Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0026

Komisijas Direktīva 2002/26/EK (2002. gada 13. marts), ar ko paredz paraugu ņemšanas metodes un analīzes metodes ohratoksīna A satura oficiālajai kontrolei pārtikas produktosDokuments attiecas uz EEZ.

Oficiālais Vēstnesis L 075 , 16/03/2002 Lpp. 0038 - 0043 CS.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 29 Lpp. 280  - 285

		Komisijas Direktīva 2002/26/EK(2002. gada 13. marts),ar ko paredz paraugu ņemšanas metodes un analīzes metodes ohratoksīna A satura oficiālajai kontrolei pārtikas produktos(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 8. februāra Regulu (EEK) Nr. 315/93, ar ko paredz Kopienas procedūras attiecībā uz piesārņotājiem pārtikā [1], un jo īpaši tās 2. pantu,ņemot vērā Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvu 85/591/EEK par Kopienas metožu ieviešanu attiecībā uz paraugu ņemšanu un analīzi pārtikas produktu uzraudzībai [2], un jo īpaši tās 1. pantu,tā kā:(1) Komisijas 2001. gada 8. marta Regulā (EK) Nr. 466/2001, ar ko nosaka dažu piesārņotāju maksimālo pieļaujamo saturu pārtikas produktos [3], kur jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 472/2002 [4], ir noteikta ohratoksīna A augstākā pieļaujamā robeža dažos pārtikas produktos.(2) Ar Padomes 1993. gada 29. oktobra Direktīvu 93/99/EEK par papildu pasākumiem, kas attiecas uz pārtikas produktu oficiālo kontroli [5], ievieš kvalitātes standartu sistēmu, kura attiecas uz tām laboratorijām, ko dalībvalstis pilnvarojušas veikt pārtikas produktu oficiālo kontroli.(3) Paraugu ņemšanai ir būtiska nozīme ohratoksīna A satura noteikšanas precizitātē, jo tā sadalījums partijā ir ļoti nevienmērīgs.(4) Būtu jāparedz vispārīgi analīzes metodes atbilstības kritēriji, lai nodrošinātu to, ka kontroles laboratorijās izmanto tādas analīzes metodes, kuru efektivitāte ir salīdzināma.(5) Paraugu ņemšanas un analīzes metodes ir izstrādātas, pamatojoties uz pašlaik pieejamām zinātnes atziņām, un tās var pielāgot, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību.(6) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar atzinumu, ko sniegusi Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDalībvalstīs veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka paraugus ohratoksīna A satura oficiālajai kontrolei pārtikas produktos ņem saskaņā ar metodēm, kas aprakstītas šīs direktīvas I pielikumā.2. pantsDalībvalstīs veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka paraugus ohratoksīna A satura noteikšanai pārtikas produktos oficiālās kontroles nolūkā sagatavo un analizē atbilstīgi šīs direktīvas II pielikumā aprakstītajiem kritērijiem.3. pantsDalībvalstīs, vēlākais, līdz 2003. gada 28. februārim stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstīs pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 13. martāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 37, 13.2.1993., 1. lpp.[2] OV L 372, 31.12.1985., 50. lpp.[3] OV L 77, 16.3.2001., 1. lpp.[4] OV L 75, 16.3.2002., 18. lpp.[5] OV L 290, 24.11.1993., 14. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPARAUGU ŅEMŠANAS METODES, LAI OFICIĀLI KONTROLĒTU OHRATOKSĪNA A SATURU DAŽOS PĀRTIKAS PRODUKTOS1. Mērķis un piemērošanas jomaParaugus ohratoksīna A satura oficiālajai pārbaudei pārtikas produktos ņem saskaņā ar turpmāk aprakstītajām metodēm. Šādi iegūtos paraugus uzskata par partiju raksturojošiem. Atbilstību maksimālajam pieļaujamajam saturam, kas noteikts Regulā (EK) Nr. 466/2001, nosaka, pamatojoties uz laboratorijas paraugos noteikto saturu.2. DefinīcijasPartija : identificējams pārtikas preču daudzums, kas piegādāts vienā reizē un kam ir oficiāli noteikti kopīgi raksturlielumi, piemēram, izcelsme, šķirne, iepakojuma veids, fasētājs, nosūtītājs vai marķējumsApakšpartija : partijas daļa, kas izraudzīta, lai tai piemērotu paraugu ņemšanas metodi. Katrai apakšpartijai jābūt fiziski nodalītai un identificējamaiElementārparaugs : vielas daudzums, kas ņemts vienā partijas vai apakšpartijas vietāKopparaugs : visu no partijas vai apakšpartijas paņemto elementārparaugu kopums.3. Vispārīgi noteikumi3.1. PersonālsParaugus ņem saskaņā ar dalībvalstu norādījumiem pilnvarota persona.3.2. Viela, no kuras ņem paraugusParaugi no katras analizējamās partijas jāņem atsevišķi. Saskaņā ar šā pielikuma speciālajiem noteikumiem lielas partijas būtu jāsadala apakšpartijās, lai ņemtu paraugus no katras apakšpartijas atsevišķi.3.3. Piesardzības pasākumiŅemot un sagatavojot paraugus, jāveic pasākumi, lai novērstu jebkuras izmaiņas, kas varētu ietekmēt ohratoksīna A saturu, nelabvēlīgi ietekmētu analītisko noteikšanu vai padarītu kopparaugu par nereprezentatīvu.3.4. ElementārparaugiPēc iespējas elementārparaugus ņem dažādās partijas vai apakšpartijas vietās. Atkāpes no šīs procedūras jāreģistrē protokolā.3.5. Kopparauga gatavošanaKopparaugu veido, apvienojot elementārparaugus.3.6. Paralēlie paraugiParalēlie paraugi apstiprināšanas, kontroles un arbitrāžas nolūkos jāņem no homogenizēta parauga, ja tas nav pretrunā dalībvalstu noteikumiem par paraugu ņemšanu.3.7. Paraugu iepakošana un nosūtīšanaKatru paraugu liek tīrā, inertā traukā, kas transportējot pietiekami pasargā no piesārņojuma un bojājumiem. Veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu jebkuras tādas izmaiņas parauga sastāvā, kas varētu rasties, to transportējot vai glabājot.3.8. Paraugu plombēšana un marķēšanaKatru oficiālam lietojumam ņemtu paraugu plombē un marķē parauga ņemšanas vietā, ievērojot atbilstīgos dalībvalsts nolikumus.Katra paraugu ņemšana jāreģistrē, dodot iespēju nepārprotami identificēt katru partiju un norādot paraugu ņemšanas vietu un dienu, kā arī visu papildu informāciju, kas var noderēt analītiķim.4. Speciālie noteikumi4.1. Dažādu veidu partijasPārtikas preces var tirgot neiepakotas, konteineros/traukos vai atsevišķos iepakojumos (maisos, maisiņos, mazumtirdzniecības iepakojumos un citos). Paraugu ņemšanas procedūru var piemērot precēm jebkurā formā, kādā tās laiž tirgū.Neskarot šā pielikuma 4.3., 4.4. un 4.5. punkta īpašos noteikumus, ņemot paraugus no partijām, ko laiž tirgū atsevišķos iepakojumos (maisos, maisiņos, mazumtirdzniecības iepakojumos un citos), var izmantot šādu formulu:+++++ TIFF +++++- Svars kilogramos- Paraugu ņemšanas biežums (SF): katrs n-tais maiss vai maisiņš, no kura jāņem elementārparaugs (decimālskaitļi būtu jānoapaļo līdz tuvākajam veselajam ciparam).4.2. Kopparauga svarsElementārparauga svaram vajadzētu būt aptuveni 100 grami, ja šajā pielikumā nav noteikts citādi. Ja partijas sastāv no mazumtirdzniecības iepakojumiem, tad elementārparauga svars ir atkarīgs no mazumtirdzniecības iepakojuma svara.4.3. Graudaugu un žāvētu vīnogu paraugu ņemšanas procedūras vispārīgs apraksts1 tabula. Partiju dalījums apakšpartijās atkarībā no produkta un partijas svaraPrece | Partijas svars (tonnās) | Apakšpartiju svars vai skaits | Elementārparaugu skaits | Kopparauga svars (kg) |Graudaugi un graudaugu produkti | ≥ 1500 | 500 tonnu | 100 | 10 |> 300 un < 1500 | 3 apakšpartijas | 100 | 10 |≥ 50 un ≤ 300 | 100 tonnu | 100 | 10 |< 50 | — | 10-100 [1] | 1-10 |Žāvētas vīnogas (tumšās bezsēklu rozīnes, rozīnes un sultanīnas) | ≥ 15 | 15-30 tonnas | 100 | 10 |< 15 | — | 10-100 [2] | 1-10 |4.4. Paraugu ņemšanas procedūra graudaugiem un graudaugu produktiem (partijas ≥ 50 tonnas) un žāvētām vīnogām (partijas ≥ 15 tonnas)- Ja apakšpartiju var fiziski nošķirt, katra partija jāsadala apakšpartijās saskaņā ar 1. tabulu. Tā kā partijas svars ne vienmēr precīzi sakrīt ar apakšpartijas svara reizinājumu, apakšpartijas svars drīkst pārsniegt minēto svaru, maksimums, par 20 %.