title: Komisijas Direktīva 2006/65/EK ( 2006. gada 19. jūlijs ), ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai tās II un III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               20.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 198/11

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/65/EK
   (2006. gada 19. jūlijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai tās II un III pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem (1), un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
   apspriedusies ar Zinātnisko komiteju gala patērētājiem paredzēto kosmētikas līdzekļu un nepārtikas preču jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               Pēc zinātniskā pētījuma “Permanento matu krāsu lietošana un urīnpūšļa vēža risks” publicēšanas 2001. gadā Zinātniskā komiteja gala patērētājiem paredzēto kosmētikas līdzekļu un nepārtikas preču jautājumos (SCCNFP) secināja, ka pastāv riska iespējamība. Tā Komisijai ieteica veikt ķīmisko vielu, ko izmanto matu krāsās, lietošanas kontroles pasākumus.

               (2)

                  SCCNFP turklāt ierosināja vispārēju matu krāsu drošuma novērtēšanas stratēģiju, iekļaujot matu krāsu kosmētikas līdzekļu sastāvdaļu testēšanas prasības attiecībā uz iespējamu genotoksiskumu/mutagenitāti.

               (3)

               Pēc SCCNFP atzinuma Komisija kopā ar dalībvalstīm un ieinteresētajām personām vienojās par vispārējo matu krāsu regulējuma stratēģiju, saskaņā ar kuru ražošanas nozarei jāiesniedz novērtēšanai SCCNFP dokumenti ar zinātnisku informāciju par matu krāsām.

               (4)

               Nolēma, ka pirmais prioritārais solis stratēģijas īstenošanā būs permanentās matu krāsvielas, par kurām publiskajā apspriešanā netika skaidri izteikta vēlme izmantot tās matu krāsās. Tādēļ šīs vielas ir jāaizliedz.

               (5)

               Saskaņā ar SCCNFP atzinumu dažas azo krāsas rada risku patērētāju veselībai. Tādēļ tās svītroja no to krāsvielu saraksta Direktīvas 76/768/EEK IV pielikumā, kuras atļauts izmantot kosmētikas līdzekļos. Tā paša iemesla dēļ jāaizliedz to lietošana matu krāsās.

               (6)

               Matu krāsvielu, kas pagaidām atļautas Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 2. daļā, pagaidu atļaujas termiņš jāpagarina.

               (7)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīvas 76/768/EEK II un III pielikums.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Kosmētikas līdzekļu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/768/EEK II un III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka no 2006. gada 1. decembra Kopienas ražotāji vai Kopienā reģistrēti importētāji nelaidīs tirgū, kā arī nepārdos un nerealizēs galapatērētājiem kosmētikas līdzekļus, kas neatbilst šai direktīvai.
   3. pants
   1.   Dalībvalstīs vēlākais līdz 2006. gada 1. septembrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto tiesību aktu tekstus, kā arī minēto tiesību aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis nosūta Komisijai galveno valsts tiesību aktu tekstu, ko tās pieņem jomās, uz kurām attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 19. jūlijā

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/80/EK (OV L 303, 22.11.2005., 32. lpp.).

      PIELIKUMS
      Direktīvu 76/768/EEK groza šādi.

                  1)

                  II pielikumā iekļauj šādus ierakstus ar atsauces numuru 1212 – 1233:

                              Atsauces Nr.

                              Ķīmiskais nosaukums

                              CAS numurs

                              “1212

                              6-metoksi-2,3-diaminopiridīns un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              94166-62-8

                              1213

                              2,3-dioksinaftalīns, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              92-44-4

                              1214

                              2,4-diaminodifenilamīns, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              136-17-4

                              1215

                              2,6-bis(2-hidroksietoksi)-3,5- diaminopiridīns un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              117907-42-3

                              1216

                              2-metoksimetil-p-aminofenols un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              29785-47-5

                              1217

                              4,5-diamino-1-metilpirazols un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              20055-01-0

                              1218

                              4,5-diamino-1-((4-hlorfenil)metil)-1H-pirazola sulfāts, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              163183-00-4

                              1219

                              2-amino-4-hlorfenols, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              95-85-2

                              1220

                              4-hidroksindols, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              2380-94-1

                              1221

                              2,5-diamino-4-metoksitoluols un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              56496-88-9

                              1222

                              5-amino-4-fluor-2-metilfenola sulfāts, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              163183-01-5

                              1223

                              N,N-dietil-m-aminofenols, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              91-68-9

                              1224

                              N,N-dimetil-2,6-diaminopiridīns un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              1225

                              N-ciklopentil-m-aminofenols, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              104903-49-3

                              1226

                              N-(2-metoksietil)-p-fenilēndiamīns un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              72584-59-9

                              1227

                              2,4-diamino-5-metilfenetols un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              113715-25-6

                              1228

                              1,7-dioksinaftalīns, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              575-38-2

                              1229

                              3,4-diaminobenzoskābe, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              619-05-6

                              1230

                              2-aminometil-p-aminofenols un tā HCl sāls, izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              79352-72-0

                              1231

                              Solvent Red 1 (CI 12150), izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              1229-55-6

                              1232

                              Acid Orange 24 (CI 20170), izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              1320-07-6

                              1233

                              Acid Red 73 (CI 27290), izmantojot par izejvielu matu krāsošanas produktos

                              5413-75-2”

                  2)

                  III pielikuma 2. daļas g sleju groza šādi:

                              a)

                              svītro ierakstus ar atsauces numuru 17, 23, 40 un 42;

                              b)

                              ierakstos ar atsauces numuru 1, 2, 8, 13, 15, 30, 34, 41, 43, 45, 46, 51, 52, 53, 54, 57, 59, un 60 – datumu “31.8.2006.” aizstāj ar “31.12.2007.”;

                              c)

                              ierakstos ar atsauces numuru 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 44, 47, 48, 49, 50, 55, 56 un 58 – datumu “31.12.2006.” aizstāj ar “31.12.2007.”


title: Padomes direktīva (1987. gada 22. jūnijs), ar ko attiecībā uz kredītapdrošināšanu un galvojuma apdrošināšanu groza Padomes Pirmo direktīvu 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31987L0343

Oficiālais Vēstnesis L 185 , 04/07/1987 Lpp. 0072 - 0076 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0157  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0157

