzes precēm un par šādu preču glabāšanu, transportēšanu un kontroli, groza Direktīvu 92/81/EEK par akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu attiecībā uz naftas produktiem un Direktīvu 92/82/EEK par naftas produktiem uzlikto akcīzes nodokļu likmju tuvināšanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā akcīzes nodokļu atlikšanas režīmā nav jāparedz izvedmuitas procedūra, lai saskaņā ar transportēšanas režīmu, ko piemēro akcīzes nodokļu sakarā, varētu nodrošināties pret risku, pārvedot preces no nosūtīšanas vietas uz punktu, kur tās izved no Kopienas;tā kā, ja, nosūtot akcīzes preces, uz tām ar deklarāciju attiecina iekšējā tranzīta procedūru vai TIR vai ATA konvencijas procedūru, ir jānosaka, ka šī deklarācija attiecībā uz akcīzes nodokļiem ir izmantojama par pavaddokumentu;tā kā, ja akcīzes preces ir nodotas patēriņam dalībvalstī un tās paredzēts pārvest uz šo dalībvalsti caur citas dalībvalsts teritoriju, ir jāizmanto vienkāršoti pavaddokumenti, kā paredzēts Komisijas Nolikumā (EEK) Nr. 3649/92 [4];tā kā pavaddokumentos ir jānorāda visi Kopienas iekšējos pārvadājumos radušies zaudējumi, lai nodrošinātu dokumentu pareizu aizpildīšanu, kā arī jānosaka šādu norāžu forma un saturs;tā kā pašreizējo garantiju vietā ir jāparedz iespēja izvēlēties garantijas, ko preču pārvadātājs vai īpašnieks sniedz, lai mazinātu risku Kopienas iekšējos pārvadājumos;tā kā ir jāparedz iespēja nepieprasīt garantijas, ja naftas produktus Kopienas iekšienē pārvadā ar jūras transportu vai pārvieto pa cauruļvadiem;tā kā ir jāļauj norādīt jaunu kravas saņēmēju vai jaunu piegādes vietu, izdarot grozījumus administratīvos pavaddokumentos;tā kā ir jāizstrādā noteikumi, kas jāievēro naftas produktu sūtītājiem, lai varētu pavaddokumentos neaizpildīt aili, kas attiecas uz kravas saņēmēju, kurš sākumā nav zināms;tā kā ir jāparedz iespēja, ka tiks noteikti papildpasākumi, kas attiecas uz pēkšņām pārbaudēm, lai veicinātu dalībvalstu administratīvu sadarbību;tā kā informāciju, kas ir pavaddokumenta eksemplāros un paredzēta nosūtīšanas vietas dalībvalsts un ceļamērķa dalībvalsts kompetentām iestādēm, ir jāļauj nosūtīt datorizēti;tā kā ir jāparedz, ka atpakaļ sūtāmais eksemplārs ir jānosūta nosūtītājam pa faksu, lai nodrošinātu to, ka darbību pareizi un ātri pabeidz;tā kā akcīzes precēm, ko regulāri transportē no vienas dalībvalsts akcīzes preču noliktavas uz citas dalībvalsts akcīzes preču noliktavu, ir jāvienkāršo pavaddokumentu aizpildīšanas procedūra;tā kā ir jānosaka, ka nodokļu marku vai valstu atšķirības zīmju izmantošana nedrīkst ietekmēt noteikumus, ko paredzējušas dalībvalstis, lai nodrošinātu spēkā esošo nodokļu normatīvo aktu pareizu piemērošanu un novērstu jebkuru krāpšanu, nodokļu nemaksāšanu vai ļaunprātīgu izmantošanu;tā kā ir jāizstrādā nosacījumi, saskaņā ar kuriem bruņotie spēki un citas organizācijas var izmantot atbrīvojumus no akcīzes nodokļiem;tā kā iekšējā tirgus pareizai darbībai ir svarīgi definēt ražojumus, kas atbilst naftas produktu kategorijai;tā kā ir jādefinē ražojumi, kuri atbilst naftas produktu kategorijai un uz kuriem jāattiecina vispārējs akcīzes kontroles režīms;tā kā ir jāļauj atmaksāt akcīzes nodokļus, kas samaksāti par piesārņotiem vai nejauši samaisītiem naftas produktiem, kuri nosūtīti atpakaļ uz akcīzes preču noliktavu pārstrādei;tā kā, lai novērstu konkurences traucējumus, ko rada atšķirīgi nodokļu uzlikšanas noteikumi dalībvalstīs, obligāti nodokļu atbrīvojumi Kopienas mērogā ir jāpiešķir naftas produktiem, ko iesmidzina domnās ķīmiskai reducēšanai;tā kā ir