title: Komisijas Direktīva 2013/8/ES ( 2013. gada 26. februāris ), ar ko tehnisko noteikumu pielāgošanas nolūkā groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/144/EK par dažām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru sastāvdaļām un parametriem  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               28.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 56/8

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2013/8/ES
   (2013. gada 26. februāris),
   ar ko tehnisko noteikumu pielāgošanas nolūkā groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/144/EK par dažām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru sastāvdaļām un parametriem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 74/150/EEK (1), un jo īpaši tās 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/144/EK (2) IV pielikumā izklāstīti vispārējie noteikumi un prasības par traktora un piekabes mehānisko sakabi un sakabes punkta vertikālo slodzi.

               (2)

               Pēdējos gados Savienībā ir sākta jaunu sakabes veidu izmantošana, un tie šobrīd ir apstiprināti valstu līmenī, pamatojoties uz ISO standartiem. Tās ir bezšarnīra skavas sakabes (ISO 6489-5:2011), lodveida sakabes (ISO 24347:2005) un tapveida sakabes (ISO 6489-4:2004).

               (3)

               Lai ņemtu vērā pašreizējo tirgus stāvokli, līdz minimumam samazinātu iespējamo ietekmi uz drošību un ekonomiku un lai minētie sakabes veidi varētu saņemt EK tipa apstiprinājumu, attiecīgie sakabes veidi un ISO standarti ir jāiekļauj Direktīvā 2009/144/EK.

               (4)

               Tādēļ Direktīva 2009/144/EK būtu attiecīgi jāgroza.

               (5)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 1. punktu izveidotā komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2009/144/EK IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis ne vēlāk kā līdz 2014. gada 1. aprīlim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2013. gada 26. februārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp.

      (2)  OV L 27, 30.1.2010., 33. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2009/144/EK IV pielikumu groza šādi:

                  1)

                  pielikuma 1.1. punktu aizstāj ar šādu:
                  1.1.   “Traktora un piekabes mehāniskā sakabe” ir detaļas, kas uzstādītas traktoram un piekabei un ir nepieciešamas šo transporta līdzekļu mehāniska savienojuma izveidošanai.
                  Šī direktīva attiecas tikai uz traktoru mehāniskās sakabes detaļām.
                  Traktoriem izšķir dažādu tipu mehāniskās sakabes detaļas:

                              —

                              skavas veida sakabe (sk. 1. un 2. attēlu 1. papildinājumā),

                              —

                              bezšarnīra skavas sakabes (sk. 1.d attēlu 1. papildinājumā),

                              —

                              vilkšanas āķis (skatīt 1. attēlu – “Sakabes āķa izmēri” ISO 6489-1:2001),

                              —

                              sakabes stienis (sk. 3. attēlu 1. papildinājumā),

                              —

                              lodveida sakabe (sk. 4. attēlu 1. papildinājumā),

                              —

                              tapveida sakabe (sk. 5. attēlu 1. papildinājumā).”;

                  2)

                  pielikuma 2.7. punktu aizstāj ar šādu:
                  2.7.   Spīlēm jāļauj sakabes stieņa gredzeniem grozīties vismaz par 90° pa labi vai pa kreisi ap sakabes garenvirziena asi ar fiksētu bremzēšanas momentu 30 līdz 150 Nm.
                  Sakabes āķim, bezšarnīra skavas sakabei, lodveida sakabei un tapveida sakabei jāļauj sakabes stieņa gredzeniem grozīties vismaz 20° pa labi un pa kreisi ap sakabes garenvirziena asi.”;

                  3)

                  pielikuma 3.1. punktu aizstāj ar šādu:
                  “3.1.   Izmēri

                  Traktora mehāniskās sakabes detaļu izmēriem jāatbilst 1. papildinājuma 1.–5. attēlā un 1. tabulā norādītajiem izmēriem.”;

                  4)

                  pielikuma 3.3.1. punktu aizstāj ar šādu:

                              “3.3.1.

                              Maksimāli pieļaujamo statisko vertikālo slodzi nosaka ražotājs. Tomēr tā nekādā ziņā nedrīkst pārsniegt 3 000 kg, izņemot lodveida sakabi, kurai maksimālā vērtība nedrīkst pārsniegt 4 000 kg.”;

                  5)

                  pielikuma 3.4.1. punktam pievieno šādu teikumu:
                  “Masu mt, mlt, ma un mla izsaka kg.”;

                  6)

                  pielikuma 4.2. punktu aizstāj ar šādu:
                  4.2.   Par katra tipa mehānisko sakabes detaļu pieteikumam pievieno šādus dokumentus un informāciju:

                              —

                              sakabes ierīces rasējumi (trīs eksemplāros). Šajos rasējumos jo īpaši jābūt sīki parādītiem vajadzīgajiem izmēriem, kā arī montāžas ierīces izmēriem,

                              —

                              sakabes ierīces īss tehniskais apraksts, kurā norādīts konstrukcijas veids un izmantotais materiāls,

                              —

                              norāde par 2. papildinājumā minēto D vērtību dinamiskajiem testiem vai 3. papildinājumā minēto T vērtību (vilces masa tonnās) statiskajiem testiem, ko nosaka, tehniski pieļaujamo piekrautas piekabes masu reizinot ar 1,5, kā arī maksimālo vertikālo slodzi S (izsaka kg) sakabes punktā,

                              —

                              pēc tehniskā dienesta pieprasījuma viens vai vairāki sakabes ierīces paraugi.”;

                  7)

                  pielikuma 5.1.3. un 5.1.4. punktu aizstāj ar šādiem:

                              “5.1.3.

                              ja stiprība pārbaudīta saskaņā ar 2. papildinājumu (dinamiskajos testos):
                              pieļaujamā D vērtība (kN),
                              statiskās vertikālās slodzes S vērtība (kg);

                              5.1.4.

                              ja stiprība pārbaudīta saskaņā ar 3. papildinājumu (statiskajos testos):
                              vilces masa T (tonnās) un sakabes punkta vertikālā slodze S (kg).”;

                  8)

                  pielikuma 6. punktu aizstāj ar šādu:
                  “6.   EKSPLUATĀCIJAS INSTRUKCIJAS
                  Visām mehāniskajām sakabēm jābūt līdzi ražotāja sagatavotām ekspluatācijas instrukcijām. Šajās instrukcijās jānorāda EK detaļas tipa apstiprinājuma numurs, kā arī D (kN) vai T (tonnas) vērtība atkarībā no sakabei veiktā testa.”;

                  9)

                  pielikuma 1. papildinājumu groza šādi:

                              a)

                              aiz 1.c attēla iekļauj šādu u un 1. tabulu:
                              “1.d   attēls

                                 Bezšarnīra skavas sakabe (atbilst ISO 6489-5:2011)

                                 1.   tabula

                                 Piekabes vai darbarīka skavas sakabes formas un izmēri

                                             Vertikālā slodze

                                          S
                                          kg

                                             D vērtība

                                          D
                                          kN

                                             Forma

                                             Izmērs

                                          mm

                                          D
                                          ± 0,5

                                          a
                                          min.

                                          b
                                          min.

                                          ≤ 1 000

                                          ≤ 35

                                          w

                                          18

                                          50

                                          40

                                          ≤ 2 000

                                          ≤ 90

                                          x

                                          28

                                          70

                                          55

                                          ≤ 3 000

                                          ≤ 120

                                          y

                                          43

                                          100

                                          80

                                          ≤ 3 000

                                          ≤ 120

                                          z

                                          50

                                          110

                                          95”

                              b)

                              papildinājumam pievieno šādu 4. un 5. attēlu:
                              “4.   attēls

                                 lodveida sakabe (atbilst ISO 24347:2005)

                                 5.   attēls

                                 tapveida sakabe (atbilst ISO 6489-4:2004)

                                             ”

                  10)

                  pielikuma 2. papildinājumu groza šādi:

                              a)

                              papildinājuma 2. punkta piekto un sesto daļu aizstāj ar šādām:
                              “Vertikālos spēkus taisnos leņķos pret kustības virzienu izsaka ar statisko vertikālo slodzi S (kg).
                              Tehniski pieļaujamo masu MT un MR ražotājs norāda tonnās.”;

                              b)

                              papildinājuma 3.2. punktu aizstāj ar šādu:
                              “3.2.   Testa spēki
                              Testa spēku ģeometriski veido horizontālais un vertikālais spēks.

                              kur:

                                  mainīga spēka gadījumā,
                              vai

                                  pieaugoša spēka gadījumā (vilce vai spiešana),

                                  (vērtību izsaka kN),

                                          S

                                          =

                                          sakabes stieņa slodze (slodze uz sliedi, izsaka kg).”;

                  11)

                  pielikuma 3. papildinājuma 1.5. punktu aizstāj ar šādu:
                  1.5.   Pirms 1.4.2. punktā minētajiem testiem jāveic tests, kur sākotnējā slodze trīskārt pārsniedz ražotāja noteikto maksimāli pieļaujamo vertikālo spēku (daN, vienāds ar g · S/10), ko pakāpeniski palielina no sākotnējās slodzes 500 daN, to pieliekot sakabes ierīces atskaites punktā.
                  Testa laikā sakabes ierīces pastāvīgā deformācija nedrīkst pārsniegt 10 % no maksimālās elastīgās deformācijas.
                  Pārbaudi veic pēc vertikālā spēka (daN, vienāds ar g · S/10) noņemšanas un, atgriežoties pie sākotnējās slodzes 500 daN.”;

                  12)

                  pielikuma 4. papildinājumam pievieno šādu paraugu:
                  “EK tipa apstiprinājuma zīmes paraugs

                  Sakabei, uz kuras ir attēlā redzamā EK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, EK detaļas tipa apstiprinājums piešķirts Vācijā (e1) ar numuru 38-363, un tai ir veikts statiskās izturības (S) tests.”;

                  13)

                  pielikuma 5. papildinājumu groza šādi:

                              a)

                              papildinājuma nosaukumu aizstāj ar šādu:
                              “PAZIŅOJUMS PAR EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANU, NORAIDĪŠANU, ANULĒŠANU VAI ATTIECINĀŠANU UZ CITU TIPU SAISTĪBĀ AR SAKABES IERĪCES IZMĒRIEM, STIPRĪBU UN VERTIKĀLO SLODZI SAKABES PUNKTA (SKAVAS TIPS, BEZŠARNĪRA SKAVAS SAKABES, VILKŠANAS ĀĶIS, TRAKTORA SAKABES STIENIS, LODVEIDA SAKABE UN TAPVEIDA SAKABE)”;