		Padomes direktīva(1987. gada 22. jūnijs),ar ko attiecībā uz kredītapdrošināšanu un galvojuma apdrošināšanu groza Padomes Pirmo direktīvu 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana(87/343/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Padomes Pirmā direktīva 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas nozarē, kas nav dzīvības apdrošināšana [4], kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 76/580/EEK [5], ir novērsusi vairākas atšķirības dalībvalstu likumos, lai atvieglotu šādas uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu;tā kā minētās direktīvas 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā noteikts, ka — "kamēr nav notikusi koordinēšana, ko paredzēts īstenot četros gados pēc šīs direktīvas paziņošanas" — direktīvu neattiecina uz "eksporta kredītapdrošināšanas operācijām uz valsts rēķina vai ar tās atbalstu"; tā kā direktīvā noteikto apdrošināto personu aizsardzību nodrošina pati valsts gadījumos, kad eksporta kredītapdrošināšanu īsteno uz valsts rēķina vai ar tās garantijām, tad šo direktīvu arī turpmāk nevajadzētu attiecināt uz šādām operācijām, kamēr nav notikusi koordinēšana;tā kā minētās direktīvas 7. panta 2. punkta c) apakšpunktā noteikts, ka tikmēr, "kamēr nav notikusi koordinēšana, kas jāveic četros gados pēc šīs direktīvas paziņošanas, Vācijas Federatīvā Republika var uzturēt spēkā noteikumu, kas tās teritorijā aizliedz reizē veikt darījumus veselības apdrošināšanā, kredītapdrošināšanā un galvojuma apdrošināšanā, kā arī atbildības apdrošināšanā, nodrošinot tiesisku aizsardzību pret trešām personām savstarpēji vai ar citām nozarēm"; tā kā no tā izriet, ka ir ierobežota aģentūru un filiāļu veidošana; tā kā šīs direktīvas mērķis ir šo stāvokli labot;tā kā minētā direktīva pietiekami aizsargā apdrošināto personu intereses attiecībā uz galvojuma apdrošināšanu; tā kā būtu jāatceļ aizliegums Vācijas Federatīvajā Republikā reizē nodarboties ar galvojuma apdrošināšanu un citām apdrošināšanas nozarēm;tā kā apdrošināšanas uzņēmumiem, kuros kredītapdrošināšanas darbība ir tikai pavisam niecīga daļa no to kopējās darbības, ir vajadzīga izlīdzināšanas rezerve, kas nav daļa no maksātspējas rezerves; tā kā šo rezervi vajadzētu aprēķināt, izmantojot šajā direktīvā izklāstītās metodes, ko uzskata par līdzvērtīgām;tā kā, ņemot vērā kredītapdrošināšanas prasījumu cikliskumu, lai aprēķinātu vidējo prasījumu apjomu Direktīvas 73/239/EEK 16. panta 2. punkta nozīmē, kredītapdrošināšanu vajadzētu pielīdzināt apdrošināšanai pret riskiem, kas saistīti ar vētru, krusu un salu;tā kā kredītapdrošināšanas riska īpatnības nosaka to, ka uzņēmumiem, kuri veic šo darbību, vajadzētu veidot lielāku garantijas fondu, nekā tas pašlaik prasīts minētajā direktīvā;tā kā uzņēmumiem, no kuriem prasa šādu saistību ievērošanu, vajadzētu atvēlēt pietiekami ilgu laiku;tā kā šādu pienākumu nav jāuzliek uzņēmumiem, kuru darbības šajā apdrošināšanas nozarē nepārsniedz noteiktu apjomu;tā kā, ņemot vērā šīs direktīvas noteikumus attiecībā uz kredītapdrošināšanu, nav vairs pamatojuma tam, ka Vācijas Federatīvā Republika uztur spēkā aizliegumu reizē nodarboties ar kredītapdrošināšanu un citām apdrošināšanas nozarēm, un tāpēc šo aizliegumu vajadzētu atcelt,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 73/239/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. panta 2. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:"d) kamēr nav notikusi koordinēšana, eksporta kredītapdrošināšanas operācijas uz valsts rēķina vai ar tās garantijām, vai arī gadījumos, kad apdrošinātājs ir valsts."2. Direktīvas 7. panta 2. punkta c) apakšpunktā svītro vārdus "kredītapdrošināšanā un galvojumu apdrošināšanā".3. Iekļauj šādu pantu:"15.a pants1. Katra dalībvalsts pieprasa to teritorijā reģistrētiem uzņēmumiem, kas apdrošina riskus, kuri iekļauti pielikuma A punktā minētajā 14. nozarē (turpmāk tekstā – "kredītapdrošināšana"), veidot izlīdzināšanas rezervi, no kuras kompensēt jebkādu tehnisko deficītu, vai arī prasījumus, kas pārsniedz vidējo prasījumu apjomu minētajā nozarē konkrētā finanšu gadā.2. Izlīdzināšanas rezervi aprēķina saskaņā ar katras dalībvalsts noteikumiem, izmantojot vienu no četrām metodēm, kas izklāstītas pielikuma D punktā un ko uzskata par līdzvērtīgām.3. Līdz apjomam, kuru aprēķina pēc pielikuma D punktā dotajām metodēm, maksātspējas rezerves aprēķināšanas nolūkā izlīdzināšanas rezervi neņem vērā.4. Dalībvalstis uzņēmumus var atbrīvot no saistībām veidot izlīdzināšanas rezervi kredītapdrošināšanā, ja par kredītapdrošināšanu saņemtās prēmijas un maksājumi nepārsniedz 4 % no uzņēmumu prēmiju un maksājumu kopējā apjoma un ir mazāki par ECU 2500000."4. Direktīvas 16. panta 2. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu tekstu:"Taču tiem uzņēmumiem, kuri galvenokārt apdrošina tikai vienu vai vairākus riskus, kas saistīti ar kredītu, vētru, krusu vai salu, prasījumu vidējo apjomu aprēķina, pamatojoties uz pēdējiem septiņiem finanšu gadiem."5. Direktīvas 17. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmo ievilkumu aizstāj ar šādiem ievilkumiem:"— ECU 1400000 gadījumā, ja apdrošina visus vai dažus no riskiem, kas iekļauti pielikuma A punktā minētajā 14. nozarē. Šo nosacījumu piemēro visiem uzņēmumiem, kuru prēmiju un maksājumu apjoms minētajā nozarē katrā no pēdējiem trim finanšu gadiem pārsniedzis ECU 2500000 vai 4 % no attiecīgā uzņēmuma prēmiju vai maksājumu kopējā apjoma;— ECU 400000 gadījumā, ja apdrošina visus vai dažus no riskiem, kas iekļauti pielikuma A punktā minētajās nozarēs ar 10., 11., 12., 13. un 15. numuru, un gadījumos, uz kuriem neattiecas šī punkta pirmais ievilkums — arī ar 14. numuru."6. Direktīvas 17. panta 2. punktu papildina ar šādu daļu:"d) Ja uzņēmumam, kas nodarbojas ar kredītapdrošināšanu, pieprasa palielināt a) apakšpunkta pirmajā ievilkumā minēto fondu līdz ECU 1400000, tad attiecīgā dalībvalsts šādam uzņēmumam atvēl:- trīs gadus, lai palielinātu fondu līdz ECU 1000000,- piecus gadus, lai palielinātu fondu līdz ECU 1200000,- septiņus gadus, lai palielinātu fondu līdz ECU 1400000.Šo laiku sāk skaitīt no dienas, kad izpildīti a) apakšpunkta pirmajā ievilkumā minētie nosacījumi."7. Direktīvas 19. pantā iekļauj šādu punktu:"1.a Attiecībā uz kredītapdrošināšanu, uzņēmums uzraudzības iestādei dara pieejamus pārskatus, kuros atspoguļoti gan ar šo apdrošināšanas nozari saistītie tehniskie rezultāti, gan tehniskās rezerves."8. Pirmās direktīvas pielikumam pievieno šīs direktīvas pielikuma D punktu.2. pantsDalībvalstis īsteno pasākumus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1990. gada 1. janvārim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos pasākumus, vēlākais, no 1990. gada 1. jūlija.3. pantsPēc šīs direktīvas paziņošanas [6], dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1987. gada 22. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Tindemans[1] OV C 245, 29.9.1979., 7. lpp. unOV C 5, 7.1.1983., 2. lpp.[2] OV C 291, 10.11.1980., 70. lpp.[3] OV C 146, 16.6.1980., 6. lpp.[4] OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp.[5] OV L 189, 13.7.1976., 13. lpp.[6] Šī direktīva tika izziņota dalībvalstīm 1987. gada 25. jūnijā.--------------------------------------------------PIELIKUMS"D. Metodes, pēc kurām aprēķina izlīdzināšanas rezervi kredītapdrošināšanas nozarē1. metode1. Attiecībā uz riskiem, kas iekļauti pielikuma A punktā minētājā 14. nozarē, (turpmāk tekstā – "kredītapdrošināšana"), uzņēmumi veido izlīdzināšanas rezervi, no kuras segt iespējamo tehnisko deficītu minētajā nozarē konkrētā finanšu gadā.2. Šādā rezervē katrā finanšu gadā ieskaita 75 % no jebkāda tehniskā atlikuma, kas radies kredītapdrošināšanas nozarē, ar nosacījumu, ka atlikuma summa nepārsniedz 12 % no neto prēmijām vai maksājumiem, līdz rezerve ir sasniegusi 150 % no neto prēmiju un maksājumu lielākā gada apjoma, kāds saņemts iepriekšējos piecos finanšu gados.2. metode1. Attiecībā uz riskiem, kas iekļauti pielikuma A punktā minētājā 14. nozarē, (turpmāk tekstā – "kredītapdrošināšana"), uzņēmumi veido izlīdzināšanas rezervi, no kuras segt iespējamo tehnisko deficītu minētajā nozarē konkrētā finanšu gadā.2. Izlīdzināšanas rezerves minimums ir 134 % no prēmiju vai maksājumu vidējā apjoma, kāds saņemts ik gadus pēdējos piecos finanšu gados, no kura atņemtas cesijas un pieskaitīti pārapdrošināšanas līgumi.3. Šajā rezervē katrā no turpmākajiem finanšu gadiem ieskaita 75 % no jebkāda tehniskā atlikuma, kas radies šajā nozarē, līdz rezerve ir vismaz vienāda ar minimumu, ko aprēķina saskaņā ar šīs metodes 2. punktu.4. Dalībvalstis var izstrādāt īpašus noteikumus, kā aprēķināt rezerves un/vai ikgadējās nodevas lielumu, ja tiek pārsniegti šajā direktīvā noteiktie minimālie lielumi.3. metode1. Pielikuma A punktā minētājā 14. nozarē, (turpmāk tekstā – "kredītapdrošināšana"), veido izlīdzināšanas rezervi, lai kompensētu prasījumus, kas šajā apdrošināšanas nozarē pārsniedz finanšu gada vidējo apjomu.2. Izlīdzināšanas rezervi aprēķina pēc turpmāk izklāstītās metodes.Visus aprēķinus saista ar paša apdrošinātāja ienākumiem un izdevumiem.Izlīdzināšanas rezervē ieskaita summas, kas konkrētā finanšu gadā radušās no nenotikušiem prasījumiem, līdz rezerve sasniegusi prasīto lielumu, vai arī atjaunota līdz tam.Uzskata, ka prasījumi nav notikuši, ja prasījumu apjoms konkrētā finanšu gadā ir zemāks nekā prasījumu vidējais apjoms konkrētā atskaites periodā. Nenotikušu prasījumu summu aprēķina, reizinot atšķirību starp abiem minētajiem apjomiem ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Nepieciešamajai summai jābūt sešas reizes lielākai nekā standarta atšķirībai starp prasījumu apjomu atskaites periodā no prasījumu vidējā apjoma, kas reizināta ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Ja kādā finanšu gadā prasījumi pārsniedz caurmēru, to segšanai nepieciešamo summu ņem no izlīdzināšanas rezerves. Uzskata, ka prasījumi pārsnieguši caurmēru, ja prasījumu apjoms konkrētā finanšu gadā ir lielāks nekā prasījumu vidējais apjoms. Papildprasījumu summu aprēķina, reizinot atšķirību starp abiem minētajiem apjomiem ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Neatkarīgi no praktiski pieteiktajiem prasījumiem, katrā finanšu gadā pirmām kārtām izlīdzināšanas rezervē ieskaita 3,5 % no minētās rezerves prasītā lieluma, līdz ir sasniegts vai atjaunots tās prasītais lielums.Atskaites periods nedrīkst būt īsāks par 15 gadiem un ilgāks par 30 gadiem. Izlīdzināšanas rezerve nav jāveido, ja atskaites periodā nav reģistrēti apdrošināšanas zaudējumi.Nepieciešamo izlīdzināšanas rezervi un summas, ko paredzēts segt no šīs rezerves, var samazināt, ja prasījumu vidējais apjoms atskaites periodā kopā ar izdevumu apjomu liecina, ka prēmijās ietverta drošības rezerve.4. metode1. Pielikuma A punktā minētājā 14. nozarē (šeit turpmāk "kredītapdrošināšana") veido izlīdzināšanas rezervi, lai kompensētu prasījumus, kas šajā apdrošināšanas nozarē pārsniedz finanšu gada vidējo apjomu.2. Izlīdzināšanas rezervi aprēķina pēc turpmāk izklāstītās metodes.Visus aprēķinus saista ar paša apdrošinātāja ienākumiem un izdevumiem.Izlīdzināšanas rezervē ieskaita summas, kas konkrētā finanšu gadā radušās no nenotikušiem prasījumiem, līdz rezerve sasniegusi maksimāli prasīto lielumu.Uzskata, ka prasījumi nav notikuši, ja prasījumu apjoms konkrētā finanšu gadā ir zemāks nekā prasījumu vidējais apjoms atskaites periodā. Nenotikušo prasījumu summu aprēķina, reizinot atšķirību starp abiem minētajiem apjomiem ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Maksimāli prasīto summu iegūst, reizinot ar seši standarta atšķirību starp prasījumu apjomu atskaites periodā no prasījumu vidējā apjoma, kas reizināta ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Ja kādā finanšu gadā prasījumi pārsniedz caurmēru, to segšanai nepieciešamo summu ņem no izlīdzināšanas rezerves, līdz šī rezerve sasniedz minimāli nepieciešamo lielumu. Uzskata, ka prasījumi pārsniedz caurmēru, ja prasījumu apjoms konkrētā finanšu gadā ir lielāks nekā prasījumu vidējais apjoms. Papildprasījumu summu aprēķina, reizinot atšķirību starp abiem minētajiem apjomiem ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Minimāli nepieciešamo summu iegūst, reizinot ar trīs standarta atšķirību starp prasījumu apjomu atskaites periodā no prasījumu vidējā apjoma, kas reizināta ar konkrētā finanšu gadā iekasēto prēmiju summu.Atskaites periods nedrīkst būt īsāks par 15 gadiem un ilgāks par 30 gadiem. Izlīdzināšanas rezervi nav jāveido, ja atskaites periodā nav reģistrēti apdrošināšanas zaudējumi.Gan nepieciešamo izlīdzināšanas rezervi, gan summas, ko paredzēts šajā rezervē iemaksāt, vai arī no tās segt, var samazināt, ja prasījumu vidējais apjoms atskaites periodā kopā ar izdevumu apjomu liecina, ka prēmijās ietverta drošības rezerve un ka šī drošības rezerve ir pusotras reizes lielāka nekā prasījumu apjomu standarta atšķirība atskaites periodā. Tādā gadījumā attiecīgās summas reizina ar koeficientu, ko iegūst, viens komats pieci reizinot ar standarta novirzi un drošības rezervi."--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/121/EK ( 2006. gada 18. decembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, lai to pielāgotu Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu ( REACH ), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru

text:
30.12.2006       LV                 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis               L 396/851
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2006/121/EK
                                      (2006. gada 18. decembris),
                            ar ko groza Padomes Direktīvu 67/548/EEK
                         par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu
               attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu,
                            lai to pielāgotu Regulai (EK) Nr. 1907/2006,
                               kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu,
                        vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH),
                          un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu 1,
apspriedušies ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru 2,
1
        OV C 294, 25.11.2005., 38. lpp.
2
        Eiropas Parlamenta 2005. gada 17. novembra Atzinums (OV C 280 E, 18.11.2006.,
        440. lpp.), Padomes 2006. gada 27. jūnija Kopējā nostāja (OV C 276 E, 14.11.2006.,
        252. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2006. gada 13. decembra Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl
        nav publicēta).
 ---pagebreak--- L 396/852             LV                 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis                30.12.2006
tā kā:
Saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1907/20061 pieņemšanu attiecīgi būtu jāpielāgo
Direktīva 67/548/EEK 2 un jāsvītro tās noteikumi par paziņošanu un ķimikāliju radīto risku
novērtējumu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
                                                       1. pants
Ar šo Direktīvu 67/548/EEK groza šādi:
1)        svītro 1. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktu;
2)        svītro 2. panta 1. punkta c), d), f) un g) apakšpunktu;
3)        regulas 3. pantu aizstāj ar šādu pantu:
          "3. pants
          Vielu īpašību testēšana un izvērtēšana
          Vielu testus saskaņā ar šo direktīvu veic atbilstīgi prasībām, kas izklāstītas 13. pantā
          Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris),
          kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH),
          un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru * .
          ._____________________________
          *
                    OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp. ";
1
   Sk. šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.
2
   OV 196, 16.8.1967., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu
        2004/73/EK (OV L 152, 30.4.2004., 1. lpp.). Labotā versija OV L 216, 16.6.2004., 3. lpp.
 ---pagebreak--- 30.12.2006       LV                 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis                    L 396/853
4)       regulas 5. pantu groza šādi:
         a)    1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:
               "Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tirgū nevar laist
               vielas vai to preparātus, kas nav iesaiņotas vai marķētas saskaņā ar šīs direktīvas
               22. līdz 25. pantu un tās VI pielikumā ietvertajiem kritērijiem, un – attiecībā uz
               reģistrētām vielām – saskaņā ar informāciju, kas iegūta, piemērojot Regulas (EK)
               Nr. 1907/2006 12. un 13. pantu, izņemot attiecībā uz preparātiem, ja ir noteikumi
               citās direktīvās.";
         b)    2. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
               "2.    Šā panta 1. punkta pirmajā daļā minētos pasākumus piemēro, līdz viela tiek
                      iekļauta I pielikuma sarakstā vai līdz saskaņā ar 29. pantā paredzēto procedūru
                      tiek pieņemts lēmums to neiekļaut.";
5)       svītro 7. līdz 15. pantu;
6)       svītro 16. pantu;
7)       svītro 17. līdz 20. pantu;
8)       svītro 27. pantu;
 ---pagebreak--- L 396/854         LV                 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis                             30.12.2006
9)        direktīvas 32. pantu aizstāj ar šādu pantu:
          "32. pants
          Atsauces
          Atsauces uz šīs direktīvas VII A, VII B, VII C, VII D un VIII pielikumu uzskata par
          atsaucēm uz, attiecīgi, Regulas (EK) Nr. 1907/2006 VI, VII, VIII, IX, X un XI
          pielikumu.";
10)       svītro V pielikumu;
11)       VI pielikumu groza šādi:
          a)    1.6.2., 1.7.2., 1.7.3., 2.1., 2.2.1., 2.2.2., 2.2.2.1., 2.2.3., 2.2.4., 2.2.5., 3.1.1., 3.1.5.1.,
                3.1.5.2., 3.2.1., 3.2.2., 3.2.3., 3.2.5., 3.2.6.1., 3.2.6.2., 3.2.7.2., 4.2.3.3., 5.1.3.,
                9.1.1.1., 9.1.1.2., 9.3. un 9.5. punktā vārdus "V pielikums" un "šīs direktīvas V
                pielikums" aizstāj ar vārdiem "Komisijas Regula par testu metodēm, kā norādīts
                Regulas (EK) Nr. 1907/2006 13. panta 2. punktā" atbilstīgā locījumā;
 ---pagebreak--- 30.12.2006    LV                 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis                    L 396/855
         b) 1.6.1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
            "a)   attiecībā uz vielām, par ko vajadzīga Regulas (EK) Nr. 1907/2006 VI, VII un
                  VIII pielikumā norādītā informācija, pamata informācijā iekļauj lielāko daļu
                  datu, kas vajadzīgi klasifikācijai un marķēšanai. Šādu klasifikāciju un
                  marķēšanu vajadzības gadījumā jāpārskata, kad ir pieejama turpmāka
                  informācija (Regulas (EK) Nr. 1907/2006 IX un X pielikums);";
         c) 5.1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
            "Turpmāk izklāstītie kritēriji tieši izriet no testu metodēm, kas izklāstītas Komisijas
            regulā par testu metodēm, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1907/2006 13. panta
            2. punktā, tiktāl, ciktāl tie ir minēti. Testu metodes, kas vajadzīgas pamata
            informācijai, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1907/2006 VII un VIII pielikumā, ir
            ierobežotas, un no tām iegūtā informācija var būt nepietiekama atbilstīgai
            klasifikācijai. Klasifikācijai var būt vajadzīgi papildu dati, ko iegūst no Regulas (EK)
            Nr. 1907/2006 IX vai X pielikuma vai citas līdzvērtīgas izpētes. Turklāt klasificētās
            vielas var pārskatīt, ņemot vērā citus jaunus datus.";
 ---pagebreak--- L 396/856         LV                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis                    30.12.2006
          d)    5.2.1.2. punkta otrās daļas otro teikumu aizstāj ar šādu teikumu:
                "Šiem papildu zinātniskajiem pierādījumiem parasti vajadzētu balstīties uz Regulas
                (EK) Nr. 1907/2006 IX pielikumā paredzēto izpēti vai līdzvērtīgu izpēti, un tie var
                ietvert:";
12)       svītro VII A, VII B, VII C, VII D un VIII pielikumu.
                                                    2. pants
1.        Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai no 2008. gada
          1. jūnija izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
          Kad dalībvalstis pieņem tādus tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu
          atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.
2.        Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņem
          jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
 ---pagebreak--- 30.12.2006        LV                Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis                 L 396/857
                                                  3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
To piemēro no 2008. gada 1. jūnija.
Neskarot šā panta otro daļu, 1. panta 6. punktu piemēro no 2008. gada 1. augusta.
                                                  4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2006. gada 18. decembrī
Eiropas Parlamenta vārdā –                      Padomes vārdā –
priekšsēdētājs                                  priekšsēdētājs
J. BORRELL FONTELLES                       M. VANHANEN


title: Komisijas Direktīva 2007/8/EK ( 2007. gada 20. februāris ), ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvai 76/895/EEK, 86/362/EEK un 90/642/EEK attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem fosfamidona un mevinfosa atliekvielu daudzumiem (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               1.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 63/9

