title: Padomes direktīva (1990. gada 8. novembris), ar ko groza, jo īpaši attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0618

Oficiālais Vēstnesis L 330 , 29/11/1990 Lpp. 0044 - 0049 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0062  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0062

		Padomes direktīva(1990. gada 8. novembris),ar ko groza, jo īpaši attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana(90/618/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu un 66. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, [1]sadarbībā ar Eiropas Parlamentu, [2]ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu, [3]tā kā, lai attīstītu apdrošināšanas iekšējo tirgu, Padome 1973. gada 24. jūlijā ir pieņēmusi Direktīvu 73/239/EEK (ko sauc arī par Pirmo direktīvu) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana, [4] un 1988. gada 22. jūnijā — Direktīvu 88/357/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai un par grozījumiem Direktīvā 73/239/EEK (ko sauc arī par Otro direktīvu) [5];tā kā Direktīva 88/357/EEK ir atvieglojusi pakalpojumu sniegšanu dalībvalstīs tiem apdrošināšanas uzņēmumiem, kuru galvenais birojs atrodas Kopienā, tādējādi dodot apdrošinājuma ņēmējiem iespēju izmantot ne tikai savā valstī reģistrēto apdrošinātāju pakalpojumus, bet arī tādu apdrošinātāju pakalpojumus, kuru galvenais birojs atrodas Kopienā, bet kuri ir reģistrēti citā dalībvalstī;tā kā Direktīvas 88/357/EEK noteikumi, kas konkrēti attiecās uz pakalpojumu sniegšanas brīvību, neattiecās uz dažiem riskiem, kuriem šo noteikumu piemērošanu sakarā ar to īpatnībām un iespējamām sociālām sekām tobrīd nepieļāva dalībvalstu iestāžu īpašas tiesību normas; tā kā tāpēc minētās direktīvas attiecināšanu uz šiem riskiem bija paredzēts pārskatīt pēc tam, kad direktīva jau kādu laiku būtu bijusi spēkā;tā kā viens no izņēmumiem attiecās uz mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, kas nav pārvadātāju atbildības apdrošināšana;tā kā pēc iepriekšminētās direktīvas pieņemšanas Komisija apņēmās cik iespējams drīz iesniegt Padomei priekšlikumu par pakalpojumu sniegšanas brīvību saistībā ar civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu (kas nav pārvadātāju atbildība);tā kā saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem attiecībā uz obligāto apdrošināšanu, minētajā apdrošināšanas nozarē, kas saistīta ar mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesisko atbildību, vajadzētu paredzēt iespēju apdrošināt lielus riskus minētās direktīvas 5. panta nozīmē;tā kā lielu risku apdrošināšana būtu jāparedz arī apdrošināšanas jomās, kas apdrošina pret sauszemes mehānisko un cita veida sauszemes transportlīdzekļu bojājumiem vai zaudējumiem;tā kā Direktīvā 88/357/EEK noteikts, ka riskiem, pret ko var apdrošināt ar Kopienas līdzapdrošināšanu tādā nozīmē, kā paredzēts Padomes Direktīvā 78/473/EEK (1978. gada 30. maijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju Kopienas līdzapdrošināšanas jomā, [6] ir jābūt lieliem riskiem, kas definēti Direktīvā 88/357/EEK; tā kā ar šo direktīvu mehānisko transportlīdzekļu apdrošināšanas nozares tiek klasificētas kā lieli riski, kas definēti Direktīvā 88/357/EEK, un līdz ar to šīs nozares tiek iekļautas to nozaru sarakstā, ko var apdrošināt ar Kopienas līdzapdrošināšanu;tā kā Padomes Direktīva 72/166/EEK (1972. gada 24. aprīlis) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un attiecībā uz kontroli saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/232/EEK, [8] pamatojas uz zaļo karšu sistēmu un nolīgumiem starp valstu transportlīdzekļu apdrošinātāju birojiem, lai veicinātu zaļo karšu pārbaužu atcelšanu;tā kā ir ieteicams atvēlēt dalībvalstīm pārejas periodu, lai pakāpeniski piemērotu šīs direktīvas īpašos noteikumus attiecībā uz apdrošināšanu pret lieliem riskiem minētajās apdrošināšanas nozarēs, ieskaitot gadījumus, kad pret riskiem apdrošina ar līdzapdrošināšanu;tā kā, lai nodrošinātu to, ka arī turpmāk pareizi darbojas zaļo karšu sistēma un nolīgumi starp valstu transportlīdzekļu apdrošinātāju birojiem, būtu vēlams apdrošināšanas uzņēmumiem, kas kādā dalībvalstī kā pakalpojumu piedāvā mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, prasīt iestāties šīs dalībvalsts birojā un piedalīties tā finansēšanā;tā kā Padomes Direktīva 84/5/EEK (1983. gada 30. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, [9] kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/232/EEK, prasa dalībvalstīm izveidot vai pilnvarot organizāciju (garantiju fondu), kas sniegtu kompensāciju cietušajiem tādos negadījumos, ko izraisījuši neapdrošināti vai neidentificēti transportlīdzekļi;tā kā vajadzētu prasīt apdrošināšanas uzņēmumiem, kas kādā dalībvalstī kā pakalpojumu piedāvā mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, iestāties šajā dalībvalstī izveidotajā garantiju fondā un piedalīties tā finansēšanā;tā kā dažās dalībvalstīs spēkā esošās tiesību normas par apdrošināšanu pret paaugstinātiem riskiem attiecas uz visiem uzņēmumiem, kas apdrošina pret riskiem, izmantojot attiecīgā valstī izvietotu reģistrētu uzņēmumu; tā kā minēto tiesību normu nolūks ir nodrošināt, lai prasība obligāti apdrošināt mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesisko atbildību būtu saskaņota ar autovadītāju iespējām šo apdrošināšanu saņemt; tā kā būtu jāļauj dalībvalstīm piemērot šīs tiesību normas uzņēmumiem, kas sniedz pakalpojumus šo valstu teritorijās, ja šīs tiesību normas ir sabiedrības interesēs un ir samērīgas ar iepriekšminēto nolūku;tā kā mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas jomā to personu interešu aizsardzība, kam nodarīts kaitējums un kas varētu iesniegt prasījumus, faktiski attiecas uz pilnīgi visiem, un tāpēc ir ieteicams nodrošināt, lai šīs personas nediskriminētu vai tām neradītu lielākas neērtības gadījumos, kad mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošinātājs darbojas kā pakalpojumu sniedzējs un nevis kā reģistrēts uzņēmums; tā kā šajā nolūkā un tiktāl, ciktāl šādu personu intereses pietiekami neaizsargā noteikumi, ko pakalpojumu sniedzējam piemēro dalībvalsts, kurā tas ir reģistrēts, būtu jānosaka, ka dalībvalsts, kurā sniedz pakalpojumus, prasa uzņēmumam iecelt pārstāvi, kas pastāvīgi dzīvo vai ir reģistrēts šīs dalībvalsts teritorijā, uzdodot viņam apkopot visu vajadzīgo informāciju, kas saistīta ar prasījumiem, un piešķirot viņam pietiekamas pilnvaras pārstāvēt uzņēmumu attiecībās ar personām, kam nodarīts kaitējums un kas varētu iesniegt prasījumus, ieskaitot šādu prasījumu atlīdzināšanu, kā arī pārstāvēt vai, vajadzības gadījumā, nodrošināt uzņēmuma pārstāvību attiecīgās dalībvalsts tiesās un iestādēs sakarā ar šiem prasījumiem;tā kā šim pārstāvim var arī prasīt pārstāvēt uzņēmumu to dalībvalstu, kurās sniedz pakalpojumus, kompetentajās iestādēs, kas kontrolē mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas polises un to derīgumu;tā kā būtu jāparedz elastīga procedūra, lai varētu Kopienas mērogā ieviest savstarpējības principa piemērošanu attiecībās ar trešām valstīm; tā kā šīs procedūras mērķis nav slēgt Kopienas finanšu tirgus, bet gan — tā kā Kopienas nolūks ir savus finanšu tirgus atstāt atvērtus pārējām pasaules valstīm — liberalizēt pasaules finanšu tirgus trešās valstīs; tā kā tādēļ šī direktīva paredz procedūrassarunām ar trešām valstīm un, kā galēju līdzekli, iespēju noteikt pasākumus, kas apturētu jaunu licenču pieteikumu izskatīšanu vai ierobežotu jaunu licenču piešķiršanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā:a) "transportlīdzeklis" ir transportlīdzeklis Direktīvas 72/166/EEK 1. panta 1. punkta definējumā;b) "birojs" ir valsts apdrošinātāju birojs Direktīvas 72/166/EEK 1. panta 3. punkta definējumā;c) "garantiju fonds" ir Direktīvas 84/5/EEK 1. panta 4. punktā minētais fonds;d) "mātes uzņēmums" ir mātes uzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. un 2. panta nozīmē [10];e) "meitas uzņēmums" ir meitas uzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. un 2. panta nozīmē; meitas uzņēmumu meitas uzņēmumus arī uzskata par šo uzņēmumu vadībā esošā mātes uzņēmuma meitas uzņēmumiem.2. pants"riski, kas pielikuma A punktā klasificēti kā 3., 8., 9., 10., 13. un 16. nozare".3. pants1. "III A SADAĻANoteikumi attiecībā uz aģentūrām un filiālēm, kas reģistrētas Kopienā, bet pieder uzņēmumiem, kuru galvenais birojs atrodas ārpus Kopienas".2. "III B SADAĻANoteikumi attiecībā uz meitas uzņēmumiem, kuru mātes uzņēmumu darbību regulē trešo valstu tiesību akti, un gadījumiem, kad šādi mātes uzņēmumi iegūst līdzdalību".4. pants"29.a pantsDalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju:a) par licencēm, ko piešķir tiešiem vai netiešiem meitas uzņēmumiem, kuru viena vai vairāku mātes uzņēmumu darbību regulē kādas trešās valsts tiesību akti. Komisija informē Apdrošināšanas komiteju, kas pēc Komisijas priekšlikuma jāizveido Padomei;b) par gadījumiem, kad šāds mātes uzņēmums iegūst līdzdalību kādā Kopienas apdrošināšanas uzņēmumā, pārvēršot to par savu meitas uzņēmumu. Komisija informē Apdrošināšanas komiteju, kas pēc Komisijas priekšlikuma jāizveido Padomei.Ja licence ir piešķirta tiešam vai netiešam meitas uzņēmumam, kura viena vai vairāku mātes uzņēmumu darbību regulē trešo valstu tiesību akti, uzņēmumu grupas struktūru uzrāda paziņojumā, ko kompetentās iestādes adresē Komisijai.29.b pants1. Dalībvalstis informē Komisiju par galvenajām grūtībām, ar ko saskārušies apdrošināšanas uzņēmumi, sākot vai veicot darbību kādā no trešām valstīm.2. Pirmoreiz ne vēlāk kā sešus mēnešus pirms šīs direktīvas piemērošanas, bet pēc tam regulāri Komisija izstrādā ziņojumu, kurā novērtē režīmu, kas Kopienas apdrošināšanas uzņēmumiem piešķirts trešās valstīs, ņemot vērā šā panta 3. un 4. punktā minētos nosacījumus attiecībā uz apdrošināšanas darbības sākšanu un veikšanu, kā arī uz līdzdalības iegūšanu trešo valstu apdrošināšanas uzņēmumos. Komisija šos ziņojumus kopā ar attiecīgiem priekšlikumiem iesniedz Padomei.3. Ja, pamatojoties uz šā panta 2. punktā minētajiem ziņojumiem vai citu informāciju, Komisija konstatē, ka kāda no trešām valstīm nenodrošina Kopienas apdrošināšanas uzņēmumiem tikpat efektīvu piekļuvi tirgum, kādu Kopiena nodrošina šīs trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumiem, Komisija var iesniegt Padomei priekšlikumu piešķirt pilnvaras sarunām, kas Kopienas apdrošināšanas uzņēmumiem panāktu līdzvērtīgas konkurences iespējas. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.4. Ja, pamatojoties uz šā panta 2. punktā minētajiem ziņojumiem vai citu informāciju, Komisija konstatē, ka Kopienas apdrošināšanas uzņēmumiem kādā no trešām valstīm nav nodrošināts režīms, kas rada tādas pašas konkurences iespējas, kādas ir vietējiem apdrošināšanas uzņēmumiem, un nav ievēroti nosacījumi par efektīvu piekļuvi tirgum, Komisija var ierosināt sarunas, lai stāvokli labotu.Šā punkta pirmajā daļā minētajā gadījumā, jebkurā laikā papildus sarunu ierosināšanai saskaņā ar procedūru, kas noteikta 29.a pantā minētās Apdrošināšanas komitejas dibināšanas dokumentā, var nolemt, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm jāierobežo vai jāaptur savi lēmumi:- attiecībā uz licenču pieteikumiem, kas jau iesniegti lēmuma pieņemšanas laikā, vai arī turpmākiem licenču pieteikumiem, un- attiecībā uz gadījumiem, kad līdzdalību iegūst tieši vai netieši mātes uzņēmumi, kuru darbību regulē attiecīgās trešās valsts tiesību akti.Šādi pasākumi nedrīkst būt ilgāki par trim mēnešiem.Kamēr nav pagājuši šie trīs mēneši Padome, ņemot vērā sarunu iznākumu, pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu var izlemt, vai pasākumus turpināt.Šādu lēmumu ierobežošanu vai atcelšanu nedrīkst piemērot attiecībā uz meitas uzņēmumu dibināšanu, ja dibinātāji ir apdrošināšanas uzņēmumi vai to meitas uzņēmumi, kam Kopienā ir attiecīga licence, kā arī attiecībā uz līdzdalības iegūšanu Kopienas apdrošināšanas uzņēmumos, ja līdzdalību iegūst minētie uzņēmumi vai to meitas uzņēmumi.5. Ja Komisija konstatē kādu no šā panta 3. un 4. punktā minētajiem gadījumiem, dalībvalstis pēc Komisijas lūguma to informē par:a) licencēm, ko piešķir tiešiem vai netiešiem meitas uzņēmumiem, kuru viena vai vairāku mātes uzņēmumu darbību regulē kādas trešās valsts tiesību akti;b) par šādu uzņēmumu plāniem iegūt līdzdalību kādā Kopienas apdrošināšanas uzņēmumā, pārvēršot to par savu meitas uzņēmumu. Komisija attiecīgi informē Apdrošināšanas komiteju, kas pēc Komisijas priekšlikuma jāizveido Padomei.Šis pienākums sniegt informāciju nav spēkā, ja ir noslēgta vienošanās ar šā panta 3. vai 4. punktā minēto trešo valsti vai ja beidz piemērot šā panta 4. punkta otrajā un trešajā daļā minētos pasākumus.6. Pasākumos, ko veic saskaņā ar šo pantu, jāievēro Kopienas saistības, ko nosaka divpusējas vai daudzpusējas starptautiskas vienošanās, kas attiecas uz apdrošināšanas uzņēmumu darbības sākšanu un veikšanu."5. pantsAr šo tiek svītrots Direktīvas 88/357/EEK 12. panta 2. punkta otrās daļas otrais un trešais ievilkums.6. pants"12.a pants1. Šis pants attiecas uz gadījumiem, kad uzņēmums, izmantojot kādā dalībvalstī reģistrētu iestādi, kādā citā dalībvalstī apdrošina pret kādu no riskiem, kas iekļauts Direktīvas 73/239/EEK pielikuma A punkta 10. nozarē un kas nav pārvadātāju atbildība.2. Dalībvalsts, kurā sniedz pakalpojumus, prasa uzņēmumam kļūt par dalībnieku šīs valsts birojā un garantiju fondā, kā arī piedalīties to finansēšanā.Tomēr uzņēmumam neprasa veikt maksājumus dalībvalsts, kurā sniedz pakalpojumus, birojā un fondā attiecībā uz riskiem, pret kuriem apdrošina, sniedzot pakalpojumus, izņemot tos riskus, ko aprēķina tāpat kā uzņēmumiem, kuri ar šajā dalībvalstī reģistrētas iestādes starpniecību apdrošina pret 10. nozares riskiem, kas nav pārvadātāju atbildība, aprēķinā pamatojoties uz uzņēmuma prēmiju ienākumiem minētajā nozarē attiecīgajā dalībvalstī vai arī uz šajā nozarē apdrošināto risku skaitu tajā pašā dalībvalstī.3. Šī direktīva neatbrīvo apdrošināšanas uzņēmumus, kas sniedz pakalpojumus, no prasības ievērot dalībvalsts, kurā sniedz pakalpojumus, noteikumus attiecībā uz apdrošināšanu pret paaugstinātiem riskiem, ja šādi noteikumi attiecas uz reģistrētām iestādēm.4. Pakalpojumu sniegšanas dalībvalsts prasa uzņēmumam nodrošināt to, ka personām, kas iesniedz prasījumus sakarā ar attiecīgās dalībvalsts teritorijā notikušiem negadījumiem, netiek radīti nelabvēlīgāki apstākļi tikai tādēļ, ka uzņēmums apdrošina pret 10. nozares risku, kas nav pārvadātāju atbildība, sniedzot pakalpojumus, nevis izmantojot šajā valstī reģistrētu iestādi.Šādā nolūkā pakalpojumu sniegšanas dalībvalsts prasa uzņēmumam iecelt pārstāvi, kas pastāvīgi dzīvo vai ir reģistrēts šīs dalībvalsts teritorijā, uzdodot viņam apkopot visu vajadzīgo informāciju, kas saistīta ar prasījumiem, un piešķirot viņam pietiekamas pilnvaras pārstāvētuzņēmumu attiecībās ar personām, kam nodarīts kaitējums un kas varētu iesniegt prasījumus, ieskaitot šādu prasījumu atlīdzināšanu, kā arī pārstāvēt vai, vajadzības gadījumā, nodrošināt uzņēmuma pārstāvību attiecīgās dalībvalsts tiesās un iestādēs sakarā ar šiem prasījumiem.Šim pārstāvim var arī prasīt pārstāvēt uzņēmumu pakalpojumu sniegšanas dalībvalsts kompetentās iestādēs saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu īpašnieku civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas polišu un to derīguma pārbaudi.Pakalpojumu sniegšanas dalībvalsts nedrīkst uzdot ieceltajam pārstāvim veikt citas darbības attiecīgā uzņēmuma vārdā, kā vien tās darbības, kas minētas šā punkta otrajā un trešajā daļā. Pārstāvis minētā uzņēmuma vārdā nenodarbojas ar tiešo apdrošināšanu.Pārstāvja iecelšana nav filiāles vai aģentūras atvēršana Direktīvas 73/239/EEK 6. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē, un pārstāvis nav pielīdzināms reģistrētai iestādei šīs direktīvas 2. panta c) apakšpunkta nozīmē."7. pants1. "Dalībvalstis, kuru teritorijā uzņēmums gatavojas sniegt pakalpojumus, apdrošinot pret 10. nozares riskiem, kas nav pārvadātāju atbildība, var prasīt, lai uzņēmums:- paziņo 12.a panta 4. punktā minētā par prasījumiem atbildīgā pārstāvja vārdu un adresi,- uzrāda deklarāciju, ka uzņēmums ir kļuvis par dalībnieku tās pakalpojumu sniegšanas dalībvalsts birojā vai garantiju fondā."8. pants"Dalībvalstis prasa, lai apdrošināšanas uzņēmumu pārstāvju vārdi un adreses būtu norādītas arī iepriekšminētajos dokumentos."9. pants"1. Attiecībā uz darījumiem, kas veikti, sniedzot pakalpojumus, visām iestādēm jāinformē sava uzraudzības iestāde par prēmiju apjomu, neatrēķinot pārapdrošināšanu, kas iekasēts katrā dalībvalstī katrā apdrošināšanas nozaru grupā. Nozaru grupas ir definētas šādi:- nelaimes gadījumi un slimības (1. un 2.),- mehānisko transportlīdzekļu apdrošināšana (3., 7. un 10. nozare, 10. nozares skaitļus sniedzot atsevišķi, izņemot pārvadātāju atbildību),- uguns un cita veida īpašumam nodarīti bojājumi (8. un 9.),- gaisa, jūras un sauszemes transports (4., 5., 6., 7., 11. un 12.),- vispārīgā atbildība (13.),- kredīti un galvojumi (14. un 15.),- citas nozares (16., 17. un 18.).Dalībvalstu uzraudzības iestādes šo informāciju nodod visu to dalībvalstu uzraudzības iestādēm, kurās sniedz pakalpojumus."10. pants"Atkāpes, ko pieļauj no 1995. gada 1. janvāra, attiecas vienīgi uz līgumiem, kuri apdrošina pret 3., 8., 9., 10., 13. un 16. nozares riskiem, kas pastāv tikai vienā no četrām dalībvalstīm, kuras drīkst izmantot pārejas režīma priekšrocības."11. pantsNeievērojot Direktīvas 88/357/EEK 23. panta 2. punktu, attiecībā uz tādiem lieliem riskiem Direktīvas 73/239/EEK 5. panta d) apakšpunkta nozīmē, kas iekļauti 10. nozarē un kas nav pārvadātāju atbildība, dalībvalsts, kurā sniedz pakalpojumus, var noteikt, ka:- ar attiecīgo līgumu saistītās tehniskās rezerves lielumu nosaka attiecīgās dalībvalsts iestāžu pārraudzībā un saskaņā ar šīs dalībvalsts noteikumiem, vai — gadījumos, kad šādu noteikumu nav — saskaņā ar dalībvalstī parasto praksi, līdz tai dienai, kad dalībvalstīm paredzēts īstenot direktīvu, ar kuru koordinē apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatus,- šo rezervju segšanu ar līdzvērtīgiem un atbilstošiem aktīviem pārrauga dalībvalstu iestādes saskaņā ar šo dalībvalstu noteikumiem vai praksi tikmēr, kamēr nav izziņota Trešā direktīva par apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana,- šā panta otrajā ievilkumā minēto aktīvu lokalizāciju pārrauga dalībvalstu iestādes saskaņā ar šo dalībvalstu noteikumiem vai praksi līdz dienai, kad dalībvalstīm jāsāk īstenot Trešā direktīva par apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana.12. pantsDalībvalstis izdara grozījumus savos tiesību aktos, lai 18 mēnešos pēc šīs direktīvas izziņošanas izpildītu tās prasības, [11] un tūlīt informē par to Komisiju.Saskaņā ar šā panta pirmo daļu izdarītie grozījumi tiesību aktos stājas spēkā 24 mēnešos no šīs direktīvas izziņošanas dienas.13. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1990. gada 8. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Romita[1] OV C 65, 15.3.1989., 6. lpp. unOV C 180, 20.7.1990., 6. lpp.[2] OV C 68, 19.3.1990., 85. lpp. un 1990. gada 10. oktobra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts)[3] OV C 194, 31.7.1989., 3. lpp.[4] OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp.[5] OV L 172, 4.7.1988., 1. lpp.[6] OV L 151, 7.6.1978., 25. lpp.[7] OV L 103, 2.5.1972., 1. lpp.[8] OV L 129, 19.5.1990., 33. lpp.[9] OV L 8, 11.1.1984., 17. lpp.[10] OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.[11] Šī direktīva ir izziņota dalībvalstīm 1990. gada 20. novembrī.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 92/48/EEK (1992. gada 16. jūnijs), kas nosaka higiēnas prasību minimumu, ko saskaņā ar Direktīvas 91/493/EEK 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu uz noteiktiem kuģiem piemēro noķertajiem zvejniecības produktiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0048