jānosaka, ka patēriņam dalībvalstī nodotos naftas produktus, kuri ir mehānisko transportlīdzekļu degvielas tvertnēs un kurus paredzēts izmantot par degvielu šādiem transportlīdzekļiem, atbrīvo no akcīzes nodokļiem citās dalībvalstīs, lai nekavētu personu un preču brīvu apriti un novērstu nodokļu divkāršu uzlikšanu;tā kā ir jāatjaunina KN kodi, kas attiecas uz svina un bezsvina benzīnu, ņemot vērā jaunākos grozījumus, kas izdarīti Eiropas Kopienu integrētajā tarifā [5];tā kā, visbeidzot, grozījumus akcīzes nodokļu piemērošanas procedūrās, kas šajā direktīvā paredzēti iekšējā tirgus vienmērīgas darbības nodrošināšanai, dalībvalstis nevar pietiekami labi veikt atsevišķi un tādēļ Kopienas mērogā ir jātuvina dalībvalstu akcīzes nodokļu likumi;tā kā atbilstīgi ir jāgroza Direktīva 92/12/EEK [6], Direktīva 92/81/EEK [7] un Direktīva 92/82/EEK [8],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 92/12/EEK groza šādi:1. Direktīvas 5. pantu groza šādi:a) panta 2. punkta pirmo ievilkumu aizstāj ar šādu ievilkumu:"— ieved no 2. panta 1., 2. vai 3. punktā minētajām trešām valstīm vai teritorijām vai Normandijas salām vai uz turieni izved, un ja uz šiem ražojumiem attiecina kādu no Nolikuma (EEK) Nr. 2913/92 [9] 84. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajām muitas atlikšanas procedūrām vai ražojumus novieto brīvā zonā vai brīvā noliktavā,";b) panta 2. punkta otro ievilkumu aizstāj ar šādu ievilkumu:"— sūta no vienas dalībvalsts uz citu dalībvalsti caur Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm vai no dalībvalsts uz EBTA valsti, izmantojot Kopienas iekšējā tranzīta procedūru, vai caur vienu vai vairākām trešām valstīm, kas nav EBTA dalībvalstis, izmantojot TIR grāmatiņu (karneti) vai ATA grāmatiņu (karneti),";c) panta 2. punkta otrās daļas teikuma pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:"Izmantojot vienoto administratīvo dokumentu:";d) pantu papildina ar šādu jaunu punktu:"3. Visus papildu datus, kas jāuzrāda transporta dokumentos vai komercdokumentos, kurus izmanto kā tranzīta dokumentus, un grozījumus, kas jāveic, pielāgojot dokumentu aizpildīšanas procedūras, ja akcīzes preces transportē saskaņā ar vienkāršotu Kopienas iekšējā tranzīta procedūru, nosaka saskaņā ar 24. pantā paredzēto procedūru."2. Direktīvas 7. pantu papildina ar šādiem punktiem:"7. Ja akcīzes preces, kas jau nodotas patēriņam dalībvalstī, piegādā ceļamērķī minētajā dalībvalstī caur citas dalībvalsts teritoriju, pārvadājumam jāizmanto piemērots maršruts un 4. punktā minētais pavaddokuments.8. Gadījumos, kas minēti 7. punktā:a) nosūtītājs pirms preču nosūtīšanas iesniedz deklarāciju nosūtīšanas vietas nodokļu iestādei, kas ir atbildīga par akcīzes nodokļu pārbaudēm;b) saņēmējs apliecina preču saņemšanu saskaņā ar noteikumiem, ko izstrādājušas ceļamērķa valsts nodokļu iestādes, kas ir atbildīgas par akcīzes nodokļu pārbaudēm;c) nosūtītājs un saņēmējs piekrīt jebkurai pārbaudei, kas attiecīgām nodokļu iestādēm dod iespēju pārliecināties, ka preces tiešām ir saņemtas.9. Ja akcīzes preces bieži un regulāri pārvadā saskaņā ar 7. punktā precizētajiem noteikumiem, dalībvalstis, divpusēji vienojoties, var atļaut vienkāršotu procedūru, atkāpjoties no 7. un 8. punkta."3. Direktīvas 13. pantā a) punktu aizstāj ar šādu punktu:"a) vajadzības gadījumā sniegt garantijas par preču ražošanu, apstrādi un glabāšanu, kā arī, ievērojot 15. panta 3. punktu, sniegt obligātu garantiju par preču transportēšanu, kuras noteikumus nosaka tās dalībvalsts kompetentas iestādes, kurā akcīzes preču noliktava ir