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/8/EK
   (2007. gada 20. februāris),
   ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvai 76/895/EEK, 86/362/EEK un 90/642/EEK attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem fosfamidona un mevinfosa atliekvielu daudzumiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 23. novembra Direktīvu 76/895/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu augļos un dārzeņos un uz tiem (1), un jo īpaši tās 5. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/362/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās (2), un jo īpaši tās 10. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamā daudzuma noteikšanu konkrētos augu izcelsmes produktos un uz tiem, ieskaitot augļus un dārzeņus (3), un jo īpaši tās 7. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Labībai un augu izcelsmes produktiem, tostarp augļiem un dārzeņiem, atliekvielu daudzumi atspoguļo minimālo pesticīdu daudzumu izmantošanu, kas vajadzīgi, lai efektīvi aizsargātu augus, un ko piemēro tādā veidā, lai atliekvielu daudzums būtu gan mazākais iespējamais, gan pieņemams no toksikoloģijas viedokļa, jo īpaši ņemot vērā vides aizsardzību un paredzēto devu, ko patērētāji uzņem ar uzturu. Dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem atliekvielu daudzumi atspoguļo ar pesticīdiem apstrādāto labības un augu izcelsmes produktu devas, ko uzņem dzīvnieki, un attiecīgā gadījumā – veterināro zāļu lietošanas tiešās sekas. Kopienā noteiktie maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi atbilst šādu atliekvielu maksimālajam daudzumam, kas varētu būt sagaidāmi izstrādājumos, kuru ražošanā ievērota laba lauksaimniecības prakse.

               (2)

               Maksimāli pieļaujamos pesticīdu atliekvielu daudzumus regulāri pārskata un maina, lai ņemtu vērā jaunāko informāciju un datus. Par maksimāli pieļaujamo daudzumu nosaka zemāko analītiskās noteikšanas robežu, ja augu aizsardzības līdzekļu atļauto lietojumu rezultātā nerodas nosakāmi pesticīdu atliekvielu daudzumi pārtikas produktā vai uz tā vai ja attiecīgos līdzekļus nav atļauts izmantot, vai ja par dalībvalstu atļautajiem lietojumiem nav iesniegti vajadzīgie dati, vai ja nav iesniegti šādi vajadzīgie dati par tādiem lietojumiem trešās valstīs, kuru rezultātā rodas atliekvielas tādos pārtikas produktos vai uz tādiem pārtikas produktiem, kas varētu iekļūt apritē Kopienas tirgū.

               (3)

               Komisiju informēja par to, ka, iespējams, pašreizējie maksimāli pieļaujamie fosfamidona un mevinfosa daudzumi būs jāpārskata, ievērojot to, ka ir pieejama jauna informācija par toksikoloģiju un patērētāju uzņemto devu. Komisija lūdza attiecīgās ziņotājas dalībvalstis sniegt priekšlikumus Kopienas noteikto maksimāli pieļaujamo daudzumu pārskatīšanai. Šādus priekšlikumus iesniedza Komisijai.

               (4)

               Saskaņā ar Kopienas procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes, ir atkārtoti pārskatīta un izvērtēta šajā direktīvā minēto pesticīdu iedarbība uz patērētājiem īslaicīgi un visas dzīves laikā, lietojot pārtikas produktus (4). Pamatojoties uz minēto, ir lietderīgi noteikt jaunus maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus, kas nodrošinās to, ka ietekme uz patērētājiem ir pieļaujama.

               (5)

               Saskaņā ar Kopienā izmantotajām procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes, attiecīgā gadījumā ir novērtēta minēto pesticīdu akūtā iedarbība uz patērētāju, ko rada katrs atsevišķs pārtikas produkts, kurā var būt atliekvielas. Ir secināts, ka pesticīdu atliekvielu esība tādā daudzumā, kas ir vienāds ar jaunajiem maksimāli pieļaujamajiem atliekvielu daudzumiem vai mazāks par tiem, neizraisīs akūtu toksisku iedarbību.

               (6)

               Ar Pasaules tirdzniecības organizācijas starpniecību ir notikušas apspriedes ar Kopienas tirdzniecības partneriem par jaunajiem maksimāli pieļaujamajiem atliekvielu daudzumiem, un ir ņemtas vērā to piezīmes par šiem daudzumiem.

               (7)

               Tāpēc Direktīvas 76/895/EEK, 86/362/EEK un 90/642/EEK pielikumi ir attiecīgi jāgroza.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/895/EEK II pielikumā svītro ierakstus attiecībā uz fosfamidonu un mevinfosu.
   2. pants
   Direktīvu 86/362/EEK groza saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu.
   3. pants
   Direktīvu 90/642/EK groza saskaņā ar šīs direktīvas II pielikumu.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 1. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties iesniedz Komisijai minēto tiesību aktu tekstu un minēto noteikumu un šās direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2007. gada 2. septembra.
   Pieņemot minētos noteikumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai attiecīgu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, kurus tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 20. februārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 340, 9.12.1976., 26. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/92/EK (OV L 311, 10.11.2006., 31. lpp.).

      (2)  OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/92/EK.

      (3)  OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/92/EK.

      (4)  Pamatnostādnes par to, kā noteikt pesticīdu atliekvielu uzņemšanu ar uzturu (pārskatītas), kuras sagatavojusi GEMS/Pārtikas programma sadarbībā ar Pesticīdu atlieku kodeksa komiteju un publicējusi Pasaules veselības organizācija 1997. gadā (WHO/FSF/FOS/97.7).

      I PIELIKUMS
      Direktīvas 86/362/EEK II pielikuma A daļā pievieno šādas rindas par fosfamidonu un mevinfosu:

                     Pesticīdu atliekvielas

                     Maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi (mg/kg)

                     “Fosfamidons

                     0,01 (1)

                     Labība

                     Mevinfoss, E- un Z-izomēru summa

                     0,01 (1)

                     Labība

         (1)  Norāda zemāko analītiski nosakāmo daudzumu“.

      II PIELIKUMS
      Direktīvas 90/642/EEK II pielikuma A daļā pievieno šādas rindas par fosfamidonu un mevinfosu:

                     Pesticīdu atliekvielas un to maksimāli pieļaujamais daudzums (mg/kg)

                     Produktu grupas un atsevišķu produktu piemēri, kam piemēro maksimāli pieļaujamo atliekvielu daudzumu

                     Fosfamidons

                     Mevinfoss, E- un Z-izomēru summa

                                 “1.

                                 Svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti augļi, kas iekonservēti sasaldējot, bez cukura piedevas; rieksti

                     0,01 (1)

                     0,01 (1)

                                 i)

                                 CITRUSAUGĻI

                     Greipfrūti

                     Citroni

                     Laimi

                     Mandarīni (tostarp klementīni un citi hibrīdi)

                     Apelsīni

                     Pampelmūzes

                     Citi

                                 ii)

                                 KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti)

                     Mandeles

                     Brazīlijas rieksti

                     Indijas rieksti

                     Ēdamie kastaņi

                     Kokosrieksti

                     Lazdu rieksti

                     Makadāmiju rieksti

                     Pekanrieksti

                     Ciedru rieksti

                     Pistācijas

                     Valrieksti

                     Citi

                                 iii)

                                 SĒKLEŅI

                     Āboli

                     Bumbieri

                     Cidonijas

                     Citi

                                 iv)

                                 KAULEŅI

                     Aprikozes

                     Ķirši

                     Persiki (tostarp nektarīni un tamlīdzīgi hibrīdi)

                     Plūmes

                     Citi

                                 (v)

                                 OGAS UN SĪKAUGĻI

                                 a)

                                 Galda un vīna vīnogas

                     Galda vīnogas

                     Vīna vīnogas

                                 b)

                                 Zemenes (izņemot meža zemenes)

                                 c)

                                 Avenes un kazenes (izņemot savvaļas)

                     Kazenes

                     Ziemeļu kaulenes

                     Kazeņavenes

                     Avenes

                     Citas

                                 d)

                                 Pārējie sīkaugļi un ogas (izņemot savvaļas)

                     Mellenes un brūklenes

                     Dzērvenes

                     Jāņogas (sarkanās, melnās) un upenes

                     Ērkšķogas

                     Citas

                                 e)

                                 Savvaļas ogas un augļi

                                 vi)

                                 DAŽĀDI

                     Avokado

                     Banāni

                     Dateles

                     Vīģes

                     Kivi

                     Kumkvati

                     Ličī

                     Mango

                     Olīvas (patēriņam pārtikā)

                     Olīvas (eļļas ekstrakcijai)

                     Papaijas

                     Pasifloru augļi

                     Ananasi

                     Granāti

                     Citi

                                 2.