                              b)

                              papildinājuma 2. punktu aizstāj ar šādu:
                              2.   Sakabes ierīces tips (skavas veids, bezšarnīra skavas sakabes, vilkšanas āķis, traktora sakabes stienis, lodveida sakabe, tapveida sakabe) (2):”

                              c)

                              papildinājuma 5.1. un 5.2. punktu aizstāj ar šādiem:
                              “5.1.   Dinamiskais tests:

                              D vērtība:
                              … (kN)
                              vertikālā slodze (S) sakabes punktā:
                              … (kg)
                              5.2.   Statiskais tests:

                              vilces masa T:
                              … (tonnās)
                              vertikālā slodze (S) sakabes punktā:
                              … (kg)”

                  14)

                  pielikuma 7. papildinājuma 9. punktu aizstāj ar šādu:
                  9.   Pieļaujamā statiskā vertikālā slodze sakabes punktā:
                  … (kg)”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/54/EK (1997. gada 23. septembris), ar ko attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru maksimālo projektēto ātrumu groza Padomes Direktīvas 74/150/EEK, 74/151/EEK, 74/152/EEK, 74/346/EEK, 74/347/EEK, 75/321/EEK, 75/322/EEK, 76/432/EEK, 76/763/EEK, 77/311/EEK, 77/537/EEK, 78/764/EEK, 78/933/EEK, 79/532/EEK, 79/533/EEK, 80/720/EEK, 86/297/EEK, 86/415/EEK un 89/173/EEK

text:
Avis juridique important

|

31997L0054

Official Journal L 277 , 10/10/1997 P. 0024 - 0025

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/54/EK(1997. gada 23. septembris),ar ko attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru maksimālo projektēto ātrumu groza Padomes Direktīvas 74/150/EEK, 74/151/EEK, 74/152/EEK, 74/346/EEK, 74/347/EEK, 75/321/EEK, 75/322/EEK, 76/432/EEK, 76/763/EEK, 77/311/EEK, 77/537/EEK, 78/764/EEK, 78/933/EEK, 79/532/EEK, 79/533/EEK, 80/720/EEK, 86/297/EEK, 86/415/EEK un 89/173/EEKEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu1,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu2,saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Līguma 189.b pantā3,tā kā Kopienas 1974. gada 4. marta Direktīva 74/150/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu4 šobrīd attiecas tikai uz traktoriem, kuru maksimālais projektētais ātrums ir no 6 līdz 30 km/h;tā kā mūsdienās daudzu traktoru maksimālais paredzētais ātrums pārsniedz 30 km/h; tā kā tāpēc radusies vajadzība grozīt Direktīvu 74/150/EEK un atsevišķas direktīvas, kas ietilpst visu Eiropas transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas sistēmā, kura attiecas uz minētajiem transportlīdzekļiem, lai izvairītos no pastāvīgas to transportlīdzekļu skaita samazināšanās, uz kuriem attiecas šī procedūra;tā kā atsevišķajās Direktīvās 74/151/EEK5, 74/152/EEK6, 74/346/EEK7, 74/347/EEK8, 75/321/EEK9, 75/322/EEK10, 76/432/EEK11, 76/763/EEK12, 77/311/EEK13, 77/537/EEK14, 78/764/EEK15, 78/933/EEK16, 79/532/EEK17, 79/533/EEK18, 80/720/EEK19, 86/297/EEK20, 86/415/EEK21 un 89/173/EEK22 ir konkrēta to darbības jomai atbilstīga definīcija, kas saistīta ar maksimālo paredzēto ātrumu; tā kā šīs direktīvas arī ir jāgroza saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Direktīvas 74/150/EEK 12. pantā, lai izvairītos no pastāvīgas to transportlīdzekļu skaita samazināšanās, uz kuriem attiecas šī procedūra;tā kā būtu piemērots maksimālā paredzētā ātruma palielinājums no 30 līdz 40 km/h;tā kā, palielinot maksimālo projektēto ātrumu, ar kuru bija definēta Direktīvas 74/150/EEK un dažu citu atsevišķu direktīvu darbības joma, jāizdara grozījumi arī Padomes 1976. gada 6. aprīļa Direktīvā 76/432/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru bremžu iekārtām23; tā kā šiem grozījumiem, kas izdarīti ar atsevišķu aktu, jāstājas spēkā ne vēlāk kā šai direktīvai;tā kā ir jāuzlabo un jāsamēro visi drošības aspekti, piemēram, drošības jostu uzstādīšana;tā kā uz traktoru radīto piesārņojumu būtu jāattiecas turpmāk pieņemamiem Kopienas tiesību aktiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsVārdus "30 km/h" aizstāj ar "40 km/h":- Direktīvu 74/150/EEK, 74/151/EEK, 74/152/EEK, 74/346/EEK, 74/347/EEK, 75/321/EEK, 75/322/EEK, 76/432/EEK, 76/763/EEK, 77/311/EEK, 77/537/EEK, 78/933/EEK, 79/532/EEK, 79/533/EEK, 80/720/EEK, 86/297/EEK, 86/415/EEK un 89/173/EEK 1. panta 2. punktā,- Direktīvas 78/764/EEK 9. panta 2. punktā,- Direktīvas 74/152/EEK pielikuma 1.5. punktā.2. pantsDalībvalstis pieņem un publicē pasākumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1998. gada 23. septembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to tūlīt informē Komisiju. Dalībvalstis piemēro minētos pasākumus no 1998. gada 23. septembra.Pieņemot šos pasākumus, dalībvalstis tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu, vai iekļauj šādu atsauci minēto lēmumu oficiālajā publikācijā. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 23. septembrīEiropas Parlamenta vārdā -priekšsēdētājsJ. M. Gil-RoblesPadomes vārdā -priekšsēdētājsF. Boden1 OV C 186, 26.6.1996., 11. lpp.2 OV C 56, 24.2.1997., 74. lpp.3 Eiropas Parlamenta 1996. gada 10. decembra atzinums (OV C 20, 20.1.1997., 25. lpp.), Padomes 1997. gada 13. marta kopējā nostāja (OV C 157, 24.5.1997., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1997. gada 16. jūlija lēmums (OV C 286, 22.9.1997.).Padomes 1997. gada 29. jūlija lēmums.4 OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.5 OV L 84, 28.3.1974., 25. lpp.6 OV L 84, 28.3.1974., 33. lpp.7 OV L 191, 15.7.1974., 1. lpp.8 OV L 191, 15.7.1974., 5. lpp.9 OV L 147, 9.6.1975., 24. lpp.10 OV L 147, 9.6.1975., 28. lpp.11 OV L 122, 8.5.1976., 1. lpp.12 OV L 262, 27.9.1976., 135. lpp.13 OV L 105, 28.4.1977., 1. lpp.14 OV L 220, 29.8.1977., 38. lpp.15 OV L 255, 18.9.1978., 1. lpp.16 OV L 325, 20.11.1978., 16. lpp.17 OV L 145, 13.6.1979., 16. lpp.18 OV L 145, 13.6.1979., 20. lpp.19 OV L 194, 28.7.1980., 1. lpp.20 OV L 186, 8.7.1986., 19. lpp.21 OV L 240, 26.8.1986., 1. lpp.22 OV L 67, 10.3.1989., 1. lpp.23 OV L 122, 8.5.1976., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/63/EK (OV L 253, 10.5.1996., 13. lpp.).


title: Komisijas Direktīva 2012/2/ES ( 2012. gada 9. februāris ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvās vielas vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu un bāzisko vara karbonātu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               10.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 37/60

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2012/2/ES
   (2012. gada 9. februāris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvās vielas vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu un bāzisko vara karbonātu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), ir noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Minētajā sarakstā ir vara (II) oksīds, vara (II) hidroksīds un bāziskais vara karbonāts izmantošanai koksnes konservantos, kas ir minētās direktīvas V pielikumā definētais 8. produktu veids.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 vara (II) oksīds, vara (II) hidroksīds un bāziskais vara karbonāts ir novērtēts atbilstīgi Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai 8. produktu veida produktos.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Francija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2007. gada 10. maijā iesniedza Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgus ieteikumus par vara (II) oksīdu, 2008. gada 19. februārī – par vara (II) hidroksīdu un 2007. gada 10. maijā un 2008. gada 19. februārī – par bāzisko vara karbonātu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumus. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja izskatīšanas gaitā iegūtos secinājumus 2011. gada 22. septembrī iekļāva novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Novērtējumu rezultāti liecina, ka biocīdie produkti, kurus izmanto par koksnes konservantiem un kuri satur vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu vai bāzisko vara karbonātu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu un bāzisko vara karbonātu minētās direktīvas I pielikumā.

               (6)

               Ne visi iespējamie lietojumi ir novērtēti Savienības mērogā. Tāpēc ir lietderīgi pieprasīt, lai dalībvalstis novērtētu tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā, un produktu atļauju piešķiršanas procesā nodrošinātu to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai paredzēti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieņemamam līmenim.

               (7)

               Ņemot vērā cilvēka veselībai identificētos riskus, ir lietderīgi noteikt, ka rūpnieciskiem lietojumiem paredzētiem produktiem, kuri satur vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu vai bāzisko vara karbonātu, ir paredzētas drošas darba metodes un tos drīkst lietot, tikai izmantojot individuālos aizsardzības līdzekļus, ja vien produkta atļaujas pieteikumā nav pierādīts, ka risku rūpnieciskiem lietotājiem līdz pieņemamam līmenim var samazināt ar citiem līdzekļiem.

               (8)

               Vara (II) hidroksīdu un bāzisko vara karbonātu novērtēja arī lietojumam ar iemērkšanas paņēmienu, un, ņemot vērā cilvēka veselībai identificētos riskus, tos nevajadzētu atļaut šim lietojumam, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka produkts atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus. Vara (II) oksīdu nenovērtēja lietojumam ar iemērkšanas paņēmienu, un no 6. apsvērumā minētās prasības izriet, ka produktus nevar atļaut šādam lietojumam, ja vien atļaujas izdevēja dalībvalsts neveic tā novērtēšanu.