apstiprināta;"4. Direktīvas 14. pantu papildina ar šādu punktu:"4. Par iztrūkumu, kas minēts panta 3. punktā, un zaudējumiem, kas nav atbrīvoti no nodokļiem saskaņā ar 1. punktu, kompetentām iestādēm vienmēr jāizdara atzīme 18. panta 1. punktā minētā pavaddokumenta nosūtītājam atpakaļ sūtāmā eksemplāra otrā pusē.Procedūra ir šāda:- ja zaudējums vai iztrūkums radies, Kopienā pārvadājot akcīzes preces nodokļu atlikšanas režīmā, kompetentas iestādes tajā dalībvalstī, kurā konstatēti šie zaudējumi vai iztrūkums, izdara attiecīgu atzīmi pavaddokumenta atpakaļ sūtāmajā eksemplārā,- kad preces pienāk ceļamērķa dalībvalstī, šīs dalībvalsts kompetentas iestādes norāda to, vai attiecībā uz konstatētajiem zaudējumiem tās piešķir daļēju atbrīvojumu no nodokļiem vai arī atbrīvojumu nepiešķir.Iepriekšminētajos gadījumos tās norāda aprēķinu bāzi akcīzes nodokļiem, kas jāiekasē saskaņā ar 3. punktu. Ceļamērķa dalībvalsts kompetentas iestādes nosūta pavaddokumenta atpakaļ sūtāmā eksemplāra kopiju tās dalībvalsts kompetentām iestādēm, kur konstatēti zaudējumi."5. Direktīvas 15. pantu groza šādi:a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Neierobežojot 5. panta 2. punktu, 16. pantu, 19. panta 4. punktu un 23. panta 1.a punktu, akcīzes preču transportēšana nodokļu atlikšanas režīmā notiek no vienas akcīzes preču noliktavas uz citu akcīzes preču noliktavu.Pirmās daļas noteikumus piemēro, Kopienā transportējot patēriņam nenodotas akcīzes preces, uz kurām attiecina nulles likmi.";b) panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:"3. Pret risku Kopienas iekšējos pārvadājumos nodrošinās ar garantiju, ko sniedz nosūtīšanas vietas apstiprināts noliktavas turētājs, kā paredzēts 13. pantā, vai — vajadzības gadījumā — ar garantiju, ko solidāri uzņemas kravas nosūtītājs un pārvadātājs. Dalībvalstu kompetentas iestādes var ļaut, lai garantiju sniedz preču pārvadātājs vai īpašnieks, nevis nosūtīšanas vietas apstiprināts noliktavas turētājs. Ja vajadzīgs, dalībvalstis var prasīt, lai garantiju sniedz kravas saņēmējs.Ja akcīzes naftas produktus Kopienā pārvadā ar jūras transportu vai pārvieto pa cauruļvadiem, dalībvalstis nosūtīšanas vietas apstiprinātus noliktavu turētājus var atbrīvot no pienākuma sniegt garantiju, kas minēta apakšpunkta pirmajā daļā.Garantiju noteikumus sīki izstrādā dalībvalstis. Garantijas ir spēkā visā Kopienā.";c) panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:"5. Nosūtīšanas vietas apstiprināts noliktavas turētājs vai viņa pārstāvis var grozīt pavaddokumenta 4., 7., 7.a, 13., 14. un/vai 17. ailes saturu, lai norādītu jaunu kravas saņēmēju, kam jābūt apstiprinātam noliktavas turētājam vai reģistrētam uzņēmējam, vai arī lai norādītu jaunu piegādes vietu. Par to tūlīt jāpaziņo kompetentai nosūtīšanas vietas iestādei, un jaunais kravas saņēmējs vai jaunā piegādes vieta tūlīt ir jānorāda administratīvā pavaddokumenta otrā pusē.";d) pantu papildina ar šādu punktu:"6. Ja naftas produktus Kopienā transportē pa jūru vai pa iekšējiem ūdensceļiem, apstiprinātam nosūtīšanas vietas noliktavas turētājam nav jāaizpilda pavaddokumenta 4., 7., 7.a, 13. un 17. aile, ja tad, kad preces nosūta, kravas saņēmējs nav skaidri zināms, ar noteikumu, ka:- nosūtīšanas vietas dalībvalsts kompetentas iestādes nosūtītājam ir devušas iepriekšēju atļauju šīs ailes neaizpildīt,- tām pašām iestādēm paziņo kravas saņēmēja vārdu un adresi, viņa akcīzes numuru un ceļamērķa valsti, tikko tas kļūst zināms vai vēlākais tad, kad preces nonāk ceļamērķī."6. Direktīvu papildina ar šādu pantu:"15.b pants1. Attiecībā uz 19. panta 