                                 Svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai žāvēti dārzeņi

                     0,01 (1)

                     0,01 (1)

                                 i)

                                 SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI

                     Galda bietes

                     Burkāni

                     Manioki

                     Sakņu selerijas

                     Mārrutki

                     Topinambūri

                     Pastinaki

                     Sakņu pētersīļi

                     Redīsi

                     Puravlapu plostbārži

                     Batātes

                     Kāļi

                     Rāceņi

                     Jamsi

                     Citi

                                 ii)

                                 SĪPOLU DĀRZEŅI

                     Ķiploki

                     Sīpoli

                     Šalotes

                     Lielie loksīpoli

                     Citi

                                 iii)

                                 AUGĻU DĀRZEŅI

                                 a)

                                 Nakteņu dzimtas augi

                     Tomāti

                     Pipari

                     Baklažāni

                     Okras

                     Citi

                                 b)

                                 Ķirbjaugi ar ēdamu mizu

                     Gurķi

                     Kornišoni

                     Kabači

                     Citi

                                 c)

                                 Ķirbjaugi ar neēdamu mizu

                     Melones

                     Ķirbji

                     Arbūzi

                     Citi

                                 d)

                                 Cukurkukurūza

                                 iv)

                                 KĀPOSTU DĀRZEŅI

                                 a)

                                 Ziedoši kāpostu dārzeņi

                     Brokoļi (to skaitā sparģeļkāposti)

                     Ziedkāposti

                     Citi

                                 b)

                                 Kāpostu dzimtas galviņdārzeņi

                     Briseles kāposti

                     Galviņkāposti

                     Citi

                                 c)

                                 Krustziežu dzimtas lapu dārzeņi

                     Ķīnas kāposti

                     Lapu kāposti

                     Citi

                                 d)

                                 Kolrābji

                                 v)

                                 LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI GARŠAUGI

                                 a)

                                 Dārza salāti un tamlīdzīgi

                     Kressalāti

                     Salātu baldriņi

                     Dārza salāti

                     Eskariolas (platlapu endīvijas)

                     Rukolas salāti

                     Kāpostu dārzeņu lapas un stublāji

                     Citi

                                 b)

                                 Spināti un tamlīdzīgi

                     Dārza spināti

                     Lapu bietes (mangoldi)

                     Citi

                                 c)

                                 Ūdenskreses

                                 d)

                                 Lapu cigoriņi

                                 e)

                                 Garšaugi

                     Kārveles

                     Maurloki

                     Pētersīļi

                     Lapu selerijas

                     Citi

                                 vi)

                                 PĀKŠAUGU DĀRZEŅI (svaigi)

                     Pupas (ar pākstīm)

                     Pupas (bez pākstīm)

                     Zirņi (ar pākstīm)

                     Zirņi (bez pākstīm)

                     Citi

                                 vii)

                                 STUBLĀJU DĀRZEŅI (svaigi)

                     Sparģeļi

                     Lapu artišoki

                     Selerijas

                     Fenheļi

                     Artišoki

                     Puravi

                     Rabarberi

                     Citi

                                 viii)

                                 SĒNES

                                 a)

                                 Kultivētas sēnes

                                 b)

                                 Savvaļas sēnes

                                 3.

                                 Pākšaugi

                     0,01 (1)

                     0,01 (1)

                     Pupas

                     Lēcas

                     Zirņi

                     Lupīnas

                     Citi

                                 4.

                                 Eļļas augu sēklas

                     0,01 (1)

                     0,01 (1)

                     Linsēklas

                     Zemesrieksti

                     Magoņu sēklas

                     Sezama sēklas

                     Saulespuķu sēklas

                     Rapšu sēklas

                     Sojas pupas

                     Sinepju sēklas

                     Kokvilnas sēklas

                     Kaņepju sēklas

                     Citas

                                 5.

                                 Kartupeļi

                     0,01 (1)

                     0,01 (1)

                     Jaunie kartupeļi

                     Galda kartupeļi

                                 6.

                                 Tēja (fermentētas vai citādi apstrādātas, kaltētas Camellia sinensis lapas un stiebri)

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)

                                 7.

                                 Apiņi (kaltēti), arī apiņu granulas un nekoncentrēts pulveris

                     0,02 (1)

                     0,02 (1)

         (1)  Norāda zemāko analītiski nosakāmo daudzumu.”


title: Komisijas Direktīva 2007/9/EK ( 2007. gada 20. februāris ), ar ko groza Padomes Direktīvas 90/642/EEK pielikumu attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem aldikarba atliekvielu daudzumiem (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               1.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 63/17

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2007/9/EK
   (2007. gada 20. februāris),
   ar ko groza Padomes Direktīvas 90/642/EEK pielikumu attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem aldikarba atliekvielu daudzumiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamā daudzuma noteikšanu konkrētos augu izcelsmes produktos un uz tiem, ieskaitot augļus un dārzeņus (1), un jo īpaši tās 7. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Labībai un augu izcelsmes produktiem, tajā skaitā augļiem un dārzeņiem, atliekvielu daudzumi atspoguļo minimālo pesticīdu daudzumu lietošanu, kas vajadzīgs, lai efektīvi aizsargātu augus, un ko piemēro tādā veidā, lai atliekvielu daudzums būtu gan mazākais iespējamais, gan pieņemams no toksikoloģijas viedokļa, jo īpaši attiecībā uz vides aizsardzību un paredzēto devu, ko patērētāji uzņem ar uzturu. Kopienā noteiktie maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi atbilst šādu atliekvielu maksimālajam daudzumam, kas varētu būt izstrādājumos, kuru ražotāji ievērojuši labu lauksaimniecības praksi.

               (2)

               Maksimāli pieļaujamos pesticīdu atliekvielu daudzumus regulāri pārskata un maina, ņemot vērā jaunāko informāciju un datus. Par maksimāli pieļaujamo daudzumu nosaka zemāko analītiskās noteikšanas robežu, ja augu aizsardzības līdzekļu atļauto lietojumu rezultātā nerodas nosakāmi pesticīdu atliekvielu daudzumi pārtikas produktā vai uz tā vai ja attiecīgos līdzekļus nav atļauts izmantot, vai ja par dalībvalstu atļautajiem lietojumiem nav iesniegti vajadzīgie dati, vai ja nav iesniegti šādi vajadzīgie dati par tādiem lietojumiem trešās valstīs, kuru rezultātā rodas atliekvielas tādos pārtikas produktos vai uz tiem, kas var iekļūt apritē Kopienas tirgū.

               (3)

               Kāda dalībvalsts ir informējusi Komisiju par savu vēlmi pārskatīt valstī noteiktos maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus saskaņā ar Direktīvas 90/642/EEK 8. pantu, ņemot vērā radušās bažas par patērētāju uzņemto devu. Komisijai tika iesniegti priekšlikumi par Kopienā noteikto maksimāli pieļaujamo atliekvielu daudzumu pārskatīšanu.

               (4)

               Saskaņā ar Kopienā izmantotajām procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes (2), ir atkārtoti izvērtēta šajā direktīvā minēto pesticīdu iedarbība uz patērētājiem īslaicīgi un visas dzīves laikā, lietojot pārtikas produktus. Pamatojoties uz iepriekš minēto, ir lietderīgi noteikt jaunus maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus, kas nodrošinās to, ka nebūs nelabvēlīgas ietekmes uz patērētājiem.

               (5)

               Saskaņā ar Kopienā izmantotajām procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes, attiecīgā gadījumā ir novērtēta minēto pesticīdu akūtā ietekme uz patērētājiem, ko rada katrs atsevišķs pārtikas produkts, kurā var būt atliekvielas. Ir secināts, ka pesticīdu atliekvielu esība tādā daudzumā, kas vienāds ar jaunajiem maksimāli pieļaujamajiem atliekvielu daudzumiem vai mazāks par tiem, neizraisīs akūtu toksisku iedarbību.

               (6)

               Ar Pasaules tirdzniecības organizācijas starpniecību ir notikušas apspriedes ar Kopienas tirdzniecības partneriem par jaunajiem maksimāli pieļaujamajiem atliekvielu daudzumiem, un ir ņemtas vērā to piezīmes par šiem daudzumiem.

               (7)

               Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde pēc Komisija pieprasījuma ir sniegusi atzinumu par šajā direktīvā paredzētajiem maksimāli pieļaujamajiem aldikarba daudzumiem (3).

               (8)

               Tāpēc Direktīvas 90/642/EEK pielikumi ir attiecīgi jāgroza.

               (9)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 90/642/EEK II pielikuma A daļu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 1. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās tūlīt iesniedz Komisijai minēto tiesību aktu tekstus un minēto tiesību aktu un šās direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro šos tiesību aktus no 2007. gada 2. septembra.
   Pieņemot minētos tiesību aktus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai attiecīgu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, kurus tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2007. gada 20. februārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/92/EK (OV L 311, 10.11.2006., 31. lpp.).

      (2)  Pamatnostādnes par to, kā noteikt pesticīdu atliekvielu uzņemšanu ar uzturu (pārskatītas), kuras sagatavojusi GEMS/Pārtikas programma sadarbībā ar Pesticīdu atliekvielu kodeksa komiteju un 1997. gadā publicējusi Pasaules veselības organizācija (WHO/FSF/FOS/97.7).

      (3)  The EFSA Journal (2006) 409, p. 1-23.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 90/642/EEK II pielikuma A daļā ierakstus attiecībā uz aldikarbu aizstāj ar šādiem:

                     Pesticīdu atliekvielas un maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi (mg/kg)

                     Produktu grupas un atsevišķu produktu piemēri, kam piemēro maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus

                     Aldikarbs (aldikarba, tā sulfoksīda un kā aldikarba izteikta sulfona summa)

                                 “1.

