title: Komisijas Deleģētā direktīva 2014/10/ES ( 2013. gada 18. oktobris ), ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu attiecībā uz atbrīvojumu svinam sakausējumos kā supravadītājam vai siltumvadītājam, ko izmanto kriodzesētāju dzesēšanas galvās un/vai kriodzesētās aukstumzondēs, un/vai kriodzesētās ekvipotenciālās savienošanas sistēmās, medicīniskās ierīcēs (8. kategorija) un/vai rūpnieciskos uzraudzības un vadības instrumentos  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               9.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 4/63

         KOMISIJAS DELEĢĒTĀ DIREKTĪVA 2014/10/ES
   (2013. gada 18. oktobris),
   ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu attiecībā uz atbrīvojumu svinam sakausējumos kā supravadītājam vai siltumvadītājam, ko izmanto kriodzesētāju dzesēšanas galvās un/vai kriodzesētās aukstumzondēs, un/vai kriodzesētās ekvipotenciālās savienošanas sistēmās, medicīniskās ierīcēs (8. kategorija) un/vai rūpnieciskos uzraudzības un vadības instrumentos
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/65/ES par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (1) un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2011/65/ES aizliedz izmantot svinu tirgū laistās elektriskās un elektroniskās iekārtās.

               (2)

               Pašlaik nav iespējams neizmantot svinu vai to aizstāt sakausējumos, kur tas funkcionē kā supravadītājs vai siltumvadītājs, ko izmanto kriodzesētāju dzesēšanas galvās un/vai kriodzesētās aukstumzondēs, un/vai kriodzesētās ekvipotenciālās savienošanas sistēmās, medicīniskās ierīcēs (8. kategorija) un/vai rūpnieciskos uzraudzības un vadības instrumentos. Pašlaik tirgū nav šim lietojumam paredzētu, reāli izmantojamu bezsvina ierīču.

               (3)

               Ir vajadzīgs laiks alternatīvu risinājumu drošuma testēšanai un ražojuma reģistrēšanai.

               (4)

               Tādēļ Direktīva 2011/65/ES būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Vēlākais sestā mēneša pēdējā dienā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 18. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā pievieno šādu 29. punktu:

                  “29.

                  Svins kā supravadītājs vai siltumvadītājs, ko izmanto kriodzesētāju dzesēšanas galvās un/vai kriodzesētās aukstumzondēs, un/vai kriodzesētās ekvipotenciālās savienošanas sistēmās, medicīniskās ierīcēs (8. kategorija) un/vai rūpnieciskos uzraudzības un vadības instrumentos. Termiņš beidzas 2021. gada 30. jūnijā.”


title: Komisijas Īstenošanas direktīva (ES) 2015/2392 (2015. gada 17. decembris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 attiecībā uz ziņošanu kompetentajām iestādēm par faktiskajiem vai iespējamajiem minētās regulas pārkāpumiem

text:
               18.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/126

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA (ES) 2015/2392
   (2015. gada 17. decembris)
   par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 attiecībā uz ziņošanu kompetentajām iestādēm par faktiskajiem vai iespējamajiem minētās regulas pārkāpumiem
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regulu (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (1) un jo īpaši tās 32. panta 5. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Personas, kas kompetentajām iestādēm ziņo par faktiskiem vai iespējamiem Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem (ziņotāji), var iesniegt jaunu informāciju kompetentajām iestādēm un palīdzēt tām atklāt un noteikt sankcijas par tirgus ļaunprātīgas izmantošanas pārkāpumiem. Tomēr no ziņošanas par pārkāpumiem var atturēt bailes no atriebības, diskriminācijas vai personas datu izpaušanas. Tādēļ ir vajadzīgi atbilstoši pasākumi attiecībā uz ziņošanu, lai nodrošinātu ziņotāju un apsūdzēto personu vispārējo aizsardzību un pamattiesību ievērošanu. Personas, kas apzināti kompetentajām iestādēm iesniedz nepareizu vai maldinošu informāciju, nebūtu jāuzskata par ziņotājiem, un tādējādi tām nebūtu jānodrošina aizsardzības mehānismi.

               (2)

               Kompetentajām iestādēm būtu jāatļauj anonīma ziņošana, un šīs direktīvas aizsardzības mehānismi būtu jāpiemēro arī tad, ja anonīms ziņotājs nolemtu savu identitāti kompetentajai iestādei atklāt vēlāk. Ziņotājiem vajadzētu būt brīviem ziņot, vai nu izmantojot iekšējās procedūras, ja tādas ir, vai tieši kompetentajai iestādei.

               (3)

               Lai izskatītu ziņojumus par Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem un nodrošinātu saziņu ar ziņojošām personām, kā arī pienācīgi veiktu turpmākus pasākumus attiecībā uz ziņojumu, būtu vajadzīgi īpaši norīkoti kompetento iestāžu darbinieki, kas ir profesionāli apmācīti, tostarp piemērojamo datu aizsardzības noteikumu jomā.

               (4)

               Personām, kuras vēlas ziņot par faktiskiem vai iespējamiem Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem, vajadzētu būt iespējai pieņemt informētu lēmumu par to, vai, kā un kad iesniegt ziņojumu. Tādēļ kompetentajām iestādēm būtu jāpublisko un jādara viegli pieejama informācija par pieejamajiem saziņas kanāliem ar kompetentajām iestādēm, par piemērojamām procedūrām un par īpaši norīkotajiem tās iestādes darbiniekiem, kas apstrādā ziņojumus par pārkāpumiem. Visai informācijai saistībā ar ziņojumiem par pārkāpumiem vajadzētu būt pārredzamai, viegli saprotamai un ticamai, lai veicinātu un netraucētu ziņošanu par pārkāpumiem.

               (5)

               Lai nodrošinātu efektīvu saziņu ar īpaši norīkotajiem darbiniekiem, ir nepieciešams, lai kompetentās iestādes ieviestu un izmantotu dažādus saziņas kanālus, kuriem vajadzētu būt lietotājdraudzīgiem un izmantojamiem rakstiskai un mutiskai, kā arī elektroniskai un neelektroniskai saziņai.

               (6)

               Ir svarīgi, lai procedūras to personu aizsardzībai, kas strādā saskaņā ar darba līgumu, neatkarīgi no to darba attiecību rakstura un no tā, vai tie būtu algoti darbinieki vai ne, un kas ziņo par Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem vai tiek apsūdzēti tajos, aizsargātu šādas personas pret atriebību, diskrimināciju vai cita veida tiešu vai netiešu netaisnīgu attieksmi. Atkarībā no apstākļiem netaisnīga attieksme var izpausties ļoti dažādos veidos. Tādējādi atsevišķi gadījumi ir jāizvērtē, izmantojot strīdu izšķiršanas noteikumus vai tiesu procedūras, kas pieejamas saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

               (7)

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai kompetentās iestādes būtu ieviesušas atbilstīgas aizsardzības procedūras, lai apstrādātu ziņojumus par pārkāpumiem un to personu personas datus, par kurām tiek ziņots. Šādām procedūrām būtu jānodrošina, lai visu ziņojošo personu un to personu, par kurām tiek ziņots, identitāte tiktu aizsargāta visos procedūras posmos. Šim pienākumam nebūtu jāskar informācijas izpaušanas pienākuma vajadzība un samērīgums, ja šāda prasība ir noteikta Savienības vai valsts tiesību aktos, un uz to būtu jāattiecina attiecīgie aizsardzības pasākumi saskaņā ar šiem tiesību aktiem, tostarp saistībā ar izmeklēšanu vai tiesvedību vai lai aizsargātu citu personu brīvību, tostarp tās personas, par kuru tiek ziņots, tiesības uz aizstāvību.

               (8)

               Ir ļoti svarīgi un nepieciešami, lai kompetentās iestādes īpaši norīkotie darbinieki un tie kompetentās iestādes darbinieki, kas saņem piekļuvi informācijai, ko kompetentajai iestādei ir sniegusi ziņojošā persona, ievērotu dienesta noslēpumu un konfidencialitāti, pārsūtot datus gan kompetentās iestādes ietvaros, gan ārpus tās, tostarp gadījumā, ja kompetentā iestāde sāk izmeklēšanu vai izpēti, vai turpmākas izpildes darbības saistībā ar ziņojumu par pārkāpumiem.

               (9)

               Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tiek atbilstīgi uzskaitīti visi ziņojumi par pārkāpumiem, ka katrs ziņojums ir pieejams kompetentajā iestādē un ka ziņojumā sniegtā informācija var tikt vajadzības gadījumā izmantota izpildes darbības veikšanai kā pierādījums. Dalībvalstīm būtu jānodrošina saderība ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (2) un valsts tiesību aktiem, ar kuriem transponē Direktīvu 95/46/EK.

               (10)

               Ziņojošās personas un tās personas, par kuru tiek ziņots, personas datu aizsardzībai ir ļoti būtiska nozīme, lai novērstu netaisnīgu attieksmi vai kaitējumu reputācijai sakarā ar personas datu izpaušanu, jo īpaši datu izpaušanu, kas atklāj attiecīgās personas identitāti. Tādējādi papildus valsts tiesību aktiem datu aizsardzības jomā, ar kuriem transponē Direktīvu 95/46/EK, kompetentajām iestādēm būtu jāievieš atbilstošas datu aizsardzības procedūras, kas ir konkrēti saistītas ar ziņojošās personas un tās personas, par kuru tiek ziņots, aizsardzību; šajās procedūrās būtu kompetentās iestādes ietvaros jāietver droša sistēma, kurai būtu ierobežotas piekļuves tiesības tikai pilnvarotiem darbiniekiem.

               (11)

               Lai novērtētu ziņojumu par pārkāpumiem un veiktu nepieciešamās izmeklēšanas un izpildes darbības, varētu būt vajadzīgs, lai kompetentā iestāde nosūtītu personas datus, kas ir saistīti ar ziņojumiem par pārkāpumiem. Pārsūtot datus kompetentās iestādes ietvaros vai trešām personām, kompetentajām iestādēm vajadzētu saskaņā ar valsts tiesību aktiem ievērot konfidencialitāti, cik vien tas iespējams.