6. punktā paredzētām pēkšņām pārbaudēm dalībvalsts kompetentas iestādes var citas dalībvalsts kompetentām iestādēm lūgt informāciju papildus 15.a pantā norādītajai informācijai. Tādai informācijas apmaiņai piemēro Direktīvas 77/799/EEK [10] noteikumus, kas regulē datu aizsardzību.2. Ja saskaņā ar 1. punktu notiek informācijas apmaiņa un dalībvalsts normatīvi akti paredz, ka jāapspriežas ar personām, uz kurām informācijas apmaiņa attiecas, tad šo normatīvo aktu piemērošanu var turpināt.3. Informācijas apmaiņa, kas vajadzīga, lai veiktu pēkšņas pārbaudes saskaņā ar 1. punktu, notiek, izmantojot vienotu kontroles dokumentu. Šā dokumenta formu un saturu nosaka saskaņā ar 24. pantā izklāstīto procedūru.";7. Direktīvas 18. pantu papildina ar šādu punktu:"6. Šo pantu piemēro arī akcīzes precēm, ko nodokļu atlikšanas režīmā pārved no vienas akcīzes preču noliktavas uz citu akcīzes preču noliktavu, kas atrodas tajā pašā dalībvalstī, caur citas dalībvalsts teritoriju."8. Direktīvas 19. pantu groza šādi:a) panta 1. punktā pēc otrās daļas iekļauj šādu daļu:"Nosūtīšanas vietas dalībvalsts kompetentas iestādes un ceļamērķa dalībvalsts kompetentas iestādes var noteikt, ka informāciju, kas ir tām paredzētajā pavaddokumenta eksemplārā, ir jāsūta datorizēti;"b) panta 2. punktā pēc pirmās daļas iekļauj šādas divas daļas:"Neatkarīgi no iepriekšminētajiem noteikumiem nosūtīšanas vietas dalībvalsts var paredzēt, ka atpakaļ sūtāmā eksemplāra kopija tūlīt pa faksu jānosūta kravas nosūtītājam, lai nodrošinātu garantijas ātru izbeigšanu. Tas neietekmē pienākumu nosūtīt atpakaļ oriģinālu, ievērojot pirmo teikumu.Ja akcīzes preces bieži un regulāri pārvadā starp divām dalībvalstīm nodokļu atlikšanas režīmā, šo divu dalībvalstu kompetentas iestādes var, savstarpēji vienojoties, atļaut vienkāršot pavaddokumenta aizpildīšanu, izmantojot summāru vai automatizētu apstiprinājumu.";c) panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:"4. Akcīzes preces, ko dalībvalstī reģistrēts apstiprināts noliktavas turētājs nosūta izvešanai caur vienu vai vairākām citām dalībvalstīm, drīkst pārvadāt nodokļu atlikšanas režīmā, kā noteikts 4. panta c) punktā. Pārvadāšanu šajā režīmā beidz ar apliecinājumu, ko sagatavo muitas iestāde izbraukšanas vietā no Kopienas un kas apstiprina, ka preces tiešām izvestas no Kopienas. Šai iestādei jānosūta atpakaļ kravas nosūtītājam viņam paredzēts apstiprināts pavaddokumenta eksemplārs."9. Direktīvas 21. panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:"Neierobežojot noteikumus, ko dalībvalstis pieņemt, lai nodrošinātu šā panta pareizu piemērošanu un novērstu jebkuru krāpšanu, nodokļu nemaksāšanu vai ļaunprātīgu izmantošanu, dalībvalstis raugās, lai nodokļu markas vai valstu atšķirības zīmes nerada šķēršļus akcīzes preču brīvai apritei."10. Direktīvas 23. pantā iekļauj šādu punktu:"1. a Bruņotajiem spēkiem un 1. punktā minētajām organizācijām atļauj no citām dalībvalstīm saņemt preces akcīzes nodokļu atlikšanas režīmā, izmantojot 18. pantā minēto pavaddokumentu, ar noteikumu, ka kopā ar pavaddokumentu ir atbrīvojuma apliecinājums. Atbrīvojuma apliecinājuma formu un saturu nosaka saskaņā ar 24. pantā izklāstīto procedūru."11. Direktīvas 24. pantu groza šādi:a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Pasākumus, kas vajadzīgi 5., 7., 15.b, 18., 19. un 23. panta piemērošanai, nosaka saskaņā ar 3. un 4. punktā izklāstīto procedūru.";b) panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:"5. Papildus 2. punktā minētajiem pasākumiem komiteja izskata jautājumus, par kuriem