                                 Svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti augļi, kas iekonservēti sasaldējot, bez cukura piedevas; rieksti

                     0,02 (1)

                                 i)

                                 CITRUSAUGĻI

                     Greipfrūti

                     Citroni

                     Laimi

                     Mandarīni (ieskaitot klementīnus un citus hibrīdus)

                     Apelsīni

                     Pampelmūzes

                     Citi

                                 ii)

                                 KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti)

                     Mandeles

                     Brazīlijas rieksti

                     Indijas rieksti

                     Ēdamie kastaņi

                     Kokosrieksti

                     Lazdu rieksti

                     Makadāmiju rieksti

                     Pekanrieksti

                     Pīniju rieksti

                     Pistācijas

                     Valrieksti

                     Citi

                                 iii)

                                 SĒKLEŅI

                     Āboli

                     Bumbieri

                     Cidonijas

                     Citi

                                 iv)

                                 KAULEŅI

                     Aprikozes

                     Ķirši

                     Persiki (ieskaitot nektarīnus un tamlīdzīgus hibrīdus)

                     Plūmes

                     Citi

                                 v)

                                 OGAS UN SĪKAUGĻI

                                 a)

                                 Galda un vīna vīnogas

                     Galda vīnogas

                     Vīna vīnogas

                                 b)

                                 Zemenes (izņemot meža zemenes)

                                 c)

                                 Avenes un kazenes (izņemot savvaļas)

                     Kazenes

                     Ziemeļu kaulenes

                     Kazeņavenes

                     Avenes

                     Citi

                                 d)

                                 Pārējie sīkaugļi un ogas (izņemot savvaļas)

                     Mellenes

                     Dzērvenes

                     Jāņogas (sarkanās, melnās un baltās) un upenes

                     Ērkšķogas

                     Citi

                                 e)

                                 Savvaļas ogas un augļi

                                 vi)

                                 DAŽĀDI

                     Avokado

                     Banāni

                     Dateles

                     Vīģes

                     Kivi

                     Kumkvati

                     Ličī

                     Mango

                     Olīvas (patēriņam pārtikā)

                     Olīvas (eļļas ekstrakcijai)

                     Papaijas

                     Pasifloru augļi

                     Ananāsi

                     Granātāboli

                     Citi

                                 2.

                                 Svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai žāvēti dārzeņi

                                 i)

                                 SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI

                     0,02 (1)

                     Galda bietes

                     Burkāni

                     Manioki

                     Sakņu selerijas

                     Mārrutki

                     Topinambūri

                     Pastinaki

                     Sakņu pētersīļi

                     Redīsi

                     Puravlapu plostbārži

                     Batātes

                     Kāļi

                     Rāceņi

                     Jamsi

                     Citi

                                 ii)

                                 SĪPOLU DĀRZEŅI

                     0,05

                     Ķiploki

                     Sīpoli

                     Šalotes

                     Lielie loksīpoli

                     Citi

                                 iii)

                                 AUGĻU DĀRZEŅI

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Nakteņu dzimtas augi

                     Tomāti

                     Pipari

                     Baklažāni

                     Okras

                     Citi

                                 b)

                                 Ķirbjaugi ar ēdamu mizu

                     Gurķi

                     Kornišoni

                     Kabači

                     Citi

                                 c)

                                 Ķirbjaugi ar neēdamu mizu

                     Melones

                     Ķirbji

                     Arbūzi

                     Citi

                                 d)

                                 Cukurkukurūza

                                 iv)

                                 KĀPOSTU DĀRZEŅI

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Ziedoši kāpostu dārzeņi

                     Brokoļi

                     Ziedkāposti

                     Citi

                                 b)

                                 Kāpostu dzimtas galviņdārzeņi

                     Briseles kāposti

                     Galviņkāposti

                     Citi

                                 c)

                                 Krustziežu dzimtas lapu dārzeņi

                     Ķīnas kāposti

                     Lapu kāposti

                     Citi

                                 d)

                                 Kolrābji

                                 v)

                                 LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI GARŠAUGI

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Dārza salāti un tamlīdzīgi

                     Kressalāti

                     Salātu baldriņi

                     Dārza salāti

                     Eskariolas (platlapu endīvijas)

                     Rukolas salāti

                     Kāpostu dārzeņu lapas un stublāji

                     Citi

                                 b)

                                 Spināti un tamlīdzīgi

                     Dārza spināti

                     Lapu bietes (mangoldi)

                     Citi

                                 c)

                                 Ūdenskreses

                                 d)

                                 Lapu cigoriņi

                                 e)

                                 Garšaugi

                     Kārveles

                     Maurloki

                     Pētersīļi

                     Lapu selerijas

                     Citi

                                 vi)

                                 PĀKŠAUGU DĀRZEŅI (svaigi)

                     0,02 (1)

                     Pupas (ar pākstīm)

                     Pupas (bez pākstīm)

                     Zirņi (ar pākstīm)

                     Zirņi (bez pākstīm)

                     Citi

                                 vii)

                                 STUBLĀJU DĀRZEŅI (svaigi)

                     0,02 (1)

                     Sparģeļi

                     Lapu artišoki

                     Selerijas

                     Fenheļi

                     Artišoki

                     Puravi

                     Rabarberi

                     Citi

                                 viii)

                                 SĒNES

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Kultivētas sēnes

                                 b)

                                 Savvaļas sēnes

                                 3.

                                 Pākšaugi

                     0,02 (1)

                     Pupas

                     Lēcas

                     Zirņi

                     Lupīnas

                     Citi

                                 4.

                                 Eļļas augu sēklas

                     0,05 (1)

                     Linsēklas

                     Zemesrieksti

                     Magoņu sēklas

                     Sezama sēklas

                     Saulespuķu sēklas

                     Rapšu sēklas

                     Sojas pupas

                     Sinepju sēklas

                     Kokvilnas sēklas

                     Kaņepju sēklas

                     Citas

                                 5.

                                 Kartupeļi

                     0,02 (1)

                     Jaunie kartupeļi

                     Galda kartupeļi

                                 6.

                                 Tēja (fermentētas vai citādi pārstrādātas kaltētas Camellia sinensis lapas un stiebri)

                     0,05 (1)

                                 7.

                                 Apiņi (kaltēti), arī apiņu granulas un nekoncentrēts pulveris

                     0,05 (1)

         (1)  Norāda zemāko analītiski nosakāmo daudzumu.”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/46/ES ( 2014. gada 3. aprīlis ), ar ko groza Padomes Direktīvu 1999/37/EK par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem

text:
                  29.4.2014

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 127/129

            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/46/ES
      (2014. gada 3. aprīlis),
      ar ko groza Padomes Direktīvu 1999/37/EK par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem
      EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
      ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
      ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu,
      saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
      tā kā:

                  (1)

                  Tehniskās apskates iekļaujas plašākā regulējumā, ar kuru nodrošina, ka transportlīdzekļi to lietošanas laikā tiek uzturēti drošā un vides standartu ievērošanas ziņā pieņemamā stāvoklī. Minētais regulējums aptver transportlīdzekļu periodiskās tehniskās apskates un to transportlīdzekļu tehniskās pārbaudes uz ceļiem, kuri iesaistīti komerciālos autotransporta pārvadājumos, kā arī noteikumus par transportlīdzekļu reģistrācijas procedūrām, lai ļautu apturēt atļauju izmantot transportlīdzekli ceļu satiksmē, ja transportlīdzeklis rada tūlītēju risku ceļu satiksmes drošībai.

                  (2)

                  Transportlīdzekļa reģistrācija ir administratīva atļauja izmantot to ceļu satiksmē. Padomes Direktīva 1999/37/EK (3) attiecas vienīgi uz reģistrācijas piešķiršanu transportlīdzekļiem. Tomēr, jo īpaši gadījumos, kad transportlīdzekļa izmantošana uz koplietošanas ceļiem radītu apdraudējumu transportlīdzekļa neapmierinošā tehniskā stāvokļa dēļ, būtu jāparedz iespēja uz zināmu laiku apturēt minētā transportlīdzekļa izmantošanas atļauju. Lai samazinātu apturēšanas radīto administratīvo slogu, nebūtu nepieciešams veikt jaunu reģistrācijas procesu, kad reģistrācijas apturēšana tiek izbeigta.

                  (3)

                  Būtu jāievieš pienākums galīgi atcelt transportlīdzekļa reģistrāciju, par kuru paziņots, ka tas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/53/EK (4) tiek uzskatīts par nolietotu transportlīdzekli. Dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai valsts tiesību aktos noteikt vēl citus iemeslus, lai atceltu transportlīdzekļa reģistrāciju.

                  (4)

                  Pat tad, ja transportlīdzekļa reģistrācija tiek atcelta, vajadzētu būt iespējai saglabāt ierakstu par minēto reģistrāciju.

                  (5)

                  Lai mazinātu administratīvo slogu un atvieglotu informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm, informācija par transportlīdzekļiem būtu jāglabā elektroniski.

                  (6)

                  Šī direktīva nedrīkstētu liegt dalībvalstij uzskatīt tās kompetento iestāžu uzturētu elektronisku datu kopumu par galveno informācijas avotu attiecībā uz transportlīdzekli, kurš reģistrēts tās teritorijā. Lai atvieglotu informācijas apmaiņu, dalībvalstis varētu izmantot elektronisku tīklu, kas aptver datus no valstu elektroniskajām datubāzēm.

                  (7)

                  Gadījumos, kad tehniskās apskates laikā ir konstatēti bīstami trūkumi un atļauja transportlīdzekli izmantot uz koplietošanas ceļiem ir apturēta, šāda apturēšana būtu jāreģistrē līdz brīdim, kad transportlīdzeklis sekmīgi iztur atkārtotu tehnisko apskati.