               (12)

               Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumā apsūdzētās personas, par kuru tiek ziņots, tiesības būtu jāaizsargā, lai novērstu kaitējumu reputācijai vai citas negatīvas sekas. Turklāt tās personas, par kuru tiek ziņots, tiesības uz aizstāvību un piekļuvi tiesiskās aizsardzības līdzekļiem būtu pilnībā jāievēro visos pēc ziņojuma veiktās procedūras posmos. Dalībvalstīm būtu jānodrošina tās personas, par kuru tiek ziņots, tiesības uz aizstāvību, tostarp tiesības uz lietas materiālu pieejamību, tiesības tikt uzklausītai un tiesības uz efektīvu piekļuvi tiesiskās aizsardzības līdzekļiem pret lēmumu par personu, par kuru tiek ziņots, saskaņā ar piemērojamām procedūrām, kas noteiktas valsts tiesību aktos saistībā ar izmeklēšanu vai turpmāku tiesvedību.

               (13)

               Regulārai un vismaz reizi divos gados veiktai kompetento iestāžu procedūru pārskatīšanai būtu jānodrošina, ka šīs procedūras ir atbilstīgas un progresīvas, tādējādi atbilstot to mērķim. Šajā nolūkā ir svarīgi, lai kompetentās iestādes izvērtētu savu pieredzi un dalītos pieredzē un paraugpraksē ar citām kompetentajām iestādēm.

               (14)

               Ņemot vērā, ka detalizēti noteikumi par ziņotāju aizsardzību dalībvalstīm vēl vairāk sarežģītu uzdevumu nodrošināt saskanību un darbības atbilstību to valsts sistēmām, tostarp administratīvā, procedūru un institucionālā jomā, ir vajadzīga zināma elastība attiecībā uz īstenošanas aktu. Šāda elastība vislabāk būtu panākama ar direktīvu, nevis regulu, tāpēc direktīva šķiet vispiemērotākais instruments, lai dalībvalstis režīmu ziņošanai par pārkāpumiem varētu efektīvi pielāgot savām valsts sistēmām, tostarp iestāžu sistēmai.

               (15)

               Ņemot vērā to, ka Regulu (ES) Nr. 596/2014 sāk piemērot no 2016. gada 3. jūlija, ir lietderīgi, lai dalībvalstis transponētu un piemērotu ar šo direktīvu saistītos noteikumus no 2016. gada 3. jūlija.

               (16)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Eiropas Vērtspapīru komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   I NODAĻA

      PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS

   1. pants
   Priekšmets
   Ar šo direktīvu paredz noteikumus, kuros precizē Regulas (ES) Nr. 596/2014 32. panta 1. punktā izklāstītās procedūras, tostarp ziņošanas kārtību un ziņojumu pēcpasākumu kārtību, kā arī pasākumus saskaņā ar darba līgumu strādājošo personu aizsardzībai un pasākumus personas datu aizsardzībai.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “ziņojošā persona” ir persona, kas kompetentajai iestādei ziņo par faktiskiem vai iespējamiem Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem;

               2)

               “persona, par kuru tiek ziņots” ir persona, kuru ziņojošā persona apsūdz tajā, ka tā ir veikusi vai gatavojas veikt Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumu;

               3)

               “ziņojums par pārkāpumu” ir ziņojums, ko kompetentajai iestādei iesniedz ziņojošā persona, par faktiskiem vai iespējamiem Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem.

         II NODAĻA

      PROCEDŪRAS, LAI SAŅEMTU ZIŅOJUMUS PAR PĀRKĀPUMIEM UN VEIKTU TURPMĀKOS PASĀKUMUS ATTIECĪBĀ UZ TIEM

   3. pants
   Īpaši norīkoti darbinieki
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm ir darbinieki, kas ir īpaši norīkoti apstrādāt ziņojumus par pārkāpumiem (“īpaši norīkoti darbinieki”). Īpaši norīkotus darbiniekus apmāca apstrādāt ziņojumus par pārkāpumiem.
   2.   Īpaši norīkoti darbinieki veic šādas funkcijas:

               a)

               visām ieinteresētajām personām sniedz informāciju par procedūrām attiecībā uz ziņošanu par pārkāpumiem;

               b)

               saņem ziņojumus par pārkāpumiem un veic turpmākus pasākumus attiecībā uz tiem;

               c)

               uztur kontaktus ar ziņojošo personu, ja tā ir izpaudusi savu identitāti.

         4. pants
   Informācija attiecībā uz ziņojumu saņemšanu par pārkāpumiem un turpmākiem pasākumiem attiecībā uz tiem
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes savās tīmekļa vietnēs atsevišķā, viegli identificējamā un pieejamā iedaļā publicē 2. punktā izklāstīto informāciju attiecībā uz ziņojumu saņemšanu par pārkāpumiem.
   2.   Šā panta 1. punktā minētajā informācijā iekļauj visus šādus datus:

               a)

               saziņas kanāli, lai saņemtu ziņojumus par pārkāpumiem un veiktu turpmākus pasākumus attiecībā uz tiem un lai sazinātos ar īpaši norīkotajiem darbiniekiem saskaņā ar 6. panta 1. punktu, tostarp:

                           1)

                           tālruņa numuri, norādot, vai, izmantojot šīs tālruņa līnijas, sarunas tiek ierakstītas vai ne;

                           2)

                           īpašas pasta un elektroniskā pasta adreses, kas ir drošas un nodrošina konfidencialitāti, lai sazinātos ar īpaši norīkotajiem darbiniekiem;

               b)

               šīs direktīvas 5. pantā minētās procedūras, ko piemēro ziņojumiem par pārkāpumiem;

               c)

               konfidencialitātes režīms, ko piemēro ziņojumiem par pārkāpumiem saskaņā ar 5. pantā minētajām procedūrām, ko piemēro ziņojumiem par pārkāpumiem;

               d)

               procedūras to personu aizsardzībai, kas strādā saskaņā ar darba līgumu;

               e)

               paziņojums, kurā ir skaidri norādīts, ka personas, kas kompetentajai iestādei dara pieejamu informāciju saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 596/2014, netiek uzskatītas par personām, kas būtu pārkāpušas kādu informācijas izpaušanas ierobežojumu, kas paredzēts līgumā vai kādā normatīvo vai administratīvo aktu noteikumā, un tās nesauc ne pie kāda veida atbildības saistībā ar šādu informācijas izpaušanu.

         3.   Kompetentās iestādes var savās tīmekļa vietnēs publicēt sīkāku informāciju par 2. punktā izklāstīto ziņojumu saņemšanu par pārkāpumiem un turpmākiem pasākumiem attiecībā uz tiem.
   5. pants
   Procedūras, ko piemēro ziņojumiem par pārkāpumiem
   1.   Šīs direktīvas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētās procedūrās, ko piemēro ziņojumiem par pārkāpumiem, skaidri norāda visu šādu informāciju:

               a)

               ziņojumus par pārkāpumiem var iesniegt arī anonīmi;

               b)

               veids, kādā kompetentā iestāde var pieprasīt ziņojošajai personai precizēt iesniegto informācijai vai sniegt papildu informāciju, kas ziņojošajai personai ir pieejama;

               c)

               kādu atsauksmes veidu, saturu un termiņu ziņojošā persona var sagaidīt pēc ziņojuma iesniegšanas attiecībā uz rezultātu ziņojumam par pārkāpumu;

               d)

               konfidencialitātes režīms, ko piemēro ziņojumiem par pārkāpumiem, tostarp detalizēts apraksts par apstākļiem, kādos ziņojošās personas konfidenciālie dati var tikt izpausti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 596/2014 27., 28. un 29. pantu.

         2.   Šā panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajā detalizētajā aprakstā nodrošina, ka ziņojošā persona ir informēta par ārkārtas gadījumiem, kad datu konfidencialitāte var netikt nodrošināta, tostarp gadījumiem, kad datu izpaušana ir vajadzīgs un samērīgs pienākums, kas ir paredzēts Savienības vai valsts tiesību aktos saistībā ar izmeklēšanu vai turpmāku tiesvedību vai lai aizsargātu citu personu brīvību, tostarp tās personas, par kuru tiek ziņots, tiesības uz aizstāvību, un katrā gadījumā tam piemēro attiecīgus aizsardzības pasākumus saskaņā ar šādiem tiesību aktiem.
   6. pants
   Īpaši saziņas kanāli
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes ievieš neatkarīgus un autonomus saziņas kanālus, kas ir gan droši, gan nodrošina konfidencialitāti, lai saņemtu ziņojumus par pārkāpumiem un veiktu turpmākus pasākumus attiecībā uz tiem (“īpaši saziņas kanāli”).
   2.   Īpašus saziņas kanālus uzskata par neatkarīgiem un autonomiem ar noteikumu, ka tie atbilst visiem šādiem kritērijiem:

               a)

               tie ir nošķirti no kompetentās iestādes vispārējas saziņas kanāliem, tostarp tādiem kanāliem, kurus kompetentā iestāde savas ikdienišķās darbības nolūkos izmanto iekšējai saziņai un saziņai ar trešām personām;

               b)

               tos izstrādā, uzstāda un izmanto tādā veidā, lai nodrošinātu informācijas pilnīgumu, integritāti un konfidencialitāti un novērstu to kompetentās iestādes darbinieku piekļuvi, kuri nav tai pilnvaroti;

               c)

               tie nodrošina ilglietojuma informācijas uzglabāšanu saskaņā ar 7. pantu, lai būtu iespējams veikt turpmākas izmeklēšanas.

         3.   Īpašie saziņas kanāli ļauj ziņot par faktiskiem vai iespējamiem pārkāpumiem vismaz visos turpmāk minētajos veidos:

               a)

               elektroniska vai papīra formāta rakstisks ziņojums par pārkāpumiem;

               b)

               mutisks ziņojums par pārkāpumiem, izmantojot telefona līniju, sarunu ierakstot vai ne;

               c)

               klātienē tiekoties ar īpaši norīkotiem kompetentās iestādes darbiniekiem.

         4.   Kompetentā iestāde ziņojošajai personai sniedz 4. panta 2. punktā minēto informāciju, pirms saņem ziņojumu par pārkāpumu vai vēlākais tā saņemšanas brīdī.
   5.   Kompetentās iestādes nodrošina, ka to ziņojumu par pārkāpumu, kuru saņem citādāk, nevis izmantojot šajā pantā minētos īpašos saziņas kanālus, nekavējoties bez izmaiņām nodod īpaši norīkotajiem kompetentās iestādes darbiniekiem, izmantojot īpašos saziņas kanālus.
   7. pants
   Saņemto ziņojumu uzskaite
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes uzskaita visus saņemtos ziņojumus par pārkāpumiem.
   2.   Kompetentās iestādes nekavējoties apstiprina, ka ir saņēmušas rakstiskus ziņojumus par pārkāpumiem, apstiprinājumu nosūtot uz pasta vai elektroniskā pasta adresi, ko ir norādījusi ziņojošā persona, ja vien tā nav skaidri apliecinājusi, ka to nevēlas, vai ja kompetentā iestāde pamatoti uzskata, ka apstiprinājums par rakstiska ziņojuma saņemšanu apdraudētu ziņojošās personas identitātes aizsardzību.
   3.   Ja ziņošanai par pārkāpumiem izmanto telefona līniju, kurā sarunas tiek ierakstītas, kompetentajai iestādei ir tiesības šādi dokumentēt mutisko ziņojumu:

               a)

               sarunas audioieraksts, kas fiksēts ilglietojuma un pieejamā formātā; vai

               b)

               pilnīgs un precīzs sarunas pieraksts, ko sagatavojuši īpaši norīkotie kompetentās iestādes darbinieki. Gadījumos, kad ziņojošā persona ir darījusi zināmu savu identitāti, kompetentā iestāde piedāvā iespēju ziņojošajai personai pārbaudīt, izlabot un saskaņot zvana pierakstu, to parakstot.