               (9)

               Tika identificēti nepieņemami riski videi, kurus rada koksne, kas apstrādāta ar vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu vai bāzisko vara karbonātu un ko izmanto āra būvēm ūdens tuvumā vai virs ūdens (scenārijs “tilts” 3. lietojumu grupā, kā definējusi ESAO (3)). Attiecībā uz bāzisko vara karbonātu un vara (II) oksīdu nepieņemami riski tika identificēti arī tad, ja izmanto apstrādātu koksni, kas saskaras ar saldūdeni (4. lietojumu grupa, kā definējusi ESAO). Tāpēc ir lietderīgi noteikt, ka produktus nav atļauts izmantot tādas koksnes apstrādei, kura paredzēta minētajiem lietojumiem, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka produkts atbildīs Direktīvas 98/8/EK 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus. Attiecībā uz vara (II) hidroksīdu nav novērtēta koksne, kas saskaras ar saldūdeni, un no 6. apsvērumā minētās prasības izriet, ka produktus nevar atļaut šādam lietojumam, ja vien atļaujas izdevēja dalībvalsts neveic tā novērtēšanu.

               (10)

               Ņemot vērā ūdens videi un augsnei identificētos riskus, ir lietderīgi noteikt, ka tikko apstrādāta koksne pēc apstrādes tiek glabāta nojumē un/vai uz stingras ūdensnecaurlaidīgas pamatnes un ka jebkādas noplūdes no tādu produktu lietojumiem, ko izmanto kā koksnes konservantus un kas satur vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu vai bāzisko vara karbonātu, tiek savāktas atkārtotai izmantošanai vai iznīcināšanai.

               (11)

               Šīs direktīvas noteikumi būtu jāpiemēro vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret Savienības tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur vara (II) oksīdu, vara (II) hidroksīdu vai bāzisko vara karbonātu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (12)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas Direktīvas 98/8/EK I pielikumā būtu jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās aprindas varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (13)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm būtu jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai.

               (14)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (15)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2013. gada 31. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2014. gada 1. februāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 9. februārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      (3)  ESAO ar emisiju attīstības scenārijiem saistītie dokumenti (OECD series on emission scenario documents), Nr. 2, Emisiju attīstības scenārijs attiecībā uz koksnes konservantiem (Emission Scenario Document for Wood Preservatives), 2. daļa, 64. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā pievieno šādus ierakstus:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums Identifikācijas numurs

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamā biocīdā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz aktīvajām vielām to sastāvā)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “50

                     Vara hidroksīds

                     Vara (II) hidroksīds
                     EK Nr.: 243-815-9

                        CAS Nr.: 20427-59-2

                     965 g/kg

                     2014. gada 1. februāris

                     2016. gada 31. janvāris

                     2024. gada 31. janvāris

                     8

                     Novērtējot produkta atļaujas pieteikumu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas piešķir ar šādiem nosacījumiem:

                                 1.

                                 Produktus nav atļauts lietot ar iemērkšanas paņēmienu, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka minētais lietojums atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus.

                                 2.

                                 Produktiem, kas atļauti rūpnieciskiem lietojumiem, jāparedz drošas darba metodes, un tie jālieto, izmantojot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus, ja vien produkta atļaujas pieteikumā nav datu, kas liecina, ka risku rūpnieciskiem lietotājiem līdz pieņemamam līmenim var samazināt ar citiem līdzekļiem.

                                 3.

                                 Atļauto produktu marķējumā un vajadzības gadījumā drošības datu lapās norāda, ka tikko apstrādāta koksne pēc apstrādes uzglabājama zem nojumes un/vai uz stingras ūdensnecaurlaidīgas pamatnes, lai novērstu tiešu noplūdi augsnē vai ūdenī, un ka produktu noplūdes jāsavāc atkārtotai izmantošanai vai iznīcināšanai.

                                 4.

                                 Produktus nav atļauts izmantot tādas koksnes apstrādei, kura tiks izmantota āra būvēm ūdens tuvumā vai virs ūdens, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka produkts atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus.

                     51

                     Vara (II) oksīds

                     Vara (II) oksīds
                     EK Nr.: 215-269-1

                        CAS Nr.: 1317-38-0

                     976 g/kg

                     2014. gada 1. februāris

                     2016. gada 31. janvāris

                     2024. gada 31. janvāris

                     8

                     Novērtējot produkta atļaujas pieteikumu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas piešķir ar šādiem nosacījumiem:

                                 1.

                                 Produktiem, kas atļauti rūpnieciskiem lietojumiem, jāparedz drošas darba metodes, un tie jālieto, izmantojot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus, ja vien produkta atļaujas pieteikumā nav datu, kas liecina, ka risku rūpnieciskiem lietotājiem līdz pieņemamam līmenim var samazināt ar citiem līdzekļiem.

                                 2.

                                 Atļauto produktu marķējumā un vajadzības gadījumā drošības datu lapās norāda, ka tikko apstrādāta koksne pēc apstrādes uzglabājama zem nojumes un/vai uz stingras ūdensnecaurlaidīgas pamatnes, lai novērstu tiešu noplūdi augsnē vai ūdenī, un ka produktu noplūdes jāsavāc atkārtotai izmantošanai vai iznīcināšanai.

                                 3.

                                 Produktus nav atļauts izmantot tādas koksnes apstrādei, kura tiks izmantota āra būvēm ūdens tuvumā vai virs ūdens, vai tādas koksnes apstrādei, kas saskaras ar saldūdeni, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka produkts atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus.

                     52

                     Bāziskais vara karbonāts

                     Vara (II) karbonāts, vara (II) hidroksīds (1:1)
                     EK Nr.: 235-113-6

                        CAS Nr.: 12069-69-1

                     957 g/kg

                     2014. gada 1. februāris

                     2016. gada 31. janvāris

                     2024. gada 31. janvāris

                     8

                     Novērtējot produkta atļaujas pieteikumu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka atļaujas piešķir ar šādiem nosacījumiem:

                                 1.

                                 Produktus nav atļauts lietot ar iemērkšanas paņēmienu, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka minētais lietojums atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus.

                                 2.

                                 Produktiem, kas atļauti rūpnieciskiem lietojumiem, jāparedz drošas darba metodes, un tie jālieto, izmantojot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus, ja vien produkta atļaujas pieteikumā nav datu, kas liecina, ka risku rūpnieciskiem lietotājiem līdz pieņemamam līmenim var samazināt ar citiem līdzekļiem.

                                 3.

                                 Atļauto produktu marķējumā un vajadzības gadījumā drošības datu lapās norāda, ka tikko apstrādāta koksne pēc apstrādes uzglabājama zem nojumes un/vai uz stingras ūdensnecaurlaidīgas pamatnes, lai novērstu tiešu noplūdi augsnē vai ūdenī, un ka produktu noplūdes jāsavāc atkārtotai izmantošanai vai iznīcināšanai.

                                 4.

                                 Produktus nav atļauts izmantot tādas koksnes apstrādei, kura tiks izmantota āra būvēm ūdens tuvumā vai virs ūdens, vai tādas koksnes apstrādei, kas tieši saskaras ar saldūdeni, ja vien nav iesniegti dati, kas liecina, ka produkts atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā izmantojot piemērotus riska mazināšanas pasākumus.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


title: Padomes direktīva (1975. gada 24. jūnijs), ar ko groza Direktīvas Nr. 64/432/EEK, Nr. 64/433/EEK, Nr. 71/118/EEK, Nr. 72/461/EEK un Nr. 72/462/EEK attiecībā uz Pastāvīgās veterinārijas komitejas procedūru spēkā esamību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0379

Oficiālais Vēstnesis L 172 , 03/07/1975 Lpp. 0017 - 0017 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 6 Lpp. 0090  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 13 Lpp. 0032  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 6 Lpp. 0090

		Padomes direktīva(1975. gada 24. jūnijs),ar ko groza Direktīvas Nr. 64/432/EEK, Nr. 64/433/EEK, Nr. 71/118/EEK, Nr. 72/461/EEK un Nr. 72/462/EEK attiecībā uz Pastāvīgās veterinārijas komitejas procedūru spēkā esamību(75/379/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],tā kā Pastāvīgā veterinārijas komiteja, kas izveidota ar Lēmumu Nr. 68/361/EEK [2], sniedz savu atzinumu saskaņā ar procedūrām, kuras ir spēkā 30 mēnešus no dienas, kad minētajai Komitejai pirmo reizi nosūtīts lūgums sniegt atzinumu;tā kā Komisijai lietu pirmo reizi nodeva izskatīšanai 1972. gada 22. decembrī; tā kā laika posms, kas pagājis, nav pietiekams, lai varētu pieņemt galīgo lēmumu, un tā kā iepriekš minēto procedūru spēkā esamība jāpagarina tikai uz laiku,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsTermiņu "30 mēneši" aizstāj ar "102 mēneši" šādos pantos:- 14. pantā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā Nr. 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu Nr. 74/387/EEK [4];- 9.b pantā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā Nr. 64/433/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu Nr. 74/387/EEK;- 13. pantā Padomes 1971. gada 15. februāra Direktīvā Nr. 71/118/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē tirdzniecību ar svaigu mājputnu gaļu [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu Nr. 74/387/EEK;- 10. pantā Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā Nr. 72/461/EEK par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu Nr. 74/387/EEK;- 31. pantā Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvā 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes problēmām, ievedot liellopus, cūkas un svaigu gaļu no trešām valstīm [8], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 74/387/EEK.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Luksemburgā, 1975. gada 24. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. A. Clinton[1] OV C 111, 20.5.1975., 26. lpp.[2] OV L 255, 18.10.1968., 23. lpp.[3] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.[4] OV L 202, 24.7.1974., 36. lpp.[5] OV 121, 29.7.1964., 2012./64. lpp.[6] OV L 55, 8.3.1971., 23. lpp.[7] OV L 302, 31.12.1972., 24. lpp.[8] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2012/24/ES ( 2012. gada 8. oktobris ), ar kuru tehnisko noteikumu pielāgošanas nolūkā groza Padomes Direktīvu 86/297/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz traktoru jūgvārpstām un to aizsardzību  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               9.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 274/24

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2012/24/ES
   (2012. gada 8. oktobris),
   ar kuru tehnisko noteikumu pielāgošanas nolūkā groza Padomes Direktīvu 86/297/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz traktoru jūgvārpstām un to aizsardzību
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 74/150/EEK (1), un jo īpaši tās 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvas 86/297/EEK (2) I pielikuma 4.2. iedaļā izklāstīti vispārīgie noteikumi attiecībā uz priekšējām jūgvārpstām (JV). Minētā pielikuma 2. tabulā paredzēts, ka ar priekšējo jūgvārpstu aprīkotu traktoru kategorijām jāpiemēro standarts ISO 8759-1:1998, kurā noteiktas arī priekšējās JV novietojuma dimensijas. Tomēr šīs prasības attiecībā uz novietojumu nav savietojamas ar lielu daļu lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru jaunu konstrukcijas prasību dēļ.