                  (8)

                  Lai atjauninātu Direktīvas 1999/37/EK I pielikuma II.4. punkta otro ievilkumu un III.1. punkta A. apakšpunkta b) punktu un II pielikumu Eiropas Savienības paplašināšanas gadījumā, kā arī atjauninātu I pielikuma II.6. punktu attiecībā uz neobligātajiem elementiem gadījumā, ja attiecīgajos Savienības tipa apstiprinājuma tiesību aktos notiek izmaiņas attiecībā uz atbilstības sertifikātu definīcijām vai saturu, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

                  (9)

                  Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 1999/37/EK,

            IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
      1. pants
      Grozījumi Direktīvā 1999/37/EK
      Direktīvu 1999/37/EK groza šādi.

                  1)

                  direktīvas 1. panta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
                  “Šo direktīvu piemēro transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem, ko izdevušas dalībvalstis.”;

                  2)

                  direktīvas 2. pantam pievieno šādus punktus:

                              “e)

                              “apturēšana” ir ierobežots laikposms, kurā dalībvalsts neatļauj transportlīdzekli izmantot ceļu satiksmē un pēc kura beigām – ja apturēšanas iemesli vairs nav spēkā – to var atkal atļaut izmantot bez jaunas reģistrācijas procedūras;

                              f)

                              “reģistrācijas atcelšana” ir dalībvalsts izdotas atļaujas atcelšana transportlīdzeklim, liedzot to izmantot ceļu satiksmē.”;

                  3)

                  direktīvas 3. pantam pievieno šādus punktus:
                  “4.   Dalībvalstis elektroniski uzglabā datus par visiem transportlīdzekļiem, kas reģistrēti to teritorijā. Minētajos datos iekļauj:

                              a)

                              visus obligātos elementus saskaņā ar I pielikuma II.5. punktu, kā arī minētā pielikuma II.6. punkta J) apakšpunkta un II.6. punkta V.7) un V.9) apakšpunkta elementus, ja šie dati ir pieejami;

                              b)

                              citus I pielikumā uzskaitītos neobligātos datus vai, ja iespējams, atbilstības sertifikāta datus, kā paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2007/46/EK (*);

                              c)

                              obligāto periodisko tehnisko apskašu rezultātus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/45/ES (**) un tehniskās apskates sertifikāta derīguma termiņu.

                        Personas datu apstrāde saistībā ar šo direktīvu tiek veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (***) un 2002/58/EK (****).
                  5.   Tehniskos datus par transportlīdzekļiem dara pieejamus kompetentajām iestādēm vai tehniskās apskates stacijām periodisko tehnisko apskašu veikšanai. Dalībvalstis var ierobežot to, kā tehniskās apskates stacijas izmanto un izplata šādus datus, lai nepieļautu to negodprātīgu izmantošanu.

                     (*)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.)."

                     (**)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/45/ES (2014. gada 3. aprīlis) par transportlīdzekļu un to piekabju periodiskajām tehniskajām apskatēm, un ar ko atceļ Direktīvu 2009/40/EK (OV L 127, 29.4.2014., 51. lpp.)."

                     (***)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.)."

                     (****)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.).”;"

                  4)

                  iekļauj šādu pantu:
                  “3.a pants
                  1.   Ja dalībvalsts kompetentā iestāde saņem paziņojumu par periodisko tehnisko apskati, kurā ir norādīts, ka atļauja izmantot konkrētu transportlīdzekli ceļu satiksmē ir apturēta saskaņā ar 9. pantu Direktīvā 2014/45/ES, apturēšanu reģistrē elektroniski un veic papildu tehnisko apskati.
                  Apturēšana ir spēkā līdz brīdim, kad transportlīdzeklis ir izturējis atkārtotu tehnisko apskati. Transportlīdzeklim sekmīgi izturot tehnisko apskati, kompetentā iestāde bez kavēšanās atjauno atļauju tā izmantošanai ceļu satiksmē. Nav nepieciešams jauns reģistrācijas process.
                  Dalībvalstis vai to kompetentās iestādes var pieņemt pasākumus, lai atvieglotu tāda transportlīdzekļa atkārtotu apskati, kura atļauja izmantošanai ceļu satiksmē ir apturēta. Pasākumi var ietvert atļaujas piešķiršanu braukt pa koplietošanas ceļiem starp remonta vietu un tehniskās apskates staciju, lai veiktu tehnisko apskati.
                  2.   Dalībvalsts var atļaut reģistrācijas apliecības turētājam iesniegt kompetentajai iestādei pieprasījumu nodot reģistrāciju jaunajam transportlīdzekļa īpašniekam.
                  3.   Gadījumā, ja dalībvalsts kompetentā iestāde saņem paziņojumu par to, ka transportlīdzeklis saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/53/EK (*****) tiek uzskatīts par nolietotu transportlīdzekli, minētā transportlīdzekļa reģistrāciju galīgi atceļ un informāciju par to pievieno šīs dalībvalsts elektroniskajā reģistrā.

                     (*****)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.).”;"

                  5)

                  direktīvas 5. pantam pievieno šādu punktu:
                  “3.   Neskarot Direktīvas 2014/45/ES 5. panta 4. punktu un 8. panta 3. punktu, dalībvalstis principā atzīst tehniskās apskates sertifikāta derīgumu, ja mainās īpašnieks transportlīdzeklim, kuram ir derīgs periodiskās tehniskās apskates sertifikāts.”;

                  6)

                  direktīvas 6. un 7. pantu aizstāj ar šādiem:
                  “6. pants
                  Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 7. pantu, lai grozītu:

                              —

                              I un II pielikuma II.4. punkta otro ievilkumu un III.1. punkta A. apakšpunkta b) punktu Savienības paplašināšanas gadījumā,

                              —

                              I pielikuma II.6. punktu attiecībā uz neobligātajiem elementiem gadījumā, ja attiecīgajos Savienības tipa apstiprinājuma tiesību aktos notiek izmaiņas atbilstības sertifikātu definīcijās vai saturā.

                        7. pants
                  1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
                  2.   Pilnvaras pieņemt 6. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 19. maija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
                  3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 6. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
                  4.   Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
                  5.   Saskaņā ar 6. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”;

                  7)

                  direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu:
                  “9. pants
                  Dalībvalstis cita citai palīdz īstenot šo direktīvu. Tās var veikt divpusēju vai daudzpusēju informācijas apmaiņu, jo īpaši, lai pirms transportlīdzekļa reģistrācijas pārbaudītu tā juridisko statusu, turklāt nepieciešamības gadījumā arī dalībvalstī, kurā tas bija reģistrēts iepriekš. Šādai pārbaudei jo īpaši var izmantot elektronisko tīklu, kas aptver datus no valstu elektroniskajām datubāzēm, lai tādējādi atvieglotu informācijas apmaiņu.”;

                  8)

                  direktīvas I pielikuma II.6. punktam pievieno šādu apakšpunktu:

                              “X)

                              apliecinājums par sekmīgi izturētu tehnisko apskati, nākamās tehniskās apskates datums vai pašreizējā tehniskās apskates sertifikāta derīguma termiņš.”

            2. pants
      Transponēšana
      1.   Dalībvalstis līdz 2017. gada 20. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties par to informē Komisiju.
      Tās sāk piemērot minētos pasākumus no 2018. gada 20. maija.
      Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka veidu, kā izdarāma šāda atsauce.
      2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to valsts tiesību aktu galvenos pasākumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
      3. pants
      Stāšanās spēkā
      Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
      4. pants
      Adresāti
      Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

         Briselē, 2014. gada 3. aprīlī

               Eiropas Parlamenta vārdā –

               priekšsēdētājs

            M. SCHULZ

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            D. KOURKOULAS

         (1)  OV C 44, 15.2.2013., 128. lpp.

         (2)  Eiropas Parlamenta 2014. gada 11. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2014. gada 24. marta lēmums.

         (3)  Padomes Direktīva 1999/37/EK (1999. gada 29. aprīlis) par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem (OV L 138, 1.6.1999., 57. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.).


title: Padomes Direktīva 2004/76/EK (2004. gada 29. aprīlis), ar kuru groza Direktīvu 2003/49/EK attiecībā uz iespēju dažām dalībvalstīm piemērot pārejas laika posmus, lai piemērotu kopīgu nodokļu sistēmu, kas ir piemērojama procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0076