         4.   Ja ziņošanai par pārkāpumiem izmanto telefona līniju, kurā sarunas netiek ierakstītas, kompetentajai iestādei ir tiesības dokumentēt mutisko ziņojumu, izmantojot precīzu sarunas protokolu, ko sagatavojuši īpaši norīkotie kompetentās iestādes darbinieki. Gadījumos, kad ziņojošā persona ir darījusi zināmu savu identitāti, kompetentā iestāde piedāvā iespēju ziņojošajai personai pārbaudīt, izlabot un saskaņot zvana protokolu, to parakstot.
   5.   Ja persona saskaņā ar 6. panta 3. punkta c) apakšpunktu pieprasa tikšanos klātienē ar īpaši norīkotajiem kompetentās iestādes darbiniekiem, lai ziņotu par pārkāpumu, kompetentās iestādes nodrošina, ka pilnīgs un precīzs tikšanās protokols tiek uzglabāts ilglietojuma un pieejamā formātā. Kompetentā iestāde ir tiesīga šādi dokumentēt tikšanos klātienē:

               a)

               sarunas audioieraksts, kas fiksēts ilglietojuma un pieejamā formātā; vai

               b)

               precīzs tikšanās protokols, ko sagatavojuši īpaši norīkotie kompetentās iestādes darbinieki. Gadījumos, kad ziņojošā persona ir darījusi zināmu savu identitāti, kompetentā iestāde piedāvā iespēju ziņojošajai personai pārbaudīt, izlabot un saskaņot tikšanās protokolu, to parakstot.

         8. pants
   To personu aizsardzība, kas strādā saskaņā ar darba līgumu
   1.   Dalībvalstis ievieš procedūras, lai nodrošinātu efektīvu informācijas apmaiņu un sadarbību starp kompetentajām iestādēm un jebkuru citu attiecīgo iestādi, kas ir iesaistīta to personu aizsardzībā, kas strādā saskaņā ar darba līgumu un kas kompetentajai iestādei ziņo par Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem vai tiek apsūdzētas šādos pārkāpumos, novēršot atriebību, diskrimināciju vai cita veida netaisnīgu attieksmi, kas rodas sakarā vai saistībā ar ziņošanu par Regulas (ES) Nr. 596/2014 pārkāpumiem.
   2.   Šā panta 1. punktā minētās procedūras nodrošina vismaz to, ka:

               a)

               ziņojošajām personām ir pieejama visaptveroša informācija un konsultācijas par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem un procedūrām, kas ir pieejamas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, lai tās aizsargātu pret netaisnīgu attieksmi, tostarp par procedūrām finansiālas kompensācijas pieprasīšanai;

               b)

               ziņojošajām personām ir pieejama efektīva kompetento iestāžu palīdzība jebkurā attiecīgajā iestādē, kas ir iesaistīta minēto personu aizsardzībā pret netaisnīgu attieksmi, tostarp apstiprinot ziņojošās personas kā ziņotājas statusu darba strīdos.

         9. pants
   Personas datu aizsardzības procedūras
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes glabā 7. pantā minētos uzskaites dokumentus konfidenciālā un drošā sistēmā.
   2.   Piekļuve 1. punktā minētajai sistēmai ir ierobežota, nodrošinot, ka tajā uzglabātie dati ir pieejami tikai tiem kompetentās iestādes darbiniekiem, kuriem piekļuve minētajiem datiem ir nepieciešama, lai veiktu savus profesionālos pienākumus.
   10. pants
   Datu nosūtīšana kompetentās iestādes ietvaros un ārpus tās
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes ir ieviesušas atbilstīgas procedūras ziņojošās personas un tās personas, par kuru tiek ziņots, personas datu nosūtīšanai kompetentās iestādes ietvaros un ārpus tās.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka, kompetentās iestādes ietvaros vai ārpus tās nosūtot datus, kas saistīti ar ziņojumu par pārkāpumu, netiek tieši vai netieši atklāta ziņojošās personas un tās personas, par kuru tiek ziņots, identitāte vai jebkādas citas atsauces uz apstākļiem, kas ļautu izdarīt secinājumus par ziņojošās personas vai tās personas, par kuru tiek ziņots, identitāti, ja vien šāda nosūtīšana nav saskaņā ar konfidencialitātes režīmu, kas minēts 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā.
   11. pants
   Procedūras to personu, par kurām tiek ziņots, aizsardzībai
   1.   Ja to personu, par kurām tiek ziņots, identitāte nav sabiedrībai zināma, attiecīgā dalībvalsts nodrošina, ka to identitāte tiek aizsargāta vismaz tādā pašā veidā kā personām, uz kurām attiecas kompetentās iestādes veikta izmeklēšana.
   2.   Šīs direktīvas 9. pantā izklāstītās procedūras attiecas arī uz to personu, par kurām tiek ziņots, identitātes aizsardzību.
   12. pants
   Kompetento iestāžu procedūru pārskatīšana
   Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes regulāri – vismaz reizi divos gados – pārskata savas procedūras attiecībā uz ziņojumu saņemšanu par pārkāpumiem un turpmākiem pasākumiem attiecībā uz tiem. Pārskatot šādas procedūras, kompetentās iestādes ņem vērā savu un citu kompetento iestāžu pieredzi un attiecīgi pielāgo savas procedūras saskaņā ar tirgus un tehnoloģiju attīstību.
   III NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   13. pants
   Transponēšana
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2016. gada 3. jūlijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
   Minētos noteikumus tās piemēro no 2016. gada 3. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   14. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   15. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2015. gada 17. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 173, 12.6.2014., 1. lpp.

      (2)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas direktīva 2014/37/ES ( 2014. gada 27. februāris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/671/EEK par drošības jostu un bērnu ierobežotājsistēmu obligātu lietošanu transportlīdzekļos

text:
               28.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 59/32

      KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA 2014/37/ES
   (2014. gada 27. februāris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/671/EEK par drošības jostu un bērnu ierobežotājsistēmu obligātu lietošanu transportlīdzekļos
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Direktīvu 91/671/EEK par drošības jostu un bērnu ierobežotājsistēmu obligātu lietošanu transportlīdzekļos (1) un jo īpaši tās 7.a pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 97/836/EK (2) Eiropas Kopiena 1998. gada 24. martā pievienojās Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai izmantot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (turpmāk “Pārskatītais 1958. gada nolīgums”).

               (2)

               Saskaņā ar 1. punktu Lēmuma 97/836/EK II pielikumā atbilstīgi Pārskatītajam 1958. gada nolīgumam tehniskās prasības ANO EEK noteikumos kļūst par alternatīvu tehniskajiem pielikumiem attiecīgajām atsevišķajām Savienības direktīvām, ja tām ir tāda pati darbības joma un ja ANO EEK noteikumiem atbilst atsevišķas Savienības direktīvas. Tomēr direktīvu papildu noteikumi, piemēram, attiecībā uz montāžas prasībām vai apstiprināšanas procedūru, paliek spēkā.

               (3)

               ANO EEK vadībā ir izstrādāti un pieņemti jauni ANO EEK noteikumi, proti, Vienoti noteikumi par mehāniskajos transportlīdzekļos izmantotu uzlabotu bērnu ierobežotājsistēmu (ECRS) apstiprināšanu (turpmāk “Noteikumi Nr. 129”).

               (4)

               Noteikumi Nr. 129 stājās spēkā 2013. gada 9. jūlijā kā pielikums Pārskatītajam 1958. gada nolīgumam.

               (5)

               Standartizētās Noteikumu Nr. 129 prasības ir alternatīvas paaugstinātas prasības salīdzinājumā ar tām, kas noteiktas Noteikumos Nr. 44 — Vienoti noteikumi par mehānisko transportlīdzekļu pasažieru bērnu ierobežotājierīču apstiprināšanu (bērnu ierobežotājsistēmas) (3) un atspoguļo tehnikas attīstību vairākos bērnu ierobežotājsistēmu aspektos, piemēram, sānu trieciena testi, uz aizmuguri vērsts stāvoklis bērniem vecumā līdz 15 mēnešiem, saderība ar dažādiem transportlīdzekļiem, testa manekeni un testa stendi un pielāgojamība dažāda auguma bērniem.

               (6)

               Direktīvā 91/671/EEK ir noteiktas prasības par bērnu ierobežotājsistēmu apstiprināšanu un obligātu lietošanu mehāniskajos transportlīdzekļos Savienībā, tādēļ tā būtu jāgroza, lai ietvertu tādu bērnu ierobežotājsistēmu lietošanu, kas apstiprinātas saskaņā ar Noteikumu Nr. 129 tehniskajām prasībām.

               (7)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 91/671/EEK 7.b pantu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/671/EEK 2. pantu groza šādi:

               (1)

               panta 1. a) apakšpunkta i) daļu aizstāj ar šādu:

                           “i)

                           M1, N1, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļu gadījumā dalībvalstis pieprasa, lai šo transportlīdzekļu izmantošanas laikā visi tā lietotāji izmantotu paredzētās drošības sistēmas.
                           Bērnus, kuru augums nepārsniedz 150 cm un kuri atrodas ar drošības sistēmām aprīkotos M1, N1, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļos, piesprādzē ar integrēto vai neintegrēto bērnu ierobežotājsistēmu 1. panta 4. punkta a) un b) apakšpunkta nozīmē, kas ir piemērota bērna fiziskajiem rādītājiem atbilstoši:

                                       —

                                       1. panta 3. punktā noteiktajai tādu bērnu ierobežotājsistēmu klasifikācijai, kas apstiprinātas saskaņā ar šā punkta c) apakšpunkta i) daļu;

                                       —

                                       ražotāja norādītajam izmēru diapazonam un maksimālajai pasažiera masai, kurai bērnu ierobežotājsistēma ir paredzēta — tādām bērnu ierobežotājsistēmām, kas apstiprinātas saskaņā ar šā panta c) apakšpunkta ii) daļu.