Oficiālais Vēstnesis L 187 , 07/07/1992 Lpp. 0041 - 0044 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 43 Lpp. 0060  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 43 Lpp. 0060

		Padomes Direktīva 92/48/EEK(1992. gada 16. jūnijs),kas nosaka higiēnas prasību minimumu, ko saskaņā ar Direktīvas 91/493/EEK 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu uz noteiktiem kuģiem piemēro noķertajiem zvejniecības produktiemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 22. jūlija Direktīvu 91/493/EEK, kas nosaka veselības prasības zvejniecības produktu ražošanai un laišanai tirgū [1], un jo īpaši tās 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā saskaņā ar Direktīvas 91/493/EEK 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) daļu ir svarīgi, lai tiktu noteiktas higiēnas prasības zvejniecības produktiem, kas noķerti un vajadzības gadījumā atasiņoti, kam atdalītas galvas, izņemtas iekšas, atdalītas spuras, kas atdzesēti vai sasaldēti uz noteiktiem kuģiem;tā kā jānosaka vispārīgās higiēnas prasības, ko piemēro zvejas kuģiem;tā kā ir svarīgi izstrādāt papildu higiēnas prasības, kas piemērojamas zvejas kuģiem, kuros lomu tur ilgāk par 24 stundām;tā kā būtu jāparedz iespēja ņemt vērā noteiktu zvejas kuģu specifiskas īpašības;tā kā ir lietderīgi norādīt, ka saskaņā ar Direktīvu 91/493/EEK veicamās inspekcijas un kontroles attiecas vienādi uz visiem šajā direktīvā minētajiem kuģiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Vispārīgās higiēnas prasības, kas noteiktas I pielikumā, attiecas uz zvejniecības produktiem, kas apstrādāti uz zvejas kuģiem.2. Papildus higiēnas prasības, kas noteiktas II pielikumā, attiecas uz zvejas kuģiem, kas konstruēti un aprīkoti tā, lai apmierinošos apstākļos glabātu uz tiem zvejniecības produktus ilgāk par 24 stundām, izņemot tos, kas aprīkoti tā, lai uz tiem dzīvā veidā uzglabātu zivis, vēžveidīgos un moluskus, nelietojot citus konservēšanas līdzekļus.3. Vajadzības gadījumā un saskaņā ar 2. pantā noteikto kārtību var noteikt atkāpes no I pielikuma noteikumiem vai noteikt papildu prasības, lai ņemtu vērā dažu zvejas kuģu specifiskās īpašības, ja tādas ir.2. pantsŠīs direktīvas pielikumus drīkst grozīt saskaņā ar Direktīvas 91/493/EEK 15. pantā noteikto procedūru.3. pantsDalībvalstis drīkst pagarināt termiņu, kas beidzas 1995. gada 31. decembrī un kurā zvejas kuģiem jāatbilst II pielikuma 8. punkta b) un e) apakšpunktā izklāstītajām prasībām, ar noteikumu, ka no zvejas kuģiem nākošie produkti pilnībā atbilst Direktīvas 91/493/EEK noteiktajiem higiēnas standartiem.Šādas atkāpes drīkst attiecināt tikai uz tiem zvejas kuģiem, kurus izmanto zvejniecībai līdz 1992. gada 30. jūnijam un par kuriem šajā sakarā kompetentajām valsts iestādēm līdz 1992. gada 31. decembrim iesniegts pienācīgi pamatots pieteikums.Šajā pieteikumā jānorāda termiņi, kuros zvejas kuģi var izpildīt minētās prasības.Ja lūdz finansiālu palīdzību Kopienai, drīkst pieņemt tikai tos projektus, kas atbilst šīs direktīvas prasībām.4. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1993. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1992. gada 16. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsArlindo Marques Cunha[1] OV L 268, 24.9.1991., 15. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSVispārīgas higiēnas prasības, ko piemēro zvejniecības produktiem uz zvejas kuģiem1. Kuģu nodalījumos vai konteineros, kas paredzēti zvejniecības produktu uzglabāšanai, nedrīkst būt priekšmeti vai produkti, kas varētu piešķirt kaitīgas vai anomālas īpašības pārtikas produktiem. Šiem nodalījumiem vai konteineriem jābūt konstruētiem tā, lai tos varētu viegli tīrīt un būtu garantija, ka ūdens, kas radies, kūstot ledum, nevar nonākt saskarē ar zvejniecības produktiem.2. Lietošanas laikā kuģu nodalījumiem vai konteineriem, kas paredzēti zvejniecības produktu uzglabāšanai, jābūt pilnīgi tīriem un jo īpaši tādiem, kurus nevar piesārņot kuģa dzinēja degviela vai netīrais ūdens.3. Tiklīdz zvejniecības produkti nokļūst uz kuģa, tiem jābūt pasargātiem no kontaminācijas un saules vai kāda cita karstuma avota iedarbības. To mazgāšanai jālieto vai nu Direktīvas 80/778/EEK [1] E un D pielikumā izklāstītajiem rādītājiem atbilstošs saldūdens, vai tīrs jūras ūdens, lai nepasliktinātos to kvalitāte vai vērtība.4. Zvejniecības produktus apstrādā un uzglabā tā, lai novērstu to savainošanu. Asu instrumentu lietošanu pieļauj, ja pārvietojamas lielas zivis vai zivis, kas var ievainot apstrādātāju, ar noteikumu, ka šo produktu gaļa netiek bojāta.5. Zvejniecības produktus, izņemot tos, ko uzglabā dzīvā veidā, pēc iekraušanas, cik ātri vien iespējams, jāapstrādā ar aukstumu. Tomēr, ja uz kuģa atdzesēšana nav iespējama, praktisku apsvērumu dēļ zvejniecības produktus nedrīkst turēt uz kuģa ilgāk par astoņām stundām.6. Produktu atdzesēšanai lietojamajam ledum jābūt izgatavotam no dzeramā ūdens vai tīra jūras ūdens. Pirms lietošanas tas jāuzglabā apstākļos, kas izslēdz kontaminācijas iespēju.7. Pēc zvejniecības produktu izkraušanas konteineri, iekārtas un kuģa nodalījumi, kam ir tieša saskare ar zvejniecības produktiem, jātīra ar dzeramo ūdeni vai tīru jūras ūdeni.8. Ja zivīm atdala galvas un/vai izņem iekšas uz kuģa, šādas darbības jāveic higiēniski, un produkti tūlīt un pamatīgi jānomazgā dzeramajā ūdenī vai tīrā jūras ūdenī. Iekšējie orgāni un daļas, kas var radīt draudus cilvēku veselībai, jāatdala un jānovieto atsevišķi no produktiem, kas paredzēti lietošanai cilvēku uzturā.. Aknas un ikri, kas paredzēti lietošanai cilvēku uzturā, jāatdzesē vai jāsasaldē.9. Iekārtām, ko lieto iekšu izņemšanai, galvu un spuru atdalīšanai, kā arī konteineriem un iekārtām, kurām ir saskare ar zvejniecības produktiem, jābūt izgatavotām no vai pārklātām ar ūdensdrošu, nerūsējošu, gludu, viegli tīrāmu un dezinficējamu materiālu. Lietošanas laikā tām jābūt pilnīgi tīrām.10. No personāla, kam uzdots atdalīt zvejniecības produktu galvas, prasa ievērot augstas tīrības prasības attiecībā uz viņiem pašiem un uz viņu drēbēm.[1] OV L 229, 30.8.1980. 11. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/377/EEK (OV L 377, 31.12.1991., 48. lpp.).--------------------------------------------------II PIELIKUMSPapildus higiēnas prasības, ko piemēro zvejas kuģiem, kuri minēti 1. panta 2. punktā1. Zvejas kuģiem jābūt aprīkotiem ar tilpnēm, tvertnēm vai konteineriem atdzesētu vai sasaldētu zvejniecības produktu uzglabāšanai Direktīvā 91/493/EEK noteiktajā temperatūrā. Šīs tilpnes ir nodalītas no mašīntelpām un apkalpei paredzētajām telpām ar šķērssienām, kas ir pietiekami necaurlaidīgas, lai novērstu uzglabājamo zvejniecības produktu kontamināciju.2. Tilpņu, tvertņu vai konteineru iekšējai virsmai jābūt ūdensdrošai, viegli mazgājamai un dezinficējamai. Tai jābūt no gluda materiāla vai, ja tāda nav, gludi krāsotai un labā stāvoklī, lai zvejniecības produktos nevarētu iekļūt cilvēka veselībai kaitīgas vielas.3. Tilpnes ir konstruētas tā, lai nodrošinātu, ka izkusušā ledus ūdens nevar palikt saskarē ar zvejniecības produktiem.4. Konteineriem, ko lieto produktu uzglabāšanai, jābūt tādiem, kas nodrošina produktu uzglabāšanu apmierinošos higiēniskos apstākļos un jo īpaši izkusušā ledus ūdens aiztecēšanu. Lietošanas laikā tiem jābūt pilnīgi tīriem.5. Darba klājus, iekārtas un tilpnes, tvertnes un konteinerus tīra ikreiz pēc to lietošanas. Šim nolūkam lieto dzeramo ūdeni vai tīru jūras ūdeni. Kad nepieciešams, veic dezinfekciju, dezinsekciju vai deratizāciju.6. Tīrīšanas un dezinfekcijas līdzekļus, insekticīdus un visas potenciāli toksiskās vielas uzglabā aizslēgtās telpās vai skapjos. To lietošana nedrīkst radīt zvejniecības produktu kontaminācijas draudus.7. Ja zvejniecības produktus sasaldē uz kuģa, šī darbība jāveic saskaņā ar Direktīvas 91/493/EEK pielikuma IV nodaļas II daļas 1. un 3. punkta noteikumiem. Ja sasaldēšanai izmanto sālījumu, tas nedrīkst būt zivju kontaminācijas avots.8. Kuģi, kas aprīkoti tā, lai zvejniecības produktus atdzesētu ar jūras ūdeni, vai nu atdzesējot ar ledu (CSW) vai mehāniskiem līdzekļiem (RSW), atbilst šādām prasībām:a) tvertnēm jābūt aprīkotām ar piemērotām ierīcēm uzpildīšanai ar jūras ūdeni un tā aizvadīšanai, un tajās jābūt ierīcēm, kas visā tvertnē uztur nemainīgu temperatūru;b) tvertnēs jābūt ierīcēm temperatūras reģistrēšanai, kas savienotas ar temperatūras sensoru, kurš novietots tvertnes nodalījumā ar visaugstāko temperatūru;c) tvertnes vai konteinera sistēmai jādarbojas tā, lai tā nodrošinātu atdzesēšanas ātrumu, kurš nodrošina, ka zivju un jūras ūdens sajaukums sasniedz 3oC temperatūru vēlākais sešu stundu laikā pēc iekraušanas un 0oC temperatūru vēlākais sešpadsmit stundu laikā;d) pēc katras izlādēšanas tvertnes, ūdens cirkulācijas sistēmas un konteineri pilnīgi jāiztukšo un pamatīgi jāiztīra ar dzeramo ūdeni vai tīru jūras ūdeni. Tos piepilda tikai ar tīru jūras ūdeni;e) uz temperatūras reģistriem, kas jātur tā, lai būtu pieejami kontrolējošām iestādēm, jābūt skaidri norādītam datumam un tvertnes numuram.9. Kompetentā iestāde kontroles nolūkā precizē to kuģu sarakstu, kas ir aprīkoti atbilstīgi 7. vai 8. punktam, izņemot tomēr kuģus, kas aprīkoti ar pārvietojamiem konteineriem, kuros, neierobežojot I pielikuma otro teikumu, 5. punktu, zivis atdzesētā jūras ūdenī neuzglabā regulāri.10. Kuģu īpašnieki vai viņu pārstāvji veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu iespēju, ka cilvēki, kas varētu kontaminēt zvejniecības produktus, apstrādā tos ar rokām, ja vien nav pierādījumu, ka šādi cilvēki var to darīt, neradot apdraudējumu. Šo cilvēku regulārās medicīniskās apskates reglamentē attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošie likumi.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2002/62/EK (2002. gada 9. jūlijs), ar ko devīto reizi tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (alvorganiskie savienojumi)Dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0062