Oficiālais Vēstnesis L 157 , 30/04/2004 Lpp. 0106 - 0113

		Padomes Direktīva 2004/76/EK(2004. gada 29. aprīlis),ar kuru groza Direktīvu 2003/49/EK attiecībā uz iespēju dažām dalībvalstīm piemērot pārejas laika posmus, lai piemērotu kopīgu nodokļu sistēmu, kas ir piemērojama procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīsEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 94. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Ar Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvu 2003/49/EK par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic asociēti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs [4], paredz nodokļu uzlikšanas atcelšanu minētajiem maksājumiem dalībvalstī, kurā tie rodas, kā arī nodrošina, ka maksājumus dalībvalstī apliek ar nodokli vienreiz.(2) Direktīvas 2003/49/EK piemērošana var radīt budžeta grūtības Čehijā, Latvijā, Lietuvā, Polijā un Slovākijā, ņemot vērā atbilstoši valstu tiesību aktiem piemērotās ieturamā nodokļa likmes un pamatojoties uz nodokļu konvencijām par ienākumiem un kapitālu, un līdz ar to iekasētajiem ieņēmumiem.(3) Tādēļ pagaidām jāatļauj minētajām valstīm, kas pievienojas, līdz Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvas 2003/48/EK par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem [5], 17. panta 2. un 3. punktā minētajam piemērošanas datumam nepiemērot dažus Direktīvas 2003/49/EK noteikumus, attiecībā uz Latviju un Lietuvu, par procentu un honorāru maksājumiem un, attiecībā uz Čehiju, Poliju un Slovākiju, tikai par honorāru maksājumiem.(4) Šajā direktīvā paredzētais pasākums nav pielāgošana 2003. gada Pievienošanās akta 57. panta nozīmē.(5) Tā kā dalībvalstīm jāpiešķir no procentu un honorāru maksājumiem atskaitīto nodokļu kredīts, ir jānodrošina, ka šo direktīvu transponē līdz 2003. gada Pievienošanās akta stāšanās spēkā dienai.(6) Šīs direktīvas noteikumi jāpiemēro no jauno dalībvalstu pievienošanās dienas. Šī jautājuma steidzamība pamato sešu nedēļu laika posma izņēmumu, kas paredzēts 1.3. punktā Protokolā par valstu parlamentu nozīmi Eiropas Savienībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 2003/49/EK 6. pantu groza šādi:1. Virsrakstu aizstāj ar šādu:"Pārejas noteikumi Čehijai, Grieķijai, Spānijai, Latvijai, Lietuvai, Polijai, Portugālei un Slovākijai"2. Minētā panta 1., 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"1. Grieķijai, Latvijai, Polijai un Portugālei ir atļauts nepiemērot 1. panta noteikumus līdz piemērošanas datumam, kas noteikts 17. panta 2. un 3. punktā Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem [6]. Astoņus gadus ilgā pārejas laikā, kas sākas iepriekš minētajā datumā, nodokļu likme par procentu maksājumiem vai honorāriem, ko saņem citas dalībvalsts asociētā uzņēmējsabiedrība vai dalībvalsts asociēta uzņēmuma pastāvīgs uzņēmums, kas atrodas citā dalībvalstī, nedrīkst pārsniegt 10 % pirmajos četros gados un 5 % pēdējos četros gados.Lietuvai ir atļauts nepiemērot 1. panta noteikumus līdz piemērošanas datumam, kas noteikts 17. panta 2. un 3. punktā Direktīvā 2003/48/EK par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem [7]. Sešus gadus ilgā pārejas laikā, kas sākas iepriekš minētajā datumā, nodokļu likme par honorāru maksājumiem, ko saņem citas dalībvalsts asociētā uzņēmējsabiedrība vai dalībvalsts asociētās uzņēmējsabiedrības pastāvīgs uzņēmums, kas atrodas citā dalībvalstī, nedrīkst pārsniegt 10 %. Sešus gadus ilgā pārejas laikā nodokļu likme par procentu maksājumiem, ko saņem citas dalībvalsts asociētā uzņēmējsabiedrība vai pastāvīgs uzņēmums, kas atrodas citā dalībvalstī, nedrīkst pārsniegt 10 %; un nākamos divus gadus nodokļu likme par šādiem procentu maksājumiem nedrīkst pārsniegt 5 %.Spānijai un Čehijai tikai honorāru maksājumiem ir atļauts nepiemērot 1. panta noteikumus līdz piemērošanas datumam, kas noteikts Direktīvas 2003/48/EK 17. panta 2. un 3. punktā. Sešus gadus ilgā pārejas laikā, kas sākas iepriekš minētajā datumā, nodokļu likme par honorāru maksājumiem, ko saņem citas dalībvalsts asociētā uzņēmējsabiedrība vai dalībvalsts asociētās uzņēmējsabiedrības pastāvīgs uzņēmums, kas atrodas citā dalībvalstī, nedrīkst pārsniegt 10 %. Slovākijai tikai honorāru maksājumiem ir atļauts nepiemērot 1. panta noteikumus uz divus gadus ilgu pārejas laika posmu, kas sākas 2004. gada 1. maijā.Tomēr uz šiem pārejas noteikumiem attiecas tādas nodokļu likmes ilgstoša piemērošana, kas ir zemāka par to, kura noteikta šī panta pirmajā, otrajā un trešajā daļā un ko paredz divpusēji nolīgumi, ko noslēgusi Čehija, Grieķija, Spānija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle vai Slovākija un citas dalībvalstis. Pirms jebkura no šajā punktā minētā pārejas laika beigām Padome pēc Komisijas priekšlikuma var pieņemt vienprātīgu lēmumu par šī pārejas laika iespējamu pagarinājumu.2. Ja dalībvalsts uzņēmējsabiedrība vai dalībvalsts uzņēmējsabiedrības pastāvīgs uzņēmums, kas atrodas minētajā dalībvalstī:- saņem procentus vai honorārus no Grieķijas, Latvijas, Lietuvas, Polijas vai Portugāles asociētās uzņēmējsabiedrības,- saņem honorārus no Čehijas, Spānijas vai Slovākijas asociētās uzņēmējsabiedrības,- saņem procentus vai honorārus no dalībvalsts asociētās uzņēmējsabiedrības pastāvīgiem uzņēmumiem, kas atrodas Grieķijā, Latvijā, Lietuvā, Polijā vai Portugālē,vai arī:- saņem honorārus no dalībvalsts asociētas uzņēmējsabiedrības pastāvīga uzņēmuma, kas atrodas Čehijā, Spānijā vai Slovākijā,pirmā dalībvalsts atļauj tādu summu, kas ir līdzvērtīga Čehijā, Grieķijā, Spānijā, Latvijā, Lietuvā, Polijā, Portugālē vai Slovākijā nomaksāta nodokļa summai saskaņā ar 1. punktu par šādiem ienākumiem kā atskaitījumu no tādas uzņēmējsabiedrības vai pastāvīga uzņēmuma ienākumu nodokļa, kas ir saņēmusi šādus ienākumus.3. Atskaitījumam, kas paredzēts 2 punktā, nav jāpārsniedz mazākais no šādiem apjomiem:a) nodokli, ko Čehijā, Grieķijā, Spānijā, Latvijā, Lietuvā, Polijā, Portugālē vai Slovākijā maksā par šādiem ienākumiem, pamatojoties uz 1. punktu, vai arīb) tādu ienākumu nodokļa daļu no procentiem vai honorāriem, ko saņem uzņēmējsabiedrība vai pastāvīgs uzņēmums, kas aprēķināta pirms atskaitījuma piešķiršanas, ko piemēro minētajiem maksājumiem saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā atrodas minētā uzņēmējsabiedrība vai pastāvīgais uzņēmums."2. pants1. No šīs direktīvas stāšanās spēkā dienas dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.Kad dalībvalstis pieņem šādus tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā, ja stājas spēkā Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās līgums, minētā līguma spēkā stāšanās dienā.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2004. gada 29. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. McDowell[1] OV L[2] OV L[3] OV L[4] OV L 157, 26.6.2003., 49. lpp.[5] OV L 157, 26.6.2003., 38. lpp.[6] OV L 157, 26.6.2003., 38. lpp.[7] OV L 157, 26.6.2003., 38. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 1999/49/EK (1999. gada 25. maijs), kas saistībā ar pamatlikmēm groza Direktīvu 77/388/EEK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0049

Oficiālais Vēstnesis L 139 , 02/06/1999 Lpp. 0027 - 0028

		Padomes Direktīva 1999/49/EK(1999. gada 25. maijs),kas saistībā ar pamatlikmēm groza Direktīvu 77/388/EEK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],(1) tā kā Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem — kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienots aprēķinu pamats [4] — 12. panta 3. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka Padome lems par pamatlikmi, ko piemērot no 1998. gada 31. decembra; tā kā pievienotās vērtības nodokļa pamatlikmi nosaka katra dalībvalsts kā procentuālo daļu no apliekamās summas un tā ir vienāda gan precēm, gan pakalpojumiem; tā kā no 1993. gada 1. janvāra līdz 1998. gada 31. decembrim šī pamatlikme nevar būt mazāka par 15 %;(2) tā kā pieredze liecina, ka dažādās dalībvalstīs piemērotā pievienotās vērtības nodokļa pamatlikme apvienojumā ar pārejas sistēmas mehānismu ir apliecinājusi, ka šī pārejas sistēma darbojas apmierinoši; tā kā tādēļ ir lietderīgi saglabāt minimālo pamatlikmi vēl kādu laiku;(3) tā kā Komisijas ziņojumā par likmēm tomēr uzsvērts, ka vērojami konkurences traucējumi un vienotas valūtas ieviešana tos varētu saasināt; tā kā pamatlikmes piemērošana būtu jāierobežo līdz diviem gadiem tā, lai Padome vēlāk varētu lemt gan par pamatlikmes, gan pazeminātu likmju lielumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"a) pievienotās vērtības nodokļa pamatlikmi katra dalībvalsts nosaka kā procentuālo daļu no apliekamās summas, un tā ir vienāda gan precēm, gan pakalpojumiem. No 1999. gada 1. janvāra līdz 2000. gada 31. decembrim šī pamatlikme nevar būt mazāka par 15 %.Pēc Komisijas priekšlikuma un apspriedusies ar Eiropas Parlamentu un Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Padome vienprātīgi pieņem lēmumu par to, kādu pamatlikmi piemērot pēc 2000. gada 31. decembra.Dalībvalstis var piemērot arī vienu vai divas samazinātas likmes. Šīs likmes nosaka kā procentuālo daļu no apliekamās summas, tās nevar būt mazākas par 5 %, un tās piemēro tikai to kategoriju precēm un pakalpojumiem, kas norādīti H pielikumā."2. pants1. Vēlākais līdz 1999. gada 1. janvārim dalībvalstis nodrošina to, ka spēkā stājas normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi šīs direktīvas piemērošanai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno šo tiesību aktu oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Direktīvu piemēro no 1999. gada 1. janvāra.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 25. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Eichel[1] OV C 409, 30.12.1998., 13. lpp.[2] Atzinums sniegts 1999. gada 23. maijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 101, 12.4.1999., 73. lpp.[4] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/80/EK (OV L 281, 17.10.1998., 31. lpp.).--------------------------------------------------