               (2)

               Direktīvā 86/297/EEK izklāstītās prasības priekšējām JV attiecas tikai uz drošības jautājumiem, t. i., JV novietojumu, aizsardzību un klīrensa zonu. Direktīvā 86/297/EEK noteiktais JV novietojums nav savietojams ar vairākām traktoru kategorijām, ko šobrīd pārdod, un tiem uzmontētiem agregātiem. Direktīvas 86/297/EEK I pielikuma 2. tabulā jau patlaban no novietojuma prasību ievērošanas atbrīvoti T4.1 un T4.3 kategorijas traktori.

               (3)

               Šīm prasībām nevar atbilst T1, T2, T3, T4.2 un T5 kategorijas traktori, kā arī T4.1 un T4.3 kategorijas traktori, kas šobrīd jau ir atbrīvoti no standarta ISO 8759-1:1998 4.2. punkta prasību piemērošanas.

               (4)

               Vairākus traktorus var aprīkot ar īpaša veida JV, kurām standartu ISO 8759-1:1998 nepiemēro.

               (5)

               T3 kategorijas traktoriem standartu piemēro tikai tad, ja tie ir aprīkoti ar minētajā standartā noteikto JV. Tomēr citu kategoriju transportlīdzekļus, piemēram, T2 un dažus mazākus T1 kategorijas traktorus, varētu aprīkot ar īpaša veida JV, uz kurām minētais standarts neattiecas. Tādējādi atbrīvojums no standarta ISO 8759-1:1998 prasību ievērošanas būtu jāpaplašina, attiecinot to arī uz T1 un T2 kategorijas traktoriem.

               (6)

               Tādas pašas grūtības vērojamas atbilstošajās C kategorijās.

               (7)

               Tā kā standarta ISO 8759-1:1998 specifikācijas, izņemot 4.2. punktu, ir jāpiemēro visu T un C kategoriju traktoriem, kas ir aprīkoti ar priekšējām JV, 2. tabula ir kļuvusi nevajadzīga un tā būtu jāsvītro.

               (8)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 86/297/EEK.

               (9)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 1. punktu izveidotā komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 86/297/EEK I pielikumu groza šādi:

               1)

               pielikuma 4.2. punktu aizstāj ar šādu:
               “4.2.   Noteikumi par priekšējām jūgvārpstām
               ISO 8759-1:1998 specifikācijas, izņemot tā 4.2. punktu, piemēro visu T un C kategoriju traktoriem, kas ir aprīkoti ar priekšējām jūgvārpstām, kā noteikts minētajā standartā.”;

               2)

               svītro 2. tabulu.

         2. pants
   1.   Dalībvalstis ne vēlāk kā līdz 2013. gada 31. oktobrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
   Dalībvalstis šos noteikumus piemēro no 2013. gada 1. novembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 8. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp.

      (2)  OV L 186, 8.7.1986., 19. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2006/120/EK ( 2006. gada 27. novembris ) par labojumiem un grozījumiem Direktīvā 2005/30/EK, ar ko tehniskā progresa piemērošanas nolūkos groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/24/EK un 2002/24/EK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 330/16

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/120/EK
   (2006. gada 27. novembris)
   par labojumiem un grozījumiem Direktīvā 2005/30/EK, ar ko tehniskā progresa piemērošanas nolūkos groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/24/EK un 2002/24/EK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 17. jūnija Direktīvu 97/24/EK par dažām divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu detaļām un parametriem (1), un jo īpaši tās 7. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 18. marta Direktīvu 2002/24/EK, kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/61/EEK (2), – jo īpaši tās 17. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Direktīvā 2005/30/EK ir dažas kļūdas, kas jāizlabo.

               (2)

               Nepieciešams ar atpakaļejošu spēku izskaidrot, ka Direktīvas 2005/30/EK 3. panta 1. punkts attiecas uz jauniem rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem, kas atbilst Direktīvai 97/24/EK, kurā ar Direktīvu 2005/30/EK izdarīti grozījumi.

               (3)

               Redakcionāli labojumi izdarāmi arī Direktīvas 2005/30/EK I pielikumā.

               (4)

               Bez tam ir vajadzīgs ar jaunu noteikumu skaidri noteikt, ka pēc noteikta pārejas posma beigām ir aizliegts pārdot vai uzstādīt transportlīdzeklī rezerves katalītiskos neitralizatorus, kas nepieder pie tipa, kurš apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 97/24/EK, kurā ar Direktīvu 2005/30/EK izdarīti grozījumi.

               (5)

               Tādēļ jāizdara attiecīgi labojumi un grozījumi Direktīvā 2005/30/EK.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā progresa ieviešanas komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvā 2005/30/EK tiek izdarīti šādi labojumi.

               1)

               3. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Attiecībā uz jauniem rezerves katalītiskajiem neitralizatoriem, kuri atbilst prasībām Direktīvā 97/24/EK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, un kuri ir domāti uzstādīšanai transportlīdzekļos, kas saņēmuši tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvu 97/24/EK, no 2006. gada 18. maija dalībvalstis:

                           a)

                           neatsaka EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 2002/24/EK 4. panta 1. punktu;

                           b)

                           neaizliedz tos pārdot vai uzstādīt transportlīdzekļos”.

               2)

               I pielikumā visā tekstā “VI pielikuma 5. punkts” aizstāj ar “VI pielikuma 4.a punkts”.

         2. pants
   Direktīvas 2005/30/EK 3. pantam tiek pievienota šāda 3. daļa:

      “3.   No 2009. gada 1. janvāra dalībvalstis atsaka pārdot vai uzstādīt transportlīdzekļos rezerves katalītiskos neitralizatorus, kas nav tāda tipa, kādam ir piešķirts tipa apstiprinājums atbilstīgi Direktīvai 97/24/EK, kas grozīta ar šo direktīvu.”

   3. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2007. gada 30. septembrim. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 27. novembrī

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 226, 18.8.1997., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/27/EK (OV L 66, 8.3.2006., 7. lpp.).

      (2)  OV L 124, 9.5.2002., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/30/EK (OV L 106, 27.4.2005., 17. lpp.).


title: Komisijas Direktīva 2003/124/EK (2003. gada 22. decembris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīcijuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0124