tās priekšsēdētājs ziņo pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts pārstāvja lūguma un kuri attiecas uz to, kā piemēro Kopienas noteikumus par akcīzes nodokļiem."2. pantsAr šo Direktīvu 92/81/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. pantu groza šādi:a) panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Šajā direktīvā "naftas produkti"; ir:a) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 2706;b) ražojumi, uz ko attiecas KN kodi 270710, 270720, 270730, 270750, 27079100, 27079911 un 27079919;c) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 2709;d) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 2710;e) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 2711, ieskaitot ķīmiski tīru metānu un propānu, bet neieskaitot dabasgāzi;f) ražojumi, uz ko attiecas KN kodi 271210, 27122000, 27129031, 27129033, 27129039 un 27129090;g) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 2715;h) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 2901;i) ražojumi, uz ko attiecas KN kodi 29021100, 29021990, 290220, 290230, 29024100, 29024200, 29024300 un 290244;j) ražojumi, uz ko attiecas KN kodi 34031100 un 340319;k) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 3811;l) ražojumi, uz ko attiecas KN kods 3817";b) panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:"4. Šajā direktīvā minētie kombinētās nomenklatūras kodi attiecas uz to kombinētās nomenklatūras versiju, kas ir spēkā 1994. gada 1. oktobrī."2. Direktīvā iekļauj šādu pantu:"2.a pants1. Direktīvas 92/12/EEK noteikumi par kontroli un pārvadāšanu attiecas tikai uz šādiem naftas produktiem:a) ražojumiem, uz ko attiecas KN kodi 270710, 270720, 270730 un 270750;b) ražojumiem, uz ko attiecas KN kodi 27100011 līdz 27100078. Tomēr ražojumiem, uz ko attiecas KN kodi 27100021, 27100025 un 27100059, kontroles un pārvadāšanas noteikumus piemēro vienīgi beztaras komercpārvadājumiem;c) ražojumiem, uz ko attiecas KN kodi 2711(izņemot 27111100 un 27112100);d) ražojumiem, uz ko attiecas KN kods 290110;e) ražojumiem, uz ko attiecas KN kodi 290220, 290230, 29024100, 29024200, 29024300 un 290244.2. Ja dalībvalsts konstatē, ka naftas produktus, kas nav 1. punktā minētie naftas produkti, paredz lietošanai, piedāvā pārdošanai vai izmanto par degvielu, vai to sakarā jebkādā veidā panāk nodokļu nemaksāšanu, nodokļu apiešanu vai ļaunprātīgu izmantošanu, dalībvalsts par to tūlīt informē Komisiju. Komisija paziņojumu pārsūta citām dalībvalstīm mēneša laikā pēc tā saņemšanas. Lēmumu par to, vai uz attiecīgiem ražojumiem būtu jāattiecina Direktīvas 92/12/EEK noteikumi par kontroli un pārvadāšanu, pieņem saskaņā ar Direktīvas 92/12/EEK 24. pantā noteikto procedūru.3. Noslēdzot divpusējus nolīgumus, dalībvalstis var visus vai dažus iepriekšminētos produktus pilnīgi vai daļēji atbrīvot no Direktīvā 92/12/EEK izklāstītajiem kontroles pasākumiem, ja vien uz produktiem neattiecas Direktīvas 92/82/EEK 2. pants. Šie nolīgumi neattiecas uz dalībvalstīm, kas tajos nav puses. Par visiem šādiem divpusējiem nolīgumiem paziņo Komisijai, kas informē citas dalībvalstis."3. Direktīvu papildina ar šādu pantu:"7.a pantsDalībvalstis var atmaksāt jau samaksātus akcīzes nodokļus par piesārņotiem vai nejauši samaisītiem naftas produktiem, kas nosūtīti atpakaļ uz akcīzes preču noliktavu pārstrādāšanai."4. Direktīvas 8. pantu groza šādi:a) 1. punktu papildina ar šādu apakšpunktu:"d) naftas produktus, ko iesmidzina domnās ķīmiskai reducēšanai kā piedevu koksam, kuru izmanto par galveno degvielu.";b) panta 2. punktā pirmo teikumu aizstāj