Oficiālais Vēstnesis L 183 , 12/07/2002 Lpp. 0058 - 0059

		Komisijas Direktīva 2002/62/EK(2002. gada 9. jūlijs),ar ko devīto reizi tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (alvorganiskie savienojumi)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/91/EK [2], un īpaši tās 2.a pantu, kas ieviests ar Padomes Direktīvu 89/678/EEK [3],tā kā:(1) Ar Komisijas Direktīvu 1999/51/EK [4], ar ko piekto reizi tehnikas attīstībai pielāgo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu, ir aizliegts lietot alvorganiskos savienojumus par pretapaugšanas līdzekli uz tādu laivu korpusiem, kuru garums ir mazāks par divdesmit pieciem metriem, un uz jebkura garuma galvenokārt iekšējos ūdeņos ekspluatējamu kuģu korpusiem. Ar šo direktīvu paredz pārskatīt noteikumus, kas attiecas uz alvorganiskajiem savienojumiem, kurus lieto pretapaugšanas produktos, pilnībā ņemot vērā norises Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (SJO) sistēmā un īpaši tās Jūras vides aizsardzības komitejas ieteikumu no 2003. gada 1. janvāra vispār aizliegt to alvorganisko savienojumu lietojumu, kuriem ir biocīda iedarbība kuģu pretapaugšanas sistēmās.(2) Zinātniskos pētījumos ir pierādīts, ka dažas pretapaugšanas sistēmas, ko lieto uz kuģiem, būtiski apdraud ūdens vidi. SJO Starptautiskajā konvencijā par kaitīgo pretapaugšanas sistēmu kontroli, par ko vienojās SJO diplomātiskajā konferencē 2001. gada oktobrī, ir iekļauts aizliegums no 2003. gada 1. janvāra uz kuģiem lietot vai atkārtoti lietot tos alvorganiskos savienojumus, kuriem pretapaugšanas sistēmās ir biocīda iedarbība.(3) Aizliegums lietot vai atkārtoti lietot alvorganiskos savienojumus tieši ietekmē alvorganisko savienojumu iekšējā tirgus darbību, un tāpēc jātuvina tie tiesību akti, ko dalībvalstis pieņēmušas šajā jomā, un attiecīgi jāgroza Direktīvas 76/769/EEK I pielikums un īpaši Direktīva 1999/51/EK.(4) Eiropas Parlamenta un Padomes regula noteiks pasākumus, kas attiecas uz kuģiem, kuri apstrādāti ar alvorganiskajiem savienojumiem.(5) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/25/EK [5] attiecas uz izpriecu kuģiem, un arī uz šiem kuģiem attiecas tie paši ierobežojumi, kas uz citiem kuģiem.(6) Šī direktīva neskar Kopienas tiesību aktus, ar ko nosaka darba ņēmēju aizsardzības minimālās prasības, kuras noteiktas Padomes Direktīvā 89/391/EEK [6] un atsevišķās direktīvās, kas uz to pamatojas, īpaši Padomes Direktīvā 90/394/EEK [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/38/EK [8], un Padomes Direktīvā 98/24/EK [9] par darbinieku veselības un drošības aizsardzību pret risku, kas saistīts ar ķimikāliju izmantošanu darbā.(7) Šī direktīva neskar Kopienas tiesību aktus, kas attiecas uz alvorganisko savienojumu lietošanu plastmasās, kuras paredzētas saskarei ar pārtikas produktiem un iekļautas Komisijas Direktīvā 90/128/EEK (1990. gada 23. februāris), kas attiecas uz plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem [10], kur jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/17/EK [11].(8) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/769/EEK I pielikumu pielāgo tehnikas attīstībai, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2002. gada 31. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 1. janvāra.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 9. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisErkki Liikanen[1] OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp.[2] OV L 286, 30.10.2001., 27. lpp.[3] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[4] OV L 142, 5.6.1999., 22. lpp.[5] OV L 164, 30.6.1994., 15. lpp.[6] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[7] OV L 196, 26.7.1990., 1. lpp.[8] OV L 138, 1.6.1999., 66. lpp.[9] OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.[10] OV L 349, 13.12.1990., 26. lpp.[11] OV L 58, 28.2.2002., 19. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 76/769/EEK I pielikuma 21. punktu aizstāj ar šādu punktu:"Alvorganiskie savienojumi | 1.Nedrīkst laist tirgū lietošanai par vielām un preparātu sastāvdaļām, ja tiem ir biocīda iedarbība krāsā, kuras sastāvdaļas nav ķīmiski saistītas.2.Nedrīkst laist tirgū vai lietot par vielām un preparātu sastāvdaļām, kam ir biocīda iedarbība, lai novērstu to, ka ar mikroorganismiem, augiem vai dzīvniekiem apaug:a)neatkarīgi no garuma visi kuģi, kas paredzēti ekspluatācijai jūras, piekrastes, grīvas un iekšējos ūdensceļos un ezeros;b)sprosti, pludiņi, tīkli un neviena cita ierīce vai iekārta, ko lieto zivju vai gliemeņu audzēšanā;c)neviena pilnīgi vai daļēji iegremdējama ierīce vai iekārta.3.Nedrīkst lietot par vielām un preparātu sastāvdaļām, kas paredzēti rūpniecības notekūdeņu attīrīšanai." |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 97/49/EK (1997. gada 29. jūlijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0049

Oficiālais Vēstnesis L 223 , 13/08/1997 Lpp. 0009 - 0017

		Komisijas Direktīva 97/49/EK(1997. gada 29. jūlijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzībuEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvu 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 15. pantu,tā kā būtu jāizdara grozījumi I pielikumā Direktīvai 79/409/EEK, ņemot vērā jaunāko informāciju par putnu pasugas Phalacrocorax carbo sinensis stāvokli un jo īpaši to, ka šai pasugai noteikts labvēlīgs aizsardzības statuss;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā progresa ieviešanas komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvu 79/409/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 79/409/EEK I pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsDalībvalstīs ne vēlāk kā 1998. gada 30. septembrī nodrošina, ka stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis uzreiz informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis pieņem procedūru, saskaņā ar ko izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 29. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas locekleRitt Bjerregaard[1] OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"ANEXO IBILAG IANHANG IΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IANNEX IANNEXE IALLEGATO IBIJLAGE IANEXO ILIITE IBILAGA I| Español | Dansk | Deutsch | Ελληνικά | English | Français | Italiano | Nederlands | Português | Suomi | Svenska |1.Gavia stellata | Colimbo chico | Rødstrubet lom | Sterntaucher | Κηλιδοβούτι | Red-throated diver | Plongeon catmarin | Strolaga minore | Roodkeelduiker | Mobêlha-pequena | Kaakkuri | Smålom |2.Gavia arctica | Colimbo ártico | Sortstrubet lom | Prachttaucher | Λαμπροβούτι | Black-throated diver | Plongeon arctique | Strolaga mezzana | Parelduiker | Mobêlha-árctica | Kuikka | Storlom |3.Gavia immer | Colimbo grande | Islom | Eistaucher | Παγοβούτι | Great northern diver | Plongeon imbrin | Strolaga maggiore | IJsduiker | Mobêlha-grande | Amerikanjääkuikka | Islom |4.Podiceps auritus | Zampullín cuellirrojo | Nordisk lappedykker | Ohrentaucher | Ωτοβουτηχτάρα | Slavonian grebe | Grèbe esclavon | Svasso cornuto | Kuifduiker | Mergulhão-de-pescoço-castanho | Mustakurkku-uikku | Svarthakedopping |5.Pterodroma madeira | Petrel de Madeira | Madeira blød petrel | Madeira-Sturmvogel | Θυελλοπούλι της Μαδέρας | Zino's petrel | Diablotin de Madère | Berta di Madera | Madeirastormvogel | Freira da Madeira | Madeiranviistäjä | Smalnäbbad sammetspe |6.Pterodroma feae | Petrel atlántico | Kanarisk blød petrel | Kapverden-Sturmvogel | Θυελλοπούλι των Desertas | Fea's petrel | Diablotin du Cap-Vert | Berta del Capo Verde | Gon-gonstormvogel | Freira do Bugio | Kapverdenviistäjä | Tjocknäbbad sammetspe |7.Bulweria bulwerii | Petrel de Bulwer | Bulwers skråpe | Bulwersturmvogel | Θυελλοπούλι του Bulver | Bulwer's petrel | Pétrel de Bulwer | Berta di Bulwer | Bulwers stormvogel | Alma-negra | Tyrskyliitäjä | Spetsstjärtad petrell |8.Calonectris diomedea | Pardela cenicienta | Kuls skråpe | Gelbschnabelsturmtaucher | Άρτεμις | Cory's shearwater | Puffin cendré | Berta maggiore | Kuhls pijlstormvogel | Pardela-de-bico-amarelo | Välimerenliitäjä | Gulnäbbad lira |9.Puffinus puffinus mauretanicus | Pardela pichoneta balear | Balearisk almindelig skråpe | Schwarzschnabelsturmtaucher (Balearische Unterart) | Μύχος (φυλή Βαλεαρίδων) | Manx shearwater (Balearic subspecies) | Puffin des Baléares | Berta minore (sottospecie delle Baleari) | Noordse pijlstormvogel (Westmediterrane ondersoort) | Pardela-sombria das Baleares | Pikkuliitäjä | Medelhavslira |10.Puffinus assimilis | Pardela chica | Lille skråpe | Kleiner Sturmtaucher | Μικρόμυχος | Little shearwater | Petit puffin | Berta minore fosca | Kleine pijlstormvogel | Pardela-pequena | Kääpiöliitäjä | Dvärglira |11.Pelagodroma marina | Paíño pechialbo | Fregatstormsvale | Weißgesichtsturmschwalbe | Πελαγοδρόμος | White-faced | Pétrel frégate | Uccello delle tempeste fregata | Bont stormvogeltje | Calcamar | Ulappakeiju | Fregattstormsvala |12.Hydrobates pelagicus | Paíño común | Lille stormsvale | Sturmschwalbe | Πετρίλος | Storm petrel | Pétrel tempête | Uccello delle tempeste | Stormvogeltje | Paínho-de-cauda-quadrada | Merikeiju | Stormsvala |13.Oceanodroma leucorhoa | Paíño de Leach | Stor stormsvale | Wellenläufer | Κυματοβάτης | Leach's storm petrel | Pétrel culblanc | Uccello delle tempeste codaforcuta | Vaal stormvogeltje | Paínho-de-cauda-forcada | Myrskykeiju | Klykstjärtad stormsvala |14.Oceanodroma castro | Paíño de Madeira | Madeirastormsvale | Madeira-Wellenläufer | Κυματοβάτης της Μαδέρας | Madeiran storm petrel | Pétrel de Castro | Uccello delle tempeste di Castro | Madeirastormvogeltje | Paínho da Madeira | Madeirankeiju | Oceanlöpare |15.Phalacrocorax aristotelis desmarestii | Cormorán moñudo (mediterráneo) | Topskarv (middelhavsunderart) | Krähenscharbe (Mittelmeer-Unterart) | Θαλασσοκόρακας | Shag (Mediterranean subspecies) | Cormoran huppé (sous-espèce méditerranéenne) | Marangone dal ciuffo (sottospecie del Mediterraneo) | Kuifaalscholver (Middellandse-Zeeondersoort) | Corvo-marinho-de-crista (subespécie mediterrânica) | Karimetso (alalaji Välimeri) | Toppskarv (underart från Medelhavet) |16.Phalacrocorax pygmeus | Cormorán pigmeo | Dværgskarv | Zwergscharbe | Λαγγόνα | Pygmy cormorant | Cormoran pygmée | Marangone minore | Dwergaalscholver | Corvo-marinho-pigmeu | Pikkumerimetso | Dvärgskarv |17.Pelecanus onocrotalus | Pelícano común | Almindelig pelikan | Rosapelikan | Ροδοπελεκάνος | White pelican | Pélican blanc | Pellicano | Pelikaan | Pelicano-vulgar | Pelikaani | Pelikan |18.Pelecanus crispus | Pelícano ceñudo | Krøltoppet pelikan | Krauskopfpelikan | Αργυροπελεκάνος | Dalmatian pelican | Pélican frisé | Pellicano riccio | Kroeskoppelikaan | Pelicano-crespo | Kiharapelikaani | Krushuvad pelikan |19.Botaurus stellaris | Avetoro | Rørdrum | Rohrdommel | Τρανομουγκάνα | Bittern | Butor étoilé | Tarabuso | Roerdomp | Abetouro-comum | Kaulushaikara | Rördrom |20.Ixobrychus minutus | Avetorillo común | Dværghejre | Zwergdommel | Νανομουγκάνα | Little bittern | Blongios nain | Tarabusino | Woudaapje | Garça-pequena | Pikkuhaikara | Dvärgrördrom |21.Nycticorax nycticorax | Martinete | Nathejre | Nachtreiher | Νυχτοκόρακας | Night heron | Héron bihoreau | Nitticora | Kwak | Goraz | Yöhaikara | Natthäger |22.Ardeola ralloides | Garcilla cangrejera | Tophejre | Rallenreiher | Κρυπτοτσικνιάς | Squacco heron | Héron carabier | Sgarza ciuffetto | Ralreiger | Papa-ratos | Rääkkähaikara | Rallhäger |23.Egretta garzetta | Garceta común | Silkehejre | Seidenreiher | Λευκοτσικνιάς | Little egret | Aigrette garzette | Garzetta | Kleine zilverreiger | Garça-branca-pequena | Silkkihaikara | Silkeshäger |24.Egretta alba | Garceta grande | Sølvhejre | Silberreiher | Αργυροτσικνιάς | Great white egret | Grande aigrette | Airone bianco maggiore | Grote zilverreiger | Garça-branca-grande | Jalohaikara | Ägretthäger |25.Ardea purpurea | Garza imperial | Purpurhejre | Purpurreiher | Πορφυροτσικνιάς | Purple heron | Héron pourpré | Airone rosso | Purperreiger | Garça-vermelha | Ruskohaikara | Purpurhäger |26.Ciconia nigra | Cigüeña negra | Sort stork | Schwarzstorch | Μαυροπελαργός | Black stork | Cigogne noire | Cicogna nera | Zwarte ooievaar | Cegonha-preta | Mustahaikara | Svart stork |27.Ciconia ciconia | Cigüeña común | Hvid stork | Weißstorch | Λευκοπελαργός | White stork | Cigogne blanche | Cicogna bianca | Ooievaar | Cegonha-branca | Kattohaikara | Vit stork |28.Plegadis falcinellus | Morito | Sort ibis | Sichler | Χαλκόκοτα | Glossy ibis | Ibis falcinelle | Mignattaio | Zwarte ibis | Maçarico-preto | Pronssi-iibis | Bronsibis |29.Platalea leucorodia | Espátula | Skestork | Löffler | Χουχιαρομύτα | Spoonbill | Spatule blanche | Spatola | Lepelaar | Colhereiro | Kapustahaikara | Skedstork |30.Phoenicopterus ruber | Flamenco | Flamingo | Flamingo | Φλαμίγκο | Greater flamingo | Flamant rose | Fenicottero | Flamingo | Flamingo-comum | Flamingo | Flamingo |31.Cygnus bewickii (Cygnus columbianus bewickii) | Cisne chico | Pibesvane | Zwergschwan | Νανόκυκνος | Bewick's swan | Cygne de Bewick | Cigno minore | Kleine zwaan | Cisne-pequeno | Pikkujoutsen | Mindre sångsvan |32.Cygnus cygnus | Cisne cantor | Sangsvane | Singschwan | Αγριόκυκνος | Whooper swan | Cygne sauvage | Cigno selvativo | Wilde zwaan | Cisne-bravo | Laulujoutsen | Sångsvan |33.Anser albifrons flavirostris | Ánsar careto de Groenlandia | Blisgås (grønlandsk underart) | Bleßgans (grönländische Unterart) | Ασπρομετωπόχηνα (φυλής Γροιλανδίας) | White-fronted goose (Greenland subspecies) | Oie rieuse (sous-espèce du Groenland) | Oca lombardella (sottospecie della Groenlandia) | Groenlandse kolgans | Ganso da Gronelândia | Tundrahanhi (alalaji Grönlanti) | Bläsgås (grönländsk underart) |34.Anser erythropus | Ánsar careto chico | Dværggås | Zwerggans | Νανύχηνα | Lesser white-fronted goose | Oie naine | Oca lombardella minore | Dwerggans | Ganso-pequeno-de-testa-branca | Kiljuhanhi | Fjällgås |35.Branta leucopsis | Barnacla cariblanca | Bramgås | Nonnengans | Ασπρομαγουλόχηνα | Barnacle goose | Bernache nonnette | Oca facciabianca | Brandgans | Ganso-de-faces-brancas | Valkoposkihanhi | Vitkindad gås |36.Branta ruficollis | Barnacla cuellirroja | Rødhalset gås | Rothalsgans | Κοκκινολαιμόχηνα | Red-breasted goose | Bernache à cou roux | Oca collorosso | Roodhalsgans | Ganso-de-pescoço-ruivo | Punakaulahanhi | Rödhalsad gås |37.Tadorna ferruginea | Tarro canelo | Rustand | Rostgans | Καστανόχηνα | Ruddy shelduck | Tadorne casarca | Casarca | Casarca | Pato-ferrugíneo | Ruostesorsa | Rostand |38.Marmaronetta angustirostris | Cerceta pardilla | Marmorand | Marmelente | Στικτόπαπια | Marbled teal | Sarcelle marbrée | Anatra marmorizzata | Marmereend | Pardilheira | Marmorisorsa | Marmorand |39.Aythya yroca | Porrón pardo | Hvidøjet and | Moorente | Βαλτόπαπια | Ferruginous duck | Fuligule nyroca | Moretta tabaccata | Witoogeend | Zarro-castanho | Ruskosotka | Vitögd dykand |40.Mergus albellus | Serreta chica | Lille skallesluger | Zwergsäger | Νανοπρίστης | Smew | Harle piette | Pesciaiola | Nonnetje | Merganso-pequeno | Uivelo | Salskrake |41.Oxyura leucocephala | Malvasía | Hvidhovedet and | Weißkopf-Ruderente | Κεφαλούδι | White-headed duck | Erismature à tête blanche | Gobbo rugginoso | Witkopeend | Pato-rabo-alçado | Viuhkasorsa | Kopparand |42.Pernis apivorus | Halcón abejero | Hvepsevåge | Wespenbussard | Σφηκοβαρβακίνο | Honey buzzard | Bondrée apivore | Falco pecchiaiolo | Wespendief | Falcão-abelheiro | Mehiläishaukka | Bivråk |"--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1991. gada 6. decembris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 74/297/EEK attiecībā uz stūres rata un statņa reakciju uz triecienu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0662