- No katras apakšpartijas paraugi jāņem atsevišķi.- Elementārparaugu skaits: 100. Attiecībā uz graudaugu partijām, kuru svars ir mazāks par 50 tonnām, un žāvētu vīnogu partijām, kuru svars ir mazāks par 15 tonnām, skatīt 4.5. punktu. Kopparauga svars = 10 kg.- Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transporta līdzekļa veidu un tamlīdzīgi), tad piemēro alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to pilnībā apraksta un dokumentē.4.5. Graudaugu un graudaugu produktu (partijas < 50 tonnām) un žāvētu vīnogu (partijas < 15 tonnām) paraugu ņemšanas noteikumiGraudaugu partijām, kas mazākas par 50 tonnām, un žāvētu vīnogu partijām, kuras mazākas par 15 tonnām, piemēro paraugu ņemšanas plānu, pēc kura atkarībā no partijas svara ņem 10 — 100 elementārparaugu, lai izveidotu kopparaugu, kura svars ir 1 līdz 10 kg.Skaitļus tabulā še turpmāk var izmantot, lai noteiktu, cik elementārparaugu jāņem.2. tabula. Elementārparaugu skaits atkarībā no graudaugu partijas svaraPartijas svars (tonnas) | Elementārparaugu skaits |≤1 | 10 |> 1 - ≤ 3 | 20 |> 3 - ≤ 10 | 40 |> 10 - ≤ 20 | 60 |> 20 - ≤ 50 | 100 |3. tabula. Elementārparaugu skaits atkarībā no žāvētu vīnogu partijas svaraPartijas svars (tonnas) | Elementārparaugu skaits |≤ 0,1 | 10 |> 0,1 - ≤ 0,2 | 15 |> 0,2 - ≤ 0,5 | 20 |> 0,5 - ≤ 1,0 | 30 |> 1,0 - ≤ 2,0 | 40 |> 2,0 - ≤5,0 | 60 |> 5,0 - ≤10,0 | 80 |> 10,0 - ≤15,0 | 100 |4.6. Paraugu ņemšana mazumtirdzniecībāJa iespējams, mazumtirdzniecībā pārtikas produktu paraugus ņem saskaņā ar iepriekšminētajiem paraugu ņemšanas noteikumiem. Ja tas nav iespējams, var izmantot citas mazumtirdzniecībā efektīvas paraugu ņemšanas metodes, ja tās nodrošina reprezentatīvu paraugu.5. Partijas vai apakšpartijas pieņemšana- Pieņem, ja kopparaugs atbilst augstākajai robežai.- Noraida, ja kopparaugā augstākā robeža ir pārsniegta.[1] Atkarībā no partijas svara — skatīt šā pielikuma 3. tabulā.[2] Atkarībā no partijas svara — skatīt šā pielikuma 2. tabulā.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPARAUGA SAGATAVOŠANA UN KRITĒRIJI ANALĪZES METODĒM, KO IZMANTO OHRATOKSĪNA A SATURA OFICIĀLAJAI KONTROLEI DAŽOS PĀRTIKAS PRODUKTOS1. Piesardzības pasākumiTā kā ohratoksīna A izplatība nav vienmērīga, paraugi būtu jāgatavo — jo īpaši jāsmalcina — sevišķi piesardzīgi.Analizējamā materiāla gatavošanā jāizmanto viss laboratorijā saņemtais materiāls.2. Laboratorijā saņemtā parauga apstrādeVisu kopparaugu smalki sasmalcina un rūpīgi sajauc, izmantojot tādu procesu, kurā ir pierādīts, ka sasmalcināšana ir pilnīga.3. Paraugu dalīšana apstiprināšanai un kontroleiParalēlos paraugus apstiprināšanai, kontrolei un arbitrāžai ņem no homogenizētās vielas, ja tas nav pretrunā dalībvalstu noteikumiem par paraugu ņemšanu.4. Laboratorijā izmantojamā analīzes metode un laboratorijas kontroles prasības4.1. DefinīcijasŠe turpmāk ir dažas biežāk lietojamās definīcijas, kas jāievēro laboratorijā:Biežāk lietotie precīzijas parametri ir atkārtojamība un reproducējamība.r = atkārtojamība ir vērtība, zem kuras absolūtā starpība starp diviem atsevišķiem pārbaudes rezultātiem, kas iegūti atkārtojamības apstākļos (tas ir, ar to pašu paraugu, to pašu iekārtu, tajā pašā laboratorijā un pēc īsa pārtraukuma), ir prognozējama noteiktas varbūtības robežās (parasti 95 %), un tāpēc = 2,8 × srsr = Standartnovirze, ko aprēķina pēc rezultātiem, kuri iegūti atkārtojamības apstākļosRSDr × 100x—ir visās laboratorijās un no visiem paraugiem iegūto rezultātu vidējaisR = Reproducējamība, ir vērtība, zem kuras absolūtā starpība starp diviem atsevišķiem pārbaudes rezultātiem, kas iegūti reproducējamības apstākļos (tas ir iegūti dažādās laboratorijās ar identisku materiālu, izmantojot standarta pārbaudes metodi), ir prognozējama ar konkrētas varbūtības robežās (parasti 95 %); R = 2,8 × sRsR = standartnovirze, ko aprēķina pēc rezultātiem, kuri iegūti reproducējamības apstākļosRSDR × 100.4.2. Vispārīgas prasībasAnalīzes metodēm, ko izmanto pārtikas kontrolē, jāatbilst pielikuma 1. un 2. punkta noteikumiem Direktīvā 85/591/EEK, kas attiecas uz Kopienas paraugu ņemšanas un analīzes metožu ieviešanu cilvēku uzturam paredzētu pārtikas produktu kontrolei.4.3. Speciālas prasībasJa Kopienas līmenī nav paredzētas īpašas metodes ohratoksīna A noteikšanai pārtikas produktos, tad laboratorijas var izvēlēties jebkuru metodi, kas atbilst šādiem kritērijiemOhratoksīna A noteikšanas raksturlielumiKoncentrācija μg/kg | Ohratoksīns A |RSDr (%) | RSDR (%) | Rekuperācija (%) |< 1 | ≤ 40 | ≤ 60 | 50 līdz 120 |1-10 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70 līdz 110 |- Noteikšanas robeža šīm metodēm nav noteikta, jo precīzijas parametri ir norādīti attiecīgajām koncentrācijām.- Precīzijas parametrus aprēķina pēc Horvica vienādojuma:RSD= 21-0,5logCkur- RSDR ir relatīvā standartnovirze, ko aprēķina pēc rezultātiem, kuri iegūti reproducējamības apstākļos× 100,- C ir koncentrācijas attiecība (tas ir 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1,000 mg/kg).Tas ir vispārējs precīzijas vienādojums, kas ir izrādījies neatkarīgs no analizējamās vielas un matricas, bet daudzās bieži izmantojamās analīžu metodēs atkarīgs tikai no koncentrācijas.4.4. Rekuperācijas aprēķinsAnalīzes rezultātu, koriģētu vai nekoriģētu, reģistrē rekuperācijai. Jāziņo par reģistrācijas veidu un rekuperācijas līmeni.4.5. Laboratorijas kvalitātes standartiLaboratorijām jāatbilst Direktīvai 93/99/EEK par papildu pasākumiem, kas attiecas uz pārtikas produktu oficiālo kontroli.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 96/72/EK (1996. gada 18. novembris), ar ko groza Direktīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK, 66/403/EEK, 69/208/EEK un 70/458/EEK par biešu sēklu, lopbarības augu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu, eļļas augu un šķiedraugu sēklu un dārzeņu sēklu tirdzniecību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0072