ar šādu teikumu:"2. Neskarot citus Kopienas noteikumus, dalībvalstis var pilnīgi vai daļēji atcelt nodokļus vai samazināt nodokļu likmi naftas produktiem vai citiem ražojumiem, ar analogu lietojumu, ko izmanto fiskālā kontrolē."5. Direktīvu papildina ar šādu pantu:"8.a pants1. Akcīzes nodokļus dalībvalstī neattiecina uz patēriņam citā dalībvalstī nodotiem naftas produktiem, kas atrodas komerciālo mehānisko transportlīdzekļu standarta degvielas tvertnēs un ko ir paredzēts izmantot par degvielu šiem pašiem transportlīdzekļiem, kā arī uz tiem naftas produktiem, kas atrodas īpašos konteineros, ir paredzēti šiem konteineriem un pārvadājuma laikā nodrošina ar šiem konteineriem aprīkotu sistēmu darbību.2. Šajā pantā:"standarta degvielas tvertnes" ir:- degvielas tvertnes, kuras ražotājs konstanti uzstāda visiem tādiem pašiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem kā konkrētais transportlīdzeklis un kuru pastāvīgais aprīkojums ļauj degvielu tieši izmantot gan virzībai uz priekšu, gan, vajadzības gadījumā, saldēšanas sistēmu un citu sistēmu darbināšanai pārvadājuma laikā.Gāzes tvertnes, ar ko aprīkoti mehāniskie transportlīdzekļi, kuri tieši izmanto gāzi par degvielu, kā arī citām sistēmām uzstādītas degvielas tvertnes, kuras var būt transportlīdzekļa aprīkojumā, arī uzskatāmas par standarta degvielas tvertnēm,- tvertnes, kuras ražotājs konstanti uzstāda visiem tādiem pašiem konteineriem kā konkrētais konteiners un kuru pastāvīgais aprīkojums ļauj degvielu tieši izmantot saldēšanas sistēmas un citu ar īpašiem konteineriem aprīkotu sistēmu darbināšanai pārvadājuma laikā."Īpašs konteiners" ir ikviens konteiners, kas aprīkots ar īpaši projektētu ierīci dzesēšanas sistēmām, skābekļa piegādes sistēmām, siltumizolācijas sistēmām vai citām sistēmām."3. pants"2. pants1. Naftas produkti, uz kuriem attiecas šī direktīva ir:- svina benzīns, uz ko attiecas KN kodi 27100026, 27100034 un 27100036,- bezsvina benzīns, uz ko attiecas KN kodi 27100027, 27100029 un 27100032,- vieglā dīzeļdegviela, uz ko attiecas KN kods 27100069,- smagā dīzeļdegviela, uz ko attiecas KN kodi 27100074 līdz 27100078,- sašķidrināta naftas gāze, uz ko attiecas KN kodi 27111211 līdz 27111900,- metāns, uz ko attiecas KN kods 27112900,- petroleja, uz ko attiecas KN kods 27100051 un 27100055.2. Panta 1. punktā minētie kombinētās nomenklatūras kodi attiecas uz to kombinētās nomenklatūras versiju, kura ir spēkā 1994. gada 1. oktobrī."4. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1995. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis izdod šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Metodes, kā veikt šādas atsauces, nosaka dalībvalstis.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savus tiesību aktus, kurus tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1994. gada 22. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Seehofer[1] OV C 215, 5.8.1994., 19. lpp.[2] Atzinums sniegts 1994. gada 16. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] Atzinums sniegts 1994. gada 20. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 369, 18.12.1992., 17. lpp.[5] OV C 143A, 24.5.1993., 560. lpp.[6] OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/108/EEK (OV L 390, 31.12.1992., 124. lpp.).[7] OV L 316, 31.10.1992., 12. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/108/EEK (OV L 390, 31.12.1992., 124. lpp.).[8] OV L 316, 31.10.1992., 19. lpp.[9] OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.[10] OV L 336, 27.12.1977., 15. lpp.--------------------------------------------------