Oficiālais Vēstnesis L 339 , 24/12/2003 Lpp. 0070 - 0072

		Komisijas Direktīva 2003/124/EK(2003. gada 22. decembris),ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK īsteno attiecībā uz iekšējās informācijas definīciju un publisku izziņošanu, kā arī tirgus manipulācijas definīciju(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) [1], un jo īpaši tās 1. panta otro daļu un 6. panta 10. punkta pirmo, otro un trešo ievilkumu,apspriedusies ar Eiropas vērtspapīru regulatoru komiteju (EVRK) [2], lai saņemtu tehnisku konsultāciju,tā kā:(1) Saprātīgi ieguldītāji pieņem lēmumus par ieguldījumiem, pamatojoties uz informāciju, kas tiem jau ir pieejama, tas ir, pamatojoties uz iepriekš pieejamu informāciju. Tādēļ jautājums par to, vai saprātīgs ieguldītājs, pieņemot lēmumu par ieguldījumiem, ņemtu vērā kādu noteiktu informāciju, ir jāizvērtē, pamatojoties uz iepriekš pieejamo informāciju. Šādi izvērtējot, jāņem vērā šādas informācijas paredzamā ietekme ar to saistītā emitenta vispārējās darbības kontekstā, informācijas avota uzticamība un jebkādi citi tirgus rādītāji, kas varētu ietekmēt finanšu instrumentu vai atvasināto finanšu instrumentu, kurš konkrētajos apstākļos saistīts ar šo informāciju.(2) Vēlāk pieejamo informāciju var izmantot, lai pārbaudītu pieņēmumu, ka iepriekšējā informācija bija tāda, kas var atsaukties uz vērtspapīru cenu, bet vēlāk pieejamo informāciju nedrīkst izmantot, lai vērstos pret kādu, kas izdarīja pamatotus secinājumus no informācijas, kas tam bija iepriekš pieejama.(3) Juridiskā noteiktība attiecībā uz tirgus dalībniekiem jāveicina, stingrāk nosakot divus elementus, kas ir būtiski iekšējās informācijas definēšanai, proti, precīzu šādas informācijas raksturu un tās iespējamās ietekmes nozīmi attiecībā uz finanšu instrumentu vai saistītu atvasinātu finanšu instrumentu cenām.(4) Lai nodrošinātu ieguldītāju aizsardzību, nepieciešams ne vien, lai emitenti laicīgi publiski izziņotu iekšējo informāciju, bet arī, lai šāda informācija cik ātri un saskaņoti vien iespējams tiktu izziņota visu kategoriju ieguldītājiem dalībvalstīs, kurās emitents pieprasījis vai tam apstiprināts, ka tā finanšu instruments pieņemts tirdzniecībai regulētajā tirgū, lai Kopienas līmenī garantētu ieguldītājiem vienlīdzīgu pieeju šādai informācijai un novērstu iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu darījumos. Šādā nolūkā dalībvalstis var oficiāli noteikt mehānismus, kas jāizmanto šādai izziņošanai.(5) Lai aizsargātu emitentu likumīgās intereses, jāatļauj aizkavēt iekšējās informācijas publisku izziņošanu stingri noteiktos īpašos apstākļos. Tomēr ieguldītāju interešu aizsardzības dēļ šādos gadījumos nepieciešams, lai informācija būtu konfidenciāla nolūkā novērst iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu darījumos.(6) Lai vadītu tirgus dalībniekus un kompetentās iestādes, jāņem vērā norādes, pārbaudot iespējamu manipulatīvu darbību.(7) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Eiropas vērtspapīru komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsIekšējā informācija1. Lai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 1. panta 1. punktu, uzskata, ka informācijai ir precīzs raksturs, ja tā norāda uz pastāvošu apstākļu kopumu vai tādu apstākļu kopumu, par kuriem ir pamats uzskatīt, ka tie iestāsies, vai arī bijušu notikumu vai notikumu, par kuru ir pamats uzskatīt, ka tas notiks, un tā ir pietiekami specifiska, lai ļautu izdarīt secinājumu par šā apstākļu kopuma vai notikuma iespējamo ietekmi uz finanšu instrumentu vai saistītu atvasinātu finanšu instrumentu cenām.2. Lai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 1. panta 1) punktu, "informācija, kas, ja to nodotu atklātībai, varētu ievērojami ietekmēt attiecīgo finanšu instrumentu cenas vai saistīto atvasināto finanšu instrumentu cenas", ir informācija, ko saprātīgs ieguldītājs, iespējams, izmantotu kā daļēju pamatu ieguldījumu lēmumiem.2. pantsIekšējās informācijas publiskas izziņošanas līdzekļi un termiņi1. Lai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 6. panta 1. punktu, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/34/EK [3] 102. panta 1. punktu un 103. pantu.Bez tam dalībvalstis nodrošina, ka emitents dara zināmu sabiedrībai iekšējo informāciju tādā veidā, kas ļauj sabiedrībai ātri piekļūt šai informācijai un pilnīgi, pareizi un laicīgi to novērtēt.Bez tam dalībvalstis nodrošina, ka emitents neapvieno iekšējās informācijas sniegšanu sabiedrībai ar savu tirdzniecības darbību tādā veidā, kas varētu būt maldinošs.2. Dalībvalstis nodrošina, ka par emitentiem uzskata – tie ir ievērojuši Direktīvas 2003/6/EK 6. panta 1. punkta pirmo daļu, ja, iestājoties apstākļu kopumam vai notiekot notikumam, emitents par to nekavējoties paziņojis sabiedrībai, kaut arī tas vēl oficiāli nav noticis.3. Būtiskas izmaiņas iekšējā informācijā, kas jau publiski izziņota, nekavējoties izziņo publiski pēc šo izmaiņu notikšanas, izmantojot to pašu informēšanas kanālu, ar kādu publiski izziņota sākotnējā informācija.4. Dalībvalstis pieprasa emitentiem saprātīgi rūpēties par to, lai nodrošinātu, ka iekšējā informācija cik saskaņoti vien iespējams tiek publiski izziņota visu kategoriju ieguldītājiem visās dalībvalstīs, kurās šie emitenti pieprasījuši vai kur tie saņēmuši apstiprinājumu, ka to emitētie finanšu instrumenti pieņemti tirdzniecībai regulētā tirgū.3. pantsLikumīgas intereses, lai aizkavētu publisko izziņošanu, un konfidencialitāte1. Lai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 6. panta 2. punktu, likumīgās intereses jo īpaši var attiekties uz šādiem apstākļiem, kuru uzskaitījums nav izsmeļošs:a) sarunas, kuras notiek, vai ar tām saistīti elementi, ja publiska izziņošana, iespējams, varētu ietekmēt šo sarunu iznākums vai normālu gaitu. Jo īpaši, ja emitenta finansiālā dzīvotspēja ir nopietnās un nenovēršamās briesmās, bet to neaptver piemērojamie maksātnespējas likumi, tad informācijas publisku izziņošanu var aizkavēt uz ierobežotu laika posmu, ja šāda publiska izziņošana nopietni apdraudētu esošo un iespējamo akcionāru intereses, kaitējot tādu īpašu sarunu pabeigšanai, kas paredzētas, lai nodrošinātu emitenta ilgtermiņa finansiālu atveseļošanos;b) lēmumi, ko pieņēmusi, vai līgumi, kurus noslēgusi emitenta vadības struktūra, kam nepieciešams emitenta citas struktūras apstiprinājums, lai tie stātos spēkā, ja šāda emitenta uzbūves dēļ nepieciešams, lai šīs struktūras būtu nodalītas, ar noteikumu, ka informācijas publiska izziņošana pirms šādas apstiprināšanas, vienlaikus paziņojot, ka joprojām tiek gaidīts šāds apstiprinājums, varētu radīt draudus, ka sabiedrība var nepareizi novērtēt šādu informāciju.2. Lai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 6. panta 2. punktu, dalībvalstis pieprasa, lai emitents kontrolētu piekļuvi šādai informācijai nolūkā nodrošināt iekšējās informācijas konfidencialitāti, un jo īpaši tās pieprasa:a) lai emitents būtu izveidojos efektīvu režīmu nolūkā liegt piekļuvi šādai informācijai personām, kam tā nav nepieciešama, pildot to funkcijas emitentā;b) lai emitents būtu veicis nepieciešamos pasākumus nolūkā nodrošināt, ka jebkura persona, kam ir piekļuve šādai informācijai, atzīst no tā izrietošos tiesiskos un regulatīvos pienākumus un apzinās, kādas sankcijas draud par šādas informācijas ļaunprātīgu vai nepienācīgu izmantošanu;c) lai emitents būtu izveidojis pasākumus, kas nekavējoties ļauj veikt publisku izziņošanu gadījumā, ja emitents nav spējis nodrošināt attiecīgās iekšējās informācijas konfidencialitāti, neskarot Direktīvas 2003/6/EK 6. panta 3. punkta otro daļu.4. pantsManipulatīvas darbības, kas saistītas ar nepareizām vai maldinošām norādēm un cenas nodrošināšanuLai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 1. panta 2. punkta a) apakšpunktu un neskarot minētā panta 2. punkta otrajā daļā minētos piemērus, dalībvalstis nodrošina, ka šādas turpmāk minētas norādes, kuru uzskaitījums nav izsmeļošs un kas pašas par sevi nav noteikti jāuzskata par tirgus manipulācijām, tiek ņemtas vērā, tirgus dalībniekiem un kompetentajām iestādēm pārbaudot darījumus vai tirdzniecības uzdevumus:a) kādā mērā iesniegtie tirdzniecības uzdevumi vai veiktie darījumi veido ievērojamu daļu no attiecīgā finanšu instrumenta tirdzniecības apjoma vienā dienā attiecīgajā regulētajā tirgū, jo īpaši, ja šo darbību rezultātā ievērojami mainās finanšu instrumenta cena;b) kādā mērā tādas personas iesniegtie tirdzniecības uzdevumi vai veiktie darījumi, kam ir spēcīga finanšu instrumenta pārdošanas vai pirkšanas pozīcija, izraisa ievērojamas finanšu instrumenta vai saistīta atvasināta finanšu instrumenta vai pakārtota aktīva, kas pieņemts tirdzniecībai regulētā tirgū, cenas izmaiņas;c) vai veikto darījumu rezultātā mainās regulētā tirgū tirdzniecībai pieņemtā finanšu instrumenta beneficiārās īpašumtiesības;d) kādā mērā iesniegtie tirdzniecības uzdevumi vai veiktie darījumi ietver pozīciju apvērsi īsā laika posmā un veido ievērojamu daļu no darījumiem ar attiecīgo finanšu instrumentu attiecīgajā regulētajā tirgū vienā dienā un kādā mērā tie varētu būt saistīti ar regulētajā tirgū tirdzniecībai pieņemtā finanšu instrumenta cenas ievērojamām izmaiņām;e) kādā mērā iesniegtie tirdzniecības uzdevumi vai veiktie darījumi koncentrēti īsā laika posmā tirdzniecības sesijā un izraisa cenas izmaiņas, kuras pēc tam tiek apvērstas;f) kādā mērā iesniegtie tirdzniecības uzdevumi maina priekšstatu par labāko cenas piedāvājumu vai piedāvā cenas par regulētajā tirgū tirdzniecībai pieņemtu finanšu instrumentu vai vispār maina tirgus dalībniekiem pieejamo veidlapu grāmatu radīto priekšstatu un tiek atsaukti, pirms tie tiek izpildīti;g) kādā mērā tiek iesniegti tirdzniecības uzdevumi vai veikti darījumi aptuveni noteiktā laikā, kad tiek aprēķinātas atskaites cenas, norēķinu cenas un novērtējumi, un kādā mērā tie izraisa izmaiņas cenās, kurām ir ietekme uz šādām cenām un vērtējumiem.5. pantsManipulatīvas darbības, kas saistītas ar fiktīvu procedūru vai cita veida krāpšanas vai viltus izmantošanuLai piemērotu Direktīvas 2003/6/EK 1. panta 2. punkta b) apakšpunktu un neskarot minētā panta 2. punkta otrajā daļā minētos piemērus, dalībvalstis nodrošina, ka šādas norādes, kuru uzskaitījums nav izsmeļošs un kas pašas par sevi nav noteikti jāuzskata par tirgus manipulācijām, tiek ņemtas vērā, tirgus dalībniekiem un kompetentām iestādēm pārbaudot darījumus vai tirdzniecības uzdevumus:a) vai pirms vai pēc personu iesniegtajiem tirdzniecības uzdevumiem vai to veiktajiem darījumiem tās pašas personas vai ar tām saistītas personas neizplata nepatiesu vai maldinošu informāciju;b) vai personas neiesniedz tirdzniecības uzdevumus vai neveic darījumus pirms vai pēc tam, kad tās pašas personas vai ar tām saistītas personas izstrādā vai izplata pētījumus vai ieguldījumu rekomendācijas, kas ir kļūdainas vai neobjektīvas, vai par kurām ir loģiski pierādāms, ka tās ir būtisku interešu ietekmētas.6. pantsTransponēšana1. Vēlākais līdz 2004. gada 12. oktobrim dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.8. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 22. decembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFrederik Bolkestein[1] OV L 96, 12.4.2003., 16. lpp.[2] EVRK izveidota ar Komisijas Lēmumu 2001/527/EK (OV L 191, 13.7.2001., 43. lpp.).[3] OV L 184, 6.7.2001., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/60/ES ( 2014. gada 15. maijs ) par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1024/2012 (pārstrādāta redakcija)

text:
               28.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 159/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2014/60/ES
   (2014. gada 15. maijs)
   par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1024/2012 (pārstrādāta redakcija)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 93/7/EEK (2) ir būtiski grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/100/EK (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/38/EK (4). Tā kā ir paredzēts veikt jaunus grozījumus, skaidrības labad minētā regula būtu jāpārstrādā.

               (2)

               Iekšējais tirgus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) tiek nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite. Saskaņā ar LESD 36. pantu attiecīgie noteikumi par preču brīvu apriti neliedz noteikt importa, eksporta vai tranzīta aizliegumus vai ierobežojumus, kas pamatojas uz nacionālu mākslas, vēstures vai arheoloģijas bagātību aizsardzības apsvērumiem.

