title: Padomes Direktīva (ES) 2015/2376 (2015. gada 8. decembris), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā

text:
               18.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/1

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/2376
   (2015. gada 8. decembris),
   ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 115. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (3),
   saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
   tā kā:

               (1)

               Pēdējos gados ir būtiski saasinājušās pārrobežu līmenī īstenotas izvairīšanās no nodokļu maksāšanas, agresīvas nodokļu plānošanas un kaitīgas nodokļu konkurences radītās problēmas, kurām lielu uzmanību pievērš gan Savienībā, gan pasaules līmenī. Nodokļu bāzes samazināšanās ievērojami mazina valstu nodokļu ieņēmumus; tas liedz dalībvalstīm piemērot izaugsmi veicinošu nodokļu politiku. Iepriekšēju nodokļu nolēmumu izdošana, ar ko veicina konsekventu un pārredzamu tiesību aktu piemērošanu, ir ierasta prakse, tostarp Savienībā. Nodrošinot noteiktību uzņēmumiem, nodokļu jomas tiesību aktu precizēšana nodokļu maksātājiem var veicināt ieguldījumus un tiesību aktu ievērošanu un tādējādi var veicināt to, ka tiek sasniegts mērķis turpināt attīstīt vienoto tirgu Savienībā, balstoties uz principiem un brīvībām, kas ir Līgumu pamatā. Tomēr nolēmumi attiecībā uz nodokļu vajadzībām izveidotām struktūrām ir ļāvuši atsevišķos gadījumos panākt zemu nodokļu līmeni par mākslīgi augstām ienākuma summām valstī, kas izdod, groza vai atjauno iepriekšēju nolēmumu, un ir veicinājuši to, ka saglabājas mākslīgi zemas ienākuma summas, kurām jāuzliek nodokļi jebkurā citā iesaistītajā valstī. Tāpēc ir steidzami nepieciešams palielināt pārredzamību. Lai to panāktu, ir jāuzlabo rīki un mehānismi, kas izveidoti ar Padomes Direktīvu 2011/16/ES (4).

               (2)

               Eiropadome 2014. gada 18. decembra secinājumos uzsvēra, ka steidzami jāpastiprina centieni cīņā pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un agresīvu nodokļu plānošanu gan pasaules, gan Savienības līmenī. Uzsverot, cik nozīmīga ir pārredzamība, Eiropadome atzinīgi novērtēja Komisijas nodomu iesniegt priekšlikumu par automātisko informācijas apmaiņu par nodokļu nolēmumiem Savienībā.

               (3)

               Direktīvā 2011/16/ES paredzēta obligāta spontāna informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm piecos konkrētos gadījumos un noteiktos termiņos. Spontāna informācijas apmaiņa, ja vienas dalībvalsts kompetentajai iestādei ir iemesls uzskatīt, ka varētu rasties nodokļu zudums citā dalībvalstī, jau attiecas uz nodokļu nolēmumiem, kurus kāda dalībvalsts izdod, groza vai atjauno konkrētam nodokļu maksātājam attiecībā uz nodokļu noteikumu interpretāciju vai piemērošanu nākotnē un kuriem ir pārrobežu dimensija.

               (4)

               Tomēr efektīvu spontānu informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu kavē vairākas nozīmīgas praktiskas grūtības, piemēram, izdevējai dalībvalstij dotā rīcības brīvība pēc saviem ieskatiem izlemt, kuras citas dalībvalstis būtu jāinformē. Tādēļ informācijai, ar ko notiek apmaiņa, vajadzības gadījumā vajadzētu būt pieejamai visām pārējām dalībvalstīm.

               (5)

               Automātiskas informācijas apmaiņas par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu darbības jomai, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti konkrētai personai vai personu grupai un uz kuriem minētajai personai vai personu grupai ir tiesības paļauties, vajadzētu attiekties uz tiem jebkādā materiālā formā (neatkarīgi no tā, vai tie pēc būtības ir saistoši vai nav, un no to izdošanas veida).

               (6)

               Juridiskās noteiktības labad Direktīva 2011/16/ES būtu jāgroza, iekļaujot atbilstīgu iepriekšēja pārrobežu nolēmuma un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu definīciju. Minēto definīciju darbības jomai vajadzētu būt pietiekami plašai, lai tā attiektos uz dažādām situācijām, tostarp, bet ne tikai, uz šāda veida iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšējām vienošanām par cenas noteikšanu:

                           —

                           vienpusējas iepriekšējas vienošanās un/vai lēmumi par cenas noteikšanu,

                           —

                           divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās un lēmumi par cenas noteikšanu,

                           —

                           vienošanās vai lēmumi, ar ko nosaka to, vai pastāv pastāvīgā pārstāvniecība,

                           —

                           vienošanās vai lēmumi, ar ko nosaka to, vai pastāv fakti, kuri potenciāli varētu ietekmēt pastāvīgās pārstāvniecības nodokļu bāzi,

                           —

                           vienošanās vai lēmumi, ar ko nosaka hibrīdstruktūras nodokļa maksātāja statusu vienā dalībvalstī, kura ir saistīta ar iedzīvotāju kādā citā jurisdikcijā,

                           —

                           kā arī vienošanās vai lēmumi, kas balstīti uz novērtējumu par tāda aktīva nolietojumu vienā dalībvalstī, kurš ir iegūts no grupas uzņēmuma citā jurisdikcijā.

               (7)

               Nodokļu maksātājiem ir tiesības paļauties uz iepriekšēju pārrobežu nolēmumu vai iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, piemēram, nodokļu uzlikšanas vai nodokļu revīzijas laikā, ar nosacījumu, ka fakti, uz kuriem balstās iepriekšēji pārrobežu nolēmumi vai iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu, ir atspoguļoti korekti un ka nodokļu maksātāji ievēro iepriekšēju pārrobežu nolēmumu vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu noteikumus.

               (8)

               Dalībvalstis veiks informācijas apmaiņu neatkarīgi no tā, vai nodokļu maksātājs ievēro iepriekšēja pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu noteikumus.

               (9)

               Informācijas sniegšanai nevajadzētu izraisīt komercnoslēpuma, rūpnieciska vai dienesta noslēpuma vai komercprocesa atklāšanu vai tādas informācijas atklāšanu, kas būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai.

               (10)

               Lai gūtu iespējamo labumu no obligātās automātiskās informācijas apmaiņas par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, informācija būtu jāsniedz nekavējoties pēc to izdošanas, grozīšanas vai atjaunošanas un tāpēc būtu jānosaka regulāri informācijas paziņošanas intervāli. To pašu iemeslu dēļ ir lietderīgi paredzēt obligāto automātisko informācijas apmaiņu par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā, kas sākās piecus gadus pirms šīs direktīvas piemērošanas dienas, un kuri vēl ir spēkā 2014. gada 1. janvārī. Tomēr saskaņā ar konkrētiem nosacījumiem no šādas obligātas automātiskas informācijas apmaiņas varētu atbrīvot konkrētas personas vai personu grupas ar grupas kopējo gada neto apgrozījumu, kas ir mazāks par EUR 40 000 000.

               (11)

               Juridiskās noteiktības labad ir lietderīgi saskaņā ar ļoti stingru nosacījumu kopumu no obligātās automātiskās informācijas apmaiņas izslēgt divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu ar trešām valstīm, ievērojot spēkā esošus starptautiskus nolīgumus ar minētajām valstīm, kurās minēto nolīgumu noteikumi neļauj atklāt informāciju, kas saņemta saskaņā ar minēto nolīgumu, trešās personas valstij. Tomēr šādos gadījumos tā vietā būtu jāapmainās ar 8.a panta 6. punktā norādīto informāciju saistībā ar pieprasījumiem, kuru rezultātā tika izdotas minētās divpusējās vai daudzpusējās iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu. Tādēļ šādos gadījumos paziņojamajā informācijā būtu jāietver norāde, ka tā ir sniegta, pamatojoties uz šādu pieprasījumu.

               (12)

               Obligātajā automātiskajā informācijas apmaiņā par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu katrā gadījumā būtu jāietver paziņojums, kurā iekļauta noteikta visām dalībvalstīm pieejamas pamatinformācijas kopa. Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai pieņemt praktiskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai standartizētu šādas informācijas paziņošanu saskaņā ar procedūru, kas noteikta Direktīvā 2011/16/ES (iesaistot Administratīvās sadarbības komiteju nodokļu jautājumos), lai sagatavotu standarta veidlapu, kura jāizmanto informācijas apmaiņai. Minētā procedūra būtu arī jāizmanto, lai pieņemtu turpmākus praktiskus pasākumus informācijas apmaiņas īstenošanai, piemēram, tādu lingvistisko prasību noteikšanai, kuras tiktu piemērotas informācijas apmaiņai, izmantojot standarta veidlapu.

               (13)

               Izstrādājot šādu standarta veidlapu obligātajai automātiskajai informācijas apmaiņai, būtu lietderīgi ņemt vērā darbu, ko veic ESAO Kaitnieciskas nodokļu prakses forumā, kur tiek izstrādāta standarta veidlapa informācijas apmaiņai saistībā ar Rīcības plānu par nodokļu bāzes samazināšanu un peļņas novirzīšanu. Ir arī lietderīgi cieši un koordinēti sadarboties ar ESAO un ne tikai saistībā ar šādas standarta veidlapas izstrādi obligātajai automātiskajai informācijas apmaiņai. Galīgajam mērķim vajadzētu būt vienlīdzīgiem konkurences apstākļiem visā pasaulē, kur Savienībai būtu jāuzņemas vadošā loma, popularizējot ideju par to, ka tādas informācijas klāstam par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, ar kuru automātiski apmainās, vajadzētu būt diezgan plašam.

               (14)

               Dalībvalstīm būtu jāapmainās ar pamatinformāciju, un ierobežots pamatinformācijas kopums būtu jāpaziņo arī Komisijai. Tas ļautu Komisijai jebkurā laikā uzraudzīt un novērtēt obligātās automātiskās informācijas apmaiņas faktisko piemērošanu attiecībā uz iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu. Tomēr informāciju, ko saņem Komisija, nevajadzētu lietot nekādiem citiem mērķiem. Šāda paziņošana neatbrīvos dalībvalsti no tās pienākumiem paziņot Komisijai par jebkura veida valsts atbalstu.

               (15)

               Atsauksmes, kuras saņēmēja dalībvalsts sniedz informācijas nosūtītājai dalībvalstij, ir nepieciešams elements efektīvas automātiskās informācijas apmaiņas sistēmas darbībā. Tādēļ ir lietderīgi uzsvērt, ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm vienreiz gadā būtu jāsūta atsauksmes par automātisku informācijas apmaiņu pārējām attiecīgajām dalībvalstīm. Praksē šīs obligātās atsauksmes būtu jāsūta, par to divpusēji vienojoties.

               (16)

               Vajadzības gadījumā, ņemot vērā obligātās automātiskās informācijas apmaiņas posmu saskaņā ar šo direktīvu, dalībvalstij vajadzētu būt iespējai atsaukties uz Direktīvas 2011/16/ES 5. pantu attiecībā uz informācijas apmaiņu pēc pieprasījuma, lai no dalībvalsts, kas izdevusi nolēmumus vai vienošanās, saņemtu papildu informāciju, tostarp pilnu tekstu, kurā atspoguļoti iepriekšēji pārrobežu nolēmumi vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu.

               (17)

               Ir lietderīgi atgādināt, ka Direktīvas 2011/16/ES 21. panta 4. punkts reglamentē valodu un tulkošanas prasības, kuras attiecas uz sadarbības pieprasījumu, tostarp paziņojuma pieprasījumu, un pievienotajiem dokumentiem. Minētais noteikums būtu jāpiemēro arī gadījumos, ja dalībvalsts pieprasa papildu informāciju, ņemot vērā posmu, kurā atrodas obligātās automātiskās pamatinformācijas apmaiņa par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu.

               (18)

               Dalībvalstīm būtu jāveic visi saprātīgie pasākumi, kas vajadzīgi, lai likvidētu visus šķēršļus, kas varētu kavēt efektīvu un iespējami plašu obligāto automātisko informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu.

               (19)

               Lai veicinātu resursu efektīvu izmantošanu, atvieglotu informācijas apmaiņu un novērstu to, ka katrai dalībvalstij atsevišķi jāveic līdzīga tādas sistēmas izstrāde, kas paredzēta, lai uzglabātu informāciju, būtu jāparedz īpašs noteikums par centrāla direktorija izveidi, kurš ir pieejams visām dalībvalstīm un Komisijai un kurā dalībvalstis varētu augšupielādēt un glabāt informāciju tā vietā, lai apmainītos ar minēto informāciju, izmantojot drošu e-pasta sistēmu. Komisija saskaņā ar Direktīvas 2011/16/ES 26. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem praktiskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izveidotu šādu direktoriju.

               (20)

               Ņemot vērā to pārmaiņu veidu un apjomu, kas ieviesti ar Padomes Direktīvu 2014/107/ES (5) un šo direktīvu, būtu jāpagarina saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES iesniedzamās informācijas, statistikas un ziņojumu iesniegšanas termiņš. Šādam pagarinājumam būtu jānodrošina, ka informācijā, kas jāiesniedz, var atspoguļot pieredzi, kas izriet no minētajām pārmaiņām. Pagarinājumam būtu jāattiecas gan uz statistiku, gan citu informāciju, kas dalībvalstīm jāiesniedz pirms 2018. gada 1. janvāra, gan uz ziņojumu un attiecīgā gadījumā – uz priekšlikumu, kas Komisijai jāiesniedz pirms 2019. gada 1. janvāra.

               (21)

               Spēkā esošie noteikumi par konfidencialitāti būtu jāgroza, lai atspoguļotu obligātās automātiskās informācijas apmaiņas paplašināšanu, ietverot tajā arī iepriekšējus pārrobežu nolēmumus un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu.

               (22)

               Šajā direktīvā respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši ar šo direktīvu tiecas nodrošināt, lai tiktu pilnībā ievērotas tiesības uz personas datu aizsardzību un darījumdarbības brīvība.

               (23)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, dalībvalstu efektīvu administratīvo sadarbību saskaņā ar nosacījumiem, kas ir saderīgi ar iekšējā tirgus pienācīgu darbību, – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet vienādības un efektivitātes dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (24)

               Tādēļ Direktīva 2011/16/ES būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvu 2011/16/ES groza šādi:

               1)

               direktīvas 3. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 9. punktu aizstāj ar šādu:

                                       “9)

                                       “automātiska apmaiņa” ir:

                                                   a)

                                                   direktīvas 8. panta 1. punkta un 8.a panta vajadzībām – iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana citai dalībvalstij bez iepriekšēja pieprasījuma iepriekš noteiktos regulāros intervālos. Direktīvas 8. panta 1. punkta vajadzībām atsauce uz pieejamo informāciju attiecas uz informāciju, kas ir reģistrēta informācijas paziņotājas dalībvalsts nodokļu reģistros un ko var iegūt saskaņā ar minētās dalībvalsts informācijas vākšanas un apstrādes procedūrām;

                                                   b)

                                                   direktīvas 8. panta 3.a punkta vajadzībām – iepriekš noteiktas informācijas par rezidentiem citās dalībvalstīs sistemātiska paziņošana attiecīgajai rezidences vietas dalībvalstij bez iepriekšēja pieprasījuma iepriekš noteiktos regulāros intervālos. Direktīvas 8. panta 3.a un 7.a punkta, 21. panta 2. punkta un 25. panta 2. un 3. punkta kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar I pielikumā iekļautajām definīcijām;

                                                   c)

                                                   šīs direktīvas visu citu noteikumu vajadzībām, izņemot 8. panta 1. un 3.a punktu un 8.a pantu, – tādas iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana, kas sniegta saskaņā ar šā punkta a) un b) apakšpunktu;”;

                           b)

                           pievieno šādus punktus:

                                       “14)

                                       “iepriekšējs pārrobežu nolēmums” ir jebkura vienošanās, paziņojums vai jebkurš cits instruments vai rīcība ar līdzīgu ietekmi, tostarp izdots, grozīts vai atjaunots saistībā ar nodokļu revīziju, un kas atbilst šādiem nosacījumiem:

                                                   a)

                                                   to ir izdevusi, grozījusi vai atjaunojusi dalībvalsts valdība vai nodokļu iestāde, vai dalībvalsts teritoriālas vai administratīvas apakšvienības, tostarp vietējās iestādes, vai tas ir izdots, grozīts vai atjaunots to vārdā – neatkarīgi no tā, vai to faktiski izmanto;

                                                   b)

                                                   tas ir izdots, grozīts vai atjaunots konkrētai personai vai personu grupai, un minētā persona vai personu grupa uz to ir tiesīga paļauties;

                                                   c)

                                                   tas attiecas uz tāda juridiska vai administratīva noteikuma interpretāciju vai piemērošanu, kas attiecas uz to valsts tiesību aktu īstenošanu vai izpildi, kuri ir saistīti ar dalībvalsts nodokļiem vai dalībvalsts teritoriālu vai administratīvu apakšvienību, tostarp vietējo iestāžu, nodokļiem;

                                                   d)

                                                   tas ir saistīts ar pārrobežu darījumu vai ar jautājumu par to, vai darbības, ko veic vai neveic persona citā jurisdikcijā, rada pastāvīgu pārstāvniecību; un

                                                   e)

                                                   tas ir sagatavots, pirms tiek veikti tie darījumi vai darbības citā jurisdikcijā, kas potenciāli rada pastāvīgu pārstāvniecību, vai pirms tiek iesniegta nodokļu deklarācija par laikposmu, kurā notika darījums vai darījumu virkne, vai darbības.
                                                   Pārrobežu darījums var ietvert (bet neaprobežojas tikai ar to) ieguldījumu veikšanu, preču piegādi, pakalpojumu sniegšanu, finansējuma nodrošināšanu vai materiālo vai nemateriālo aktīvu izmantošanu, un tajā nav noteikti jābūt tieši iesaistītai personai, kas saņem iepriekšējo pārrobežu nolēmumu;

                                       15)

                                       “iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu” ir jebkura vienošanās, paziņojums vai jebkurš cits instruments vai rīcība ar līdzīgu ietekmi, tostarp izdota, grozīta vai atjaunota saistībā ar nodokļu revīziju, un kas atbilst šādiem nosacījumiem:

                                                   a)

                                                   to ir izdevušas, grozījušas vai atjaunojušas vienas vai vairāku dalībvalstu valdības vai nodokļu iestādes, tostarp jebkura to teritoriāla vai administratīva apakšvienība, tostarp vietējās iestādes, vai tā ir izdota, grozīta vai atjaunota to vārdā – neatkarīgi no tā, vai to faktiski izmanto;

                                                   b)

                                                   tā ir izdota, grozīta vai atjaunota konkrētai personai vai personu grupai, un minētā persona vai personu grupa uz to ir tiesīga paļauties; un

                                                   c)

                                                   pirms pārrobežu darījumu veikšanas starp saistītiem uzņēmumiem ar to nosaka pienācīgu kritēriju kopumu saistībā ar transfertcenu noteikšanu minētajiem darījumiem vai nosaka peļņas attiecināšanu uz pastāvīgo pārstāvniecību.
                                                   Uzņēmumi ir saistīti uzņēmumi, ja viens uzņēmums tieši vai netieši piedalās cita uzņēmuma vadībā, kontrolē vai kapitālā vai vienas un tās pašas personas tieši vai netieši piedalās uzņēmumu vadībā, kontrolē vai kapitālā.
                                                   Transfertcenas ir cenas, par kurām uzņēmums pārved materiālo un nemateriālo īpašumu vai sniedz pakalpojumus saistītiem uzņēmumiem, un “transfertcenas noteikšana” ir atbilstīgi jāinterpretē;

                                       16)

                                       piemērojot 14. punktu, “pārrobežu darījums” ir darījums vai darījumu virkne, ja:

                                                   a)

                                                   ne visas darījuma vai darījumu virknes puses ir rezidenti nodokļu vajadzībām dalībvalstī, kura izdod, groza vai atjauno iepriekšējo pārrobežu nolēmumu;

                                                   b)

                                                   darījuma vai darījumu virknes jebkura puse vienlaikus ir rezidents nodokļu vajadzībām vairāk nekā vienā jurisdikcijā;

                                                   c)

                                                   viena no darījuma vai darījumu virknes pusēm veic darījumdarbību citā jurisdikcijā, izmantojot pastāvīgo pārstāvniecību, un darījums vai darījumu virkne veido daļu vai visu pastāvīgās pārstāvniecības darījumdarbību. Pārrobežu darījumā vai darījumu virknē ir ietvertas arī vienošanās, ko persona ir noslēgusi attiecībā uz tādu darījumdarbību citā jurisdikcijā, kuru minētā persona veic ar pastāvīgas uzņēmējdarbības vietas starpniecību; vai

                                                   d)

                                                   šādiem darījumiem vai darījumu virknēm ir pārrobežu ietekme.

                                             Piemērojot 15. punktu, “pārrobežu darījums” ir darījums vai darījumu virkne, kurā iesaistīti saistītie uzņēmumi, no kuriem ne visi ir rezidenti nodokļu vajadzībām vienā jurisdikcijā, vai ja darījumam vai darījumu virknēm ir pārrobežu ietekme;

                                       17)

                                       piemērojot 15. un 16. punktu, “uzņēmums” ir jebkāda veida darījumdarbības veikšana.”;

               2)

               direktīvas 8. pantā svītro 4. un 5. punktu;

               3)

               pievieno šādus pantus:
               “8.a pants
               Obligātās automātiskās informācijas apmaiņas par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu darbības joma un nosacījumi
               1.   Ja iepriekšējs pārrobežu nolēmums vai iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu ir izdota, grozīta vai atjaunota pēc 2016. gada 31. decembra, dalībvalsts kompetentā iestāde, veicot automātisku apmaiņu, saskaņā ar piemērojamiem praktiskiem pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot 21. pantu, par to informē visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kā arī Eiropas Komisiju – ar ierobežojumiem, kas izklāstīti šā panta 8. punktā.
               2.   Dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar piemērojamiem praktiskiem pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot 21. pantu, turklāt informē visu pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kā arī Eiropas Komisiju – ar ierobežojumiem, kas izklāstīti šā panta 8. punktā, par tādiem iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kuri izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā, kas sākas piecus gadus pirms 2017. gada 1. janvāra.
               Ja iepriekšēji pārrobežu nolēmumi un iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu ir izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim, šāda informācijas paziņošana notiek saskaņā ar nosacījumu, ka tie joprojām bija spēkā 2014. gada 1. janvārī.
               Ja iepriekšēji pārrobežu nolēmumi un iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu ir izdoti, grozīti vai atjaunoti laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 31. decembrim, šāda informācijas paziņošana notiek neatkarīgi no tā, vai tie vēl ir spēkā.
               Dalībvalstis no šajā punktā minētās paziņojamās informācijas var izslēgt informāciju par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, kas pirms 2016. gada 1. aprīļa izdoti, grozīti vai atjaunoti konkrētai personai vai personu grupai, izņemot tos, kas veic galvenokārt finanšu vai ieguldījumu darbības, ar grupas kopējo gada neto apgrozījumu, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/34/ES (6) 2. panta 5. punktā, kas ir mazāks par EUR 40 000 000 (vai ekvivalentu summu jebkurā citā valūtā) tajā fiskālajā gadā, kas ir pirms gada, kad iepriekšēji pārrobežu nolēmumi un iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu ir izdotas, grozītas vai atjaunotas.
               3.   Divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu ar trešām valstīm ir izslēgtas no automātiskas informācijas apmaiņas jomas saskaņā ar šo pantu, ja starptautiskais nodokļu nolīgums, saskaņā ar kuru ir noslēgta iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu, par to neļauj atklāt informāciju trešām personām. Ar šādu divpusēju vai daudzpusēju iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu apmainās saskaņā ar 9. pantu, ja starptautiskais nodokļu nolīgums, saskaņā ar kuru ir noslēgta iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu, ļauj par to atklāt informāciju un trešās valsts kompetentā iestāde dod atļauju atklāt informāciju.
               Tomēr, ja divpusējas vai daudzpusējas iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu tiktu izslēgtas no automātiskās informācijas apmaiņas saskaņā ar šā punkta pirmās daļas pirmo teikumu, ar šā panta 6. punktā norādīto informāciju, kas minēta pieprasījumā, kura rezultātā ir izdota šāda divpusēja vai daudzpusēja iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu, tā vietā apmainās saskaņā ar šā panta 1. un 2. punktu.
               4.   Panta 1. un 2. punktu nepiemēro, ja iepriekšējs pārrobežu nolēmums attiecas tikai uz vienas vai vairāku fizisku personu nodokļu lietām.
               5.   Informācijas apmaiņa notiek šādi:

                           a)

                           attiecībā uz informāciju, ar ko apmainās, ievērojot 1. punktu, – trīs mēnešos pēc tā kalendārā gada puses beigām, kurā iepriekšējie pārrobežu nolēmumi vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu ir izdotas, grozītas vai atjaunotas;

                           b)

                           attiecībā uz informāciju, ar ko apmainās, ievērojot 2. punktu, – pirms 2018. gada 1. janvāra.

                     6.   Informācijā, kas dalībvalstij jāpaziņo, ievērojot šā panta 1. un 2. punktu, ietver šādus datus:

                           a)

                           tādas personas, kas nav fiziska persona, identifikācija un – attiecīgā gadījumā – personu grupas, pie kuras tā pieder, identifikācija;

                           b)

                           kopsavilkums par iepriekšējo pārrobežu nolēmumu vai iepriekšējo vienošanos par cenas noteikšanu saturu, tostarp apraksts par attiecīgo darījumdarbību vai darījumiem, vai darījumu virkni, ko sniedz abstraktā veidā, neizraisot komercnoslēpuma, rūpnieciska vai dienesta noslēpuma vai komercprocesa atklāšanu, vai tādas informācijas atklāšanu, kura būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai;

                           c)

                           iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu izdošanas, grozīšanas vai atjaunošanas datumi;

                           d)

                           iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu derīguma termiņa sākuma datums, ja tāds ir norādīts;

                           e)

                           iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu derīguma termiņa beigu datums, ja tāds ir norādīts;

                           f)

                           iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu veids;

                           g)

                           iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu darījuma vai darījumu virknes apjoms, ja šāds apjoms ir norādīts iepriekšējā pārrobežu nolēmumā vai ar iepriekšējo vienošanos par cenas noteikšanu;

                           h)

                           to kritēriju kopas apraksts, kas izmantoti transfertcenas noteikšanā vai pašā transfertcenā, ja ir iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu;

                           i)

                           tās metodes identifikācija, kas izmantota transfertcenas noteikšanā vai pašā transfertcenā, ja ir iepriekšēja vienošanās par cenas noteikšanu;

                           j)

                           to pārējo dalībvalstu identifikācija, ja tādas ir, kuras varētu skart iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu;

                           k)

                           jebkuras personas, kas nav fiziska persona, identifikācija citās dalībvalstīs, ja tādas ir, kuras varētu ietekmēt iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu (norādot, ar kurām dalībvalstīm ietekmētās personas ir saistītas);

                           l)

                           norāde par to, vai paziņotās informācijas pamatā ir iepriekšējais pārrobežu nolēmums vai pati iepriekšējā vienošanās par cenas noteikšanu, vai pieprasījums, kas minēts šā panta 3. punkta otrajā daļā.

                     7.   Lai veicinātu šā panta 6. punktā minētās informācijas apmaiņu, Komisija pieņem praktiskus pasākumus, kas vajadzīgi šā panta īstenošanai, tostarp pasākumus, kas vajadzīgi, lai standartizētu šā panta 6. punktā minētās informācijas paziņošanu kā procedūras daļu, ko izmanto, lai noteiktu 20. panta 5. punktā paredzēto standarta veidlapu.
               8.   Informāciju, kas noteikta saskaņā ar šā panta 6. punkta a), b), h) un k) apakšpunktu, neziņo Eiropas Komisijai.
               9.   To attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde, kuras noteiktas saskaņā ar 6. punkta j) apakšpunktu, nekavējoties un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā septiņās darbdienās pēc saņemšanas, ja iespējams – elektroniski, apstiprina informācijas saņemšanu kompetentajai iestādei, kas sniegusi informāciju. Šo pasākumu piemēro līdz brīdim, kad sāk darboties 21. panta 5. punktā minētais direktorijs.
               10.   Dalībvalstis – saskaņā ar 5. pantu un ņemot vērā 21. panta 4. punktu – var pieprasīt papildu informāciju, tostarp iepriekšējā nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu pilnu tekstu.
               8.b pants
               Statistika par automātisko apmaiņu
               1.   Dalībvalstis pirms 2018. gada 1. janvāra reizi gadā iesniedz Komisijai statistiku par automātiskās apmaiņas apjomu saskaņā ar 8. un 8.a pantu un, ciktāl iespējams, informāciju par administratīvām un citām attiecīgām izmaksām un ieguvumiem, kas saistīti ar notikušo apmaiņu un visām iespējamām izmaiņām gan attiecībā uz nodokļu administrācijām, gan trešām personām.
               2.   Komisija pirms 2019. gada 1. janvāra iesniedz ziņojumu, kurā sniedz pārskatu un novērtējumu par statistiku un informāciju, kas saskaņā ar 1. punktu saņemta par tādiem jautājumiem kā automātiskās informācijas apmaiņas administratīvās un citas attiecīgās izmaksas un ieguvumi, kā arī par saistītajiem praktiskajiem aspektiem. Komisija vajadzības gadījumā iesniedz Padomei priekšlikumu attiecībā uz 8. panta 1. punktā norādītajām kategorijām un nosacījumiem, tostarp nosacījumu, ka ir jābūt pieejamai informācijai par citu dalībvalstu rezidentiem, vai 8. panta 3.a punktā minētajiem posteņiem, vai attiecībā uz abiem šiem jautājumiem.
               Izskatot Komisijas iesniegto priekšlikumu, Padome izvērtē iespējas turpmāk stiprināt automātiskās informācijas apmaiņas efektivitāti un darbību un paaugstināt attiecīgās prasības, lai paredzētu, ka:

                           a)

                           izmantojot automātisko informācijas apmaiņu, katras dalībvalsts kompetentā iestāde par taksācijas periodiem, sākot no 2019. gada 1. janvāra, paziņo jebkuras citas dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju attiecībā uz minētās citas dalībvalsts rezidentiem par visām 8. panta 1. punktā norādītajām ienākumu un kapitāla kategorijām, kā tās saprot saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura paziņo šo informāciju; un

                           b)

                           8. panta 1. un 3.a punktā ietverto kategoriju un posteņu uzskaitījumu var paplašināt, iekļaujot tajā citas kategorijas un posteņus, tostarp autoratlīdzības.

                  (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/34/ES (2013. gada 26. jūnijs) par noteiktu veidu uzņēmumu gada finanšu pārskatiem, konsolidētajiem finanšu pārskatiem un saistītiem ziņojumiem, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK un atceļ Padomes Direktīvas 78/660/EEK un 83/349/EEK (OV L 182, 29.6.2013., 19. lpp.).”;"

               4)

               direktīvas 20. pantam pievieno šādu punktu:
               “5.   Komisija pirms 2017. gada 1. janvāra pieņem standarta veidlapu, tostarp valodu lietojuma kārtību, saskaņā ar 26. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Automātisko informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu, ievērojot 8.a pantu, veic, izmantojot standarta veidlapu. Šāda standarta veidlapa nepārsniedz 8.a panta 6. punktā minētos informācijas apmaiņas elementus un citas saistītas jomas, kas saistītas ar šiem elementiem un vajadzīgas, lai sasniegtu 8.a panta mērķus.
               Pirmajā daļā minētā valodu lietojuma kārtība neliedz dalībvalstīm paziņot 8.a pantā minēto informāciju jebkurā Savienības oficiālajā un darba valodā. Tomēr minētā valodu lietojuma kārtība var paredzēt, ka šādas informācijas pamatelementi tiek nosūtīti arī citā Savienības oficiālajā un darba valodā.”;

               5)

               direktīvas 21. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
                           “3.   Noteiktā kārtībā Komisijas Drošības akreditācijas iestādes pienācīgi akreditētas personas minētajai informācijai drīkst piekļūt tikai tiktāl, cik tas ir vajadzīgs 5. punktā minētā direktorija un CCN tīkla apkopei, uzturēšanai un pilnveidošanai.”;

                           b)

                           pievieno šādu punktu:
                           “5.   Komisija līdz 2017. gada 31. decembrim izveido dalībvalstu drošu centrālo direktoriju administratīvai sadarbībai nodokļu jomā, kurā reģistrē informāciju, kas jāsniedz saistībā ar 8.a panta 1. un 2. punktu, lai īstenotu minētajos punktos paredzēto automātisko apmaiņu, un nodrošina tam tehnisku un apgādes atbalstu. Visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir pieejama informācija, kas reģistrēta minētajā direktorijā. Komisijai arī ir pieejama informācija, kas reģistrēta minētajā direktorijā, tomēr saskaņā ar ierobežojumiem, kuri noteikti 8.a panta 8. punktā. Komisija pieņem vajadzīgos praktiskos pasākumus saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.
                           Kamēr minētais drošais centrālais direktorijs vēl nedarbojas, 8.a panta 1. un 2. punktā paredzēto automātisko apmaiņu veic saskaņā ar šā panta 1. punktu un piemērojamiem praktiskajiem pasākumiem.”;

               6)

               direktīvas 23. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
                           “3.   Dalībvalstis nosūta Komisijai 8. un 8.a pantā minētās automātiskās informācijas apmaiņas efektivitātes ikgadēju izvērtējumu, kā arī sasniegtos praktiskos rezultātus. Minētā ikgadējā izvērtējuma paziņošanas formu un nosacījumus saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru nosaka Komisija.”;

                           b)

                           panta 5. un 6. punktu svītro;

               7)

               direktīvai pievieno šādu pantu:
               “23.a pants
               Informācijas konfidencialitāte
               1.   Attiecībā uz informāciju, kas Komisijai paziņota, ievērojot šo direktīvu, Komisija saglabā konfidencialitāti saskaņā ar noteikumiem, ko piemēro Savienības iestādēm, un to nedrīkst izmantot nekādiem citiem mērķiem kā tikai tiem, kuri vajadzīgi, lai noteiktu, vai un cik lielā mērā dalībvalstis izpilda šīs direktīvas prasības.
               2.   Informāciju, ko dalībvalsts paziņojusi Komisijai saskaņā ar 23. pantu, kā arī visus ziņojumus vai dokumentus, kurus Komisija ir izstrādājusi, izmantojot šo informāciju, var nosūtīt citām dalībvalstīm. Uz šo nosūtīto informāciju attiecas dienesta noslēpuma ievērošanas pienākums, un to aizsargā tāpat kā līdzīgu informāciju saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura informāciju ir saņēmusi.
               Komisijas izstrādātus ziņojumus un dokumentus, kas minēti pirmajā daļā, dalībvalstis drīkst izmantot tikai analītiskiem mērķiem, un dalībvalstis informāciju nepublicē un nedara pieejamu nevienai citai personai vai struktūrai, nesaņemot nepārprotamu Komisijas piekrišanu.”;

               8)

               direktīvas 25. pantam pievieno šādu punktu:
               “1.a   Regulu (EK) Nr. 45/2001 piemēro jebkurai personas datu apstrādei saskaņā ar šo direktīvu, ko veic Savienības iestādes un struktūras. Tomēr, lai pareizi piemērotu šo direktīvu, Regulas (EK) Nr. 45/2001 11. pantā, 12. panta 1. punktā un 13. līdz 17. pantā paredzēto pienākumu un tiesību joma tiek ierobežota, ciktāl tas vajadzīgs, lai aizsargātu minētās regulas 20. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās intereses.”

         2. pants
   1.   Dalībvalstis līdz 2016. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2017. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2015. gada 8. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  2015. gada 27. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV C 332, 8.10.2015., 64. lpp.

      (3)  2015. gada 14. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (4)  Padomes Direktīva 2011/16/ES (2011. gada 15. februāris) par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (OV L 64, 11.3.2011., 1. lpp.).

      (5)  Padomes Direktīva 2014/107/ES (2014. gada 9. decembris), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā (OV L 359, 16.12.2014., 1. lpp.).


title: Komisijas Direktīva (ES) 2016/774 (2016. gada 18. maijs), ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  19.5.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 128/4

            KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2016/774
      (2016. gada 18. maijs),
      ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvu 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (1) un jo īpaši tās 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Ar Direktīvas 2000/53/EK 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu ir aizliegts izmantot svinu, dzīvsudrabu, kadmiju vai sešvērtīgo hromu to transportlīdzekļu materiālos un detaļās, kurus laiž tirgū pēc 2003. gada 1. jūlija.

                  (2)

                  Direktīvas 2000/53/EK II pielikumā iekļauts to transportlīdzekļu materiālu un detaļu saraksts, kuram nepiemēro direktīvas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteikto aizliegumu. II pielikumā uzskaitītie izņēmumi 8.e, 8.f, 8.g, 8.h, 8.j un 10.d ir pārskatāmi 2014. gadā.

                  (3)

                  Zinātnes un tehnikas sasniegumu izvērtēšana liecina, ka svina izmantošanu lietojumos, uz kuriem attiecas izņēmumi 8.h, 8.j un 10.d, nevajadzētu pagarināt, jo šajos lietojumos no tā ir kļuvis iespējams izvairīties.

                  (4)

                  Turklāt zinātnes un tehnikas sasniegumu izvērtēšana liecina, ka joprojām nav iespējams izvairīties no svina izmantošanas lietojumos, uz kuriem attiecas izņēmumi 8.e, 8.f un 8.g, jo vēl nav pieejami attiecīgi aizstājēji. Tomēr, tā kā ir informācija par iespējām nākotnē šajos lietojumos izmantot svina aizstājējus, ir lietderīgi noteikt pārskatīšanas datumu, lai konstatētu, vai svina izmantošanu šajos lietojumos var pārtraukt.

                  (5)

                  Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/98/EK (2) 39. pantu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
      1. pants
      Direktīvas 2000/53/EK II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.
      2. pants
      1.   Dalībvalstis vēlākais sešu mēnešu laikā pēc šīs direktīvas publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto aktu tekstus.
      Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
      2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
      3. pants
      Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
      4. pants
      Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

         Briselē, 2016. gada 18. maijā

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.

         (2)  OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.

         PIELIKUMS

               “II PIELIKUMS

                  Materiāli un detaļas, kurām nepiemēro 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta noteikumus

                           Materiāli un detaļas

                           Izņēmuma darbības joma un spēkā esības termiņš

                           Marķējami vai citādi identificējami saskaņā ar 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta iv) punktu

                              Svins kā leģētājelements

                                       1.a

                                       Mehāniskai apstrādei paredzēts tērauds un karsti cinkota tērauda detaļas ar svina saturu līdz 0,35 % no masas

                                       1.b

                                       Vienlaidus karsti cinkota tērauda loksnes ar svina saturu līdz 0,35 % no masas

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2016. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                                       2.a

                                       Mehāniskai apstrādei paredzēts alumīnijs ar svina saturu līdz 2 % no masas

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2005. gada 1. jūlija

                                       2.b

                                       Alumīnijs ar svina saturu līdz 1,5 % no masas

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2008. gada 1. jūlija

                                       2.c

                                       Alumīnijs ar svina saturu līdz 0,4 % no masas

                               (1)

                                       3.

                                       Vara sakausējums ar svina saturu līdz 4 % no masas

                               (1)

                                       4.a

                                       Gultņu ieliktņi un bukses

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2008. gada 1. jūlija

                                       4.b

                                       Dzinēju, transmisiju un gaisa kondicionēšanas sistēmu kompresoru gultņu ieliktņi un bukses

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2011. gada 1. jūlija

                              Svins un tā savienojumi detaļās

                                       5.

                                       Akumulatori

                               (1)

                           X

                                       6.

                                       Vibrācijas slāpētāji

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2016. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X

                                       7.a

                                       Bremžu šļūteņu, degvielas šļūteņu un ventilācijas gaisvadu, šasijas un dzinēja balsta elastomēra / metāla detaļu elastomēru vulkanizācijas aģenti un stabilizatori

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2005. gada 1. jūlija

                                       7.b

                                       Bremžu šļūteņu, degvielas šļūteņu un ventilācijas gaisvadu, šasijas un dzinēja balsta elastomēra / metāla detaļu elastomēru vulkanizācijas aģenti un stabilizatori ar svina saturu līdz 0,5 % no masas

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2006. gada 1. jūlija

                                       7.c

                                       Elastomēra saistvielas spēka pārvadu lietojumos ar svina saturu līdz 0,5 % no masas

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2009. gada 1. jūlija

                                       8.a

                                       Svins lodmetālos elektrisko un elektronisko komponentu pielodēšanai uz elektronisko shēmu platēm un svins komponentu izvadu pārklājumu sastāvā, izņemot alumīnija oksīdkondensatorus, svins detaļu spraudņu un elektronisko shēmu plašu pārklājumu sastāvā

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2016. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.b

                                       Svins lodmetālos, ko izmanto elektrotehniskiem lietojumiem, izņemot lodēšanu uz elektronisko shēmu platēm vai lodēšanu uz stikla

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2011. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.c

                                       Svins alumīnija oksīdkondensatoru izvadu pārklājumu sastāvā

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2013. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.d

                                       Svins, ko izmanto lodēšanai uz stikla gaisa caurplūdes sensoros

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2015. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.e

                                       Svins lodmetālos ar augstu kušanas temperatūru (t. i., svina sakausējumi ar svina saturu vismaz 85 % no masas)

                               (2)

                           X (3)

                                       8.f a)

                                       Svins, ko izmanto plastiski deformējamu kontaktspraudņu savienojumu sistēmās

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2017. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.f b)

                                       Svins, ko izmanto plastiski deformējamu kontaktspraudņu savienojumu sistēmās, izņemot transportlīdzekļa spraudkontaktu savienotāju spraudņsavienojumu zonā

                               (2)

                           X (3)

                                       8.g

                                       Svins lodmetālos stabilu elektrisko savienojumu izveidei starp pusvadītāja kristālu un nesēju integrālshēmu “flip-chip” pakotnēs

                               (2)

                           X (3)

                                       8.h

                                       Svins lodmetālā siltuma novadītāju pielodēšanai dzesētājam spēka pusvadītāju ierīcēs ar čipa projekcijas laukumu vismaz 1 cm2 un nominālo strāvas blīvumu vismaz 1 A/mm2 silīcija čipa laukumā

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2016. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.i

                                       Svins lodmetālos, ko izmanto elektrosavienojumu lodēšanai pie stikla, izņemot laminētā stikla lodēšanu

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2016. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       8.j

                                       Svins lodmetālos, ko izmanto laminētā stikla lodēšanai

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2020. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X (3)

                                       9.

                                       Vārstu ligzdas

                           Rezerves detaļas pirms 2003. gada 1. jūlija izstrādātiem dzinēju tipiem

                                       10.a

                                       Elektriskie un elektroniskie komponenti, kas satur svinu stikla vai keramikas materiāla sastāvā, elementos, kas integrēti stikla vai keramikas matricās, stiklkeramikas materiālā vai elementos, kas integrēti stiklkeramikas matricās.
                                       Šis izņēmums neattiecas uz svina lietošanu:

                                                   —

                                                   spuldžu kolbu stikla un aizdedzes sveču glazūras sastāvā,

                                                   —

                                                   10.b, 10.c un 10.d punktā minēto komponentu dielektriskajos keramikas materiālos

                           X (4) (detaļas, izņemot pjezoelektriķus dzinējos)

                                       10.b

                                       Svins svina cirkonāta titanāta (PZT) tādu kondensatoru dielektrisko keramikas materiālu sastāvā, kuri ir integrālshēmu vai diskrēto pusvadītāju ierīču daļa

                                       10.c

                                       Svins tādu kondensatoru dielektrisko keramikas materiālu sastāvā, kuru nominālais spriegums ir mazāks par 125 V maiņstrāvai vai 250 V līdzstrāvai

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2016. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                                       10.d

                                       Svins tādu kondensatoru dielektrisko keramikas materiālu sastāvā, kas paredzēti ultraskaņas akustisko sistēmu sensoru noviržu kompensācijai, kas saistītas ar temperatūras izmaiņām

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2017. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                                       11.

                                       Pirotehniskie ierosinātāji

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2006. gada 1. jūlija, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                                       12.

                                       Svinu saturoši termoelektriskie materiāli lietojumiem automobiļu elektroierīcēs, kas paredzētas CO2 emisiju samazināšanai, rekuperējot izplūdes gāzu siltumenerģiju

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2019. gada 1. janvāra, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X

                              Sešvērtīgais hroms

                                       13.a

                                       Pretkorozijas pārklājumi

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2007. gada 1. jūlija

                                       13.b

                                       Lietojumiem šasijām paredzēto bultskrūvju un uzgriežņu komplektu pretkorozijas pārklājumi

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2008. gada 1. jūlija

                                       14.

                                       Kā pretkorozijas aģents autofurgonu absorbcijas ledusskapju dzesēšanas sistēmās no oglekļa tērauda, svina saturam nepārsniedzot 0,75 % no dzesēšanas šķīduma masas, izņemot gadījumus, kad ir iespējams izmantot citas dzesēšanas tehnoloģijas (t. i., tās ir pieejamas tirgū izmantošanai autofurgonos) un tam nav negatīvas ietekmes uz vidi, veselību un/vai patērētāju drošību

                           X

                              Dzīvsudrabs

                                       15.a

                                       Priekšējo lukturu gāzizlādes lampas

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2012. gada 1. jūlija, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X

                                       15.b

                                       Vadības paneļa apgaismojuma luminiscences lampas

                           Transportlīdzekļi, kuru tips apstiprināts pirms 2012. gada 1. jūlija, un šiem transportlīdzekļiem paredzētas rezerves detaļas

                           X

                              Kadmijs

                                       16.

                                       Elektrisko transportlīdzekļu akumulatori

                           Rezerves detaļas transportlīdzekļiem, kas tirgū laisti pirms 2008. gada 31. decembra

                  Piezīmes

               Svinam, sešvērtīgajam hromam un dzīvsudrabam ir pieļaujama maksimālā koncentrācija līdz 0,1 % no masas katrā homogēnā materiālā; kadmijam tā ir pieļaujama līdz 0,01 % no masas katrā homogēnā materiālā.
               To transportlīdzekļu detaļu atkārtota izmantošana, kas bija pieejami tirgū izņēmuma spēkā esības pēdējā dienā, ir atļauta bez ierobežojuma, jo uz to neattiecas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkts.
               Direktīvas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta noteikumi (*) neattiecas uz rezerves detaļām, kuras laistas tirgū pēc 2003. gada 1. jūlija un kuras izmanto transportlīdzekļiem, kas laisti tirgū pirms 2003. gada 1. jūlija.

            (1)  Šis izņēmums tiks pārskatīts 2015. gadā.

            (2)  Šis izņēmums tiks pārskatīts 2019. gadā.

            (3)  Demontāža, ja saistībā ar 10.a punktu ir pārsniegta vidējā robežvērtība 60 g vienam transportlīdzeklim. Šā punkta piemērošanai neņem vērā elektroniskās iekārtas, ko nav uzstādījis ražotājs ražošanas līnijā.

            (4)  Demontāža, ja saistībā ar 8.a līdz 8.j ierakstu ir pārsniegta vidējā robežvērtība 60 g vienam transportlīdzeklim. Šā punkta piemērošanai neņem vērā elektroniskās iekārtas, ko nav uzstādījis ražotājs ražošanas līnijā.

            (*)  Šis noteikums neattiecas uz riteņu balansēšanas atsvariem, elektromotoru ogles sukām un bremžu uzlikām.”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/28/ES ( 2012. gada 25. oktobris ) par dažiem atļautiem nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanas veidiem  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               27.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 299/5

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2012/28/ES
   (2012. gada 25. oktobris)
   par dažiem atļautiem nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanas veidiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu, 62. un 114. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Publiski pieejamas bibliotēkas, izglītības iestādes un muzeji, kā arī arhīvi, filmu vai audioierakstu mantojuma iestādes un sabiedriskās raidorganizācijas, kuras veic uzņēmējdarbību dalībvalstīs, ir iesaistītas savu kolekciju un arhīvu plaša mēroga digitalizācijā, lai radītu Eiropas digitālās bibliotēkas. Tās palīdz saglabāt un izplatīt Eiropas kultūras mantojumu, un tas ir svarīgi arī saistībā ar tādu Eiropas digitālo bibliotēku kā Europeana izveidi. Iespiedmateriālu masveida digitalizācijas, kā arī meklēšanas un indeksēšanas tehnoloģijas palielina bibliotēku kolekciju pētniecisko vērtību. Lielu tiešsaistes bibliotēku izveide atvieglo elektronisku meklēšanas un atklāšanas rīku izmantošanu, kas pētniekiem un augstskolu mācībspēkiem ļauj piekļūt jauniem atklājumu avotiem, neliekot samierināties ar tradicionāliem, analogiem meklēšanas paņēmieniem.

               (2)

               Nepieciešamība sekmēt zināšanu un inovāciju brīvu apriti iekšējā tirgū ir svarīga stratēģijas “Eiropa 2020” sastāvdaļa, kā noteikts Komisijas paziņojumā “Eiropa 2020 – Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”, kurā kā viena no galvenajām iniciatīvām iekļauta Eiropas digitalizācijas programmas izstrāde.

               (3)

               Tiesiskā regulējuma radīšana, kas atvieglotu darbu vai blakustiesību objektu, kuri aizsargāti ar autortiesībām vai blakustiesībām un kuru tiesību subjekti nav noteikti vai kuru tiesību subjekti ir noteikti, bet nav atrodami, jeb tā dēvēto nenosakāmu autortiesību subjektu darbu digitalizāciju un izplatīšanu, ir viens no Komisijas paziņojumā “Eiropas digitalizācijas programma” izklāstītās Eiropas digitalizācijas programmas paredzētajiem pamatpasākumiem. Šī direktīva attiecas uz nenosakāmu autortiesību subjektu darbu statusa juridiskās noteikšanas īpašo problēmu un tās sekām attiecībā uz atļauju ieguvušajiem izmantotājiem un tādu darbu vai fonogrammu atļautu izmantošanu, kuri tiek uzskatīti par nenosakāmu autortiesību subjektu darbiem.

               (4)

               Šī direktīva neskar īpašus risinājumus, kas izstrādāti dalībvalstīs, lai regulētu plašākas masveida digitalizācijas jautājumus, piemēram, tā dēvēto “komerciālā apritē neesošo” darbu gadījumā. Šādos risinājumos tiek ņemtas vērā dažāda veida saturu un dažādu izmantotāju īpatnības, un to pamatā ir starp attiecīgajām ieinteresētajām personām panāktā vienprātība. Šī pieeja tika piemērota arī saprašanās memorandā par galvenajiem principiem attiecībā uz komerciālā apritē neesošo darbu digitalizāciju un piekļuves nodrošināšanu tiem, ko 2011. gada 20. septembrī parakstīja Eiropas bibliotēku, autoru, izdevēju un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju pārstāvji un apliecināja Komisija. Šī direktīva neskar minēto saprašanās memorandu, kurā dalībvalstis un Komisija ir aicinātas nodrošināt to, ka brīvprātīgās vienošanās, kas noslēgtas starp izmantotājiem, tiesību subjektiem un mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizācijām, lai licencētu komerciālā apritē neesošo darbu izmantošanu, balstoties uz tajā iekļautajiem principiem, valsts un pārrobežu kontekstā gūtu labumu no nepieciešamās juridiskās noteiktības.

               (5)

               Autortiesības ir radošās nozares saimnieciskais pamats, jo tās sekmē inovācijas, jaunradi, ieguldījumus un ražošanu. Tālab darbu masveida digitalizācija un izplatīšana ir Eiropas kultūras mantojuma aizsardzības līdzeklis. Autortiesības ir nozīmīgs mehānisms, lai radošajā nozarē nodrošinātu atlīdzību par darbu.

               (6)

               Kā saskaņots atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (3), no tiesību subjektu ekskluzīvajām tiesībām reproducēt un publiskot savus darbus un blakustiesību objektus izriet, ka darbus vai blakustiesību objektus var digitalizēt un publiskot tikai ar iepriekšēju tiesību subjektu piekrišanu.

               (7)

               Nenosakāmu autortiesību subjektu darbu gadījumā iepriekšēju piekrišanu, kas ļautu darbus reproducēt vai publiskot, nav iespējams iegūt.

               (8)

               Dažādas dalībvalstu pieejas nenosakāmu autortiesību subjektu darbu statusa atzīšanai var radīt šķēršļus, kas traucē iekšējā tirgus darbību un nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanu un pārrobežu piekļuvi. Šādas atšķirīgas pieejas var arī ierobežot tādu preču un pakalpojumu brīvu apriti, kuros ir integrēti kultūras materiāli. Tāpēc ir lietderīgi nodrošināt šāda statusa savstarpēju atzīšanu, jo tā ļaus piekļūt nenosakāmu autortiesību subjektu darbiem visās dalībvalstīs.

               (9)

               Konkrēti, nenosakāmu autortiesību subjektu darba statusa un nenosakāmu autortiesību subjektu darba atļauto izmantošanas veidu noteikšanai ir vajadzīga vienota pieeja, lai publiski pieejamām bibliotēkām, izglītības iestādēm un muzejiem, kā arī arhīviem, filmu vai audioierakstu mantojuma iestādēm un sabiedriskajām raidorganizācijām iekšējā tirgū nodrošinātu juridisko noteiktību attiecībā uz nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanu.

               (10)

               Kinematogrāfijas vai audiovizuālie darbi un fonogrammas, kas atrodas sabiedrisko raidorganizāciju arhīvos un kurus tās ir radījušas, ietver nenosakāmu autortiesību subjektu darbus. Ņemot vērā raidorganizāciju kā fonogrammu un audiovizuālā materiāla producentu īpašo stāvokli un nepieciešamību pieņemt pasākumus, lai ierobežotu nenosakāmu autortiesību subjektu darbu rašanos nākotnē, ir lietderīgi noteikt laika ierobežojumu attiecībā uz šīs direktīvas piemērošanu darbiem un fonogrammām raidorganizāciju arhīvos.

               (11)

               Šīs direktīvas nolūkos būtu jāuzskata, ka kinematogrāfijas, audiovizuālie darbi un fonogrammas, kas iekļautas sabiedrisko raidorganizāciju arhīvos un ko radījušas sabiedriskās raidorganizācijas, iekļauj kinematogrāfijas, audiovizuālos darbus un fonogrammas, kuras radītas šo organizāciju uzdevumā to vai citu tādu sabiedrisko raidorganizāciju ekskluzīvai izmantošanai, kas iesaistītas kopražošanā. Šīs direktīvas darbības jomai nebūtu jāattiecas uz kinematogrāfijas, audiovizuālajiem darbiem un fonogrammām, kas iekļautas sabiedrisko raidorganizāciju arhīvos un ko nav radījušas šīs organizācijas vai kas nav radītas šo organizāciju uzdevumā, bet kuru izmantošana minētajām organizācijām ir atļauta saskaņā ar licences līgumu.

               (12)

               Starptautisku savstarpējas atzīšanas apsvērumu dēļ šī direktīva būtu jāpiemēro tikai darbiem un fonogrammām, kas pirmo reizi publicēti kādas dalībvalsts teritorijā vai, ja publicēšana nav notikusi, kas pirmo reizi pārraidīti kādas dalībvalsts teritorijā, vai ja nav notikusi ne publicēšana, ne pārraidīšana, ko ar tiesību subjektu piekrišanu publiskojuši šīs direktīvas labumguvēji. Pēdējā no minētajiem gadījumiem šī direktīva būtu jāpiemēro, ja būtu pamatoti pieņemt, ka tiesību subjekti neiebilstu pret izmantošanu, kas atļauta ar šo direktīvu.

               (13)

               Pirms darba vai fonogrammas atzīšanas par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu godprātīgi būtu jāveic darba vai fonogrammas tiesību subjektu, tostarp to darbu un blakustiesību objektu, kas ir iekļauti vai integrēti darbā vai fonogrammā, tiesību subjektu, rūpīga meklēšana. Dalībvalstīm būtu jāatļauj noteikt, ka šādu rūpīgu meklēšanu var veikt vai nu šajā direktīvā minētās organizācijas, vai citas organizācijas. Šādas citas organizācijas var prasīt maksu par tās veiktajiem rūpīgas meklēšanas pakalpojumiem.

               (14)

               Lai Savienībā nodrošinātu augstu autortiesību un blakustiesību aizsardzības līmeni, attiecībā uz rūpīgu meklēšanu ir lietderīgi paredzēt saskaņotu pieeju. Veicot rūpīgu meklēšanu, būtu jāizmanto avoti, kuros ir atrodama informācija par darbiem un blakustiesību objektiem, kā saskaņā ar šo direktīvu noteikusi dalībvalsts, kurā jāveic rūpīga meklēšana. Īstenojot to, dalībvalstis varētu atsaukties uz rūpīgas meklēšanas pamatnostādnēm, par kurām panākta vienošanās Digitālo bibliotēku augsta līmeņa darba grupas ietvaros, kura tika izveidota saistībā ar digitālo bibliotēku iniciatīvu i2010.

               (15)

               Lai izvairītos no meklēšanas pasākumu dublēšanās, rūpīga meklēšana būtu jāveic dalībvalstī, kurā darbs vai fonogramma pirmo reizi publicēta, vai, ja publicēšana nav notikusi, – dalībvalstī, kurā pirmo reizi notikusi pārraidīšana. Rūpīga meklēšana attiecībā uz kinematogrāfijas vai audiovizuālajiem darbiem, kuru producenta galvenā mītne vai pastāvīgā dzīvesvieta ir kādā dalībvalstī, būtu jāveic attiecīgajā dalībvalstī. Attiecībā uz kinematogrāfijas vai audiovizuālajiem darbiem, kuri ir tādu producentu kopražojums, kas uzņēmējdarbību veic dažādās dalībvalstīs, rūpīga meklēšana būtu jāveic katrā no attiecīgajām dalībvalstīm. Attiecībā uz darbiem un fonogrammām, kuri nav ne publicēti, ne pārraidīti, bet kurus ar tiesību subjektu piekrišanu šīs direktīvas labumguvēji ir publiskojuši, rūpīga meklēšana būtu jāveic dalībvalstī, kurā organizācija, kas darbu vai fonogrammu ar tiesību subjektu piekrišanu publiskojusi, veic uzņēmējdarbību. Tādu darbu un blakustiesību objektu, kas ir iekļauti vai integrēti darbā vai fonogrammā, tiesību subjektu rūpīga meklēšana būtu jāveic dalībvalstī, kurā ir veikta tāda darba vai fonogrammas rūpīga meklēšana, kurā ir iekļauts vai integrēts darbs vai blakustiesību objekts. Būtu jāizmanto arī citās valstīs pieejami informācijas avoti, ja ir pierādījumi, lai pieņemtu, ka attiecīgā informācija par tiesību subjektiem ir atrodama attiecīgajās citās valstīs. Rūpīgas meklēšanas pasākumi var apkopot dažāda veida informāciju, piemēram, meklēšanas vēsturi un meklēšanas rezultātus. Lietā būtu jāsaglabā meklēšanas uzskaite, lai attiecīgās organizācijas būtu spējīgas pamatot, ka meklēšana ir veikta rūpīgi.

               (16)

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka attiecīgās organizācijas saglabā rūpīgas meklēšanas uzskaiti un ka šādu meklēšanas darbību rezultāti, kas jo īpaši satur jebkādu konstatējumu, ka kāds darbs vai fonogramma ir jāuzskata par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu šīs direktīvas nozīmē, kā arī informāciju par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu statusa maiņu un par to, kā minētās organizācijas izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, tiek savākti un padarīti pieejami plašai sabiedrībai, jo īpaši attiecīgo informāciju saglabājot tiešsaistes datubāzē. Ņemot vērā jo īpaši Eiropas mēroga dimensiju un nolūkā izvairīties no pasākumu dublēšanās ir lietderīgi paredzēt noteikumu par vienotas Savienības tiešsaistes datubāzes izveidošanu, kurā iekļauta šāda informācija, un pārredzamā veidā padarīt to pieejamu plašai sabiedrībai. Tas var ļaut gan organizācijām, kas veic rūpīgas meklēšanas darbības, gan tiesību subjektiem vieglāk piekļūt šādai informācijai. Datubāzei varētu arī būt nozīmīga loma iespējamo autortiesību pārkāpumu novēršanā un izbeigšanā, jo īpaši gadījumos, kad tiek mainīts darbu un fonogrammu nenosakāmu autortiesību subjektu darbu statuss. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 386/2012 (4) Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (“Birojam”) ir uzticēti dažādi uzdevumi un darbības, kas tiek finansēti, izmantojot Biroja paša budžeta līdzekļus, lai veicinātu un atbalstītu valstu iestāžu, privātā sektora un Savienības iestāžu darbību cīņā pret intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem, tostarp šo pārkāpumu novēršanā.
               Atbilstīgi minētās regulas 2. panta 1. punkta g) apakšpunktam minētie uzdevumi jo īpaši ietver tādu mehānismu nodrošināšanu, kas palīdz uzlabot apmaiņu ar attiecīgo informāciju starp dalībvalstu iestādēm tiešsaistē, un sadarbības sekmēšanu starp minētajām iestādēm. Tālab ir lietderīgi paļauties uz to, ka Birojs izveido un pārvalda Eiropas datubāzi, kurā iekļauta informācija, kas saistīta ar šajā direktīvā minētajiem nenosakāmu autortiesību subjektu darbiem.

               (17)

               Konkrētam darbam vai fonogrammai var būt vairāki tiesību subjekti, un pašos darbos un fonogrammās var būt iekļauti citi darbi vai blakustiesību objekti. Šai direktīvai nebūtu jāietekmē noteiktu un atrastu tiesību subjektu tiesības. Ja ir noteikts un atrasts vismaz viens tiesību subjekts, darbs vai fonogramma nebūtu jāuzskata par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu. Šīs direktīvas labumguvējiem būtu jāatļauj izmantot darbu vai fonogrammu, kuras viens vai vairāki tiesību subjekti nav noteikti vai nav atrasti, tikai tad, ja minētie noteiktie un atrastie tiesību subjekti, tostarp tādu darbu un blakustiesību objektu, kas ir iekļauti vai integrēti darbā vai fonogrammā, tiesību subjekti, ir atļāvuši tiem īstenot reproducēšanas un publiskošanas darbības, uz kurām atbilstīgi attiecas Direktīvas 2001/29/EK 2. un 3. pants. Noteiktie un atrastie tiesību subjekti var piešķirt šo atļauju tikai attiecībā uz viņiem pašiem piederošajām tiesībām vai nu tāpēc, ka tās ir viņu pašu tiesības, vai arī tāpēc, ka šīs tiesības viņiem ir nodotas, un saskaņā ar šo direktīvu tiem nevajadzētu būt iespējai atļaut jebkādu izmantošanu to tiesību subjektu vārdā, kuri nav noteikti un atrasti. Atbilstīgi, ja iepriekš nenoteikti vai neatrasti tiesību subjekti piesaka savas tiesības uz darbiem vai fonogrammām, labumguvēji var turpināt darbu vai fonogrammu likumīgu izmantošanu tikai tad, ja attiecīgie tiesību subjekti attiecībā uz tiem piederošajām tiesībām to atļauj saskaņā ar Direktīvu 2001/29/EK.

               (18)

               Tiesību subjektiem vajadzētu būt tiesībām izbeigt nenosakāmu autortiesību subjektu darbu statusu, ja tie piesaka savas tiesības uz darbiem vai blakustiesību objektiem. Tiesību subjektiem, kas izbeidz nenosakāmu autortiesību subjektu darba statusu attiecībā uz darbu vai blakustiesību objektu, būtu jāsaņem taisnīga kompensācija par to darbu vai blakustiesību objektu izmantošanu saskaņā ar šo direktīvu, un šī kompensācija jānosaka dalībvalstij, kurā uzņēmējdarbību veic organizācija, kas izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbu. Dalībvalstīm būtu jāpiešķir rīcības brīvība noteikt, kādā veidā var organizēt šādas kompensācijas izmaksāšanu, tostarp noteikt brīdi, kad izmaksāšana ir paredzēta. Lai noteiktu taisnīgas kompensācijas iespējamo līmeni, būtu pienācīgi jāņem vērā inter alia arī dalībvalsts kultūras veicināšanas mērķi, izmantošanas nekomerciālais raksturs, ko veikušas attiecīgās organizācijas, lai īstenotu mērķus, kas ir saistīti ar šo organizāciju uzdevumiem sabiedrības interesēs, piemēram, mācīšanās veicināšanu un kultūras izplatīšanu, kā arī iespējamais kaitējums tiesību subjektiem.

               (19)

               Ja darbs vai fonogramma nepareizi tikusi atzīta par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu tādas meklēšanas rezultātā, kas nav bijusi rūpīga, ir pieejami dalībvalstu tiesību aktos noteiktie tiesiskās aizsardzības līdzekļi par autortiesību pārkāpumu, kas noteikti saskaņā ar attiecīgajiem valstu un Savienības tiesību aktu noteikumiem.

               (20)

               Lai veicinātu mācīšanos un kultūras izplatīšanu, dalībvalstīm būtu jāparedz izņēmums vai ierobežojums papildus tiem, kas paredzēti Direktīvas 2001/29/EK 5. pantā. Minētajam izņēmumam vai ierobežojumam būtu jāļauj noteiktām organizācijām, kas minētas Direktīvas 2001/29/EK 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā, un filmu vai audioierakstu mantojuma iestādēm, kuru darbības pamatā nav peļņas gūšana, kā arī sabiedriskajām raidorganizācijām minētās direktīvas nozīmē reproducēt un publiskot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, ja ar šādu izmantošanu tiek pildīti to uzdevumi sabiedrības interesēs, jo īpaši kolekciju, tostarp digitālo kolekciju, saglabāšana un restaurēšana, un piekļuves nodrošināšana kultūras un izglītības vajadzībām. Filmu un audioierakstu mantojuma iestādēm šīs direktīvas nolūkos būtu jāaptver dalībvalstu izraudzītas organizācijas, kas vāc, kataloģizē, saglabā un restaurē filmas un citus audiovizuālos darbus vai fonogrammas, kas ir kultūras mantojuma daļa. Šīs direktīvas nolūkos sabiedriskām raidorganizācijām būtu jāaptver raidorganizācijas, kurām uzticēta sabiedrisko pakalpojumu sniedzēja funkcija, kā to pilnvarojusi, noteikusi un organizējusi katra dalībvalsts. Ar šo direktīvu noteiktais izņēmums vai ierobežojums, lai atļautu izmantot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, neskar Direktīvas 2001/29/EK 5. pantā paredzētos izņēmumus un ierobežojumus. To var piemērot tikai konkrētos īpašos gadījumos, kas nav pretrunā darba vai blakustiesību objekta parastajai izmantošanai un kas nepamatoti neaizskar tiesību subjekta likumīgās intereses.

               (21)

               Lai stimulētu digitalizāciju, šīs direktīvas labumguvējiem būtu jāļauj gūt ieņēmumus saistībā ar viņu īstenoto nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanu saskaņā ar šo direktīvu, lai īstenotu mērķus, kas saistīti ar to uzdevumiem sabiedrības interesēs, tostarp saistībā ar publiskā un privātā sektora partnerības līgumiem.

               (22)

               Eiropas kultūras mantojuma digitalizācijas sekmēšanā ieguldījumu var sniegt arī līgumiskās vienošanās, proti, publiski pieejamām bibliotēkām, izglītības iestādēm un muzejiem, kā arī arhīviem, filmu vai audioierakstu mantojuma iestādēm un sabiedriskajām raidorganizācijām, ievērojot šajā direktīvā minētos atļautos izmantošanas veidus, būtu jāļauj slēgt līgumus ar komerciāliem partneriem, lai digitalizētu un publiskotu nenosakāmu autortiesību subjektu darbus. Minētajos līgumos var paredzēt arī finansiālu palīdzību, ko sniedz šādi partneri. Šādos līgumos nebūtu jāparedz nekādi ierobežojumi šīs direktīvas labumguvējiem attiecībā uz to, kā viņi izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, un nebūtu jāpiešķir tiesības komerciāliem partneriem izmantot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus vai kontrolēt to izmantošanu.

               (23)

               Lai uzlabotu Savienības iedzīvotāju piekļuves iespējas Eiropas kultūras mantojumam, jānodrošina, ka nenosakāmu autortiesību subjektu darbi, kas ir digitalizēti un publiskoti vienā dalībvalstī, var tikt publiskoti arī citās dalībvalstīs. Publiski pieejamām bibliotēkām, izglītības iestādēm un muzejiem, kā arī arhīviem, filmu audioierakstu mantojuma iestādēm un sabiedriskām raidorganizācijām, kas izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, lai pildītu savus uzdevumus sabiedrības interesēs, būtu jāspēj publiskot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus citās dalībvalstīs.

               (24)

               Šī direktīva neskar dalībvalstu nosacījumus attiecībā uz tiesību pārvaldījumu, piemēram, paplašinātām kolektīvām licencēm, pārstāvības un tālāknodošanas tiesisko prezumpciju, kolektīvo pārvaldījumu vai līdzīgus pasākumus, vai jebkādu to kombināciju, tostarp masveida digitalizāciju.

               (25)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi – proti, nodrošināt juridisko noteiktību attiecībā uz nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanu – nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka to var labāk sasniegt Savienības līmenī, jo ir nepieciešama nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanu reglamentējošo noteikumu vienotība, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Priekšmets un darbības joma
   1.   Šī direktīva attiecas uz dažiem veidiem, kādos publiski pieejamas bibliotēkas, izglītības iestādes un muzeji, kā arī arhīvi, filmu vai audioierakstu mantojuma iestādes un sabiedriskās raidorganizācijas, kuras veic uzņēmējdarbību dalībvalstīs, izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbus, lai īstenotu mērķus, kas saistīti ar to uzdevumiem sabiedrības interesēs.
   2.   Šī direktīva attiecas uz:

               a)

               darbiem, kas ir publicēti kā grāmatas, žurnāli, laikraksti vai citādi rakstveida materiāli un iekļauti publiski pieejamu bibliotēku, izglītības iestāžu vai muzeju kolekcijās, kā arī arhīvu vai arī filmu vai audioierakstu mantojuma iestāžu kolekcijās;

               b)

               kinematogrāfijas vai audiovizuāliem darbiem un fonogrammām, kas ir iekļautas publiski pieejamu bibliotēku, izglītības iestāžu vai muzeju kolekcijās, kā arī arhīvu vai arī filmu vai audioierakstu mantojuma iestāžu kolekcijās; un

               c)

               kinematogrāfijas vai audiovizuāliem darbiem un fonogrammām, ko sabiedriskās raidorganizācijas ir radījušas līdz 2002. gada 31. decembrim (ieskaitot šo datumu) un kas ir iekļautas to arhīvos,

         kurus aizsargā autortiesības vai blakustiesības un kuri pirmo reizi publicēti kādā dalībvalstī vai, ja publicēšana nav notikusi, kuri pirmo reizi pārraidīti kādā dalībvalstī.
   3.   Šo direktīvu piemēro arī attiecībā uz 2. punktā minētajiem darbiem un fonogrammām, kuri nav ne publicēti, ne pārraidīti, bet kurus 1. punktā minētās organizācijas ar tiesību subjektu piekrišanu ir publiskojušas ar nosacījumu, ka būtu pamatoti pieņemt, ka tiesību subjekti neiebilstu pret 6. pantā minētajiem izmantošanas veidiem. Dalībvalstis var ierobežot šā punkta piemērošanu, attiecinot to tikai uz darbiem un fonogrammām, kuras minētajās organizācijās ir deponētas pirms 2014. gada 29. oktobra.
   4.   Šo direktīvu piemēro arī darbiem un blakustiesību objektiem, kas ir iekļauti vai integrēti 2. un 3. punktā minētajos darbos vai fonogrammās vai ir to daļa.
   5.   Šī direktīva nav pretrunā nekādiem nosacījumiem attiecībā uz tiesību pārvaldījumu valstu līmenī.
   2. pants
   Nenosakāmu autortiesību subjektu darbi
   1.   Darbu vai fonogrammu uzskata par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu, ja pat pēc rūpīgas tiesību subjekta meklēšanas un tās uzskaites, kas veikta saskaņā ar 3. pantu, nav noteikts neviens minētā darba vai fonogrammas tiesību subjekts vai – pat ja viens vai vairāki tiesību subjekti ir noteikti – neviens no tiem nav atrasts.
   2.   Ja darbam vai fonogrammai ir vairāk nekā viens tiesību subjekts un pēc rūpīgas meklēšanas un tās uzskaites, kas veikta saskaņā ar 3. pantu, ne visi no šiem subjektiem ir noteikti vai ir noteikti, bet nav atrasti, darbu vai fonogrammu var izmantot saskaņā ar šo direktīvu ar nosacījumu, ka tiesību subjekti, kuri ir noteikti un atrasti, attiecībā uz savām tiesībām ir atļāvuši 1. panta 1. punktā minētajām organizācijām īstenot reproducēšanas un publiskošanas darbības, uz kurām atbilstīgi attiecas Direktīvas 2001/29/EK 2. un 3. pants.
   3.   Šā panta 2. punkts neskar to tiesību subjektu tiesības uz darbu vai fonogrammu, kuri ir noteikti un atrasti.
   4.   Attiecībā uz 2. punktā minēto darbu tiesību subjektiem, kuri nav noteikti un atrasti, mutatis mutandis piemēro 5. pantu.
   5.   Šī direktīva neskar valstu noteikumus par anonīmu autoru darbiem vai darbiem, kuru autori lietojuši pseidonīmu.
   3. pants
   Rūpīga meklēšana
   1.   Lai noteiktu, vai darbs vai fonogramma ir nenosakāmu autortiesību subjektu darbs, 1. panta 1. punktā minētās organizācijas nodrošina, ka attiecībā uz katru darbu vai blakustiesību objektu tiek godprātīgi veikta rūpīga meklēšana, izmantojot attiecīgajam darbu un blakustiesību objektu veidam atbilstīgus informācijas avotus. Rūpīgu meklēšanu veic pirms darba vai fonogrammas izmantošanas.
   2.   Katram attiecīgo darbu vai attiecīgās fonogrammas veidam atbilstīgos informācijas avotus nosaka katra dalībvalsts, konsultējoties ar tiesību subjektiem un izmantotājiem, un tie ietver vismaz pielikumā uzskaitītos attiecīgos avotus.
   3.   Rūpīgu meklēšanu veic dalībvalstī, kurā darbs pirmo reizi publicēts, vai, ja publicēšana nav notikusi, dalībvalstī, kurā darbs pirmo reizi pārraidīts, izņemot attiecībā uz kinematogrāfijas vai audiovizuālajiem darbiem, kuru producenta galvenā mītne vai pastāvīgā dzīvesvieta ir kādā dalībvalstī, jo tādā gadījumā rūpīgu meklēšanu veic dalībvalstī, kurā ir tā galvenā mītne vai pastāvīgā dzīvesvieta.
   Direktīvas 1. panta 3. punktā minētajā gadījumā rūpīgu meklēšanu veic dalībvalstī, kurā uzņēmējdarbību veic organizācija, kas darbu vai fonogrammu ar tiesību subjekta piekrišanu publiskojusi.
   4.   Ja ir pierādījumi, lai pieņemtu, ka attiecīgā informācija par tiesību subjektiem ir atrodama citās valstīs, izmanto arī attiecīgajās citās valstīs pieejamos informācijas avotus.
   5.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. panta 1. punktā minētās organizācijas veic rūpīgas meklēšanas uzskaiti un ka attiecīgās organizācijas kompetentām valsts iestādēm sniedz šādu informāciju:

               a)

               tādas rūpīgas meklēšanas rezultātus, kuras veikušas šīs organizācijas un pēc kuras veikšanas ir izdarīts secinājums, ka darbs vai fonogramma ir uzskatāma par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu;

               b)

               šo organizāciju īstenoto nenosakāmu autortiesību subjektu darbu izmantošanu saskaņā ar šo direktīvu;

               c)

               jebkādas izmaiņas nenosakāmu autortiesību subjektu darbu statusā atbilstīgi 5. pantam attiecībā uz darbiem un fonogrammām, kurus organizācija izmanto;

               d)

               attiecīgās organizācijas atbilstīgu kontaktinformāciju.

         6.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 5. punktā minētā informācija tiek uzskaitīta vienotā un publiski pieejamā tiešsaistes datubāzē, kuru saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 386/2012 izveido un pārvalda Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (“Birojs”). Šajā nolūkā tās nosūta attiecīgo informāciju Birojam nekavējoties pēc tās saņemšanas no 1. panta 1. punktā minētajām organizācijām.
   4. pants
   Nenosakāmu autortiesību subjektu darba statusa savstarpēja atzīšana
   Darbu vai fonogrammu, ko saskaņā ar 2. pantu uzskata par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu vienā dalībvalstī, uzskata par nenosakāmu autortiesību subjektu darbu visās dalībvalstīs. Minēto darbu vai fonogrammu var izmantot un tam var piekļūt saskaņā ar šo direktīvu visās dalībvalstīs. Tas attiecas arī uz 2. panta 2. punktā minētajiem darbiem un fonogrammām, ciktāl tas skar nenoteikto vai neatrasto tiesību subjektu tiesības.
   5. pants
   Nenosakāmu autortiesību subjektu darba statusa izbeigšana
   Dalībvalstis nodrošina, ka tādu darbu vai fonogrammu tiesību subjektiem, kas uzskatāmas par nenosakāmu autortiesību subjektu darbiem, ir iespēja jebkurā laikā izbeigt nenosakāmu autortiesību subjektu darba statusu, ciktāl tas attiecas uz to tiesībām.
   6. pants
   Nenosakāmu autortiesību subjektu darbu atļautie izmantošanas veidi
   1.   Dalībvalstis paredz izņēmumu vai ierobežojumu attiecībā uz reproducēšanas tiesībām un publiskošanas tiesībām, kas paredzētas attiecīgi Direktīvas 2001/29/EK 2. un 3. pantā, lai nodrošinātu, ka 1. panta 1. punktā minētās organizācijas drīkst izmantot to kolekcijās iekļautos nenosakāmu autortiesību subjektu darbus šādos veidos:

               a)

               publiskot nenosakāmu autortiesību subjektu darbus Direktīvas 2001/29/EK 3. panta nozīmē;

               b)

               reproducēt Direktīvas 2001/29/EK 2. panta nozīmē, lai digitalizētu, publiskotu, indeksētu, kataloģizētu, saglabātu vai restaurētu.

         2.   Direktīvas 1. panta 1. punktā minētās organizācijas saskaņā ar šā panta 1. punktu izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbu, lai sasniegtu mērķus, kas saistīti ar to uzdevumiem sabiedrības interesēs, jo īpaši saglabāt to kolekcijās iekļautu darbu un fonogrammu restaurēšanu un nodrošināt to piekļuvi kultūras un izglītības vajadzībām. Organizācijas var gūt ieņēmumus šādas izmantošanas gaitā vienīgi ar mērķi segt izmaksas, kas tām radušās, veicot nenosakāmu autortiesību subjektu darbu digitalizāciju un publiskojot tos.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. panta 1. punktā minētās organizācijas, jebkādā veidā izmantojot nenosakāmu autortiesību subjektu darbu, norāda noteikto autoru un citu tiesību subjektu vārdus.
   4.   Šī direktīva neskar šādu organizāciju līgumu slēgšanas brīvību, tām pildot to uzdevumus sabiedrības interesēs, jo īpaši attiecībā uz publiskā un privātā sektora partnerības līgumiem.
   5.   Dalībvalstis paredz, ka taisnīga kompensācija pienākas tiesību subjektiem, kas izbeidz savu darbu vai blakustiesību objektu nenosakāmu autortiesību subjektu darba statusu attiecībā uz šādu darbu un blakustiesību objektu izmantošanu saskaņā ar šā panta 1. punktu, ko ir veikušas 1. panta 1. punktā minētās organizācijas. Dalībvalstis var brīvi noteikt, kādā veidā var organizēt šādas kompensācijas izmaksāšanu. Kompensācijas līmenis Savienības tiesību aktos paredzētajās robežās tiek noteikts ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā uzņēmējdarbību veic organizācija, kas izmanto nenosakāmu autortiesību subjektu darbu.
   7. pants
   Citu tiesību normu turpmāka piemērošana
   Šī direktīva neskar noteikumus, kas īpaši attiecas uz patentiem, preču zīmēm, dizainparauga tiesībām, funkcionāliem modeļiem, pusvadītāju izstrādājumu topogrāfijām, šriftiem, ierobežotu piekļuvi, piekļuvi raidīšanas kabelim, valsts kultūras vērtību aizsardzību, prasībām attiecībā uz obligāto eksemplāru, tiesību aktiem attiecībā uz prakses ierobežošanu un negodīgu konkurenci, komercdarbības noslēpumiem, drošību, konfidencialitāti, datu aizsardzību un privātās dzīves aizsardzību, piekļuvi publiskiem dokumentiem, līgumtiesībām un normām par preses brīvību un vārda brīvību plašsaziņas līdzekļos.
   8. pants
   Piemērošana laikā
   1.   Šo direktīvu piemēro attiecībā uz visiem 1. pantā minētajiem darbiem un fonogrammām, ko 2014. gada 29. oktobrī vai pēc šā datuma aizsargā dalībvalstu tiesību akti autortiesību jomā.
   2.   Šo direktīvu piemēro, neskarot nevienu līdz 2014. gada 29. oktobrim pabeigtu darbību un iegūtas tiesības.
   9. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2014. gada 29. oktobrim. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto aktu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   10. pants
   Pārskatīšanas klauzula
   Komisija pastāvīgi seko līdzi tiesību informācijas avotu attīstībai un līdz 2015. gada 29. oktobrim un pēc tam katru gadu iesniedz ziņojumu par izdevēju un darbu vai blakustiesību objektu, jo īpaši individuālu fotogrāfiju un citu attēlu, kas patlaban nav iekļauti direktīvas piemērošanas jomā, iespējamu iekļaušanu šīs direktīvas piemērošanas jomā.
   Līdz 2015. gada 29. oktobrim Komisija Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai iesniedz ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu digitālo bibliotēku veidošanas kontekstā.
   Vajadzības gadījumā, lai nodrošinātu iekšējā tirgus darbību, Komisija iesniedz šīs direktīvas grozījumu priekšlikumus.
   Dalībvalsts, kurai ir pamatoti iemesli uzskatīt, ka šīs direktīvas īstenošana traucē kādu valsts pasākumu attiecībā uz 1. panta 5. punkta minēto tiesību pārvaldījumu, var vērst Komisijas uzmanību uz šo jautājumu, pievienojot visus apliecinošos pierādījumus. Komisija ņem vērā šādus pierādījumus, gatavojot šā panta otrajā daļā minēto ziņojumu un izvērtējot, vai ir nepieciešams iesniegt šīs direktīvas grozījumu priekšlikumus.
   11. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   12. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2012. gada 25. oktobrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OV C 376, 22.12.2011., 66. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2012. gada 13. septembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2012. gada 4. oktobra lēmums.

      (3)  OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 386/2012 (2012. gada 19. aprīlis) par tādu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi), kuri saistīti ar intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu, tostarp par publiskā un privātā sektora pārstāvju sapulcēšanu Eiropas Intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu novērošanas centrā (OV L 129, 16.5.2012., 1. lpp.).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 3. panta 2. punktā minētie informācijas avoti ietver:

                  1)

                  publicētām grāmatām:

                              a)

                              obligātos eksemplārus, bibliotēkas katalogu un iestādes dokumentus, kurus saglabā bibliotēkas un citas institūcijas;

                              b)

                              attiecīgās valsts izdevēju un autoru asociācijas;

                              c)

                              pastāvošās datubāzes un reģistrus, WATCH (Writers, Artists and their Copyright Holders), ISBN (International Standard Book Number) un iespiešanā esošo grāmatu datubāzes;

                              d)

                              attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, jo īpaši reproducēšanas tiesību organizāciju, datubāzes;

                              e)

                              avotus, kuros ir iekļautas daudzējādas datubāzes un reģistri, tostarp VIAF (Virtual International Authority Files – Virtuālās starptautiskās organizācijas dokumenti), ARROW (Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works – Autortiesību informācijas un nenosakāmu autortiesību subjektu darbu pieejas reģistri);

                  2)

                  laikrakstiem, žurnāliem, specializētiem žurnāliem un periodiskajiem izdevumiem:

                              a)

                              periodisko izdevumu ISSN (International Standard Serial Number – starptautiskais standarta seriālizdevumu numurs);

                              b)

                              bibliotēku fondu un kolekciju indeksus un katalogus;

                              c)

                              obligātos eksemplārus;

                              d)

                              izdevēju asociācijas un autoru un žurnālistu asociācijas attiecīgajā valstī;

                              e)

                              attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, tostarp reproducēšanas tiesību organizāciju, datubāzes;

                  3)

                  grāmatās, specializētos žurnālos, laikrakstos un žurnālos vai citos darbos esošiem vizuāliem darbiem, tostarp tēlotājmākslas darbiem, fotogrāfijām, ilustrācijām, dizaina darbiem, arhitektūras darbiem un pēdējo minēto darbu skicēm, kā arī citiem šādiem darbiem:

                              a)

                              šā pielikuma 1. un 2. punktā minētos informācijas avotus;

                              b)

                              attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, jo īpaši vizuālās mākslas organizāciju, un tostarp reproducēšanas tiesību organizāciju, datubāzes;

                              c)

                              attiecīgos gadījumos fotoaģentūru datubāzes;

                  4)

                  audiovizuāliem darbiem un fonogrammām:

                              a)

                              obligātos eksemplārus;

                              b)

                              producentu asociācijas attiecīgajā valstī;

                              c)

                              filmu vai audioierakstu mantojuma iestāžu un valstu bibliotēku datubāzes;

                              d)

                              datubāzes, kuros iekļauti attiecīgi standarti un identifikatori, piemēram, audiovizuālu materiālu ISAN (International Standard Audiovisual Number – starptautiskais standarta audiovizuālais numurs) datubāzi, mūzikas darbu ISWC (International Standard Music Work Code – starptautiskais mūzikas darba standarta kods) un fonogrammu ISRC (International Standard Recording Code – starptautiskais standarta mūzikas ieraksta kods);

                              e)

                              attiecīgo mantisko tiesību kolektīvā pārvaldījuma organizāciju, jo īpaši autoru, izpildītāju, fonogrammu producentu un audiovizuālo materiālu producentu, datubāzes;

                              f)

                              darba veidotāju, dalībnieku utt. sarakstu un citu informāciju uz darba iepakojuma;

                              g)

                              citu tādu attiecīgu asociāciju datubāzes, kuras pārstāv tiesību subjektu specifiskas kategorijas.