Oficiālais Vēstnesis L 366 , 31/12/1991 Lpp. 0001 - 0016 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 21 Lpp. 0196  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 21 Lpp. 0196

		Komisijas Direktīva(1991. gada 6. decembris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 74/297/EEK attiecībā uz stūres rata un statņa reakciju uz triecienu(91/662/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 74/297/EEK (1974. gada 4. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu iekšējo apdari (stūres mehānisma reakcija uz triecienu) [1], un jo īpaši tās 5. pantu,tā kā, ņemot vērā uzkrāto pieredzi un jaunākos sasniegumus, vadītāja aizsardzību pret frontālu triecienu, ierobežojot stūres rata un mehānisma reakciju, kas ir Direktīvas 74/297/EEK mērķis, tagad ir lietderīgi uzlabot, to saskaņojot ar jaunākajiem grozījumiem attiecīgajos Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas noteikumos un ieviešot dažus jaunus uzlabojumus;tā kā, ņemot vērā pieredzi, kas uzkrāta nelaimes gadījumos un kas liecina, ka stūres ratam jābūt mīkstam, lai pasargātu vadītāja seju no smagas traumas, šajā direktīvā jāizdara turpmākie grozījumi; tā kā ir pieejami daži priekšlikumi par testa metodi, Komisijai līdz 1991. gada 31. decembrim jāsniedz turpmākais priekšlikums komitejai, kas izveidota, lai direktīvu pielāgotu tehnikas attīstībai;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota, lai direktīvas par mehāniskajiem transportlīdzekļiem pielāgotu tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 74/297/EEK pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumiem.2. pants1. No 1992. gada 1. oktobra neviena dalībvalstis nedrīkst:a) - attiecībā uz transportlīdzekļa tipu, atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai izdot Padomes Direktīvas 70/156/EEK [2] 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā paredzētā sertifikāta eksemplāru vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu, vai- aizliegt nodot transportlīdzekļus ekspluatācijā,atsaucoties uz to stūres mehānismu, ja tas ir apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 74/297/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu;b) - atteikt tādas stūres vadības ierīces EK tipa apstiprinājumu, kas paredzēta uzstādīšanai transportlīdzeklī vai transportlīdzekļos, vai- aizliegt laist tirgū stūres vadības ierīces, kas paredzētas uzstādīšanai transportlīdzeklī vai transportlīdzekļos,ja minētā stūres vadības ierīce atbilst prasībām, kas noteiktas ar Direktīvu 74/297/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.2. No 1996. gada 1. oktobra attiecībā uz M1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kam nav priekšējās vadības, dalībvalstis:- vairs neizdod Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā paredzētā sertifikāta eksemplāru, un- drīkst atteikt valsts tipa apstiprinājumu,atsaucoties uz stūres mehānismu, ja tas neatbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 74/297/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.3. No 1995. gada 1. oktobra attiecībā uz M1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem ar priekšējo vadību un visiem N1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa nepārsniedz 1500 kilogramus, dalībvalstis:- vairs neizdod Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā paredzētā sertifikāta eksemplāru, un- drīkst atteikt valsts tipa apstiprinājumu,atsaucoties uz stūres mehānismu, ja tas neatbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 74/297/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu, izņemot šīs direktīvas I pielikuma 5.1. punkta noteikumus (maksimālais vertikālais stūres statņa pārvietojums), kas stājas spēkā tikai 1996. gada 1. oktobrī.4. No 1994. gada 1. oktobra attiecībā uz stūres vadības ierīces tipiem dalībvalstis:- vairs neizdod Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā paredzētā sertifikāta eksemplāru, un- drīkst atteikt valsts tipa apstiprinājumu,atsaucoties uz stūres vadības ierīcēm, ja šīs stūres vadības ierīces neatbilst prasībām, kas noteiktas 5.2., 5.3., un 5.4. punktā I pielikumā Direktīvai 74/297/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.5. No 1996. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt tādu transportlīdzekļu pirmreizēju nodošanu ekspluatācijā, kuru stūres mehānisms neatbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 74/297/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.Tomēr līdz 1997. gada 1. oktobrim tas neattiecas uz:- priekšējās vadības M1 kategorijas transportlīdzekli, vai- N1 kategorijas transportlīdzekli, kura maksimālā pieļaujamā masa nepārsniedz 1500 kilogramus, vai- M1 kategorijas transportlīdzekli, kas nav priekšējās vadības transportlīdzeklis, ciktāl tas attiecas uz prasībām, kuras noteiktas I pielikuma 5.1. punktā (stūres statņa maksimālais vertikālais pārvietojums).6. No 1995. gada 1. oktobra dalībvalstis drīkst aizliegt laist tirgū stūres vadības ierīces, kas paredzētas uzstādīšanai transportlīdzeklī vai transportlīdzekļos, ja šīs stūres vadības ierīces neatbilst prasībām, kuras noteiktas 5.2., 5.3. un 5.4. punktā I pielikumā Direktīvai 74/297/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1992. gada 1. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības, un tās par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kādā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, dara zināmus Komisijai.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 6. decembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksMartin Bangemann[1] OV L 165, 20.6.1974., 16. lpp.[2] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJAS, PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, EK TIPA APSTIPRINĀJUMS, NORĀDĪJUMI, TESTI, RAŽOJUMU ATBILSTĪBA1. PIEMĒROŠANAS JOMAŠī direktīva attiecas uz M1 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu un to N1 kategorijas transportlīdzekļu stūres mehānisma reakciju, kuru maksimālā atļautā masa ir mazāka par 1500 kilogramiem, attiecībā uz vadītāja aizsardzību frontālā sadursmē.Pēc ražotāja lūguma saskaņā ar šo direktīvu var apstiprināt citu kategoriju transportlīdzekļus.2. DEFINĪCIJASŠajā direktīvā:2.1. "Stūres mehānisma reakcija trieciena gadījumā" ir šā mehānisma reakcija uz triju veidu spēka iedarbību, t.i.:2.1.1. uz to spēku iedarbību, kas rodas no frontālas sadursmes un kas var izraisīt stūres statņa pārvietošanos uz aizmuguri;2.1.2. uz to spēku iedarbību, kas frontālā sadursmē triecienā pret stūres vadības ierīci rodas no vadītāja galvas inerces;2.1.3. uz to spēku iedarbību, kas frontālā sadursmē triecienā pret stūres vadības ierīci rodas no vadītāja ķermeņa inerces.2.2. "Transportlīdzekļu tips" ir to mehānisko transportlīdzekļu kategorija, kuri neatšķiras pēc tādām būtiskām pazīmēm kā:2.2.1. tās transportlīdzekļa daļas uzbūve, izmēri, forma un materiāli, kas atrodas uz priekšu no stūres vadības ierīces;2.2.2. masa darba kārtībā esošam transportlīdzeklim bez vadītāja, saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK I pielikuma 2.6. punktu.2.3. "Stūres vadības ierīce" ir stūres ierīce, parasti stūres rats, ko darbina vadītājs.2.4. "Stūres vadības ierīces tips" ir to stūres vadības ierīču kategorija, kuras neatšķiras pēc tādām būtiskām pazīmēm kā uzbūve, izmēri, forma un materiāli.2.5. "Stūres vadības ierīces apstiprinājums" ir stūres vadības ierīču tipa apstiprinājums attiecībā uz vadītāja galvas un ķermeņa pasargāšanu no stūres vadības ierīces trieciena gadījumā.2.6. "Transportlīdzekļa apstiprinājums" ir transportlīdzekļu tipa apstiprinājums attiecībā uz vadītāja galvas un ķermeņa pasargāšanu no stūres mehānisma trieciena gadījumā.2.7. "Universāla stūres vadības ierīce" ir stūres vadības ierīce, ar ko var aprīkot vairāk nekā viena tipa transportlīdzekļus, ja atšķirības stūres vadības ierīces stiprinājumā pie stūres statņa neietekmē stūres vadības ierīces rādītājus triecienā.2.8. "Drošības spilvens" ir elastīgs maiss, kas konstruēts piepildīšanai ar saspiestu gāzi un ir:2.8.1. konstruēts tā, lai pasargā transportlīdzekļa vadītāju triecienā pret stūres vadības ierīci, un2.8.2. piepūšams ar ierīci, kura iedarbojas, ja transportlīdzeklis saņem triecienu.2.9. "Stūres vadības ierīces apmale" attiecībā uz stūres ratu ir kvazitoroidālā ārējā aploce, ko parasti vadīšanas laikā vadītājs satver ar roku.2.10. "Spieķis" ir stienis, kas savieno stūres rata apmali ar pastiprinājumu.2.11. "Pastiprinājums" ir tā stūres vadības ierīces daļa, kas parasti atrodas centrā un:2.11.1. savieno stūres vadības ierīci ar stūres vārpstu;2.11.2. pārvada griezes momentu no stūres vadības ierīces uz stūres vārpstu.2.12. "Stūres vadības ierīces pastiprinājuma centrs" ir tas pastiprinājuma virsmas punkts, kas atrodas uz vienas taisnes ar stūres vārpstas asi.2.13. "Stūres vadības ierīces plakne" attiecībā uz stūres ratu ir plakanā virsma, kas stūres rata apmali sadala vienādi starp vadītāju un transportlīdzekļa priekšu.2.14. "Stūres vārpsta" ir sastāvdaļa, kas stūres vadības ierīcei pielikto griezes momentu pārvada uz stūres mehānismu.2.15. "Stūres statnis" ir korpuss, kas aptver stūres vārpstu.2.16. "Stūres mehānisms" ietver stūres vadības ierīci, stūres statni, montāžas/stiprinājuma palīgierīces, stūres vārpstu, stūres mehānismu un visas pārējās sastāvdaļas, piemēram tās, kas paredzētas enerģijas absorbcijas uzlabošanai triecienā pret stūres vadības ierīci.2.17. "Pasažieru salons" ir telpa, kas paredzēta pasažieriem un ko ierobežo jumts, grīda, sānu sienas, durvis, ārējais stiklojums, priekšējā starpsiena un aizmugurējā sēdekļa atzveltnes plakne.2.18. "Triecienelements" ir cietais puslodes zveltnis, kura diametrs saskaņā ar IV pielikuma 3. punktu ir 165 mm.2.19. "R punkts" ir sēdekļa atskaites punkts, kas noteikts III pielikumā Direktīvai 77/649/EEK, kura grozīta ar Direktīvu 90/630/EEK.3. PIETEIKUMS EK TIPA APSTIPRINĀJUMAM3.1. Transportlīdzekļa tips3.1.1. Transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz vadītāja aizsardzību pret stūres mehānismu trieciena gadījumā iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā attiecīgi pilnvarots pārstāvis.3.1.2. Pieteikumam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādus datus:3.1.2.1. sīki izstrādātu transportlīdzekļa tipa aprakstu, kas attiecas uz tās transportlīdzekļa daļas uzbūvi, izmēriem, formu un materiāliem, kura atrodas stūres vadības ierīces priekšā;3.1.2.2. piemērota mēroga un pietiekami sīki izstrādātus stūres mehānisma un to stiprinājumu rasējumus, ar ko to piestiprina transportlīdzekļa šasijai un virsbūvei;3.1.2.3. minētā mehānisma tehnisku aprakstu;3.1.2.4. darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masas datus;3.1.2.5. pierādījumu tam, ka stūres vadības ierīce ir pēc vajadzības apstiprināta saskaņā ar 5.2. un 5.3. punktu še turpmāk.3.1.3. Tehniskajam dienestam, kas