               (3)

               Saskaņā ar LESD 36. panta noteikumiem un ievērojot tajā noteiktos ierobežojumus, dalībvalstis patur tiesības noteikt savas nacionālās bagātības un veikt nepieciešamos pasākumus to aizsardzībai. Tomēr Savienībai ir vērtīga loma, mudinot dalībvalstis sadarboties, lai aizsargātu Eiropas nozīmes kultūras mantojumu, kurā ietilpst minētās nacionālās bagātības.

               (4)

               Ar Direktīvu 93/7/EEK tika ieviesti pasākumi, kas ļauj dalībvalstīm nodrošināt to kultūras priekšmetu atgriešanu savā teritorijā, kuri klasificēti kā nacionālās bagātības LESD 36. panta nozīmē, kuri pieder kādai no minētās direktīvas pielikumā minētajām kultūras priekšmetu vispārējām kategorijām un kuri izvesti no to teritorijas, pārkāpjot valsts pasākumus vai Padomes Regulu (EK) Nr. 116/2009 (5). Minētā direktīva aptvēra arī kultūras priekšmetus, kuri klasificēti kā nacionālās bagātības un veido publisko kolekciju vai kristīgās baznīcas institūciju inventāra neatņemamu sastāvdaļu, un kuri neietilpst minētajās vispārējās kategorijās.

               (5)

               Ar Direktīvu 93/7/EEK starp dalībvalstīm tika ieviesta administratīvā sadarbība attiecībā uz to nacionālajām bagātībām, kura ir cieši saistīta ar to sadarbību ar Interpolu un citām kompetentām struktūrām nozagto mākslas darbu jomā un kura jo īpaši ietver dalībvalstu bagātību un to publiskajās kolekcijās ietilpstošo nozaudēto, nozagto vai nelikumīgi izvesto kultūras priekšmetu uzskaiti.

               (6)

               Direktīvā 93/7/EEK paredzētā kārtība bija pirmais posms dalībvalstu sadarbības izveidošanā šajā jomā iekšējā tirgus kontekstā ar mērķi vēl lielākā mērā panākt valstu attiecīgo tiesību aktu savstarpējo atzīšanu.

               (7)

               Ar Regulu (EK) Nr. 116/2009 kopā ar Direktīvu 93/7/EEK tika ieviesta Savienības sistēma dalībvalstu kultūras priekšmetu aizsardzībai.

               (8)

               Direktīvas 93/7/EEK mērķis bija nodrošināt kultūras priekšmetu fizisko atgriešanu dalībvalstī, no kuras teritorijas minētie priekšmeti ir tikuši nelikumīgi izvesti, neatkarīgi no īpašumtiesībām uz šādiem priekšmetiem. Tomēr, piemērojot minēto direktīvu, ir atklājušies ierobežojumi, kādi piemīt kārtībai, kā nodrošina šādu kultūras priekšmetu atgriešanu. Ziņojumos par direktīvas piemērošanu norādīts, ka minētā direktīva tiek piemērota reti, jo īpaši tāpēc, ka direktīvas darbības joma ir ierobežota tās pielikumā izklāstīto nosacījumu dēļ, laikposms, kas piešķirts atgriešanas procesa uzsākšanai, ir īss, kā arī ar atgriešanas procesu saistīto izmaksu dēļ.

               (9)

               Šīs direktīvas darbības joma būtu jāpaplašina, lai ietvertu jebkuru kultūras priekšmetu, ko kāda dalībvalsts saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai administratīvajām procedūrām ir klasificējusi vai definējusi kā nacionālo bagātību ar māksliniecisku, vēsturisku vai arheoloģisku vērtību LESD 36. panta nozīmē. Tādējādi šai direktīvai būtu jāattiecas uz priekšmetiem ar vēsturisku, paleontoloģisku, etnogrāfisku, numismātisku nozīmi vai zinātnisku vērtību neatkarīgi no tā, vai tie ietilpst publiskā vai cita veida kolekcijā vai pastāv kā atsevišķas vienības un vai to izcelsme ir no likumīgiem vai nelikumīgiem izrakumiem, ar noteikumu, ka tie ir klasificēti vai definēti kā nacionālās bagātības. Turklāt kultūras priekšmetiem, kas klasificēti vai definēti kā nacionālās bagātības, lai tos varētu atgūt saskaņā ar šo direktīvu, vairs nebūtu jāietilpst kategorijās vai jāatbilst robežvērtībām, kuras saistītas ar to senumu un/vai finansiālo vērtību.

               (10)

               LESD 36. pantā ir atzīta valstu sistēmu dažādība nacionālo bagātību aizsargāšanā. Lai sekmētu dalībvalstu savstarpējo uzticību, gatavību sadarboties un savstarpējo sapratni, termina “nacionālā bagātība” darbības joma būtu jānosaka LESD 36. panta satvarā. Dalībvalstīm būtu arī jāsekmē kultūras priekšmetu atgriešana dalībvalstij, no kuras teritorijas minētie priekšmeti ir tikuši nelikumīgi izvesti, neatkarīgi no attiecīgās dalībvalsts pievienošanās datuma, un būtu jānodrošina, lai šādu priekšmetu atgriešana neradītu nesamērīgas izmaksas. Dalībvalstīm vajadzētu spēt atgriezt citus kultūras priekšmetus, kas nav klasificēti vai definēti kā nacionālās bagātības, ar noteikumu, ka tās ievēro attiecīgos LESD noteikumus, kā arī kultūras priekšmetus, kas nelikumīgi izvesti pirms 1993. gada 1. janvāra.

               (11)

               Ir jāpastiprina administratīvā sadarbība starp dalībvalstīm, lai šo direktīvu varētu piemērot efektīvāk un viendabīgāk. Tāpēc būtu jāparedz, ka centrālās iestādes efektīvi sadarbojas savā starpā un apmainās ar informāciju par nelikumīgi izvestiem kultūras priekšmetiem, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu (turpmāk “IMI”), kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1024/2012 (6). Lai uzlabotu šīs direktīvas īstenošanu, būtu jāizveido IMI sistēmas modulis, kas ir īpaši pielāgots kultūras priekšmetiem. Ir arī vēlams, lai citas dalībvalstu kompetentās iestādes attiecīgā gadījumā izmantotu vienu un to pašu sistēmu.

               (12)

               Lai nodrošinātu personas datu aizsardzību, administratīvajai sadarbībai un informācijas apmaiņai starp kompetentajām iestādēm būtu jānotiek atbilstīgi noteikumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (7) un, ja tiek izmantota IMI, – atbilstīgi noteikumiem Regulā (ES) Nr. 1024/2012. Direktīvā 95/46/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 45/2001 (8) izmantotās definīcijas būtu jāpiemēro arī šajā direktīvā.

               (13)

               Termiņš, lai pārbaudītu, vai citā dalībvalstī atrastais kultūras priekšmets ir kultūras priekšmets Direktīvas 93/7/EEK nozīmē, praksē tika atzīts par pārāk īsu. Tāpēc tas būtu jāpagarina līdz sešiem mēnešiem. Garākam termiņam būtu jāļauj dalībvalstīm veikt vajadzīgos pasākumus, lai saglabātu attiecīgo kultūras priekšmetu un vajadzības gadījumā novērstu jebkādas darbības, kuru mērķis ir izvairīties no atgriešanas procedūras.

               (14)

               Tāpat būtu jāpagarina termiņš atgriešanas procesa ierosināšanai līdz trīs gadiem no brīža, kad dalībvalsts, no kuras teritorijas attiecīgais kultūras priekšmets ir ticis nelikumīgi izvests, uzzinājusi par minētā kultūras priekšmeta atrašanās vietu un par tās valdītāja vai turētāja identitāti. Minētā termiņa pagarināšanai būtu jāsekmē nacionālo bagātību atgriešana un jānovērš to nelikumīga izvešana. Skaidrības labad būtu jāprecizē, ka termiņš procesa ierosināšanai sākas datumā, kad šo informāciju ir uzzinājusi tās dalībvalsts centrālā iestāde, no kuras teritorijas attiecīgais kultūras priekšmets ir ticis nelikumīgi izvests.

               (15)

               Direktīvā 93/7/EEK bija paredzēts, ka atgriešanas process nevar tikt ierosināts vēlāk kā pēc 30 gadiem kopš priekšmeta nelikumīgas izvešanas no attiecīgās dalībvalsts teritorijas. Tomēr tādu priekšmetu, kas ietilpst publiskās kolekcijās, un kristīgās baznīcas institūciju inventārā ietilpstošu priekšmetu gadījumā dalībvalstīs, kur attiecīgās valsts tiesību aktos tie pakļauti īpašai aizsardzībai, atgriešanas procesiem konkrētos apstākļos piemērojams ilgāks termiņš. Tā kā dalībvalstīs saskaņā ar to tiesību aktiem var būt īpaši aizsardzības pasākumi attiecībā uz reliģiskām institūcijām, kas nav kristīgās baznīcas institūcijas, šai direktīvai būtu jāattiecas arī uz šādām citām reliģiskām institūcijām.

               (16)

               Padome 2011. gada 13. un 14. decembrī pieņemtajos secinājumos par noziedzības pret kultūras priekšmetiem novēršanu un apkarošanu ir atzinusi nepieciešamību veikt pasākumus, lai efektīvāk novērstu un apkarotu noziedzību attiecībā pret kultūras priekšmetiem. Tā ieteica Komisijai atbalstīt dalībvalstis kultūras priekšmetu efektīvā aizsardzībā nolūkā novērst un apkarot nelikumīgu tirdzniecību un, ja vajadzīgs, sekmēt papildu pasākumus. Padome turklāt ieteica dalībvalstīm apsvērt iespēju ratificēt UNESCO konvenciju par pasākumiem kultūras vērtību nelikumīgas ievešanas, izvešanas un īpašumtiesību nodošanas aizliegšanai un novēršanai (parakstīta Parīzē 1970. gada 17. novembrī) un UNIDROIT konvenciju par zagtiem vai nelegāli izvestiem kultūras priekšmetiem (parakstīta Romā 1995. gada 24. jūnijā).

               (17)

               Vēlams nodrošināt, lai visi tirgus dalībnieki rīkotos ar pienācīgu rūpību, veicot darījumus ar kultūras priekšmetiem. Nelikumīgas izcelsmes kultūras priekšmeta iegādes sekas būs patiesi atturošas tikai tad, ja kompensācijas izmaksa būs piesaistīta priekšmeta valdītāja pienākumam pierādīt, ka tas rīkojies ar pienācīgu rūpību. Tādēļ, lai īstenotu Savienības mērķus – novērst un apkarot nelikumīgu tirdzniecību ar kultūras priekšmetiem, šajā direktīvā būtu jānosaka, ka priekšmeta valdītājam, lai saņemtu kompensāciju, ir jāpierāda, ka tas, priekšmetu iegādājoties, ir rīkojies ar pienācīgu rūpību.