                                 M1, N1, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļos, kas nav aprīkoti ar drošības sistēmām:

                                       —

                                       nedrīkst pārvadāt bērnus, kas jaunāki par trīs gadiem,

                                       —

                                       neskarot ii) punktu, bērni, kuriem ir trīs un vairāk gadi un kuru augums nepārsniedz 150 cm, sēž sēdvietā, kas nav priekšējā sēdvieta”;

               (2)

               panta 1. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                           “c)

                           ja lieto bērnu ierobežotājsistēmu, tai ir jābūt apstiprinātai saskaņā ar šādiem standartiem:

                                       i)

                                       ANO EEK Noteikumi Nr. 44/03 vai Direktīva 77/541/EEK; vai

                                       ii)

                                       ANO EEK Noteikumi Nr. 129;

                                 vai jebkādi turpmāki to pielāgojumi.
                           Bērnu ierobežotājsistēmu uzstāda saskaņā ar bērnu ierobežotājsistēmas ražotāja sniegtu montāžas informāciju (piemēram, lietošanas instrukcija, buklets vai elektroniska publikācija), kurā norādīts, kādā veidā un kādos transportlīdzekļu tipos sistēmu ir droši izmantot.”

         2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais sešus mēnešus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu tajā noteiktās prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto aktu tekstu.
   Pieņemot minētos aktus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 27. februārī

            Komisijas un tās priekšsēdētāja vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Siim KALLAS

      (1)  OV L 373, 31.12.1991., 26. lpp.

      (2)  Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmums 97/836/EK par Eiropas Kopienas pievienošanos ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.).

      (3)  OV L 306, 23.11.2007., 1. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas direktīva 2014/111/ES ( 2014. gada 17. decembris ), ar ko saistībā ar to, ka Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir pieņēmusi dažus kodeksus un saistītus grozījumus dažās konvencijās un protokolos, groza Direktīvu 2009/15/EK  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               20.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 366/83

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA 2014/111/ES
   (2014. gada 17. decembris),
   ar ko saistībā ar to, ka Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir pieņēmusi dažus kodeksus un saistītus grozījumus dažās konvencijās un protokolos, groza Direktīvu 2009/15/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvu 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā (1), un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta otro teikumu,
   saskaņā ar atbilstības pārbaudes procedūru, kura noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 2099/2002, ar ko izveido Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteju (COSS) (2), 5. pantā,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2099/2002 5. panta 1. punktu dalībvalstis un Komisija sadarbojas, lai vajadzības gadījumā noteiktu kopīgu nostāju vai pieeju kompetentajos starptautiskajos forumos ar mērķi samazināt risku, ka Savienības jūrlietu tiesību akti varētu nonākt pretrunā ar starptautiskajiem instrumentiem.

               (2)

               Direktīva 2009/15/EK kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 391/2009 (3) veido vienotu tiesību aktu kopumu, kurš atbilstoši vieniem un tiem pašiem principiem un definīcijām saskaņoti reglamentē atzīto organizāciju darbības. Saskaņā ar Direktīvas 2009/15/EK 3. panta 2. punktu, ja dalībvalsts attiecībā uz kuģiem, kas kuģo ar tās karogu, nolemj apstiprināt organizāciju, kura tās vārdā veiks ar konvencionālajām apliecībām saistītās inspekcijas un apskates, tā uztic šos pienākumus vienīgi atzītai organizācijai, kura saskaņā ar minētās direktīvas 2. panta g) punktu ir organizācija, kas atzīta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 391/2009. Tāpēc noteikumi, pamatojoties uz kuriem attiecīgās organizācijas tiek pilnvarotas, ietekmē abus tiesību aktus.

               (3)

               Starptautiskās konvencijas atbilstoši definīcijai Direktīvas 2009/15/EK 2. panta d) punktā ir 1974. gada 1. novembra Starptautiskā konvencija par cilvēka dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS konvencija), izņemot tās pielikuma XI-2. nodaļu, 1966. gada 5. aprīļa Starptautiskā konvencija par kravas marku [zīmi] (Kravas zīmes konvencija) un 1973. gada 2. novembra Starptautiskā konvencija par piesārņošanas novēršanu no kuģiem (MARPOL konvencija) kopā ar to protokoliem un grozījumiem, kā arī attiecīgiem visās dalībvalstīs juridiski saistošiem kodeksiem to jaunākajā redakcijā.

               (4)

               SJO Asambleja savā 28. sesijā pieņēma SJO instrumentu īstenošanas kodeksu (III kodekss), kas ietverts 2013. gada 4. decembra SJO Rezolūcijā A.1070(28), un, lai III kodeksu un saistīto karoga valsts revīzijas sistēmu padarītu juridiski saistošus, — grozījumus Kravas zīmes konvencijā, kuri izklāstīti 2013. gada 4. decembra SJO Rezolūcijā A.1083(28).

               (5)

               Lai III kodeksu un saistīto karoga valsts revīzijas sistēmu padarītu juridiski saistošus, SJO Jūras vides aizsardzības komiteja (MEPC) savā 66. sesijā pieņēma grozījumus MARPOL konvencijas 1978. gada protokolā, kas izklāstīti 2014. gada 4. aprīļa Rezolūcijā MEPC.246(66), un grozījumus ar 1978. gada protokolu grozītās MARPOL konvencijas 1997. gada protokolā, kas izklāstīti 2014. gada 4. aprīļa Rezolūcijā MEPC.247(66).

               (6)

               Lai III kodeksu un saistīto karoga valsts revīzijas sistēmu padarītu juridiski saistošus, SJO Kuģošanas drošības komiteja (MSC) savā 93. sesijā pieņēma grozījumus SOLAS konvencijā, kas izklāstīti 2014. gada 22. maija Rezolūcijā MSC.366(93), un grozījumus Kravas zīmes konvencijas 1988. gada protokolā, kas izklāstīti 2014. gada 22. maija Rezolūcijā MSC.375(93).

               (7)

                  MEPC savā 65. sesijā un MSC savā 92. sesijā pieņēma SJO Atzīto organizāciju kodeksu (AO kodeksu), kas ietverts 2013. gada 21. jūnija Rezolūcijā MSC.349(92).

               (8)

               Lai AO kodeksu padarītu juridiski saistošu, MEPC savā 65. sesijā pieņēma grozījumus MARPOL konvencijas 1978. gada protokolā, kas izklāstīti 2013. gada 17. maija Rezolūcijā MEPC.238(65).

               (9)

               Lai AO kodeksu padarītu juridiski saistošu, MSC savā 92. sesijā pieņēma grozījumus SOLAS konvencijā un Kravas zīmes konvencijas 1988. gada protokolā, kas izklāstīti attiecīgi 2013. gada 21. jūnija Rezolūcijā MSC.350(92) un Rezolūcijā MSC.356(92).

               (10)

               Tāpēc paredzams, ka III kodekss un AO kodekss stāsies spēkā laikposmā no 2015. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 1. janvārim saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami katras attiecīgās SJO konvencijas grozījumu pieņemšanai, ratifikācijai un spēkā stāšanās dienai.

               (11)

               2013. gada 13. maijā Padome pieņēma Lēmumu 2013/268/ES par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā (SJO) attiecībā uz dažu kodeksu pieņemšanu un attiecīgiem grozījumiem dažās konvencijās un protokolos (4). Saskaņā ar minētā lēmuma 5. pantu Padome pilnvaroja dalībvalstis dot piekrišanu tam, ka Savienības interesēs un saskaņā ar deklarāciju, kas iekļauta lēmuma pielikumā, tām ir saistoši grozījumi, kuri minēti šīs direktīvas 4.–9. apsvērumā.

               (12)

               Deklarācijā, kas pievienota Padomes Lēmumam 2013/268/ES, ir noteikts, ka dalībvalstis uzskata, ka III kodekss un AO kodekss ietver minimālās prasības, ko valstis var pēc vajadzības pilnveidot un uzlabot, lai veicinātu kuģošanas drošību un vides aizsardzību.

               (13)

               Tajā ir arī norādīts, ka neko no III kodeksā un AO kodeksā noteiktā neinterpretē tā, lai jebkādā veidā ierobežotu dalībvalstu saistību izpildi saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem attiecībā uz terminu “konvencionālā apliecība” un “klasifikācijas apliecība” definīciju, atzītajām organizācijām noteikto pienākumu un kritēriju darbības jomu un Eiropas Komisijas pienākumiem attiecībā uz atzīšanu, izvērtēšanu un vajadzības gadījumā korektīvu pasākumu vai sankciju piemērošanu atzītajām organizācijām. Tajā pašā deklarācijā ir noteikts, ka SJO revīzijās jāpārbauda atbilstība tikai tiem attiecīgo starptautisko konvenciju noteikumiem, kurus dalībvalstis ir apstiprinājušas, tostarp saistībā ar šo deklarāciju.

               (14)

               Savienības tiesību sistēmā Direktīvas 2009/15/EK un Regulas (EK) Nr. 391/2009 darbības jomā ietilpst atsauces uz starptautiskajām konvencijām, kuru definīcija sniegta 3. apsvērumā. Ņemot to vērā, grozījumus SJO konvencijās automātiski iekļauj Savienības tiesību aktos tajā pašā brīdī, kad tie stājas spēkā starptautiskā līmenī; tas attiecas arī uz saistītajiem juridiski saistošajiem kodeksiem, piemēram, III kodeksu un AO kodeksu, kuri tāpēc ir daļa no SJO instrumentiem, kas ir nozīmīgi Direktīvas 2009/15/EK piemērošanā.

               (15)

               Tomēr grozījumi starptautiskajās konvencijās var netikt iekļauti Savienības jūrlietu tiesību aktu darbības jomā saskaņā ar atbilstības pārbaudes procedūru, ja tie atbilst vismaz vienam no diviem kritērijiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 2099/2002 5. panta 2. punktā.

               (16)

               Komisija izvērtēja grozījumus SJO konvencijās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2099/2002 5. pantu un konstatēja, ka starp III kodeksu un AO kodeksu un Direktīvu 2009/15/EK un Regulu (EK) Nr. 391/2009 ir vairākas pretrunas.