Oficiālais Vēstnesis L 304 , 27/11/1996 Lpp. 0010 - 0011

		Padomes Direktīva 96/72/EK(1996. gada 18. novembris),ar ko groza Direktīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK, 66/403/EEK, 69/208/EEK un 70/458/EEK par biešu sēklu, lopbarības augu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu, eļļas augu un šķiedraugu sēklu un dārzeņu sēklu tirdzniecībuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ar Līguma par Eiropas Savienību G pantu aizstāja terminu "Eiropas Ekonomikas kopiena" ar terminu "Eiropas Kopiena"; tā kā abreviatūra "EEK" tādēļ būtu jāaizstāj ar abreviatūru "EK";tā kā abreviatūra "EEK" ir sastopama dažos Direktīvu 66/400/EEK [4], 66/401/EEK [5], 66/402/EEK [6], 66/403/EEK [7], 69/208/EEK [8] un 70/458/EEK [9] par biešu sēklu, lopbarības augu sēklu, graudaugu sēklu, sēklas kartupeļu, eļļas augu un šķiedraugu sēklu un dārzeņu sēklu tirdzniecību noteikumos, jo īpaši attiecībā uz sēklu iepakojumu un etiķetēšanu; tā kā tāpēc ir atbilstīgi minētajos noteikumos aizstāt abreviatūru "EEK" ar abreviatūru "EK";tā kā parasti tomēr lielas etiķešu rezerves pasūtītas iepriekš un tās, uz kurām joprojām ir saīsinājums "EEK", būtu jāļauj izmantot pielāgošanās laikā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 66/400/EEK, 66/401/EEK, 66/402/EEK, 66/403/EEK, 69/208/EEK un 70/458/EEK groza šādi.1) Direktīvā 66/400/EEK abreviatūru "EEK":- 2. panta 1. punkta G apakšpunktā,- 10. panta 1., 2. un 3. punktā,- 11. panta 1. punktā,- 11.a panta 1. un 2. punktā,- 11.b pantā,- 14. panta 1. punkta otrajā ievilkumā un- III pielikuma A daļas I sadaļā, B daļā, virsrakstā un 1. punktāaizstāj ar abreviatūru "EK".2) Direktīvā 66/401/EEK abreviatūru "EEK":- 2. panta 1. punkta F un G apakšpunktā,- 9. panta 1., 2. un 3. punktā,- 10. panta 1. punktā,- 10.a panta 1. un 2. punktā,- 10.b pantā,- 13. panta 3. punktā,- 14. panta 1. punkta trešajā ievilkumā,- IV pielikuma A daļas I iedaļas a) punkta 1. apakšpunktā un b) punkta 1. apakšpunktā un- IV pielikuma B daļā, virsrakstā, a) punkta 1. apakšpunktā, b) punkta 1. apakšpunktā un c) punkta 1., 3., 4., 5., 6. un 7. apakšpunktāaizstāj ar abreviatūru "EK".3) Direktīvā 66/402/EEK abreviatūru "EEK" aizstāj ar abreviatūru "EK" IV pielikuma A daļas a) punkta 1. apakšpunktā.4) Direktīvā 66/403/EEK saīsinājumu "EEK" aizstāj ar abreviatūru "EK" III pielikuma A daļas 1. punktā.5) Direktīvā 69/208/EEK abreviatūru "EEK" aizstāj ar abreviatūru "EK" IV pielikuma A daļas a) punkta 1. apakšpunktā un IV pielikuma A daļas b) punkta 1. apakšpunktā.6) Direktīvā 70/458/EEK abreviatūru "EEK":- 25. panta 1. punktā un- IV pielikuma A daļas a) punkta 1. apakšpunktā un B daļas a) punkta 1. apakšpunktāaizstāj ar abreviatūru "EK".2. pantsAtlikušās etiķešu rezerves, uz kurām ir abreviatūra "EEK", drīkst izmantot līdz 2001. gada 31. decembrim.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, 1997. gada 1. jūlijā. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 18. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsI. Yates[1] OV C 157, 1.6.1996., 15. lpp.[2] OV C 166, 10.6.1996., 243. lpp.[3] Atzinums pieņemts 1996. gada 25. septembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 125, 11.7.1966., 2290./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Iestāšanās aktu.[5] OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 96/18/EK (OV L 76, 26.3.1996., 21. lpp.).[6] OV 125, 11.7.1966., 2309./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 95/6/EK (OV L 67, 25.3.1995., 30. lpp.).[7] OV 125, 11.7.1966., 2320./66. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 96/16/EK (OV L 6, 9.1.1996., 19. lpp.).[8] OV L 169, 10.7.1969., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 96/18/EK (OV L 76, 26.3.1996., 21. lpp.).[9] OV L 225, 12.10.1970., 7. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 96/18/EK (OV L 76, 26.3.1996., 21. lpp.).--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/135/EK ( 2009. gada 3. novembris ), ar ko atļauj pagaidu atkāpes no nesadalītu asiņu un asins komponentu donoru atbilstības kritērijiem, kas noteikti Direktīvas 2004/33/EK III pielikumā, sakarā ar asins trūkuma risku, kuru izraisījusi A (H1N1) gripas pandēmija (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               4.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 288/7

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/135/EK
   (2009. gada 3. novembris),
   ar ko atļauj pagaidu atkāpes no nesadalītu asiņu un asins komponentu donoru atbilstības kritērijiem, kas noteikti Direktīvas 2004/33/EK III pielikumā, sakarā ar asins trūkuma risku, kuru izraisījusi A (H1N1) gripas pandēmija
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu 2002/98/EK, ar kuru nosaka kvalitātes un drošības standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu, testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, kā arī groza Direktīvu 2001/83/EK (1), un jo īpaši tās 29. panta otrās daļas d) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Pašreizējā A (H1N1) gripas pandēmija, kuru atzinusi Pasaules Veselības Organizācija (PVO) saskaņā ar Starptautiskajiem veselības aizsardzības noteikumiem (2005) un kā noteikts Komisijas Lēmumā 2000/96/EK (2), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2009/539/EK (3), var uz laiku īstermiņā apdraudēt nesadalītu asiņu un asins komponentu piegādi dalībvalstīs, ietekmējot gan donorus, gan valstu asinsdienestu personālu. Tādēļ var būt nepieciešami ārkārtas rīcības plāni, lai nodrošinātu nepārtrauktu nesadalītu asiņu un asins komponentu piegādi. Šādos plānos jāapvieno darbības, komunikācijas un reglamentējošie līdzekļi.