atbild par tipa apstiprināšanas testiem, jāiesniedz:3.1.3.1. apstiprināmā tipa transportlīdzekļa prototips testam, kas minēts 5.1. punktā še turpmāk;3.1.3.2. pēc ražotāja izvēles ar tehniskā dienesta piekrišanu vēl viens transportlīdzeklis vai tās transportlīdzekļa daļas, kas ir būtiskas testos, kuri minēti 5.2. un 5.3. punktā še turpmāk.3.2. Stūres vadības ierīces tips3.2.1. Pieteikumu stūres vadības ierīces EK tipa apstiprinājumam iesniedz stūres vadības ierīces ražotājs vai tā attiecīgi pilnvarots pārstāvis.3.2.2. Pieteikumam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros un šādus datus:3.2.2.1. sīki izstrādātu stūres vadības ierīces tipa aprakstu, kas attiecas uz stūres vadības ierīces uzbūvi, izmēriem un materiāliem;3.2.2.2. piemērota mēroga un pietiekami sīki izstrādātus stūres mehānisma un to stiprinājumu rasējumus, ar ko to piestiprina transportlīdzekļa šasijai un virsbūvei.3.2.3. Tehniskajam dienestam, kas atbild par apstiprināšanas testiem, 5.2. un 5.3. punktā minēto testu nolūkā iesniedz apstiprināmajam stūres vadības ierīces tipa prototipu un pēc ražotāja izvēles un ar tehniskā dienesta piekrišanu tās transportlīdzekļa daļas, kuras ir būtiskas šajā testā.4. EK TIPA APSTIPRINĀJUMS4.1. Apstiprinātāja iestāde pirms tipa apstiprināšanas pārbauda, vai pastāv apmierinoši pasākumi, ar ko nodrošina efektīvu ražojumu atbilstības kontroli.4.2. EK tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno sertifikātu, kas atbilst 4.2.1. vai 4.2.2. punktā norādītajam paraugam:4.2.1. attiecībā uz pieteikumiem, kas minēti 3.1. punktā, V A pielikumā;4.2.2. attiecībā uz pieteikumiem, kas minēti 3.2. punktā, V B pielikumā.5. NORĀDĪJUMI5.1. Ja darba kārtībā esošu transportlīdzekli bez manekena testē sadursmē pret šķērsli ar ātrumu 48,3 km/h, tad stūres statņa augšgals un tās vārpsta nedrīkst pārvietoties virzienā uz aizmuguri horizontāli un paralēli transportlīdzekļa garenvirziena asij vairāk nekā 12,7 cm attiecībā pret transportlīdzekļa punktu, ko neskar trieciens, un 12,7 cm vertikāli.5.2. Ja pret stūres vadības ierīci atduras ķermenis, ko saskaņā ar procedūrām, kuras aprakstītas III pielikumā, atlaiž pret šo ierīci ar relatīvu 24,1 km/h ātrumu, tad spēks, ar ko uz šo ķermeni iedarbojas stūres vadības ierīce, nedrīkst pārsniegt 1,111 daN.5.3. Ja pret stūres vadības ierīci atduras triecienelements, ko atlaiž pret šo ierīci ar relatīvu 24,1 km/h ātrumu saskaņā ar procedūrām, kuras aprakstītas IV pielikumā, tad triecienelementa negatīvais paātrinājums nedrīkst pārsniegt 80 kumulatīvus g ilgāk par 3 milisekundēm. Negatīvajam paātrinājumam vienmēr jābūt mazākam par 120 g ar CFC 600 Hz.5.4. Stūres vadības ierīci projektē, konstruē un montē tā, lai:5.4.1. Pirms trieciena testa, kas jāizdara saskaņā ar 5.2. un 5.3. punktu, nevienai stūres vadības ierīces virsmas daļai, kura ir vērsta pret vadītāju un kuru var skart 165 mm diametra sfēra, nedrīkst būt neviens negludums vai asas malas ar tādu izliekuma rādiusu, kas ir mazāks par 2,5 mm.5.4.1.1. Ne pēc viena trieciena testa, kas jāizdara saskaņā ar 5.2. un 5.3. punktu, tai stūres vadības ierīces virsmas daļai, kura ir vērsta pret vadītāju, nedrīkst būt nekādas asas vai negludas malas, kas var palielināt vadītāja traumu risku vai smagumu. Sīkas virsmas plaisas un plīsumus neņem vērā.5.4.2. Stūres vadības ierīci projektē, konstruē un uzmontē tā, lai tai nav tādu sastāvdaļu vai palīgierīču, to skaitā skaņas signalizācijas vadības ierīces un montāžas palīgierīču, kurās, vadītājam izdarot normālas transportlīdzekļa vadīšanas kustības, var ieķerties viņa apģērbs vai rotaslietas.5.4.3. Stūres vadības ierīcēm, kas nav paredzētas oriģinālā aprīkojuma sastāvā, jāatbilst šim norādījumam, ja tās testē saskaņā ar III pielikuma 2.1.3. punktu un IV pielikuma 2.3. punktu.5.4.4. Universālajām stūres vadības ierīcēm jāatbilst šīm prasībām:5.4.4.1. visā statņa leņķu diapazonā, kas nozīmē to, ka transportlīdzekļiem, kuriem šīs ierīces ir paredzētas, testu izdara vismaz maksimālajā un minimālajā statņa leņķī;5.4.4.2. visā triecienelementa un ķermeņa iespējamo stāvokļu diapazonā attiecībā pret stūres vadības ierīci, kas nozīmē to, ka apstiprināto tipu transportlīdzekļiem, kuriem šīs ierīces ir paredzētas, testu izdara vismaz vidējā stāvoklī. Ja izmanto stūres statni, tad tam jābūt tāda tipa statnim, kurš atbilst "sliktākā gadījuma" nosacījumiem.5.4.5. Ja viena tipa stūres vadības ierīci ar adapteru pielāgo vairākiem stūres statņiem un ja var pierādīt, ka ar šādiem adapteriem iekārtas enerģijas absorbcijas raksturlielumi ir tie paši, tad visus testus var izdarīt ar viena tipa adapteru.6. TESTI6.1. Atbilstību 5. punkta prasībām pārbauda saskaņā ar II, III un IV pielikumā izklāstītajām metodēm. Visi mērījumi jāizdara, pamatojoties uz ISO 6487-1987.6.2. Tomēr pēc apstiprinātājas iestādes izvēles ir pieļaujami citi testi, ja var pierādīt to līdzvērtību. Tādā gadījumā apstiprinājuma dokumentācijai pievieno ziņojumu, kurā aprakstītas izmantotās metodes un iegūtie rezultāti.7. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA7.1. Lai pārbaudītu transportlīdzekļa tipa atbilstību EK apstiprinājumam, izdara pietiekami daudzas stūres vadības ierīču izlases veida pārbaudes.7.2. Lai pārbaudītu stūres vadības ierīces tipa atbilstību EK apstiprinājumam, izdara pietiekami daudzas stūres vadības ierīču izlases veida pārbaudes.7.3. Parasti šajās pārbaudēs aprobežojas ar mērījumiem. Tomēr pēc vajadzības transportlīdzekļus vai stūres vadības ierīces testē, kā noteikts 5. punktā.--------------------------------------------------II PIELIKUMSFRONTĀLA TRIECIENA TESTS PRET ŠĶĒRSLI1. MĒRĶISŠā testa mērķis ir pārbaudīt transportlīdzekļa atbilstību prasībām, kas noteiktas I pielikuma 5.1. punktā.2. IEKĀRTAS, PROCEDŪRA UN MĒRINSTRUMENTI2.1. Testa laukumsTesta laukuma platībai jābūt pietiekamai, lai tajā ir vieta ieskrējiena ceļam, šķērslim un tehniskām iekārtām, kas vajadzīgas testam. Ceļa beigu posmam vismaz 5 m pirms šķēršļa jābūt horizontālam (ar slīpumu, kas ir mazāks par 3 %, mērot uz vienu metru ceļa garuma), plakanam un gludam.2.2. ŠķērslisŠķērslis sastāv no dzelzsbetona bloka, kura platums priekšpusē ir vismaz 3 m un augstums vismaz 1,5 m. Šķēršļa biezumam jābūt tādam, lai tā masa ir vismaz 70 tonnas. Priekšējai skaldnei jābūt plakanai, vertikālai un perpendikulārai pret ieskrējiena ceļa asi. Tā jāpārsedz ar 19 ± 1 mm biezām saplākšņa plātnēm, kas ir labā stāvoklī. Starp šķērsli un saplāksni var likt vismaz 25 mm biezas tērauda plāksnes konstrukciju. Var lietot šķērsli ar citiem raksturlielumiem, ja triecienvirsmas laukums ir lielāks par testējamā transportlīdzekļa frontālā trieciena laukumu un ja ar tādu šķērsli iegūst līdzvērtīgus rezultātus.2.3. Transportlīdzekļu piedziņaTrieciena brīdī uz transportlīdzekli vairs nedrīkst iedarboties neviena papildu stūres vai piedziņas ierīce. Šķērslis tam jāsasniedz perpendikulāri sadursmes sienai: pieļaujamā maksimālā laterālā novirze starp transportlīdzekļa priekšas vertikālo viduslīniju un sadursmes sienas vertikālo viduslīniju ir ± 30 cm.2.4. Transportlīdzekļa stāvoklis2.4.1. Testa nolūkā transportlīdzeklis jāaprīko ar visām standarta sastāvdaļām un ierīcēm, kas ietilpst darba kārtībā esoša transportlīdzekļa pašmasā, vai arī tam jābūt tādā stāvoklī, lai tas atbilst šai prasībai, ciktāl tā attiecas uz detaļām un ierīcēm, kuras attiecas uz pasažieru salonu un visas darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masas sadalījumu. Pēc ražotāja lūguma neatkarīgi no I pielikuma 5.1. punkta testu var izdarīt ar uzstatītiem manekeniem, ja tie nevienā brīdī netraucē stūres mehānisma kustību. Manekenu masu testa nolūkos neņem vērā.2.4.2. Ja transportlīdzekli piedzen ar ārējiem līdzekļiem, tad degvielas padeves sistēmu vismaz līdz 90 % tās ietilpības piepilda ar neuzliesmojošu šķidrumu, kura blīvums ir no 0,7 līdz 1. Visas pārējās sistēmas (bremžu šķidruma rezervuāri, radiators u.c.) var būt tukšas.2.4.3. Ja transportlīdzekli piedzen ar tā paša motoru, tad degvielas tvertni piepilda vismaz līdz 90 %. Visus pārējos rezervuārus piepilda pilnus.Ja ražotājs vēlas, tad ar tehniskā dienesta piekrišanu degvielas padevi motoram var nodrošināt no neliela tilpuma papildu tvertnes. Tādā gadījumā degvielas tvertni vismaz līdz 90 % tās tilpuma piepilda ar neuzliesmojošu šķidrumu, kura blīvums ir no 0,7 līdz 1.2.4.4. Pēc ražotāja lūguma tehniskais dienests, kas atbild par testiem, var atļaut to pašu transportlīdzekli, kuru izmanto testos, kas noteikti citās direktīvās (to skaitā testos, kuri var ietekmēt tā konstrukciju), izmantot arī testos, kuri noteikti šajā direktīvā.2.5. Ātrums trieciena brīdīĀtrumam trieciena brīdī jābūt no 48,3 km/h līdz 53,1 km/h. Tomēr, ja tests izdarīts ar lielāku trieciena ātrumu, un transportlīdzeklis ir izturējis noteiktās prasības, tad testu uzskata par apmierinošu.2.6. MērinstrumentiĀtrumu, kas minēts 2.5. punktā, reģistrē ar instrumentu, kura precizitāte ir 1 % robežās.3. REZULTĀTI3.1. Lai noteiktu stūres vadības ierīces kustību atpakaļ un augšup, sadursmes brīdī reģistrē [1] izmaiņu attālumā starp stūres statņa (un vārpstas) augšgalu un transportlīdzekļa punktu, ko neietekmē trieciens; mēra horizontāli [2] un paralēli transportlīdzekļa garenvirziena asij, kā arī vertikāli un perpendikulāri minētajai asij. Par atpakaļ vērsto un augšup vērsto kustību uzskata šīs izmaiņas lielāko reģistrēto vērtību.3.2. Pēc testa transportlīdzekļa bojājumus apraksta rakstveida ziņojumā; izdara vismaz vienu transportlīdzekļa fotouzņēmumu katrā no šīm projekcijām:3.2.1. - no sāniem (no labā un no kreisā sāna),3.2.2. - no priekšas,3.2.3. - no apakšas,3.2.4. - skarto zonu pasažieru salona iekšpusē.4. KOREKCIJAS KOEFICIENTI4.1. Apzīmējumi:v : reģistrētais ātrums km/h;m0 : prototipa masa tādā stāvoklī, kāds noteikts šā pielikuma 2.4. punktā;m1 : prototipa masa ar testa iekārtu;d0 : izmaiņa attālumā, ko mēra trieciena brīdī, kā noteikts šā pielikuma 3.1. punktā;d1 : izmaiņa attālumā, ko izmanto, lai noteiktu testa rezultātus;K1 : lielākā no vērtībām: (48,3/V)2 un 0,83;K2 : lielākā no vērtībām: m0/m1 un 0,8.4.2. Koriģēto izmaiņu D1, ko izmanto, lai pārbaudītu prototipa atbilstību šīs direktīvas prasībām, aprēķina pēc šīs formulas:D= D. K. K4.3. Frontālā trieciena tests pret šķērsli nav jāizdara transportlīdzeklim, kurš ir idents attiecīgajam prototipam attiecībā uz raksturlielumiem, kas norādīti I pielikuma 2.2. punktā, bet kura masa m1 ir lielāka par m0, ja m1 nepārsniedz 1,25 m0 un ja koriģētā izmaiņa D2, ko iegūst no izmaiņas D1 pēc formulas D2 = (m1. D1)/m0, ir tāda, kas liecina par to, ka jaunais transportlīdzeklis tomēr atbilst prasībām, kuras noteiktas I pielikuma 5. punktā.5. LĪDZVĒRTĪGAS PROCEDŪRAS5.1. Pēc apstiprinātājas iestādes izvēles ir pieļaujami alternatīvi testi, ja var pierādīt to līdzvērtību. Apstiprinājuma dokumentācijai pievieno ziņojumu, kurā aprakstīta izmantotā metode un iegūtie rezultāti vai pamatojums, kāpēc tests nav izdarīts.5.2. Par alternatīvās metodes līdzvērtības pierādīšanu atbild ražotājs, kas vēlas šādu metodi izmantot, vai tā pārstāvis.[1] Šo reģistrāciju var aizstāt ar maksimumu mērījumiem.[2] "Horizontāli" nozīmē "attiecībā uz pasažieru salonu, kad transportlīdzeklis ir nekustīgs pirms testa, nevis transportlīdzekļa pārvietošanās laikā telpā attiecībā pret zemi", un "vertikāli" nozīmē "perpendikulāri pret horizontāli un augšup".--------------------------------------------------III PIELIKUMSĶERMEŅA TESTS1. MĒRĶISŠā testa mērķis ir pārbaudīt transportlīdzekļa atbilstību prasībām, kas noteiktas I pielikuma 5.2. punktā.2. IEKĀRTAS, PROCEDŪRAS UN MĒRINSTRUMENTI2.1. Stūres vadības ierīces uzstādīšana2.1.1. Vadības ierīci uzstāda transportlīdzekļa priekšdaļā, šķērsām šķeļot virsbūvi priekšējo sēdekļu līmenī un, iespējams, noņemot jumtu, priekšējo stiklu un durvis. Šo daļu izmēģinājumu stendā stingri nostiprina, lai ķermeņa trieciena ietekmē tā nekustas.Vadības ierīces uzstādījuma leņķa pielaide ir ± 2 grādi no nominālā leņķa.2.1.2. Tomēr pēc ražotāja lūguma un ar tehniskā dienesta piekrišanu stūres vadības ierīci var uzstādīt uz rāmja, modelējot stūres mehānisma uzstādīšanu, ja rāmja un stūres mehānisma blokam salīdzinājumā ar īstu virsbūves priekšdaļu un stūres mehānismu ir:2.1.2.1. tāds pats ģeometriskais izvietojums, un2.1.2.2. Lielāka stingrība.2.1.3. Stūres vadības ierīces uzstādīšana, lai apstiprinātu tikai stūres vadības ierīciStūres vadības ierīci testē pilnā komplektējumā ar apdari. Starp stūres vadības ierīci un izmēģinājuma stendu jābūt vismaz 100 mm brīvai telpai. Stūres vārpstu stingri piestiprina izmēģinājumu stendam, lai stūres vārpsta, saņemot triecienu, neizkustas (skat. 2. attēlu).2.2. Stūres mehānisma uzstādīšana testiem2.2.1. Pirmajā testā stūres vadības ierīci pagriež tā, lai tās stingrākais spieķis ir perpendikulāri punktam, kurā saskaras ar ķermeni; ja stūres vadības ierīce ir stūres rats, tad testu atkārto, kad stūres rata lokanākā daļa ir perpendikulāri pret šo saskares punktu. Ja stūres vadības ierīce ir regulējama, tad abos testos ratu noregulē vidējā stāvoklī.2.2.2. Ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar ierīci stūres rata slīpuma un stāvokļa regulēšanai, tad testu izdara, kad stūres rats ir normālajā lietošanas stāvoklī, ko norādījis ražotājs un ko laboratorija uzskata par raksturīgu attiecībā uz enerģijas absorbciju.2.2.3. Ja stūres vadības ierīce ir aprīkota ar drošības spilvenu, tad testu izdara ar piepūstu gaisa spilvenu. Pēc ražotāja lūguma un ar tehniskā dienesta piekrišanu testu var izdarīt ar nepiepūstu drošības spilvenu.2.3. ĶermenisĶermeņa forma, izmēri, masa un raksturlielumi ir šā pielikuma papildinājumā.2.4. Spēku mērīšana2.4.1. Mēra maksimālo spēku, kas darbojas horizontāli un paralēli transportlīdzekļa garenvirziena asij un ko uz ķermeni rada trieciens pret stūres vadības ierīci.2.4.2. Šo spēku var mērīt tieši vai netieši vai aprēķināt pēc testā reģistrētajām mērījumu vērtībām.2.5. Ķermeņa piedziņa2.5.1. Var izmantot jebkuru ķermeņa piedziņas paņēmienu ar noteikumu, ka tad, kad ķermenis atduras pret stūres vadības ierīci, tam nav nekāda savienojuma ar piedziņas ierīci. Ķermenim jāatduras pret vadības ierīci pēc tam, kad tas ir pārvietojies pa aptuveni taisnu trajektoriju, kas ir paralēla transportlīdzekļa garenvirziena asij.2.5.2. Ķermeņa H punktu, kas norādīts ar īpašu marķējumu, noregulē tā, lai pirms trieciena tas atrodas horizontālajā plaknē, kurā atrodas R punkts, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs.2.6. ĀtrumsĶermenim jāatduras pret stūres vadības ierīci ar ātrumu 24,1 + 1,2/-0 km/h. Tomēr, ja tests izdarīts ar lielāku trieciena ātrumu, un vadības ierīce ir izturējusi noteiktās prasības, tad testu uzskata par apmierinošu.2.7. Mērinstrumenti2.7.1. Instrumentam, ar ko reģistrē I pielikuma 5.2. punktā minētos parametrus, jānodrošina šāda mērījumu precizitāte:2.7.1.1. Ķermeņa ātrums: 2 % robežās;2.7.1.2. Laika reģistrēšana: 1/1000 sekundes robežās.2.7.1.3. Trieciena sākumu (nulles punktu) ķermeņa un stūres vadības ierīces saskares pirmajā brīdī identificē ierakstos un filmās, ko izmanto, izvērtējot testa rezultātus.2.7.1.4. Spēka mērīšanaInstrumentiem jāatbilst ISO 6487-1987, ja šajā direktīvā nav norādīts citādi.2.7.1.4.1. Ar stūres iekārtai uzstādītiem slodzes devējiem kanāla amplitūdas klase ir 1960 daN (2000 kg), un kanāla frekvences klase ir 600 Hz.2.7.1.4.2. Ja ķermenim uzstāda akselerometrus vai slodzes devējus:Tad divus vienvirziena akselerometrus liek simetriski šķērsplaknē, kurā atrodas ķermeņa smaguma centrs. Kanāla amplitūdas klasei jābūt 60 g, un kanāla frekvences klasei 180 Hz. Var izmantot citas metodes, kas attiecas uz akselerometru skaitu un novietojumu, piemēram, smaguma centrā sadalot testa iekārtu atsevišķās daļās un akselerometrus novietojot paātrinājuma mērīšanai horizontāli un paralēli transportlīdzekļa garenvirziena asij. Kopējais spēks ir spēks, kas atbilst aprēķināto vai atbilstīgi katrai ķermeņa daļai tieši izmērīto spēku summas maksimumam.2.8. Apkārtējā temperatūra: stabilizēta 20 °C ± 5 °C robežās.3. REZULTĀTI3.1. Pēc testa stūres mehānisma bojājumus novērtē un rakstveidā apraksta ziņojumā; izdara vismaz vienu stūres vadības ierīces/stūres statņa/mērinstrumentu paneļa zonas fotouzņēmumu sānskatā un pretskatā.3.2. Spēka maksimālo vērtību izmēra vai aprēķina, kā norādīts 2.4. punktā.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSTESTS AR ZVELTNI1. MĒRĶISŠā testa mērķis ir pārbaudīt stūres vadības ierīces atbilstību prasībām, kas noteiktas I pielikuma 5.3. punktā.2. IEKĀRTAS, PROCEDŪRAS UN MĒRINSTRUMENTI2.1. Vispārīgi norādījumi2.1.1. Stūres vadības ierīci testē pilnā komplektējumā ar apdari.2.1.2. Ja stūres vadības ierīce ir aprīkota ar drošības spilvenu, tad testu izdara ar piepūstu drošības spilvenu. Pēc ražotāja lūguma un ar tehniskā dienesta piekrišanu testu var izdarīt ar nepiepūstu drošības spilvenu.2.2. Stūres vadības ierīces uzstādīšana, lai stūres vadības ierīces apstiprinājums attiecas uz transportlīdzekļa apstiprinājumu2.2.1. Vadības ierīci uzstāda transportlīdzekļa priekšdaļā, šķērsām šķeļot virsbūvi priekšējo sēdekļu līmenī un, iespējams, noņemot jumtu, priekšējo stiklu un durvis.Šo daļu izmēģinājumu stendā stingri nostiprina, lai zveltņa trieciena ietekmē tā nekustas.Vadības ierīces uzstādījuma leņķa pielaide ir ± 2 grādi no nominālā leņķa.2.2.2. Tomēr pēc ražotāja lūguma un ar tehniskā dienesta piekrišanu stūres vadības ierīci var uzstādīt uz rāmja, modelējot stūres mehānisma uzstādīšanu, ja rāmja un stūres mehānisma blokam salīdzinājumā ar īstu virsbūves priekšdaļu un stūres mehānismu ir:2.2.2.1. tāds pats ģeometriskais izvietojums; un2.2.2.2. lielāka stingrība.2.3. Stūres vadības ierīces uzstādīšana, lai apstiprinātu tikai stūres vadības ierīciStūres vadības ierīci testē pilnā komplektējumā ar apdari. Starp stūres vadības ierīci un izmēģinājuma stendu jābūt vismaz 100 mm brīvai telpai. Stūres vārpstu stingri piestiprina izmēģinājumu stendam, lai stūres vārpsta, saņemot triecienu, neizkustas. (Skatīt 2. attēlu.)2.3.1. Tomēr pēc ražotāja lūguma testu var izdarīt saskaņā ar nosacījumiem, kas norādīti 2.2. punktā. Tādā gadījumā apstiprinājums attiecas tikai uz uzstādījumu norādītā tipa(-u) transportlīdzekļos.3. TESTA IEKĀRTA3.1. Šī iekārta sastāv no pilnīgi vadāma lineārā triecienelementa, kura masa ir 6,8 kg.3.2. Zveltni aprīko ar diviem akselerometriem un ātruma mērīšanas ierīci; minētajam aprīkojumam jānodrošina vērtību mērīšana trieciena virzienā.3.3. Mērinstrumenti3.3.1. Mērinstrumentiem jāatbilst ISO 6487-1987. Turklāt to raksturlielumiem jābūt šādiem:3.3.2. Paātrinājums:kanāla amplitūdas klase: 150 g,kanāla frekvences klase: (600) Hz;3.3.3. Ātrums:ar precizitāti ± 1 % robežās;3.3.4. Laika reģistrēšana:Instrumentiem jānodrošina darbības reģistrēšana visu tās norises laiku un nolasījumi ar precizitāti līdz vienai sekundes tūkstošdaļai. Trieciena sākumu triecienelementa un stūres vadības ierīces saskares pirmajā brīdī reģistrē ierakstos, ko izmanto, testu izvērtējot.4. TESTA PROCEDŪRA4.1. Stūres vadības ierīces plakni nostāda perpendikulāri trieciena virzienam.4.2. Triecienu dod ne vairāk kā četros un ne mazāk kā trijos katra tipa stūres vadības ierīces stāvokļos. Katrā triecienā izmanto jaunu stūres vadības ierīci. Secīgos triecienos triecienelementa aksiālajai asij jāsakrīt ar vienu no šiem punktiem:4.2.1. Stūres vadības ierīces pastiprinājuma centru;4.2.2. Stingrākā vai vislabāk nostiprinātā spieķa savienojumu ar stūres vadības ierīces apmales iekšējo malu;4.2.3. Tā stūres vadības ierīces apmales īsākā nenostiprinātā/nebalstītā loka viduspunktu, kurā nav spieķa;4.2.4. Pēc apstiprinātājas iestādes izvēles stūres vadības ierīces "sliktāko" punktu.4.3. Triecienelementam jāatduras pret stūres vadības ierīci ar ātrumu 24,1 km/h; šo ātrumu sasniedz ar piedziņas enerģiju vien vai, izmantojot papildu piedziņas ierīci.5. REZULTĀTI5.1. Pēc iepriekš aprakstītajām procedūrām izdarītajos testos triecienelementa negatīvo paātrinājumu uzskata par abu deselerometru nolasījumu sinhrono vidējo.6. LĪDZVĒRTĪGAS PROCEDŪRAS6.1. Pēc apstiprinātājas iestādes izvēles ir pieļaujami alternatīvi testi, ja var pierādīt to līdzvērtību. Tādā gadījumā apstiprinājuma dokumentācijai pievieno ziņojumu, kurā aprakstītas izmantotās metodes un iegūtie rezultāti.6.2. Par alternatīvās metodes līdzvērtības pierādīšanu atbild ražotājs, kas vēlas šādu metodi izmantot, vai tā pārstāvis.NOSACĪJUMI ATTIECĪBĀ UZ TO, CIK STINGRI STŪRES VĀRPSTA JĀNOSTIPRINA IZMĒĢINĀJUMU STENDĀ(Skatīt 1. un 2. attēlu.)+++++ TIFF +++++(1. attēls)+++++ TIFF +++++(2. attēls)Ar 800 daN slodzi, kas dod 160 mdaN spēku pāri B punktā, A punkta pārvietojumam jebkurā virzienā jābūt mazākam par 2 mm.--------------------------------------------------V A PIELIKUMSPIELIKUMS TRANSPORTLĪDZEKĻA EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM ATTIECĪBĀ UZ STŪRES MEHĀNISMA REAKCIJU TRIECIENA GADĪJUMĀ(Direktīva 91/662/EEK, ar ko groza Direktīvu 74/297/EEK)(4. panta 2. punkts un 10. pants Padomes Direktīvā 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------V B PIELIKUMSPIELIKUMS STŪRES VADĪBAS IERĪCES EK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM ATTIECĪBĀ UZ VADĪTĀJA PASARGĀŠANU NO STŪRES MEHĀNISMA TRIECIENA GADĪJUMĀ(Direktīva 91/662/EEK, ar ko groza Direktīvu 74/297/EEK)(9.a pants Padomes Direktīvā 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2011/80/ES ( 2011. gada 20. septembris ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu lambda -cihalotrīnu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               21.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 243/13