               (17)

               Pirmkārt, III kodeksa 2. daļas 16.1. punktā ir norādīti minimālie resursi un procesi, kas karoga valstīm ir jānodrošina, tostarp administratīvās instrukcijas, kuras cita starpā attiecas uz kuģu klasifikācijas apliecībām, ko pieprasa karoga valsts, lai tiktu apliecināta atbilstība prasībām attiecībā uz konstrukciju, mehānismiem un elektroiekārtām un/vai citām tādas starptautiskas konvencijas prasībām, kuras puse ir attiecīgā karoga valsts, vai atbilstība karoga valsts tiesību aktu prasībām. Tomēr, kā norādīts 21. apsvērumā, Savienības tiesību aktos pastāv nošķīrums starp konvencionālajām apliecībām un klasifikācijas apliecībām. Klasifikācijas apliecība ir privāts dokuments, kas nav ne karoga valsts, ne karoga valsts vārdā izdots akts. Šis III kodeksa noteikums attiecas uz SOLAS konvencijas II-1. nodaļas A-1. daļas 3-1. noteikumu, kas paredz, ka kuģi ir konstruēti, būvēti un uzturēti saskaņā ar prasībām attiecībā uz konstrukcijām, mehānismiem un elektroiekārtām, kuras noteikusi klasifikācijas sabiedrība, ko atzinusi administrācija saskaņā ar noteikumu XI-1/1. 1. SOLAS konvencijā ir skaidri noteikts, ka minētās prasības objekts ir kuģis vai tā juridiskais pārstāvis attiecībā pret karoga valsti. Turklāt, atzīta organizācija, darbojoties klasifikācijas sabiedrības statusā, izdod kuģu klasifikācijas apliecības saskaņā ar saviem noteikumiem, procedūrām un nosacījumiem un ar privātu līgumisku vienošanos palīdzību, kurās karoga valsts nav puse. Tāpēc minētais III kodeksa noteikums ir pretrunā ar klasifikācijas un konvenciālo darbību nošķīrumu, kas noteikts spēkā esošajos ES tiesību aktos.

               (18)

               Otrkārt, III kodeksa 2. daļas 18.1. punkts paredz, ka tas, vai atzītai organizācijai ir pietiekami tehniskie, vadības un izpētes resursi, kas vajadzīgi, lai organizācija varētu izpildīt tai uzticētos pienākumus, karoga valstij jānosaka “tikai attiecībā uz kuģiem, kuriem ir tiesības kuģot ar tās karogu”. Turpretī Savienības tiesību aktos šis aspekts ir reglamentēts kā atzīšanas prasība, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 391/2009 I pielikuma A daļas 3. kritērijā un kas attiecas uz visiem kuģiem, kuri ietilpst attiecīgās organizācijas kuģu klasifikācijā, neatkarīgi no to karoga. Ja iepriekš minētais III kodeksa noteikums būtu iekļauts Savienības tiesību aktos, Regulas (EK) Nr. 391/2009 I pielikuma A daļas 3. kritērijs tiktu piemērots atzīto organizāciju darbībai tikai attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo ar dalībvalstu karogu, un tas ir pretrunā ar pašlaik spēkā esošajām prasībām.

               (19)

               Treškārt, III kodeksa 2. daļas 19. punkts karoga valstij aizliedz pilnvarot savas atzītās organizācijas piemērot kuģiem, kas nav kuģi, kuriem ir tiesības kuģot ar konkrētās valsts karogu, jebkādas prasības, kas cita starpā saistītas ar to klasifikācijas noteikumiem, prasībām vai procedūrām. Saskaņā ar Direktīvu 2009/15/EK dalībvalstis attiecībā uz savas flotes konvencionālo sertifikāciju var pilnvarot organizāciju darboties savā vārdā tikai tad, ja organizācija ir atzīta un šajā saistībā tiek uzraudzīta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 391/2009. Saskaņā ar šo sistēmu atzītajām organizācijām kā tādām, veicot attiecīgas darbības saistībā ar to klasificētajiem kuģiem, ir jāizpilda konkrētas prasības neatkarīgi no tā, ar kādu karogu tie kuģo. Tas attiecas uz lielāko daļu kritēriju, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 391/2009 I pielikumā, kā arī citiem pienākumiem, jo īpaši minētās regulas 10. panta 4. punktu. Ja iepriekš minētais III kodeksa noteikums būtu iekļauts Savienības tiesību aktos, Regulā (EK) Nr. 391/2009 noteiktās atzīšanas prasības, tostarp, ja tās kvalificējamas kā noteikumi, prasības un procedūras, tiktu piemērotas atzīto organizāciju darbībai tikai attiecībā uz kuģiem, kas kuģo ar dalībvalstu karogu.

               (20)

               Ceturtkārt, saskaņā ar definīciju AO kodeksa 2. daļas 1.1. punktā atzītā organizācija ir organizācija, kuru izvērtējusi karoga valsts un kura novērtēta kā atbilstoša AO kodeksa 2. daļai. Turpretī Direktīvas 2009/15/EK 2. panta g) punktā ir noteikts, ka atzītā organizācija ir “organizācija, kas atzīta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 391/2009”. Pamatojoties uz Komisijas izvērtējumu, kas izklāstīts 21.–23. apsvērumā, jāsecina, ka vairāki AO kodeksa 2. daļas noteikumi nav saderīgi ar Regulu (EK) Nr. 391/2009. Tas nozīmē, ka atzīta organizācija AO kodeksa nozīmē neatbilstu visām Regulas (EK) Nr. 391/2009 prasībām, tādējādi tā neatbilstu atzītas organizācijas definīcijai, kas noteikta Savienības tiesību aktos.

               (21)

               Piektkārt, saskaņā ar definīciju AO kodeksa 2. daļas 1.3. punktā konvencionālā sertifikācija un pakalpojumi ir viena tādu darbību kategorija, ko atzīta organizācija ir tiesīga veikt karoga valsts vārdā, tostarp izdot apliecības, kas attiecas gan uz konvencionālajām, gan klasifikācijas prasībām. Turpretī definīcijās Direktīvas 2009/15/EK 2. panta i) un k) punktā ir skaidri nošķirtas divu veidu apliecības, proti, konvencionālās apliecības, kas ir apliecības, kuras izdevusi karoga valsts vai kuras izdotas tās vārdā saskaņā ar starptautiskajām konvencijām, un klasifikācijas apliecības, kas ir dokumenti, kurus izdevusi atzīta organizācija, kas darbojas klasifikācijas sabiedrības statusā, un kuri apliecina kuģa piemērotību noteiktam izmantošanas veidam vai pakalpojumam saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, ko noteikusi un publiskojusi attiecīgā atzītā organizācija. No tā izriet, ka saskaņā ar Savienības tiesību aktiem konvencionālās un klasifikācijas apliecības ir divi dažādi dokumenti. Proti, konvencionālās apliecības ir publiski dokumenti, turpretī klasifikācijas apliecības ir privāti dokumenti, kurus izdod klasifikācijas sabiedrība saskaņā ar saviem noteikumiem, procedūrām un nosacījumiem. No tā izriet, ka kuģa klasifikācijas apliecības, ko izdod atzīta organizācija, lai apliecinātu atbilstību klasifikācijas noteikumiem un procedūrām, tostarp, ja tās apstiprinājusi kuģa karoga valsts, apliecinot atbilstību SOLAS konvencijas II-I nodaļas A-1. daļas 3.-1. noteikumam, ir pilnībā privāti dokumenti, kas nav ne karoga valsts, ne karoga valsts vārdā izdoti akti. Taču AO kodeksā uz konvencionālo sertifikāciju un pakalpojumiem sistemātiski atsaucas kā darbībām, ko veic atzītās organizācijas “karoga valsts vārdā”, — pretrunā ar juridisko nošķīrumu, kas noteikts Savienības tiesību aktos. Neraugoties uz minēto pretrunu, ja šis AO kodeksa noteikums tiktu pieņemts par Savienības tiesību sistēmas normu, rastos acīmredzams risks, ka Regulā (EK) Nr. 391/2009 noteiktās atzīšanas prasības, kas attiecas uz visu organizācijas darbību neatkarīgi no kuģu karoga, ES vairs nevarēs izpildīt. Ņemot vērā saikni starp abiem instrumentiem, kas paskaidrota 2. apsvērumā, šis risks attiecas arī uz Direktīvu 2009/15/EK.

               (22)

               Sestkārt, AO kodeksa 2. daļas 3.9.3.1. punktā ir paredzēts atzīto organizāciju sadarbības mehānisms, kurš ietilpst vienīgajā sistēmā, ko nosaka karoga valsts, un kura mērķis ir standartizēt procesus, kas saistīti ar konvencionālo sertifikāciju un vajadzības gadījumā saistītajiem pakalpojumiem karoga valsts vārdā; taču šā paša kodeksa 2. daļas 3.9.3.2. punkts paredz sistēmu, kuru izveido “karoga valsts vai karoga valstu grupa” un kuras mērķis ir regulēt sadarbību starp to atzītajām organizācijām tehniskajos un drošības aspektos attiecībā uz “kuģu konvencionālo sertifikāciju un pakalpojumiem [..] minētās(-o) karoga valsts(-u) vārdā”. Turpretī Savienības tiesību aktos sadarbību starp atzītajām organizācijām reglamentē Regulas (EK) Nr. 391/2009 10. panta 1. punkts, kurā noteikts, ka atzītās organizācijas savstarpēji apspriežas, lai nodrošinātu noteikumu un procedūru savstarpēju atbilstību un mēģinātu tos saskaņot un saskanīgi īstenot, un kurš veido pamatu materiālu, iekārtu un sastāvdaļu klasifikācijas apliecību savstarpējai atzīšanai, ja tāda vajadzīga. Abi 10. panta 1. punktā minētie sadarbības procesi attiecas uz atzīto organizāciju privātajām darbībām, tām darbojoties klasifikācijas sabiedrību statusā, tāpēc tie ir piemērojami neatkarīgi no kuģu karoga. Ja AO kodeksā aprakstītie sadarbības mehānismi tiktu iekļauti Savienības tiesību aktos, Regulas (EK) Nr. 391/2009 noteiktā sadarbības sistēma tiktu piemērota tikai tām atzīto organizāciju darbībām, kas attiecas uz kuģiem, kuri kuģo ar dalībvalstu karogu, un tas ir pretrunā ar pašlaik spēkā esošajām prasībām.

               (23)

               Septītkārt, AO kodeksa 2. daļas 3.9.3.3. punkts ir identisks ar III kodeksa 2. daļas 19. punktu, tāpēc 19. apsvērumā izklāstītie apstākļi ir vienlīdz svarīgi arī attiecībā uz šo AO kodeksa noteikumu.

               (24)

               Lai sasniegtu Savienības mērķus un jo īpaši uzlabotu kuģošanas drošību un vides aizsardzību, ne III kodeksa, ne AO kodeksa noteikumiem nebūtu jāuzliek nekādi ierobežojumi Savienības spējai saskaņā ar līgumiem un starptautiskajiem tiesību aktiem noteikt atbilstošus nosacījumus par atzīšanas piešķiršanu organizācijām, kas vēlas, lai dalībvalstis tās pilnvaro veikt kuģu apskates un sertifikācijas darbības savā vārdā.

               (25)

               Materiālu, iekārtu un sastāvdaļu klasifikācijas apliecību savstarpējās atzīšanas shēma, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 391/2009 10. panta 1. punktā, ir piemērojama tikai Savienībā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo ar dalībvalsts karogu. Attiecībā uz ārvalstu kuģiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju (UNCLOS) attiecīgo apliecību atzīšana paliek attiecīgo trešo karoga valstu ziņā, tām īstenojot savu ekskluzīvo jurisdikciju.

               (26)

               Pamatojoties uz izvērtējumu, Komisija konstatēja, ka III kodeksa un AO kodeksa noteikumi, kuri minēti iepriekšējos apsvērumos, nav saderīgi ar Direktīvu 2009/15/EK vai Regulu (EK) Nr. 391/2009 un attiecīgi Direktīvu 2009/15/EK, ņemot vērā 2. apsvērumā aprakstīto saikni starp abiem instrumentiem, un tie nebūtu jāiekļauj minētās direktīvas darbības jomā. Tāpēc Direktīvas 2009/15/EK 2. panta d) punkts būtu attiecīgi jāgroza.

               (27)

               Tā kā AO kodekss stājas spēkā 2015. gada 1. janvārī, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā iespējami drīz pēc tās publicēšanas.

               (28)

               Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteja (COSS) nesniedza atzinumu par šajā direktīvā paredzētajiem pasākumiem. Tika uzskatīts, ka ir nepieciešams īstenošanas akts, un priekšsēdētājs īstenošanas akta projektu iesniedza pārsūdzības komitejai turpmākai apspriešanai. Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi pārsūdzības komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2009/15/EK 2. panta d) punktu aizstāj ar šādu:

                  “d)

                  “starptautiskās konvencijas” ir 1974. gada 1. novembra Starptautiskā konvencija par cilvēka dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS 74), izņemot tās pielikuma XI-2. nodaļu, 1966. gada 5. aprīļa Starptautiskā konvencija par kravas zīmi un 1973. gada 2. novembra Starptautiskā konvencija par piesārņošanas novēršanu no kuģiem (MARPOL) kopā ar to protokoliem un grozījumiem, kā arī attiecīgiem visās dalībvalstīs juridiski saistošiem kodeksiem, izņemot SJO instrumentu īstenošanas kodeksa 2. daļas 16.1., 18.1. un 19. punktu un SJO Atzīto organizāciju kodeksa 2. daļas 1.1., 1.3., 3.9.3.1., 3.9.3.2. un 3.9.3.3. punktu, to jaunākajā redakcijā;”

   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2015. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Dalībvalstis minētos noteikumus piemēro no 2016. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 17. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 131, 28.5.2009., 47. lpp.

      (2)  OV L 324, 29.11.2002., 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Regula (EK) Nr. 391/2009 par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates (OV L 131, 28.5.2009., 11. lpp.).

      (4)  OV L 155, 7.6.2013., 3. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas direktīva 2011/45/ES ( 2011. gada 13. aprīlis ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu diklofopu kā darbīgo vielu, un groza Komisijas Lēmumu 2008/934/EK  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               14.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 100/47

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA 2011/45/ES
   (2011. gada 13. aprīlis),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu diklofopu kā darbīgo vielu, un groza Komisijas Lēmumu 2008/934/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000 (2) un Komisijas Regulā (EK) Nr. 1490/2002 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Diklofops ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1490/2002 11.e pantu iesniedzējs atsauca savu atbalstu šīs darbīgās vielas iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā divu mēnešu laikā no novērtējuma ziņojuma projekta saņemšanas. Līdz ar to attiecībā uz diklofopa neiekļaušanu minētajā pielikumā tika pieņemts Komisijas 2008. gada 5. decembra Lēmums 2008/934/EK par dažu darbīgo vielu neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētās vielas (4).

               (3)

               Sākotnējais iesniedzējs (turpmāk “pieteikuma iesniedzējs”) saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu iesniedza jaunu pieteikumu, kurā pieprasīja piemērot paātrināto procedūru, kas paredzēta 14. līdz 19. pantā Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta norādītās direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā (5).

               (4)

               Pieteikumu iesniedza Francijai, kura ar Regulu (EK) Nr. 1490/2002 bija izraudzīta par ziņotājdalībvalsti. Tika ievērots paātrinātās procedūras termiņš. Darbīgās vielas specifikācija un atļautie izmantošanas veidi ir tādi paši kā tie, uz kuriem attiecas Lēmums 2008/934/EK. Minētais pieteikums atbilst arī visām pārējām Regulas (EK) Nr. 33/2008 15. pantā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām.

               (5)

               Francija izvērtēja pieteikuma iesniedzēja iesniegtos papildu datus un sagatavoja papildu ziņojumu. Tā 2009. gada 11. augustā minēto ziņojumu nosūtīja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk “Iestāde”) un Komisijai. Iestāde papildu ziņojumu nosūtīja pārējām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam, lai tie varētu izteikt piezīmes, un saņemtās piezīmes nosūtīja Komisijai. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 33/2008 20. panta 1. punktu un pēc Komisijas pieprasījuma Iestāde 2010. gada 1. septembrī Komisijai iesniedza savu secinājumu par diklofopu (vērā ņemts variants diklofopmetils) (6). Dalībvalstis un Komisija izskatīja novērtējuma ziņojuma projektu, papildu ziņojumu un Iestādes secinājumu Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2011. gada 11. martā tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par diklofopu.

               (6)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēja, ka var uzskatīt, ka diklofopu saturoši augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut diklofopu I pielikumā, lai atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo darbīgo vielu, visās dalībvalstīs varētu piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (7)

               Neatkarīgi no šā secinājuma ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā ir noteikts, ka var paredzēt nosacījumus vielas iekļaušanai I pielikumā. Tāpēc ir lietderīgi prasīt, lai pieteikuma iesniedzējs iesniegtu sīkāku informāciju, kas apstiprina riska novērtējuma rezultātus, pamatojoties uz jaunākajām zinātnes atziņām attiecībā uz metabolisma pētījumiem par graudaugiem. Turklāt ir lietderīgi pieprasīt iesniegt apstiprinošu informāciju par izomēru pastiprinātas noārdīšanās/pārveidošanās iespējamo ietekmi uz vidi.

               (8)

               Pirms darbīgo vielu iekļauj I pielikumā, ir jāparedz pietiekami ilgs laikposms, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties šīs iekļaušanas radīto jauno prasību izpildei.

               (9)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, ko rada darbīgas vielas iekļaušana I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur diklofopu, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas 91/414/EEK, un jo īpaši tās 13. panta, prasībām un attiecīgajiem I pielikuma nosacījumiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc spēkā esošās atļaujas. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu atbilstīgi Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem.

               (10)

               Par iespējamām grūtībām, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz piekļuvi datiem, liecina pieredze, kas gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot darbīgās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulu (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (7). Lai izvairītos no turpmākiem sarežģījumiem, ir jāprecizē dalībvalstu pienākumi, galvenokārt pienākums pārbaudīt, vai atļaujas turētājam ir piekļuve dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr šāds precizējums, salīdzinot ar līdz šim pieņemtajām direktīvām par grozījumiem I pielikumā, neparedz jaunus pienākumus dalībvalstīm vai atļauju turētājiem.

               (11)

               Tāpēc ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 91/414/EEK.

               (12)

               Lēmumā 2008/934/EK ir paredzēts, ka diklofopmetilu neiekļauj minētajā pielikumā un līdz 2011. gada 31. decembrim atsauc tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuros ir minētā viela. Minētā lēmuma pielikumā ir nepieciešams svītrot rindu attiecībā uz diklofopmetilu.

               (13)

               Tāpēc ir lietderīgi attiecīgi grozīt Lēmumu 2008/934/EK.

               (14)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Lēmuma 2008/934/EK pielikumā svītro rindu attiecībā uz diklofopu.
   3. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 30. novembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 1. decembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK līdz 2011. gada 30. novembrim vajadzības gadījumā groza vai atsauc pašreizējās tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuru sastāvā ir diklofops kā darbīgā viela. Tās līdz minētajai dienai īpaši pārbauda, vai ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz diklofopu, izņemot nosacījumus, kas paredzēti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un vai atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur diklofopu kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā vēlākais līdz 2011. gada 31. maijam, dalībvalstis atkārtoti novērtē saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā B daļu ierakstā par diklofopu minētās direktīvas I pielikumā. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Kad tas ir noteikts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur diklofopu kā vienīgo darbīgo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2015. gada 31. maijā; vai

               b)

               ja līdzeklis satur diklofopu kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju līdz 2015. gada 31. maijam vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļāva Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. jūnijā.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 13. aprīlī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp.

      (3)  OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp.

      (4)  OV L 333, 11.12.2008., 11. lpp.

      (5)  OV L 15, 18.1.2008., 5. lpp.

      (6)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA), Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance diclofop. EFSA Journal 2010; 8(10):1718 (74. lpp.). doi:10.2903/j.efsa2010.1718. Pieejams tiešsaistē: www.efsa.europa.eu.

      (7)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Parastais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “348

                     Diklofops

                        CAS Nr. 40843-25-2 (pamatviela)

                        CAS Nr. 257-141-8 (diklofopmetils)

                        CIPAC Nr. 358 (pamatviela)

                        CIPAC Nr. 358.201 (diklofopmetils)

                                 Diklofops
                                 (RS)-2-[4-(2,4-diklorofenoksi)fenoksi]propionskābe

                                 Diklofopmetils
                                 metil (RS)-2-[4-(2,4-diklorofenoksi)fenoksi]propionāts

                     ≥ 980 g/kg (izteikts kā diklofopmetils)

                     2011. gada 1. jūnijs

                     2021. gada 31. maijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā herbicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā secinājumus, kuri iekļauti pārskata ziņojumā par diklofopu, un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2011. gada 11. martā pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstis:

                                 —

                                 pievērš īpašu uzmanību operatoru un darbinieku drošībai un kā nosacījumu atļaujas saņemšanai paredz atbilstošu individuālās aizsardzības līdzekļu izmantošanu,

                                 —

                                 pievērš īpašu uzmanību ūdens organismu un tādu augu apdraudējumam, kas neietilpst mērķgrupā, un pieprasa, lai tiktu piemēroti risku mazinoši pasākumi.

                           Attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt informāciju, kas apstiprinātu:

                                 a)

                                 metabolisma pētījumu par graudaugiem;

                                 b)

                                 pēdējās izmaiņas riska novērtējumā attiecībā uz izomēru pastiprinātas noārdīšanās/pārveidošanās iespējamo ietekmi uz vidi.

                           Attiecīgās dalībvalstis nodrošina, lai pieteikuma iesniedzējs a) punktā minēto informāciju Komisijai iesniegtu līdz 2013. gada 31. maijam un b) punktā minēto informāciju – ne vēlāk kā divus gadus pēc tam, kad ir pieņemti īpaši norādījumi izomēru maisījumu novērtēšanai.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Īstenošanas direktīva 2014/105/ES ( 2014. gada 4. decembris ), ar ko groza Direktīvu 2003/90/EK un Direktīvu 2003/91/EK, nosakot attiecīgi Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. panta un Padomes Direktīvas 2002/55/EK 7. panta īstenošanas pasākumus attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu šķirņu un dārzeņu sugu šķirņu pārbaudes nosacījumiem  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               5.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/44

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS DIREKTĪVA 2014/105/ES
   (2014. gada 4. decembris),
   ar ko groza Direktīvu 2003/90/EK un Direktīvu 2003/91/EK, nosakot attiecīgi Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. panta un Padomes Direktīvas 2002/55/EK 7. panta īstenošanas pasākumus attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu šķirņu un dārzeņu sugu šķirņu pārbaudes nosacījumiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu (1) un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību (2) un jo īpaši tās 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Direktīvu 2003/90/EK (3) un Komisijas Direktīvu 2003/91/EK (4) pieņēma, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu katalogos iekļautās šķirnes atbilst Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) noteiktajām vadlīnijām par obligāti pārbaudāmajām pazīmēm, kas jāņem vērā dažādu sugu pārbaudēs, un par obligātajiem šķirņu pārbaudes nosacījumiem, ciktāl šādas vadlīnijas ir noteiktas. Minētajās direktīvās paredzēts, ka citām šķirnēm piemērojamas Starptautiskās Jaunu augu šķirņu aizsardzības savienības (UPOV) vadlīnijas.

               (2)

               Kopš tā laika CPVO un UPOV ir noteikuši vēl citas vadlīnijas un atjauninājuši spēkā esošās.

               (3)

               Tāpēc Direktīva 2003/90/EK un Direktīva 2003/91/EK būtu attiecīgi jāgroza.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairojamā materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2003/90/EK I un II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma A daļas tekstu.
   2. pants
   Direktīvas 2003/91/EK pielikumus aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma B daļas tekstu.
   3. pants
   Attiecībā uz pārbaudēm, kuras sāktas pirms 2016. gada 1. janvāra, dalībvalstis var pieņemt lēmumu piemērot Direktīvu 2003/90/EK un Direktīvu 2003/91/EK tajā redakcijā, ko piemēroja, pirms tika izdarīti grozījumi ar šo direktīvu.
   4. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2015. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Dalībvalstis minētos noteikumus piemēro no 2016. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 4. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 193, 20.7.2002., 1. lpp.

      (2)  OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp.

      (3)  Komisijas 2003. gada 6. oktobra Direktīva 2003/90/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Padomes Direktīvas 2002/53/EK 7. pantā attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu lauksaimniecības augu sugu pārbaudes nosacījumiem (OV L 254, 8.10.2003., 7. lpp.).

      (4)  Komisijas 2003. gada 6. oktobra Direktīva 2003/91/EK, kurā izklāstīti īstenošanas noteikumi, ar ko piemēro 7. pantu Padomes Direktīvā 2002/55/EK attiecībā uz raksturīgajām pazīmēm, kas obligāti jāaptver pārbaudē, un obligātajiem nosacījumiem dažādu dārzeņu sugu šķirņu pārbaudei (OV L 254, 8.10.2003., 11. lpp.).

      PIELIKUMS
      A DAĻA
      “
            I PIELIKUMS
            Direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst CPVO pārbaužu protokoliem

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           CPVO protokols

                           Festuca filiformis Pourr.

                        Šaurlapu aitu auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Festuca ovina L.

                        Aitu auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Festuca rubra L.

                        Sarkanā auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina

                        Asā auzene

                        TP 67/1, 23.6.2011.

                           Lolium multiflorum Lam.

                        Daudzziedu airene

                        TP 4/1, 23.6.2011.

                           Lolium perenne L.

                        Ganību airene

                        TP 4/1, 23.6.2011.

                           Lolium × boucheanum Kunth

                        Hibrīdā airene

                        TP 4/1, 23.6.2011.

                           Pisum sativum L.

                        Sējas zirņi

                        TP 7/2, 11.3.2010.

                           Brassica napus L.

                        Rapsis

                        TP 36/2, 16.11.2011.

                           Cannabis sativa L.

                        Kaņepes

                        TP 276/1, 28.11.2012.

                           Helianthus annuus L.

                        Saulespuķes

                        TP 81/1, 31.10.2002.

                           Linum usitatissimum L.

                        Šķiedras lini, eļļas lini

                        TP 57/2, 19.3.2014.

                           Avena nuda L.

                        Kailgraudu auzas

                        TP 20/1, 6.11.2003.

                           Avena sativa L. (arī A. byzantina K. Koch)

                        Auzas (arī Bizantijas auzas)

                        TP 20/1, 6.11.2003.

                           Hordeum vulgare L.

                        Mieži

                        TP 19/3, 21.3.2012.

                           Oryza sativa L.

                        Rīsi

                        TP 16/2, 21.3.2012.

                           Secale cereale L.

                        Rudzi

                        TP 58/1, 31.10.2002.

                           xTriticosecale Wittm. ex A. Camus

                        Hibrīdi, kas radušies, krustojot Triticum ģints sugas ar Secale ģints sugām

                        TP 121/2 rev. 1, 16.2.2011.

                           Triticum aestivum L.

                        Kvieši

                        TP 3/4 rev. 2, 16.2.2011.

                           Triticum durum Desf.

                        Cietie kvieši

                        TP 120/3, 19.3.2014.

                           Zea mays L.

                        Kukurūza

                        TP 2/3, 11.3.2010.

                           Solanum tuberosum L.

                        Kartupeļi

                        TP 23/2, 1.12.2005.

                  Šo protokolu teksts ir pieejams CPVO tīmekļa vietnē (www.cpvo.europa.eu).

            II PIELIKUMS
            Direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst UPOV pārbaužu vadlīnijām

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           UPOV vadlīnija

                           Beta vulgaris L.

                        Lopbarības bietes

                        TG/150/3, 4.11.1994.

                           Agrostis canina L.

                        Suņu smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Agrostis gigantea Roth.

                        Baltā smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Agrostis stolonifera L.

                        Ložņu smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Agrostis capillaris L.

                        Parastā smilga

                        TG/30/6, 12.10.1990.

                           Bromus catharticus Vahl

                        Akotu lāčauza

                        TG/180/3, 4.4.2001.

                           Bromus sitchensis Trin.

                        Sitkas lāčauza

                        TG/180/3, 4.4.2001.

                           Dactylis glomerata L.

                        Kamolzāle

                        TG/31/8, 17.4.2002.

                           Festuca arundinacea Schreb.

                        Niedru auzene

                        TG/39/8, 17.4.2002.

                           Festuca pratensis Huds.

                        Pļavas auzene

                        TG/39/8, 17.4.2002.

                           xFestulolium Asch. et Graebn.

                        Hibrīdi, kas radušies, krustojot Festuca ģints sugas ar Lolium ģints sugām

                        TG/243/1, 9.4.2008.

                           Phleum nodosum L.

                        Gumainais timotiņš

                        TG/34/6, 7.11.1984.

                           Phleum pratense L.

                        Pļavas timotiņš

                        TG/34/6, 7.11.1984.

                           Poa pratensis L.

                        Pļavas skarene

                        TG/33/7, 9.4.2014.

                           Lotus corniculatus L.

                        Ragainie vanagnadziņi

                        TG/193/1, 9.4.2008.

                           Lupinus albus L.

                        Baltā lupīna

                        TG/66/4, 31.3.2004.

                           Lupinus angustifolius L.

                        Šaurlapu lupīna

                        TG/66/4, 31.3.2004.

                           Lupinus luteus L.

                        Dzeltenā lupīna

                        TG/66/4, 31.3.2004.

                           Medicago sativa L.

                        Sējas lucerna

                        TG/6/5, 6.4.2005.

                           Medicago × varia T. Martyn

                        Hibrīdā lucerna

                        TG/6/5, 6.4.2005.

                           Trifolium pratense L.

                        Sarkanais āboliņš

                        TG/5/7, 4.4.2001.

                           Trifolium repens L.

                        Baltais āboliņš

                        TG/38/7, 9.4.2003.

                           Vicia faba L.

                        Lauka pupas

                        TG/8/6, 17.4.2002.

                           Vicia sativa L.

                        Vasaras vīķi

                        TG/32/7, 20.3.2013.

                           Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

                        Lopbarības kāļi

                        TG/89/6 rev., 4.4.2001. un 1.4.2009.

                           Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

                        Eļļas rutki

                        TG/178/3, 4.4.2001.

                           Arachis hypogaea L.

                        Zemesrieksti

                        TG/93/4, 9.4.2014.

                           Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

                        Ripsis

                        TG/185/3, 17.4.2002.

                           Carthamus tinctorius L.

                        Saflora sēklas

                        TG/134/3, 12.10.1990.

                           Gossypium spp.

                        Kokvilna

                        TG/88/6, 4.4.2001.

                           Papaver somniferum L.

                        Miega magones

                        TG/166/4, 9.4.2014.

                           Sinapis alba L.

                        Baltās sinepes

                        TG/179/3, 4.4.2001.

                           Glycine max (L.) Merr.

                        Sojas pupas

                        TG/80/6, 1.4.1998.

                           Sorghum bicolor (L.) Moench

                        Sorgo

                        TG/122/3, 6.10.1989.

                  Šo vadlīniju teksts ir pieejams UPOV tīmekļa vietnē (www.upov.int).
         ”
      B DAĻA
      “
            I PIELIKUMS
            Direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst CPVO pārbaužu protokoliem

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           CPVO protokols

                           Allium cepa L. (Cepa grupa)

                        Sīpoli un dārza sīpoli

                        TP 46/2, 1.4.2009.

                           Allium cepa L. (Aggregatum grupa)

                        Šalotes

                        TP 46/2, 1.4.2009.

                           Allium fistulosum L.

                        Lielloku sīpoli

                        TP 161/1, 11.3.2010.

                           Allium porrum L.

                        Puravi

                        TP 85/2, 1.4.2009.

                           Allium sativum L.

                        Ķiploki

                        TP 162/1, 25.3.2004.

                           Allium schoenoprasum L.

                        Maurloki

                        TP 198/1, 1.4.2009.

                           Apium graveolens L.

                        Selerijas

                        TP 82/1, 13.3.2008.

                           Apium graveolens L.

                        Sakņu selerijas

                        TP 74/1, 13.3.2008.

                           Asparagus officinalis L.

                        Sparģeļi

                        TP 130/2, 16.2.2011.

                           Beta vulgaris L.

                        Bietes, ieskaitot Cheltenham bietes

                        TP 60/1, 1.4.2009.

                           Brassica oleracea L.

                        Virziņkāposti

                        TP 90/1, 16.2.2011.

                           Brassica oleracea L.

                        Ziedkāposti

                        TP 45/2, 11.3.2010.

                           Brassica oleracea L.

                        Sparģeļkāposti jeb brokoļi

                        TP 151/2, 21.3.2007.

                           Brassica oleracea L.

                        Briseles kāposti

                        TP 54/2, 1.12.2005.

                           Brassica oleracea L.

                        Kolrābji

                        TP 65/1, 25.3.2004.

                           Brassica oleracea L.

                        Savojas kāposti, baltie galviņkāposti un sarkanie galviņkāposti

                        TP 48/3, 16.2.2011.

                           Brassica rapa L.

                        Ķīnas kāposti

                        TP 105/1, 13.3.2008.

                           Capsicum annuum L.

                        Sīvie dārzeņpipari vai dārzeņpipari

                        TP 76/2, 21.3.2007.

                           Cichorium endivia L.

                        Krokainās endīvijas un platlapu endīvijas

                        TP 118/3, 19.3.2014.

                           Cichorium intybus L.

                        Sakņu cigoriņi

                        TP 172/2, 1.12.2005.

                           Cichorium intybus L.

                        Parastie cigoriņi

                        TP 173/1, 25.3.2004.

                           Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                        Arbūzi

                        TP 142/2, 19.3.2014.

                           Cucumis melo L.

                        Melones

                        TP 104/2, 21.3.2007.

                           Cucumis sativus L.

                        Gurķi un īsaugļu gurķi

                        TP 61/2, 13.3.2008.

                           Cucurbita pepo L.

                        Kabači vai tumšzaļie kabači

                        TP 119/1 rev., 19.3.2014.

                           Cynara cardunculus L.

                        Artišoki un lapu artišoki

                        TP 184/2, 27.2.2013.

                           Daucus carota L.

                        Galda burkāni un lopbarības burkāni

                        TP 49/3, 13.3.2008.

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Fenheļi

                        TP 183/1, 25.3.2004.

                           Lactuca sativa L.

                        Dārza salāti

                        TP 13/5, 16.2.2011.

                           Solanum lycopersicum L.

                        Tomāti

                        TP 44/4 rev., 27.2.2013.

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Pētersīļi

                        TP 136/1, 21.3.2007.

                           Phaseolus coccineus L.

                        Daudzziedu pupiņas

                        TP 9/1, 21.3.2007.

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Krūmu pupiņas un kāršu pupiņas

                        TP 12/4, 27.2.2013.

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Šķautņainie zirņi, lobāmie zirņi un cukurzirņi

                        TP 7/2, 11.3.2010.

                           Raphanus sativus L.

                        Redīsi, rutki

                        TP 64/2, 27.2.2013.

                           Solanum melongena L.

                        Baklažāni

                        TP 117/1, 13.3.2008.

                           Spinacia oleracea L.

                        Spināti

                        TP 55/5, 27.2.2013.

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Lauka salāti

                        TP 75/2, 21.3.2007.

                           Vicia faba L. (partim)

                        Dārza pupas

                        TP Broadbean/1, 25.3.2004.

                           Zea mays L. (partim)

                        Cukurkukurūza un uzplīstošā kukurūza

                        TP 2/3, 11.3.2010.

                           Solanum lycopersicum L. × Solanum habrochaites S. Knapp & D.M. Spooner; Solanum lycopersicum L. × Solanum peruvianum (L.) Mill.; Solanum lycopersicum L. × Solanum cheesmaniae (L. Ridley) Fosberg

                        Tomātu potzari

                        TP 294/1, 19.3.2014.

                  Šo protokolu teksts ir pieejams CPVO tīmekļa vietnē (www.cpvo.europa.eu).

            II PIELIKUMS
            Direktīvas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minēto to sugu saraksts, kurām jāatbilst UPOV pārbaužu vadlīnijām

                        Zinātniskais nosaukums

                        Vispārpieņemtais nosaukums

                           UPOV vadlīnija

                           Beta vulgaris L.

                        Mangoldi vai lapu bietes

                        TG/106/4, 31.3.2004.

                           Brassica rapa L.

                        Rāceņi

                        TG/37/10, 4.4.2001.

                           Cichorium intybus L.

                        Liellapu cigoriņi vai itāļu cigoriņi

                        TG/154/3, 18.10.1996.

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Lielaugļu ķirbji

                        TG/155/4 rev., 28.3.2007. un 1.4.2009.

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Rabarberi

                        TG/62/6, 24.3.1999.

                           Scorzonera hispanica L.

                        Melnsakne

                        TG/116/4, 24.3.2010.

                  Šo vadlīniju teksts ir pieejams UPOV tīmekļa vietnē (www.upov.int).
         ”


title: Komisijas Deleģētā direktīva 2014/71/ES ( 2014. gada 13. marts ), ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu attiecībā uz atbrīvojumu svina lietošanai tādā lodmetālā, ko izmanto vienā plašvirsmas grēdotu mikroshēmelementu saskares plaknē  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               20.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 148/76

         KOMISIJAS DELEĢĒTĀ DIREKTĪVA 2014/71/ES
   (2014. gada 13. marts),
   ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu attiecībā uz atbrīvojumu svina lietošanai tādā lodmetālā, ko izmanto vienā plašvirsmas grēdotu mikroshēmelementu saskares plaknē
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/65/ES par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (1) un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2011/65/ES aizliedz izmantot svinu tirgū laistās elektriskās un elektroniskās iekārtās.

               (2)

                  SDE (grēdotu mikroshēmelementu) detektora tehnoloģiju izmanto datortomogrāfu (DT) un rentgensistēmu rentgenstaru detektoros. Tas ir izdevīgi pacientiem, jo samazina saņemto starojuma devu. Ražot plašvirsmas SDE detektorus, neizmantojot bezsvina lodmetālus, vēl nav iespējams. Tādēļ svina aizstāšana ar ko citu vai likvidēšana minētajās ierīcēs nav ne zinātniski, ne tehniski iespējama.

               (3)

               Tādēļ līdz 2019. gada 31. decembrim no aizlieguma būtu jāatbrīvo svina lietošana grēdotos mikroshēmelementos, kuriem vienā DT un rentgensistēmu rentgenstaru detektoros izmantotā saskares plaknē ir vairāk nekā 500 savstarpējo slēgumu. Tā kā medicīnas ierīču un monitoringa un kontroles instrumentu jomā ir salīdzinoši gari inovāciju cikli, tas ir relatīvi īss pārejas periods, kas nevarētu negatīvi ietekmēt inovāciju.

               (4)

               Saskaņā ar Direktīvā 2011/65/ES paredzēto principu “paredzēts saražoto izstrādājumu remontam”, kura mērķis ir pagarināt ekspluatācijas laiku atbilstīgiem izstrādājumiem pēc to laišanas tirgū, rezerves daļām šo atbrīvojumu piemēro bez laika ierobežojuma arī pēc tā beigu termiņa.

               (5)

               Tādēļ Direktīva 2011/65/ES būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Vēlākais sestā mēneša pēdējā dienā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 13. martā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā pievieno šādu 38. punktu:

                     “38.

                     Svina lietošana tādā lodmetālā, ko datortomogrāfu un rentgensistēmu rentgenstaru detektoros izmanto vienā saskares plaknē plašvirsmas grēdotos mikroshēmelementos, kur uz vienu saskares plakni ir vairāk nekā 500 savstarpējo slēgumu.
                     Zaudē spēku 2019. gada 31. decembrī. Pēc norādītā datuma var izmantot to DT un rentgena sistēmu rezerves daļās, kas laistas tirgū pirms 2020. gada 1. janvāra.”


title: Komisijas Deleģētā direktīva 2014/1/ES ( 2013. gada 18. oktobris ), ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu attiecībā uz atbrīvojumu svinam kā leģētājelementam jonizējošam starojumam pakļauta medicīniskā aprīkojuma gultņos un nodiluma virsmās  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               9.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 4/45

         KOMISIJAS DELEĢĒTĀ DIREKTĪVA 2014/1/ES
   (2013. gada 18. oktobris),
   ar ko, pielāgojot tehnikas attīstībai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu attiecībā uz atbrīvojumu svinam kā leģētājelementam jonizējošam starojumam pakļauta medicīniskā aprīkojuma gultņos un nodiluma virsmās
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/65/ES par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (1) un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2011/65/ES aizliedz izmantot svinu tirgū laistās elektriskās un elektroniskās iekārtās.

               (2)

               Vienīgā sausā smērviela ar ilgu kalpošanas laiku, kas jonizējošā starojuma iedarbībā nesadalās, ir sakausējumi, kas satur svina daļiņas.

               (3)

               Pašlaik nav iespējams neizmantot svinu kā leģētājelementu jonizējošam starojumam pakļauta medicīniskā aprīkojuma gultņos un nodiluma virsmās un nav pieejams arī pienācīgs aizstājējs.

               (4)

               Tādēļ Direktīva 2011/65/ES būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Vēlākais sestā mēneša pēdējā dienā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 18. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā pievieno šādu 23. punktu:

                  “23.

                  Svins kā leģētājelements jonizējošam starojumam pakļauta medicīniskā aprīkojuma gultņos un nodiluma virsmās. Termiņš beidzas 2021. gada 30. jūnijā.”