               (18)

               Būtu arī vēlams, lai visām personām, jo īpaši visiem kultūras priekšmetu tirgus dalībniekiem, būtu ērti pieejama publiska informācija par kultūras priekšmetiem, kurus dalībvalstis klasificējušas vai definējušas kā nacionālās bagātības. Dalībvalstīm būtu jācenšas sekmēt piekļuvi minētajai publiskajai informācijai.

               (19)

               Lai atvieglotu jēdziena “pienācīga rūpība” vienveidīgu interpretāciju, šajā direktīvā būtu jāizklāsta neizsmeļoši kritēriji, kas būtu ņemami vērā, lai noteiktu, vai valdītājs, iegādājoties attiecīgo kultūras priekšmetu, ir rīkojies ar pienācīgu rūpību.

               (20)

               Tā kā šīs direktīvas mērķi, proti, ļaut atgriezt kultūras priekšmetus, kas klasificēti vai definēti kā nacionālās bagātības un kas ir nelikumīgi izvesti no dalībvalstu teritorijas, nevar pietiekami īstenot dalībvalstu līmenī, bet, ņemot vērā tā mērogu un ietekmi, to var labāk īstenot Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteiktajam subsidiaritātes principam. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (21)

               Tā kā Direktīvas 93/7/EEK pielikums ir svītrots un saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 116/2009 izveidotās komitejas uzdevumi ir kļuvuši lieki, būtu attiecīgi jāsvītro atsauces uz minēto komiteju. Tomēr nolūkā saglabāt platformu pieredzes un paraugprakses apmaiņai starp dalībvalstīm attiecībā uz šīs direktīvas īstenošanu, Komisijai būtu jāizveido ekspertu grupa, kuras sastāvā ir eksperti no dalībvalstu centrālajām iestādēm, kas atbildīgas par šīs direktīvas īstenošanu, un kurai inter alia būtu jāiesaistās IMI sistēmas moduļa pielāgošanā kultūras priekšmetiem.

               (22)

               Ņemot vērā to, ka Regulas (ES) Nr. 1024/2012 pielikumā ir ietverts saraksts ar noteikumiem par administratīvo sadarbību Savienības tiesību aktos, kurus īsteno, izmantojot IMI, minētais pielikums būtu jāgroza, lai tajā iekļautu šo direktīvu.

               (23)

               Pienākums transponēt šo direktīvu valstu tiesību aktos būtu jāattiecina uz tiem noteikumiem, kuri būtiski grozīti salīdzinājumā ar iepriekšējām direktīvām. Pienākums transponēt noteikumus, kas nav grozīti, izriet no iepriekšējām direktīvām.

               (24)

               Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šī direktīva piemērojama tādu kultūras priekšmetu atgriešanai, ko kāda dalībvalsts klasificējusi vai definējusi kā daļu no nacionālajām bagātībām, kas definētas 2. panta 1. punktā un kas ir nelikumīgi izvesti no minētās dalībvalsts teritorijas.
   2. pants
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “kultūras priekšmets” ir priekšmets, kuru dalībvalsts saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai administratīvajām procedūrām pirms vai pēc tā nelikumīgas izvešanas no dalībvalsts teritorijas ir klasificējusi vai definējusi kā daļu no “nacionālām mākslas, vēstures vai arheoloģijas bagātībām” LESD 36. panta nozīmē;

               2)

               “nelikumīgi izvests no dalībvalsts teritorijas” ir:

                           a)

                           izvests no dalībvalsts teritorijas, pārkāpjot šīs valsts nacionālo bagātību aizsardzības noteikumus vai pārkāpjot Regulu (EK) Nr. 116/2009; vai

                           b)

                           netiek atgriezts pēc likumīgas pagaidu izvešanas termiņa beigām, vai pārkāpts jebkurš cits šādu pagaidu izvešanu regulējošs nosacījums;

               3)

               “pieprasītāja dalībvalsts” ir dalībvalsts, no kuras teritorijas kultūras priekšmets ir ticis nelikumīgi izvests;

               4)

               “pieprasījumu saņemošā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas kultūras priekšmets, kas nelikumīgi izvests no citas dalībvalsts teritorijas;

               5)

               “atgriešana” ir kultūras priekšmeta fiziskā atgriešana pieprasītājas dalībvalsts teritorijā;

               6)

               “valdītājs” ir persona, kura fiziski pārvalda kultūras priekšmetu savā labā;

               7)

               “turētājs” ir persona, kura fiziski pārvalda kultūras priekšmetu trešo personu labā;

               8)

               “publiskās kolekcijas” ir kolekcijas, kas ir noteiktas par publiskām saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem un kas ir minētās dalībvalsts, minētajā dalībvalstī esošas vietējās vai reģionālās iestādes vai minētās dalībvalsts teritorijā esošas institūcijas īpašums, šādai institūcijai esot minētās dalībvalsts vai vietējās vai reģionālās iestādes īpašumā vai saņemot no tām būtisku finansējumu.

         3. pants
   No dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvesti kultūras priekšmeti tiek atgriezti saskaņā ar kārtību un apstākļiem, kas noteikti šajā direktīvā.
   4. pants
   Šajā direktīvā noteikto uzdevumu izpildei katra dalībvalsts izraugās vienu vai vairākas centrālās iestādes.
   Dalībvalstis informē Komisiju par visām centrālajām iestādēm, kuras tās izraugās saskaņā ar šo pantu.
   Komisija publicē minēto centrālo iestāžu un jebkuru ar tām saistīto grozījumu sarakstu Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.
   5. pants
   Dalībvalstu centrālās iestādes sadarbojas un veicina apspriešanos starp dalībvalstu kompetentajām valsts iestādēm. Pēdējās no iepriekš minētajām jo īpaši:

               1)

               pēc pieprasītājas dalībvalsts iesnieguma meklē norādīto kultūras priekšmetu, kurš ir ticis nelikumīgi izvests no tās teritorijas, nosakot valdītāju un/vai turētāju. Iesniegumā jāiekļauj visa informācija, kas nepieciešama, lai atvieglotu meklēšanu, īpaši norādot priekšmeta faktisko vai domājamo atrašanās vietu;

               2)

               paziņo attiecīgajām dalībvalstīm gadījumos, ja to teritorijā tiek atrasts kultūras priekšmets un ja ir pietiekams pamats uzskatīt, ka tas ir ticis nelikumīgi izvests no citas dalībvalsts teritorijas;

               3)

               dod iespēju pieprasītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm pārbaudīt, vai attiecīgais priekšmets ir kultūras priekšmets, ar noteikumu, ka pārbaude tiek veikta sešu mēnešu laikā pēc 2. punktā minētā paziņojuma. Gadījumā, ja tā netiek veikta noteiktajā termiņā, 4. un 5. punktu pārstāj piemērot;

               4)

               sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm veic jebkurus nepieciešamos pasākumus kultūras priekšmeta fiziskai saglabāšanai;

               5)

               ar nepieciešamajiem pagaidu pasākumiem novērš jebkuru darbību, kas paredzēta, lai izvairītos no atgriešanas procedūras;

               6)

               attiecībā uz atgriešanu darbojas kā starpnieks starp valdītāju un/vai turētāju un pieprasītāju dalībvalsti. Minētajā nolūkā pieprasījumu saņemošās dalībvalsts kompetentās iestādes var, neskarot 6. pantu, vispirms veicināt strīdu izšķiršanas procedūras īstenošanu saskaņā ar pieprasījumu saņemošās dalībvalsts tiesību aktiem ar noteikumu, ka pieprasītāja dalībvalsts un valdītājs vai turētājs oficiāli sniedz savu piekrišanu.

         Lai savstarpēji sadarbotos un apspriestos, dalībvalstu centrālās iestādes izmanto Iekšējā tirgus informācijas sistēmas (turpmāk “IMI”), kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1024/2012, moduli, kas ir īpaši pielāgots kultūras priekšmetiem. Tās drīkst izmantot IMI, lai izplatītu attiecīgu ar konkrētām lietām saistītu informāciju par kultūras priekšmetiem, kas ir tikuši nozagti vai nelikumīgi izvesti no to teritorijas. Dalībvalstis lemj par to, vai citas kompetentās iestādes izmanto IMI šīs direktīvas īstenošanas nolūkā.
   6. pants
   Pieprasītāja dalībvalsts var ierosināt procesu pieprasījumu saņemošās dalībvalsts kompetentā tiesā pret valdītāju vai, ja tāda nav, pret turētāju nolūkā nodrošināt no tās teritorijas nelikumīgi izvestā kultūras priekšmeta atgriešanu.
   Procesu var ierosināt tikai tad, ja tā ierosināšanas dokumentam pievienots:

               a)

               dokuments, kas apraksta priekšmetu, uz ko attiecas pieprasījums, un apliecina, ka tas ir kultūras priekšmets;

               b)

               pieprasītājas dalībvalsts kompetento iestāžu apliecinājums, ka kultūras priekšmets ir ticis nelikumīgi izvests no tās teritorijas.