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/80/ES
   (2011. gada 20. septembris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu lambda-cihalotrīnu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Minētajā sarakstā ir lambda-cihalotrīns.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 lambda-cihalotrīns ir novērtēts atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai insekticīdos, akaricīdos un produktos citu posmkāju apkarošanai, kas ir minētās direktīvas V pielikumā definētais 18. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Zviedrija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2008. gada 8. septembrī Komisijai iesniedza kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Ziņojumā ietvertos konstatējumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja 2011. gada 6. maijā ir iekļāvusi novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Veikto novērtējumu rezultāti liecina, ka biocīdie produkti, kurus izmanto kā insekticīdus, akaricīdus un produktus citu posmkāju apkarošanai un kuri satur lambda-cihalotrīnu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut lambda-cihalotrīnu minētās direktīvas I pielikumā.

               (6)

               Savienības mērogā nav novērtēti visi iespējamie lietojumi. Tāpēc ir lietderīgi dalībvalstīm izvērtēt tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kuri nebija pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā, un atļauju piešķiršanas procesā nodrošināt to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai noteikti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieņemamam līmenim.

               (7)

               Ņemot vērā riskus ūdens ekosistēmai un sauszemes ekosistēmai identificētu produktu emisijām uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, ir lietderīgi noteikt, ka produkti nav atļauti šādiem lietojumiem, ja netiek iesniegti dati, kas nepārprotami liecina, ka produkts, izmantojot vajadzīgos riska mazināšanas pasākumus, atbilst gan Direktīvas 98/8/EK 5. pantā, gan VI pielikumā noteiktajām prasībām.

               (8)

               Ņemot vērā konstatētos riskus, kas var rasties, profesionālā lietošanā neizmantojot individuālos aizsardzības līdzekļus, ir lietderīgi noteikt prasību, ka produktu profesionāla lietošana ir atļaujama, tikai izmantojot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus, ja vien pieteikumā produkta atļaujas saņemšanai nav datu, kas liecina, ka risku profesionāliem lietotājiem līdz pieļaujamam līmenim var samazināt ar citiem līdzekļiem.

               (9)

               Ņemot vērā novērtējumā iekļauto lietojumu iespējamu netiešu nelabvēlīgu ietekmi uz cilvēka veselību ar pārtiku, ir lietderīgi attiecīgos gadījumos verificēt nepieciešamību noteikt jaunus vai grozīt esošos maksimāli pieļaujamos atlieku līmeņus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regulu (EK) Nr. 470/2009, ar ko nosaka Kopienas procedūras farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 2377/90 un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (3), vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regulu (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (4). Jāpieņem pasākumi, kas nodrošina, ka piemērojamie maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumi netiek pārsniegti.

               (10)

               Šīs direktīvas noteikumi jāpiemēro vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret Savienības tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur lambda-cihalotrīnu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (11)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas Direktīvas 98/8/EK I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties attiecīgo jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (12)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai.

               (13)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (14)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2012. gada 30. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2013. gada 1. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 20. septembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      (3)  OV L 152, 16.6.2009., 11. lpp.

      (4)  OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                     IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamā biocīdā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz aktīvajām vielām to sastāvā)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “48

                        lambda-cihalotrīns

                     Reakcijas masa, kas satur (R)-α-ciano-3-fenoksibenzil-(1S,3S)-3-[(Z)-2-hlor-3,3,3-trifluorpropenil]-2,2-dimetilciklopropānkarboksilātu un (S)-α-ciano-3-fenoksibenzil-(1R,3R)-3-[(Z)-2-hlor-3,3,3-trifluorpropenil]-2,2-imetilciklopropānkarboksilātu (1:1)
                     CAS Nr.: 91465-08-6
                     EK Nr.: 415-130-7

                     900 g/kg

                     2013. gada 1. oktobris

                     2015. gada 30. septembris

                     2023. gada 30. septembris

                     18

                     Novērtējot pieteikumu atļaujai izmantot produktu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis, ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu, izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā.
                     Nevar atļaut produktu lietojumus tādā veidā, ka nav iespējams novērst emisijas uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, ja netiek iesniegti dati, kuri nepārprotami liecina, ka produkts, izmantojot vajadzīgos risku mazināšanas pasākumus, atbilst 5. pantā un VI pielikumā noteiktajām prasībām.
                     Produktus, kas atļauti profesionālai lietošanai, lieto, izmantojot atbilstošus individuālos aizsardzības līdzekļus, ja pieteikumā produkta atļaujas saņemšanai nav datu, kas liecina, ka risku profesionāliem lietotājiem līdz pieļaujamam līmenim var samazināt ar citiem līdzekļiem.
                     Attiecībā uz lambda-cihalotrīnu saturošiem produktiem, kura atliekas var nonākt pārtikā vai barībā, dalībvalstis pārbauda nepieciešamību noteikt jaunus vai grozīt esošos maksimāli pieļaujamos atlieku līmeņus (MRL) atbilstoši Regulai (EK) Nr. 470/2009 vai Regulai (EK) Nr. 396/2005 un veic atbilstošus riska mazināšanas pasākumus, kas nodrošina, ka piemērojamie maksimāli pieļaujamie atlieku līmeņi netiek pārsniegti.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.