               (2)

               Pieejamie reglamentējošie līdzekļi, ko ārkārtas gadījumos un īslaicīgi var izmantot asins piegādes palielināšanai, ir konkrētu tādu donoru atbilstības kritēriju atvieglošana, kuri noteikti III pielikumā Komisijas 2004. gada 22. marta Direktīvai 2004/33/EK par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/98/EK piemērošanu attiecībā uz dažām tehniskajām prasībām asinīm un asins komponentiem (4).

               (3)

               Šo kritēriju atvieglošanai jābūt pēdējam līdzeklim pēc tam, kad organizatoriski pasākumi, lai optimizētu asins piegādes ķēdi, donoriem paredzētās komunikācijas kampaņas un asiņu klīniskas izmantošanas optimizācija izrādās nepietiekama, lai kompensētu asiņu trūkumu vai lai novērstu šāda trūkuma iespējamību.

               (4)

               PVO 2007. gada 11. oktobrī publicēja ieteikumu par drošas un pietiekamas asins piegādes saglabāšanu pandēmiskas gripas gadījumā (5), nosakot, ka jebkāda atbilstības kritēriju atvieglošana jāpiemēro tikai 6. gripas pandēmijas fāzē saskaņā ar PVO globālo sagatavotības plānu gripas apkarošanai (6).

               (5)

               Direktīvas 2004/33/EK III pielikuma 1.2. punktā noteiktās hemoglobīna robežvērtības ne vienmēr uzrāda pašreizējo dzelzs saturu donora asinīs, un tādēļ tās ne vienmēr ir galvenās atsauces vērtības, lai diagnosticētu anēmiju. Minētās robežvērtības ir noteiktas piesardzībai, jo šīs atsauces vērtības dažās dalībvalstīs ir zemākas nekā citās specifisku ar iedzīvotājiem saistītu iemeslu vai reģionālu apstākļu dēļ. Līdz ar to personas, kuras varētu droši ziedot asinis, tiek noraidītas, jo viņu hemoglobīna līmenis ir zemāks par tiesību aktos noteikto standartu. Tādēļ saistībā ar pašreizējo A (H1N1) gripas pandēmiju šie līmeņi varētu tikt samazināti par maksimāli 5 g/l gan sievietēm, gan vīriešiem, neizraisot risku donoru veselībai. Jebkurā gadījumā ikviena donora atbilstību saskaņā ar Direktīvas 2002/98/EK 19. pantu novērtē kvalificēti medicīnas darbinieki, kuri, novērtējot iespējamo riska situāciju, var attiecīgo donoru noraidīt.

               (6)

               Eiropas Komisija lūdza Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (ECDC) veikt riska novērtējumu, lai uz laiku samazinātu pagaidu aizlieguma periodu donoram asiņu nodošanai, kas noteikts pēc izveseļošanās no gripai līdzīgas saslimšanas A (H1N1) gripas pandēmijas situācijā. ECDC2009. gada 9. oktobrī sniegtajā novērtējumā konstatēts, ka tad, ja minēto pagaidu aizlieguma periodu samazina līdz septiņām dienām, iespējamā riska palielināšanās varbūtība asins donoriem un saņēmējiem ir ļoti zema, un jebkurā gadījumā šo risku atsver asins trūkuma risks.

               (7)

               Tādēļ steidzamības kārtā dalībvalstīm ārkārtas gadījumos un īslaicīgi ir jāļauj atkāpties no minētajiem atbilstības kritērijiem, ja tiek ievēroti šajā direktīvā paredzētie nosacījumi.

               (8)

               Ņemot vērā draudošo asins trūkuma risku, kas saistīts ar pašreizējo A (H1N1) gripas pandēmiju, šai direktīvai jāstājas spēkā nekavējoties, lai dalībvalstis pēc iespējas ātrāk to varētu transponēt valsts tiesību aktos un ieviest nepieciešamos pasākumus.

               (9)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir paredzēti, lai risinātu pagaidu situāciju, kas ir radusies saistībā ar īpašo A (H1N1) gripas vīrusu. Tādēļ šo direktīvu jāpiemēro līdz 2010. gada 30. jūnijam. Līdz tam A (H1N1) gripas pandēmijas 2009./2010. gada lielākais izplatības periods varētu būt pagājis, asins trūkuma risks varētu būt samazinājies, kā arī būs pieejama precīzāka informācija par šīs slimības epidemioloģiju un vakcināciju.

               (10)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2002/98/EK 28. pantu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Atkāpes no konkrētiem donoru atbilstības kritērijiem
   1.   Dalībvalstis, kuras skar nopietns nesadalītu asiņu un asins komponentu piegādes trūkuma risks vai pašreizējs to trūkums, kas tieši saistīts ar A (H1N1) gripas pandēmiju, īslaicīgi var:

               a)

               atkāpjoties no Direktīvas 2004/33/EK III pielikuma 1.2. punkta, samazināt minimālo hemoglobīna līmenis donora asinīs līdz ne mazāk kā 120 g/l sievietēm un 130 g/l vīriešiem
               un/vai,

               b)

               atkāpjoties no Direktīvas 2004/33/EK III pielikuma 2.2.1. punkta, piemērot pagaidu aizlieguma periodu, kas nav mazāks par septiņām dienām pēc gripai līdzīgas slimības simptomu izzušanas.

         2.   Lai īstenotu direktīvas 1. punktā minētās atkāpes, ir jāievēro šādi nosacījumi:

               a)

               attiecīgā dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju par pasākumiem, ko tā ir paredzējusi veikt vai jau ir veikusi saskaņā ar 1. punktu;

               b)

               dalībvalsts paziņo Komisijai iemeslus, kas pamato šo pasākumu nepieciešamību, jo īpaši attiecībā uz nesadalītu asiņu un asins komponentu trūkuma riska lielumu vai pašreizēju trūkumu, tostarp tā sniedz kritēriju un metožu aprakstu, kas izmantoti, lai novērtētu pasākumu nepieciešamību;

               c)

               tiklīdz saskaņā ar tiem pašiem b) punktā minētajiem kritērijiem un metodēm nesadalītu asiņu un asins komponentu piegāde atkal ir atjaunota pietiekamā līmenī, attiecīgā dalībvalsts pārtrauc 1. punktā minēto pagaidu atkāpju īstenošanu un par to informē Komisiju.

         2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro līdz 2010. gada 30. jūnijam.
   4. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 3. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 33, 8.2.2003., 30. lpp.

      (2)  OV L 28, 3.2.2000, 50. lpp.

      (3)  OV L 180, 11.7.2009., 22. lpp.

      (4)  OV L 91, 30.3.2004., 25. lpp.

      (5)  Donor Selection Guidelines in Pandemic Situations (Blood Regulators Network) http://www.who.int/bloodproducts/brn/DonorSelectionincaseofPandemicSituations.pdf

      (6)  http://www.who.int/csr/resources/publications/influenza/WHO_CDS_CSR_GIP_2005_5/en/index.html


title: Komisijas Direktīva 2011/74/ES ( 2011. gada 29. jūlijs ), ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 96/73/EK par dažām metodēm divkāršo tekstilšķiedru maisījumu kvantitatīvai analīzei, lai pielāgotu šo pielikumu tehnikas attīstībai Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               30.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 198/32

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/74/ES
   (2011. gada 29. jūlijs),
   ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 96/73/EK par dažām metodēm divkāršo tekstilšķiedru maisījumu kvantitatīvai analīzei, lai pielāgotu šo pielikumu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīvu 96/73/EK par dažām metodēm divkāršo tekstilšķiedru maisījumu kvantitatīvai analīzei (1), un jo īpaši tās 5. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 14. janvāra Direktīvā 2008/121/EK par tekstilmateriālu nosaukumiem (2) ir noteikts, ka tekstilizstrādājumus marķē, lai norādītu šķiedru sastāvu, un veic analītiskas pārbaudes par šo izstrādājumu atbilstību norādījumiem marķējumā.

               (2)

               Direktīvā 96/73/EK ir paredzētas vienotas divkāršo tekstilšķiedru maisījumu kvantitatīvās analīzes metodes.

               (3)

               Pamatojoties uz tehniskās darba grupas jaunākajām atziņām, Direktīvu 2008/121/EK pielāgoja tehnikas attīstībai, šķiedru sarakstam minētās direktīvas I un V pielikumā pievienojot “polipropilēna/poliamīda” divkomponentu šķiedras.

               (4)

               Tāpēc jānosaka vienotas “polipropilēna/poliamīda” divkomponentu šķiedru pārbaudes metodes.

               (5)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 96/73/EK.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Tekstilmateriālu nosaukumu un marķēšanas direktīvu komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 96/73/EK II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2012. gada 30. jūlijam. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto aktu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 29. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 32, 3.2.1997., 1. lpp.

      (2)  OV L 19, 23.1.2009., 29. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 96/73/EK II pielikuma 2. nodaļu groza šādi:

                  1)

                  kopsavilkuma tabulu aizstāj ar šādu:
                  “2.   KOPSAVILKUMA TABULA

                              Metode

                              Piemērošanas joma (1)

                              Reaģents

                              Šķīstošā sastāvdaļa

                              Nešķīstošā sastāvdaļa

                              1.

                              Acetāts

                              Dažas citas šķiedras

                              Acetons

                              2.

                              Dažas proteīnu šķiedras

                              Dažas citas šķiedras

                              Hipohlorīts

                              3.

                              Viskoze, kupro vai daži modālviskozes (turpmāk “modāls”) veidi

                              Dažas citas šķiedras

                              Skudrskābe un cinka hlorīds

                              4.

                              Poliamīds vai neilons

                              Dažas citas šķiedras

                              Skudrskābe, 80 % (masa/masa)

                              5.

                              Acetāts

                              Dažas citas šķiedras

                              Benzilspirts

                              6.

                              Triacetāts vai polilaktīds

                              Dažas citas šķiedras

                              Dihlormetāns

                              7.

                              Dažas celulozes šķiedras

                              Dažas citas šķiedras

                              Sērskābe, 75 % (masa/masa)

                              8.

                              Akrili, daži modificētie akrili vai dažas hloršķiedras

                              Dažas citas šķiedras

                              Dimetilformamīds

                              9.

                              Dažas hloršķiedras

                              Dažas citas šķiedras

                              Oglekļa disulfīds/acetons, 55,5/44,5 (tilpums/tilpums)

                              10.

                              Acetāts

                              Dažas citas šķiedras

                              Ledus etiķskābe

                              11.

                              Zīds, poliamīds vai neilons

                              Dažas citas šķiedras

                              Sērskābe, 75 % (masa/masa)

                              12.

                              Džuta

                              Dažas dzīvnieku izcelsmes šķiedras

                              Slāpekļa satura metode

                              13.

                              Polipropilēns

                              Dažas citas šķiedras

                              Ksilols

                              14.

                              Dažas šķiedras

                              Dažas citas šķiedras

                              Koncentrētas sērskābes metode

                              15.

                              Hloršķiedras, daži modificētie akrili, daži elastāni, acetāti, triacetāti

                              Dažas citas šķiedras

                              Cikloheksanons

                              16.

                              Melamīns

                              Dažas citas šķiedras

                              Karsta skudrskābe, 90 % masa/masa

                  2)

                  metodē Nr. 1 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “2.

                              vilna (1), dzīvnieku spalvas (2 un 3), zīds (4), kokvilna (5), lini (7), kaņepāji (8), džuta (9), abaka (10), alfa (11), kokosšķiedras (12), slotzaru šķiedras (13), rāmija (14), sizals (15), kupro (21), modāls (22), proteīns (23), viskoze (25), akrils (26), poliamīds vai neilons (30), poliesteris (35), polipropilēns (37), elastomultiesteris (46), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).

                        Šī metode nekādā gadījumā nav izmantojama acetāta šķiedrām, kam veikta virsmas deacetilēšana.”;

                  3)

                  metodē Nr. 2 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “2.

                              kokvilna (5), kupro (21), viskoze (25), akrils (26), hloršķiedras (27), poliamīds vai neilons (30), poliesteris (35), polipropilēns (37), elastāns (43), stikla šķiedras (44), elastomultiesteris (46), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).

                        Ja sastāvā ietilpst dažādas proteīnu šķiedras, metode norāda to kopējos daudzumus, bet ne to atsevišķos daudzumus.”;

                  4)

                  metodi Nr. 3 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “VISKOZE, KUPRO VAI DAŽI MODĀLA VEIDI UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto skudrskābi un cinka hlorīdu)”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          kokvilna (5), polipropilēns (37), elastolefīns (47) un melamīns (48).

                                    Ja sastāvā konstatē modāla šķiedras, jāveic iepriekšējs tests, lai noskaidrotu, vai tās šķīst reaģentā.
                              Šo metodi nevar piemērot maisījumiem, kuros kokvilna bijusi pakļauta apjomīgai ķīmiskajai noārdīšanai vai kuros viskoze vai kupro šķīst nepilnīgi sakarā ar dažu tādu krāsvielu vai apretūru klātbūtni, kuras nevar pilnībā atdalīt.”;

                              c)

                              metodes 5. punktu aizstāj ar šādu:
                              “5.   REZULTĀTU APRĒĶINI UN IZTEIKŠANA
                              Rezultātus aprēķina, kā noteikts vispārīgajos norādījumos. Koeficienta “d” vērtība ir 1,00, izņemot kokvilnai, kurai “d” = 1,02, un melamīnam, kuram “d” = 1,01.”;

                  5)

                  metodi Nr. 5 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “ACETĀTS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto benzilspirtu)”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          triacetāts (24), polipropilēns (37), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).”;

                  6)

                  metodi Nr. 6 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “TRIACETĀTS VAI POLILAKTĪDS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto dihlormetānu)”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          vilna (1), dzīvnieku spalvas (2 un 3), zīds (4), kokvilna (5), kupro (21), modāls (22), viskoze (25), akrils (26), poliamīds vai neilons (30), poliesteris (35), polipropilēns (37), stikla šķiedras (44), elastomultiesteris (46), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).

                                 Piezīme

                              Triacetāta šķiedras, kas apdares dēļ ir daļēji hidrolizētas, reaģentā vairs nav pilnīgi izšķīdināmas. Šādos gadījumos metode nav piemērojama.”;

                  7)

                  metodi Nr. 7 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “DAŽAS CELULOZES ŠĶIEDRAS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto 75 % sērskābi (masa/masa))”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          poliesteris (35), polipropilēns (37), elastomultiesteris (46), elastolefīns (47) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).”;

                              c)

                              metodes 5. punktu aizstāj ar šādu:
                              “5.   REZULTĀTU APRĒĶINI UN IZTEIKŠANA
                              Rezultātus aprēķina, kā noteikts vispārīgajos norādījumos. Koeficienta “d” vērtība ir 1,00, izņemot polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, kam “d” vērtība ir 1,01.”;

                  8)

                  metodē Nr. 8 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “2.

                              vilna (1), dzīvnieku spalvas (2 un 3), zīds (4), kokvilna (5), kupro (21), modāls (22), viskoze (25), poliamīds vai neilons (30), poliesteris (35), polipropilēns (37), elastomultiesteris (46), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).

                        Tā ir vienādi piemērojama akriliem un dažiem modificētiem akriliem, kas apstrādāti ar pirms tam metalizētām krāsām, bet ne tādiem, kas krāsoti ar pēchromēšanas krāsām.”;

                  9)

                  metodē Nr. 9 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                              “2.

                              vilna (1), dzīvnieku spalvas (2 un 3), zīds (4), kokvilna (5), kupro (21), modāls (22), viskoze (25), akrils (26), poliamīds vai neilons (30), poliesteris (35), polipropilēns (37), stikla šķiedras (44), elastomultiesteris (46), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).

                        Ja vilnas vai zīda saturs maisījumā pārsniedz 25 %, izmanto metodi Nr. 2.
                  Ja poliamīda vai neilona saturs maisījumā pārsniedz 25 %, izmanto metodi Nr. 4.”;

                  10)

                  metodi Nr. 10 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “ACETĀTS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto ledus etiķskābi)”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          dažas hloršķiedras (27), proti, polivinilhlorīda šķiedras, papildus hlorētas vai nehlorētas, polipropilēns (37), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).”;

                  11)

                  metodi Nr. 11 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “ZĪDS VAI POLIAMĪDS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto 75 % sērskābi (masa/masa)”

                              b)

                              metodes 1. punktu aizstāj ar šādu:
                              “1.   PIEMĒROŠANAS JOMA
                              Šo metodi pēc bezšķiedru materiāla atdalīšanas izmanto divkāršiem maisījumiem, ko veido:

                                          1.

                                          zīds (4) vai poliamīds vai neilons (30)
                                          un

                                          2.

                                          vilna (1), dzīvnieku spalva (2 un 3), polipropilēns (37), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).”;

                              c)

                              metodes 2. punktu aizstāj ar šādu:
                              “2.   PRINCIPS
                              Zīda, poliamīda vai neilona šķiedras no zināmas maisījuma sausās masas izšķīdina ar 75 % sērskābi (masa/masa).
                              Atlikumu savāc, mazgā, žāvē un nosver. Tā masu, vajadzības gadījumā koriģējot, izsaka procentos no maisījuma sausās masas. Zīda, poliamīda vai neilona sausnes procentuālo sastāvu konstatē, aprēķinot starpību.”

                              d)

                              metodes 4. punktu aizstāj ar šādu:
                              “4.   TESTA PROCEDŪRA
                              Ievēro vispārīgos norādījumos aprakstīto procedūru un rīkojas šādi:

                                          Paraugam, kas atrodas koniskajā kolbā ar stikla aizbāzni un ar vismaz 200 ml tilpumu, pievieno 100 ml 75 % sērskābes (masa/masa) uz gramu parauga un ievieto aizbāzni. Spēcīgi sakrata un 30 minūtes atstāj istabas temperatūrā. Vēlreiz sakrata un atstāj 30 minūtes. Pēdējo reizi sakrata un kolbas saturu filtrē caur nosvērtu filtrtīģeli. Atlikušās šķiedras no kolbas skalo ar 75 % sērskābi. Atlikumu filtrtīģelī pēc kārtas skalo ar 50 ml atšķaidītas sērskābes, ar 50 ml ūdens un ar 50 ml atšķaidīta amonjaka šķīduma. Katru reizi pirms sūknēšanas ļauj šķiedrām būt saskarē ar šķidrumu apmēram 10 minūtes. Nobeigumā skalo ar ūdeni, atstājot šķiedras saskarē ar ūdeni apmēram 30 minūtes. Tīģeli iztukšo ar sūknēšanas palīdzību, tīģeli un atlikumu izžāvē, tos atdzesē un nosver.

                                          Gadījumā, ja procedūru veic divkāršo šķiedru maisījumiem, ko veido poliamīds ar polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, tad pēc šķiedru filtrēšanas caur nosvērtu filtrtīģeli un pirms aprakstītās skalošanas šķiedru atlikumu divas reizes skalo filtrtīģelī, katru reizi ar 50 ml 75 % sērskābes.”;

                              e)

                              metodes 5. un 6. punktu aizstāj ar šādiem:
                              “5.   REZULTĀTU APRĒĶINI UN IZTEIKŠANA
                              Rezultātus aprēķina, kā noteikts vispārīgajos norādījumos. Koeficienta “d” vērtība ir 1,00, izņemot vilnai, kurai “d” = 0,985, polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, kurām “d” = 1,005, un melamīnam, kuram “d” = 1,01.
                              6.   PRECIZITĀTE
                              Homogēnos tekstilmateriālu maisījumos ar šo metodi iegūto rezultātu ticamības robežas nepārsniedz ± 1, nodrošinot 95 % varbūtiskās ticamības līmeni, izņemot divkāršo šķiedru maisījumu, ko veido poliamīds ar polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, kuram rezultātu ticamības robežas nepārsniedz ± 2.”;

                  12)

                  metodi Nr. 14 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “DAŽAS ŠĶIEDRAS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Koncentrētas sērskābes metode)”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          hloršķiedras (27), pamatā vinilhlorīda homopolimēra šķiedras, papildus hlorētas vai nehlorētas, polipropilēns (37), elastolefīns (47), melamīns (48) un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (49).

                                    Attiecīgie modificētie akrili ir tie, kurus iemērcot koncentrētā sērskābē (20 °C temperatūrā relatīvais blīvums ir 1,84) iegūst dzidru šķīdumu.
                              Šo metodi var izmantot metodes Nr. 8 un Nr. 9 vietā.”;

                              c)

                              metodes 2. punktu aizstāj ar šādu:
                              “2.   PRINCIPS
                              Sastāvdaļas, kas nav hloršķiedras, polipropilēns, elastolefīns, melamīns vai polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedras (t. i., šķiedras, kas minētas 1. punkta 1. apakšpunktā) no zināmas maisījuma sausās masas izšķīdina ar koncentrētu sērskābi (relatīvais blīvums 20 °C temperatūrā 1,84). Atlikumu, kas sastāv no hloršķiedrām, polipropilēna, elastolefīna, melamīna vai polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, savāc, mazgā, žāvē un nosver; tā masu, kas vajadzības gadījumā koriģēta, izsaka procentos no maisījuma sausās masas. Pārējo sastāvdaļu procentuālo sastāvu iegūst ar starpības palīdzību.”;

                              d)

                              metodes 5. punktu aizstāj ar šādu:
                              “5.   REZULTĀTU APRĒĶINI UN IZTEIKŠANA
                              Rezultātus aprēķina, kā noteikts vispārīgajos norādījumos. Koeficienta “d” vērtība ir 1,00, izņemot melamīnam un polipropilēna/poliamīda divkomponentu šķiedrām, kam “d” vērtība ir 1,01.”;

                  13)

                  metodi Nr. 16 groza šādi:

                              a)

                              virsrakstu aizstāj ar šādu:

                                 “MELAMĪNS UN DAŽAS CITAS ŠĶIEDRAS

                                 (Metode, kurā izmanto karstu skudrskābi)”

                              b)

                              metodes 1. punkta 2. apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.

                                          kokvilna (5), aramīds (31) un polipropilēns (37).”

         (1)  Šķiedru detalizētu sarakstu skatīt pie attiecīgās metodes.”;


title: Padomes Direktīva 2009/157/EK ( 2009. gada 30. novembris ) par liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               10.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/1

      PADOMES DIREKTĪVA 2009/157/EK
   (2009. gada 30. novembris)
   par liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 77/504/EEK (1977. gada 25. jūlijs) par liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt attiecīgās direktīvas kodifikāciju.

               (2)

               Liellopu ražošana ieņem ļoti nozīmīgu vietu Kopienas lauksaimniecībā, un apmierinošus rezultātus lielā mērā nosaka tīršķirnes vaislinieku izmantošana.

               (3)

               Šķirnes un standartu atšķirības starp dalībvalstīm traucē Kopienas iekšējo tirdzniecību. Ja šīs atšķirības jālikvidē, tādējādi palielinot ražīgumu šajā lauksaimniecības nozarē, tad Kopienas iekšējā tirdzniecība attiecībā uz visiem tīršķirnes vaisliniekiem būtu jāliberalizē.

               (4)

               Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai pieprasīt ģenealoģijas sertifikātus, kas sastādīti saskaņā ar Kopienā pastāvošo kārtību.

               (5)

               Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (5).

               (6)

               Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šajā direktīvā izmanto šādas definīcijas:
   a)   “liellopu sugu tīršķirnes vaislinieks”: ikviens liellops, arī bifelis, kura vecāki un vecvecāki iegrāmatoti vai reģistrēti tās pašas šķirnes ciltsgrāmatā un kurš pats ir iegrāmatots vai reģistrēts un atbilstīgs ierakstīšanai šādā ciltsgrāmatā;
   b)   “ciltsgrāmata”: jebkurš žurnāls, reģistrs, kartotēka vai datu bāze:
   2. pants
   Dalībvalstis nodrošina, ka zootehnisku iemeslu dēļ neaizliedz, neierobežo vai nekavē:

               a)

               Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem;

               b)

               Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopu sugu tīršķirnes vaislinieku spermu, olšūnām un embrijiem;

               c)

               ciltsgrāmatu izveidošanu, ar noteikumu, ka tās atbilst 6. panta prasībām;

               d)

               atzīšanu selekcionāru organizācijām vai apvienībām, kuras uztur ciltsgrāmatas, saskaņā ar 6. pantu; un

               e)

               Kopienas iekšējo tirdzniecību ar buļļiem, kurus izmanto mākslīgajai apsēklošanai, atbilstīgi Padomes Direktīvai 87/328/EEK (1987. gada 18. jūnijs) par tīršķirnes vaislas liellopu atzīšanu par derīgiem vairošanai (6).

         3. pants
   Dalībvalstī oficiāli atzītas selekcionāru organizācijas vai apvienības nedrīkst iebilst pret citu dalībvalstu liellopu sugu tīršķirnes vaislinieku ierakstīšanu savās ciltsgrāmatās, ja tie atbilst prasībām, kas noteiktas saskaņā ar 6. pantu.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar direktīvas 1. panta b) punkta i) daļā minētajām apstiprinātajām iestādēm, kuras ir oficiāli atzītas, lai tās uzturētu un veidotu ciltsgrāmatas, un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
   2.   Saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus 1. punkta vienādai piemērošanai.
   5. pants
   Dalībvalstis var pieprasīt, lai Kopienas iekšējā tirdzniecībā liellopu sugu tīršķirnes vaisliniekiem un šo dzīvnieku spermai vai olšūnām un embrijiem būtu pievienoti ģenealoģijas sertifikāti, kas atbilst paraugam, kurš sastādīts saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto procedūru, jo īpaši attiecībā uz zootehnisko sniegumu.
   6. pants
   Saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto procedūru nosaka:

               a)

               snieguma kontroles metodes un metodes liellopu ģenētiskās vērtības novērtēšanai;

               b)

               kritērijus, kas reglamentē selekcionāru organizāciju vai apvienību atzīšanas;

               c)

               kritērijus, kas reglamentē ciltsgrāmatu izveidi;

               d)

               kritērijus, kas reglamentē reģistrēšanu ciltsgrāmatā;

               e)

               sīkas ziņas, kas jānorāda ģenealoģijas sertifikātā.

         7. pants
   1.   Komisijai palīdz Pastāvīgā zootehnikas komiteja, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 77/505/EEK (1977. gada 25. jūlijs), ar ko izveido Pastāvīgo zootehnikas komiteju (7).
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
   8. pants
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   9. pants
   Direktīvu 77/504/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar I pielikuma A daļā minētajiem aktiem, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   10. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2010. gada 2. janvāra.
   11. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 30. novembris

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. O. LITTORIN

      (1)  2009. gada 20. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  2009. gada 15. jūlija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (3)  OV L 206, 12.8.1977., 8. lpp.

      (4)  Skat. I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (6)  OV L 167, 26.6.1987., 54. lpp.

      (7)  OV L 206, 12.8.1977., 11. lpp.

      I PIELIKUMS

         A daļa

      Atceltā direktīva ar turpmāko grozījumu sarakstu
      (minēti 9. pantā)

                  Padomes Direktīva 77/504/EEK
                  (OV L 206, 12.8.1977., 8. lpp.)

                  Padomes Direktīva 79/268/EEK
                  (OV L 62, 13.3.1979., 5. lpp.)

                  1979. gada Pievienošanās akts, I pielikuma II.A.65 un II.E.6 punkts
                  (OV L 291, 19.11.1979., 64. un 85. lpp.)

                  Padomes Direktīva 85/586/EEK
                  (OV L 372, 31.12.1985., 44. lpp.)

                  tikai 4. pants

                  Padomes Regula (EEK) Nr. 3768/85
                  (OV L 362, 31.12.1985., 8. lpp.)

                  tikai pielikuma 46. punkts

                  Padomes Direktīva 91/174/EEK
                  (OV L 85, 5.4.1991., 37. lpp.)

                  tikai 3. pants

                  Padomes Direktīva 94/28/EK
                  (OV L 178, 12.7.1994., 66. lpp.)

                  tikai 11. pants

                  1994. gada Pievienošanās akts, I pielikuma V.F.I.A.60 punkts
                  (OV C 241, 29.8.1994., 155. lpp.)

                  Padomes Regula (EK) Nr. 807/2003
                  (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.)

                  tikai III pielikuma 23. punkts

                  Padomes Direktīva 2008/73/EK
                  (OV L 219, 14.8.2008., 40. lpp.)

                  tikai 2. pants

         B daļa

      Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos
      (minēti 9. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  77/504/EEK

                  1979. gada 1. janvāris, izņemot 7. pantu
                  Attiecībā uz 7. pantu, katrā no tajā minētajām jomām, tajos pašos datumos, kad panākta dalībvalstu atbilstība noteikumiem, ko piemēro Kopienas iekšējā tirdzniecībā, un jo īpaši lēmumiem, kas pieņemti vēlāk saskaņā ar 6. pantu.

                  85/586/EEK

                  1986. gada 1. janvāris

                  91/174/EEK

                  1991. gada 31. decembris

                  94/28/EK

                  1995. gada 1. jūlijs

                  2008/73/EK

                  2010. gada 1. janvāris

      II PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 77/504/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta a) apakšpunkts

                  1. panta a) apakšpunkts

                  1. panta b) apakšpunkta pirmais un otrais ievilkums

                  1. panta b) apakšpunkta i) un ii) daļa

                  2. panta pirmās daļas pirmais līdz piektais ievilkums

                  2. panta a) līdz e) apakšpunkts

                  2. panta otrā daļa

                  —

                  3. pants

                  —

                  4. pants

                  3. pants

                  4.a pants

                  4. pants

                  5. pants

                  5. pants

                  6. panta 1. punkta pirmais līdz piektais ievilkums

                  6. panta a) līdz e) apakšpunkts

                  6. panta 2. punkts

                  —

                  8. panta 1. un 2. punkts

                  7. panta 1. un 2. punkts

                  8. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  8. pants

                  9. pants

                  —

                  —

                  9. pants

                  —

                  10. pants

                  10. pants

                  11. pants

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums


title: Komisijas Direktīva 2003/76/EK (2003. gada 11. augusts), ar kuru groza Padomes Direktīvu 70/220/EEK attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiemDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0076

Oficiālais Vēstnesis L 206 , 15/08/2003 Lpp. 0029 - 0030

		Komisijas Direktīva 2003/76/EK(2003. gada 11. augusts),ar kuru groza Padomes Direktīvu 70/220/EEK attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 [2], un jo īpaši tās 13. panta 2. punktu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/80/EK [4], jo īpaši tās 5. pantu,tā kā:(1) Direktīva 70/220/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par Kopienas tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta ar Direktīvu 70/156/EEK.(2) Ar Direktīvu 70/220/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/80/EK, noteica konkrētas prasības divu degvielu un vienas degvielas transportlīdzekļiem attiecībā uz to iebūvētām diagnostikas sistēmām (OBD). Šajā direktīvā ietverts arī noteikums par gāzes transportlīdzekļu OBD sistēmu tipa apstiprināšanu uz laiku, ja šīm sistēmām piemīt maznozīmīgi trūkumi. Šie noteikumi jāpapildina ar tehniskiem pasākumiem, kas attiecas uz diagnostikas signālu pārsūtīšanu, lai novērstu tirdzniecības šķēršļus, kuri rodas attiecībā uz dažām jaunām gāzes transportlīdzekļu OBD tehnoloģijām, kam visi citi rādītāji atbilst Direktīvas 70/220/EEK prasībām.(3) Ar Direktīvu 70/220/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/80/EK, tika noteiktas arī konkrētas prasības rezerves katalītisko neitralizatoru EK tipa apstiprināšanai. Šīs prasības jāpielāgo tā, lai tipa apstiprināšanu rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem var veikt kā atsevišķām tehniskām vienībām, pamatojoties uz to, ka tiem ir tāds pats tips kā pamatiekārtas katalītiskajiem neitralizatoriem vai oriģinālajiem rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem, kuriem jau piešķirts tipa apstiprinājums.(4) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 70/220/EEK.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvu 70/156/EEK izveidotā Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 70/220/EEK XI un XIII pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2004. gada 4. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2004. gada 4. septembra.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 11. augustāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisErkki Liikanen[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.[3] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.[4] OV L 291, 28.10.2002., 20. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 70/220/EEK XI un XIII pielikumā izdara šādus grozījumus.A. Šādi groza XI pielikumu:1. Ar šādu iedaļu aizstāj 3.3.3.4. iedaļu:"3.3.3.4. Ar nosacījumu, ka tie darbojas ar izvēlēto degvielu, citi emisijas kontroles sistēmas komponenti vai sistēmas, vai ar emisijām saistīti piedziņas komponenti vai sistēmas, kas pievienotas datoram, kuru kļūda var radīt izplūdes emisiju palielināšanos, pārsniedzot 3.3.2. nodaļā noteiktās robežvērtības;".2. Šādi aizstāj 4.5.2. iedaļu:"4.5.2. Neatkarīgi no šā pielikuma 1. papildinājuma 6.6. iedaļas prasībām un pēc ražotāja pieprasījuma tipa apstiprinātāja iestāde pieņem šādus trūkumus šā pielikuma prasību izpildē attiecībā uz diagnostikas signālu izvērtējumu un pārsūtīšanu:- diagnostikas signālu nosūtīšana par šobrīd izmantoto degvielu uz vienu avota adresi,- viena diagnostikas signālu komplekta izvērtēšana abiem degvielas veidiem (atbilstoši vienas degvielas gāzes transportlīdzekļu izvērtēšanai un neatkarīgi no šobrīd izmantotās degvielas),- viena diagnostikas signālu komplekta izvēle (signālu komplekti piesaistīti vienam no diviem degvielu veidiem), izmantojot degvielas slēdža pozīciju maiņu,- viena diagnostikas signālu komplekta novērtēšana un pārsūtīšana abām degvielām benzīna datorā neatkarīgi no attiecīgajā brīdī izmantotās degvielas. Gāzapgādes sistēmas dators novērtē un pārsūta datus, kas saistīti ar gāzveida degvielas sistēmu, un uzglabā reģistrēto informāciju par degvielas stāvokli.Ražotājs var pieprasīt papildu alternatīvas, un tipa apstiprinātāja iestāde tās var piešķirt pēc savas izvēles."3. Šādi aizstāj 1. papildinājuma 6.6. iedaļu:"6.6. Konkrētas prasības diagnostikas signālu pārsūtīšanai no divu degvielu transportlīdzekļiem6.6.1. Ja divu degvielu transportlīdzekļiem dažādu degvielu signālus saglabā vienā un tajā pašā datorā, diagnostikas signālus darbībai ar benzīnu un darbībai ar gāzi novērtē un pārsūta neatkarīgi vienam no otra.6.6.2. Ja divu degvielu transportlīdzekļiem dažādu degvielu signālus saglabā atsevišķos datoros, diagnostikas signālus darbībai ar benzīnu un darbībai ar gāzi novērtē un pārsūta no attiecīgajai degvielai paredzētā datora.6.6.3. Pēc diagnostikas instrumenta pieprasījuma diagnostikas signālus transportlīdzeklim, kas darbojas ar benzīnu, nosūta uz vienu avota adresi, un diagnostikas signālus transportlīdzeklim, kas darbojas ar gāzi, nosūta uz otru avota adresi. Avota adrešu izmantošana ir izklāstīta ISO DIS 15031–5 "Ceļu transportlīdzekļi – Saziņa starp transportlīdzekli un ārēju testēšanas iekārtu ar emisiju saistītai diagnostikai – 5. daļā: Diagnostikas pakalpojumi, kas saistīti ar emisiju", datēts ar 2001. gada novembri."B. Ar šādu 4.4. iedaļu papildina XIII pielikumu:"4.4. Ja tipa apstiprinājuma pieprasītājs var tipa apstiprinātājai iestādei pierādīt, ka rezerves katalītiskā neitralizatora tips ir šās direktīvas X pielikuma papildinājuma 1.10. iedaļā norādītais, tipa apstiprinājuma piešķiršanu nenosaka pārbaude, vai iekārta atbilst 6. iedaļā izklāstītajām prasībām."--------------------------------------------------