         7. pants
   Pieprasītājas dalībvalsts kompetentā centrālā iestāde tūlīt informē pieprasījumu saņemošās dalībvalsts kompetento centrālo iestādi par procesa ierosināšanu nolūkā nodrošināt attiecīgā priekšmeta atgriešanu.
   Pieprasījumu saņemošās dalībvalsts kompetentā centrālā iestāde tūlīt informē pārējo dalībvalstu centrālās iestādes.
   Informācijas apmaiņa notiek, izmantojot IMI, saskaņā ar piemērojamajām tiesību normām attiecībā uz personas datu un privātās dzīves aizsardzību, neskarot kompetento centrālo iestāžu iespēju papildus IMI izmantot citus saziņas līdzekļus.
   8. pants
   1.   Dalībvalstis savos tiesību aktos paredz, ka atgriešanas process saskaņā ar šo direktīvu nevar tikt ierosināts vēlāk kā trīs gadus no brīža, kad pieprasītājas dalībvalsts kompetentā centrālā iestāde uzzinājusi par kultūras priekšmeta atrašanās vietu un par tās valdītāja vai turētāja identitāti.
   Jebkurā gadījumā šāds process nevar tikt ierosināts vēlāk kā 30 gadus pēc priekšmeta nelikumīgas izvešanas no pieprasītājas dalībvalsts teritorijas.
   Tomēr 2. panta 8. punktā definēto dalībvalstu publiskajās kolekcijās ietilpstošu priekšmetu un priekšmetu, kas ietilpst kristīgās baznīcas vai citu reliģisku institūciju inventārā, gadījumā dalībvalstīs, kur attiecīgās valsts tiesību aktos tie pakļauti īpašai aizsardzībai, atgriešanas procesiem piemērojams 75 gadu termiņš, izņemot dalībvalstīs, kurās procesiem netiek piemērots termiņš, vai dalībvalstu divpusējo nolīgumu gadījumā, kuros tiek paredzēts termiņš, kas pārsniedz 75 gadus.
   2.   Atgriešanas procesu nevar ierosināt, ja kultūras priekšmeta izvešana no pieprasītājas dalībvalsts teritorijas vairs nav nelikumīga laikā, kad to paredzēts ierosināt.
   9. pants
   Izņemot to, kā citādi tiek noteikts 8. un 14. pantā, kompetentā tiesa norīko attiecīgā kultūras priekšmeta atgriešanu, ja tas atzīts par kultūras priekšmetu 2. panta 1. punkta nozīmē un par nelikumīgi izvestu no valsts teritorijas.
   10. pants
   Ja ir norīkota priekšmeta atgriešana, pieprasījumu saņemošās dalībvalsts kompetentā tiesa nosaka valdītājam taisnīgu kompensāciju saskaņā ar lietas apstākļiem ar noteikumu, ka valdītājs pierāda, ka, iegādājoties priekšmetu, tas ir rīkojies ar pienācīgu rūpību.
   Lai noteiktu, vai valdītājs ir rīkojies ar pienācīgu rūpību, ņem vērā visus iegādes apstākļus, jo īpaši dokumentāciju par priekšmeta izcelsmi, nepieciešamās izvešanas atļaujas saskaņā ar pieprasītājas dalībvalsts tiesību aktiem, pušu raksturu, samaksāto cenu, to, vai valdītājs ir pārbaudījis pieejamos zagtu kultūras priekšmetu reģistrus un jebkādu būtisku informāciju, ko tas pamatoti būtu varējis iegūt, vai arī īstenojis kādus citus pasākumus, ko saprātīga persona būtu veikusi šādā situācijā.
   Dāvinājuma vai mantošanas gadījumā valdītājs nav izdevīgākā situācijā kā persona, no kuras tas minētajā ceļā ieguvis priekšmetu.
   Pieprasītāja dalībvalsts minēto kompensāciju izmaksā pēc priekšmeta atgriešanas.
   11. pants
   Izdevumus, kas rodas, īstenojot tiesas nolēmumu par kultūras priekšmeta atgriešanu, sedz pieprasītāja dalībvalsts. Tas pats attiecas uz 5. panta 4. punktā minēto pasākumu izmaksām.
   12. pants
   Taisnīgas kompensācijas un attiecīgi 10. un 11. pantā minēto izdevumu samaksa neskar pieprasītājas dalībvalsts tiesības veikt pasākumus šo summu atgūšanai no personām, kas ir atbildīgas par kultūras priekšmeta nelikumīgu izvešanu no tās teritorijas.
   13. pants
   Kultūras priekšmeta īpašuma tiesības pēc tā atgriešanas reglamentē pieprasītājas dalībvalsts tiesību akti.
   14. pants
   Šī direktīva attiecas tikai uz kultūras priekšmetiem, kuri nelikumīgi izvesti no dalībvalsts teritorijas 1993. gada 1. janvārī vai pēc tam.
   15. pants
   1.   Katra dalībvalsts var piemērot šajā direktīvā paredzēto kārtību, lai atgrieztu citus kultūras priekšmetus, kas nav definēti 2. panta 1. punktā.
   2.   Katra dalībvalsts var piemērot šajā direktīvā paredzēto kārtību tādu kultūras priekšmetu atgriešanas pieprasījumiem, kuri nelikumīgi izvesti no citu dalībvalstu teritorijas līdz 1993. gada 1. janvārim.
   16. pants
   Šī direktīva neskar nevienu civillietu vai krimināllietu, ko saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem varētu ierosināt pieprasītāja dalībvalsts un/vai nozagtā kultūras priekšmeta īpašnieks.
   17. pants
   1.   Līdz 2015. gada 18. decembrim un pēc tam ik pēc pieciem gadiem dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu.
   2.   Ik pēc pieciem gadiem Komisija sniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai pārskata ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un efektivitāti. Šim ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno attiecīgus priekšlikumus.
   18. pants
   Regulas (ES) Nr. 1024/2012 pielikumā iekļauj šādu punktu:

                  “8.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/60/ES (2014. gada 15. maijs) par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1024/2012 (9): 5. un 7. pants.

   19. pants
   1.   Līdz 2015. gada 18. decembrim dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas 2. panta 1. punktu, 5. panta pirmās daļas 3. punktu, 5. panta otro daļu, 7. panta trešo daļu, 8. panta 1. punktu, 10. panta pirmo un otro daļu un 17. panta 1. punktu.
   Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tajos iekļauj arī paziņojumu, ka spēkā esošajos normatīvajos un administratīvajos aktos esošās atsauces uz direktīvu, kas atcelta ar šo direktīvu, uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējams minētais paziņojums.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   20. pants
   Direktīvu 93/7/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar I pielikuma A daļā minētajām direktīvām, ar šo atceļ no 2015. gada 19. decembra, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   21. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Direktīvas 2. panta 2. līdz 8. punktu, 3. un 4. pantu, 5. panta pirmās daļas 1. punktu, 2. punktu un 4. līdz 6. punktu, 6. pantu, 7. panta pirmo un otro daļu, 8. panta 2. punktu, 9. pantu, 10. panta trešo un ceturto daļu un 11. līdz 16. pantu piemēro no 2015. gada 19. decembra.
   22. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 15. maijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. KOURKOULAS

      (1)  Eiropas Parlamenta 2014. gada 16. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2014. gada 8. maija lēmums.

      (2)  Padomes Direktīva 93/7/EEK (1993. gada 15. marts) par no dalībvalsts teritorijas nelikumīgi izvestu kultūras priekšmetu atgriešanu (OV L 74, 27.3.1993., 74. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/100/EK (1997. gada 17. februāris), ar ko groza pielikumu Direktīvai 93/7/EEK par to kultūras priekšmetu ievešanu atpakaļ dalībvalstī, kas nelikumīgi izvesti no tās teritorijas (OV L 60, 1.3.1997., 59. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/38/EK (2001. gada 5. jūnijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 93/7/EEK par tādu kultūras priekšmetu atgūšanu, kas nelikumīgi izvesti no dalībvalstu teritorijām (OV L 187, 10.7.2001., 43. lpp.).

      (5)  Padomes Regula (EK) Nr. 116/2009 (2008. gada 18. decembris) par kultūras priekšmetu izvešanu (OV L 39, 10.2.2009., 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1024/2012 (2012. gada 25. oktobris) par administratīvo sadarbību, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu, un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2008/49/EK (“IMI regula”) (OV L 316, 14.11.2012., 1. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 74. lpp.).

      (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

      I PIELIKUMS
      A DAĻA

         Atceltā direktīva ar tās sekojošo grozījumu sarakstu

      (minēti 20. pantā)

                  Padomes Direktīva 93/7/EEK

                  (OV L 74, 27.3.1993., 74. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/100/EK

                  (OV L 60, 1.3.1997., 59. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/38/EK

                  (OV L 187, 10.7.2001., 43. lpp.)

            B DAĻA

         Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos

      (minēti 20. pantā)

                  Direktīva

                  Transponēšanas termiņš

                  93/7/EEK

                  15.12.1993. (Beļģijai, Vācijai un Nīderlandei – 15.3.1994.).

                  96/100/EK

                  1.9.1997.

                  2001/38/EK

                  31.12.2001.

      II PIELIKUMS
      Atbilstības tabula

                  Direktīva 93/7/EEK

                  Šī direktīva

                  —

                  1. pants

                  1. panta 1. punkta pirmais ievilkums

                  2. panta 1. punkts

                  1. panta 1. punkta otrā ievilkuma ievadvārdi

                  —

                  1. panta 1. punkta otrā ievilkuma pirmā apakšievilkuma pirmā frāze

                  —

                  1. panta 1. punkta otrā ievilkuma pirmā apakšievilkuma otrā frāze

                  2. panta 8. punkts

                  1. panta 1. punkta otrā ievilkuma otrais apakšievilkums

                  —

                  1. panta 2. punkta pirmais ievilkums

                  2. panta 2. punkta a) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkta otrais ievilkums

                  2. panta 2. punkta b) apakšpunkts

                  1. panta 3. līdz 7. punkts

                  2. panta 3. līdz 7. punkts

                  2. pants

                  3. pants

                  3. pants

                  4. pants

                  4. panta ievaddaļa

                  5. panta pirmās daļas ievaddaļa

                  4. panta 1. un 2. punkts

                  5. panta pirmās daļas 1. un 2. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  5. panta pirmās daļas 3. punkts

                  4. panta 4. līdz 6. punkts

                  5. panta pirmās daļas 4. līdz 6. punkts

                  —

                  5. panta otrā daļa

                  5. panta pirmā daļa

                  6. panta pirmā daļa

                  5. panta otrās daļas pirmais ievilkums

                  6. panta otrās daļas a) apakšpunkts

                  5. panta otrās daļas otrais ievilkums

                  6. panta otrās daļas b) apakšpunkts

                  6. panta pirmā daļa

                  7. panta pirmā daļa

                  6. panta otrā daļa

                  7. panta otrā daļa

                  —

                  7. panta trešā daļa

                  7. panta 1. un 2. punkts

                  8. panta 1. un 2. punkts

                  8. pants

                  9. pants

                  9. panta pirmā daļa

                  10. panta pirmā daļa

                  9. panta otrā daļa

                  —

                  —

                  10. panta otrā daļa

                  9. panta trešā un ceturtā daļa

                  10. panta trešā un ceturtā daļa

                  10. līdz 15. pants

                  11. līdz 16. pants

                  16. panta 1. un 2. punkts

                  17. panta 1. un 2. punkts

                  16. panta 3. punkts

                  —

                  16. panta 4. punkts

                  —

                  17. pants

                  —

                  —

                  18. pants

                  18. pants

                  19. pants

                  —

                  20. pants

                  —

                  21. pants

                  19. pants

                  22. pants

                  Pielikums

                  —

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums