title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/40/EK ( 2009. gada 6. maijs ) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm (pārstrādāta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               6.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 141/12

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/40/EK
   (2009. gada 6. maijs)
   par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm
   (pārstrādāta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 71. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 96/96/EK (1996. gada 20. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm (3) ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Tā kā tajā jāveic jauni grozījumi, skaidrības dēļ būtu lietderīgi attiecīgos noteikumus pārstrādāt.

               (2)

               Atbilstīgi kopējai transporta politikai dažām ceļu satiksmes nozarēm Kopienā būtu jādarbojas ar vislabvēlīgākajiem nosacījumiem, ciktāl tas attiecas uz drošību un konkurences nosacījumiem, kādus pārvadātājiem piemēro dalībvalstīs.

               (3)

               Ceļu satiksmes pieaugums un tā izraisītais apdraudējumu un traucējumu pieaugums visās dalībvalstīs rada līdzīgas iedabas un nopietnības problēmas, kas saistītas ar drošību.

               (4)

               Apskatēm transportlīdzekļa aprites ciklā vajadzētu būt samērā vienkāršām, ātrām un lētām.

               (5)

               Tāpēc šajā direktīvā iekļauto rādītāju pārbaudēs piemērojamo Kopienas standartu un metožu minimums būtu jānosaka atsevišķās direktīvās.

               (6)

               Atsevišķajās direktīvās noteiktie standarti un metodes ātri jāpielāgo tehnikas attīstībai nolūkā atvieglot tādējādi veicamo pasākumu īstenošanu, un jāievieš procedūra dalībvalstu ciešai sadarbībai ar Komisiju komitejā, kas izveidota, lai Direktīvu par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm pielāgotu tehnikas attīstībai.

               (7)

               Ņemot vērā iekārtu un metožu dažādību Kopienā, ir grūti noteikt vērtības tādos jautājumos, kā bremžu sistēmu gaisa spiediens un iedarbināšanas laiks.

               (8)

               Visi, kas saistīti ar transportlīdzekļu apskatēm, ir atzinuši, ka apskates metode, un jo īpaši tas, vai apskata noslogotu, daļēji noslogotu vai nenoslogotu transportlīdzekli, var ietekmēt apskates izpildītāju paļāvību uz bremžu sistēmas tehniskās apskates rādītājiem.

               (9)

               Minētā paļāvība būtu jāatjauno, nosakot bremžu spēka references vērtības katram transportlīdzekļa modelim, ņemot vērā dažādus noslogojuma nosacījumus. Šai direktīvai būtu jāparedz iespēja izdarīt apskati šādā režīmā, kas ir alternatīvs apskatei, piemērojot rādītāju minimālās vērtības katrai transportlīdzekļu kategorijai.

               (10)

               Šai direktīvai būtu jāattiecas galvenokārt uz to transportlīdzekļu bremžu sistēmām, kuriem detaļas tipa apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar Padomes Direktīvu 71/320/EEK (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām (5), lai gan ir atzīts, ka dažu tipu transportlīdzekļiem šāds apstiprinājums ir piešķirts saskaņā ar dalībvalstu standartiem, kas var atšķirties no minētās direktīvas prasībām.

               (11)

               Dalībvalstis bremžu apskati var attiecināt arī uz transportlīdzekļiem vai pārbaudāmajiem rādītājiem, uz kuriem šī direktīva neattiecas.

               (12)

               Dalībvalstis var noteikt stingrāku vai biežāku bremžu apskati.

               (13)

               Šīs direktīvas mērķis ir uzturēt zemu emisijas līmeni visā transportlīdzekļa izmantošanas laikā, regulāri pārbaudot emisiju un nodrošinot, ka līdz attiecīgai tehniskai pilnveidošanai izņem no ekspluatācijas transportlīdzekļus, kas ir lieli piesārņotāji.

               (14)

               Nepareizs regulējums un nepietiekama apkope ir kaitīga ne tikai motoram, bet arī videi, jo palielinās piesārņojums un degvielas patēriņš. Ir svarīgi attīstīt videi nekaitīgu transportu.

               (15)

               Kompresijas aizdedzes motoru (dīzeļmotoru) izplūdes dūmu blīvuma mērījumu uzskata par pietiekamu transportlīdzekļa tehniskās apkopes stāvokļa rādītāju, ciktāl tas attiecas uz emisiju.

               (16)

               No dzirksteļaizdedzes (benzīna) motoru izpūtēja izplūstošā oglekļa oksīda mērījumu, kas izdarīts, motoram darbojoties tukšgaitā, uzskata par pietiekamu transportlīdzekļa tehniskā stāvokļa rādītāju, ciktāl tas attiecas uz emisiju.

               (17)

               Ir ļoti iespējams, ka to transportlīdzekļu skaits, kuri neregulāras apkopes dēļ neiztur izplūdes emisijas pārbaudes, var būt liels.

               (18)

               Transportlīdzekļiem ar benzīna motoriem, attiecībā uz kuriem tipa apstiprinājuma standartos ir norādīts, ka tie jāaprīko ar tādām augsta līmeņa izplūdes kontroles sistēmām kā trīskomponentu katalītiskie neitralizatori, kurus vada ar lambda zondi, regulāro izplūdes pārbaužu standartiem jābūt stingrākiem nekā tiem, ko piemēro parastiem transportlīdzekļiem.

               (19)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/69/EK (1998. gada 13. oktobris), kas attiecas uz pasākumiem pret gaisa piesārņošanu, kuru rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem (6), ir prasība no 2000. gada ieviest transportlīdzeklī atrodošas diagnostikas (OBD) sistēmas vieglajām benzīnmotora automašīnām un vieglajām komerciālajām benzīnmotora automašīnām, lai kontrolētu transportlīdzekļa izmešu kontroles sistēmas darbību. Līdzīgi no 2003. gada prasība pēc OBD sistēmām attiecas arī uz jauniem dīzeļmotora transportlīdzekļiem.

               (20)

               Dalībvalstis vajadzības gadījumā šo direktīvu var neattiecināt uz dažiem transportlīdzekļiem, kas uzskatāmi par vēsturiskiem. Tās var arī ieviest pašas savus standartus šādu transportlīdzekļu apskatei. Tādas tiesības tomēr nedrīkst būt par cēloni tam, ka dalībvalstis minētajiem transportlīdzekļiem piemēro stingrākus standartus nekā tos, kuri tiem ir sākotnēji paredzēti.

               (21)

               Ir pieejamas vienkāršas, parastas diagnostikas sistēmas, ar ko pārbaudes organizācijas var pārbaudīt lielāko daļu uzstādīto ātruma ierobežotāju. Lai pārbaudītu transportlīdzekļus, ko nevar pārbaudīt ar šādām viegli pieejamām diagnostikas ierīcēm, iestādēm būs jāizmanto aprīkojums, kuru var iegūt no oriģinālā transportlīdzekļa izgatavotāja, vai jāparedz tas, ka ir pieņemama attiecīga izziņa par testu no transportlīdzekļa izgatavotāja vai tā pilnvarotas organizācijas.

               (22)

               Būtu jāatvieglo to transportlīdzekļu ātruma ierobežotāja darbības pareizības periodiskās pārbaudes, kas aprīkoti ar jaunām reģistrācijas kontrolierīcēm (digitālo tahogrāfu) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 (1998. gada 24. septembris), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un Direktīvu 88/599/EEK attiecībā uz Regulas (EEK) Nr. 3820/85 un Regulas (EEK) Nr. 3821/85 piemērošanu (7). Jaunus transportlīdzekļus ar šādām ierīcēm aprīko kopš 2003. gada.

               (23)

               Tehniskās prasības, kas attiecas uz taksometriem un ātrās medicīniskās palīdzības automašīnām, ir līdzīgas tām, kuras attiecas uz privātajām automašīnām. Līdz ar to pārbaudāmie rādītāji var būt līdzīgi, lai gan apskašu biežums atšķiras.

               (24)

               Katrai dalībvalstij tās jurisdikcijā esošajā teritorijā jānodrošina tehnisko apskašu metodiski pareiza izpilde augstā līmenī.

               (25)

               Komisijai būtu jāpārliecinās par šīs direktīvas praktisko piemērošanu.

               (26)

               Ņemot vērā to, ka veicamās darbības mērķus – proti, panākt tehnisko apskašu noteikumu saskaņošanu, novērst autopārvadātāju konkurences izkropļojumus un garantēt transportlīdzekļu pareizu pārbaudi un apkopi – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka tādēļ, ņemot vērā darbības apjomu, minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

               (27)

               Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (8).

               (28)

               Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro noteikt atsevišķus obligātos pārbaužu standartus un metodes, kā arī tos pielāgot tehnikas attīstībai. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (29)

               Šī direktīva nedrīkstētu iespaidot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos, kā izklāstīts III pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I   NODAĻA

      VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

   1. pants
   1.   Katrā dalībvalstī tajā reģistrētajiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm un puspiekabēm periodiski veic tehniskās apskates saskaņā ar šo direktīvu.
   2.   Tehnisko apskašu biežums ir noteikts un pārbaudāmo transportlīdzekļu kategoriju, un pārbaudāmo rādītāju saraksts ir iekļauts I un II pielikumā.
   2. pants
   Tehniskās apskates, kas paredzētas šajā direktīvā, veic dalībvalsts vai publiskā struktūra, kurai valsts uzticējusi šo uzdevumu, vai struktūras vai uzņēmumi, kas izraudzīti šim nolūkam un kas ir tiešā valsts uzraudzībā, tostarp attiecīgi pilnvarotas privātas struktūras. Jo īpaši, ja uzņēmumos, kas ir transportlīdzekļu apskates centri, arī remontē mehāniskos transportlīdzekļus, dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu transportlīdzekļu apskates objektivitāti un augstu kvalitāti.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis veic pasākumus, ko tās uzskata par vajadzīgiem, lai varētu pierādīt, ka transportlīdzeklis ir sekmīgi izgājis tehnisko apskati, kas atbilst vismaz šīs direktīvas noteikumiem.
   Par šiem pasākumiem informē pārējās dalībvalstis un Komisiju.
   2.   Pierādījumus, kas citā dalībvalstī izdoti, lai pierādītu, ka attiecīgajā dalībvalstī reģistrētam mehāniskajam transportlīdzeklim un tā piekabei vai puspiekabei ir sekmīgi nokārtota tehniskā apskate, kas atbilst vismaz šīs direktīvas noteikumiem, visas dalībvalstis atzīst tā, it kā tās pašas būtu izdevušas šos pierādījumus.
   3.   Dalībvalstis, cik iespējams, piemēro atbilstīgas procedūras, lai konstatētu, vai to teritorijā reģistrēto transportlīdzekļu bremžu darbības rādītāji atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām.
   II   NODAĻA

      IZŅĒMUMI

   4. pants
   1.   Dalībvalstīm ir tiesības šo direktīvu neattiecināt uz transportlīdzekļiem, kas pieder bruņotajiem spēkiem, likumības un kārtības sargāšanas spēkiem un ugunsdzēsības dienestam.
   2.   Pēc apspriešanās ar Komisiju dalībvalstis var neattiecināt šo direktīvu vai attiecināt īpašus noteikumus uz dažiem transportlīdzekļiem, ko darbina vai ekspluatē ārkārtas apstākļos, un uz transportlīdzekļiem, kurus nekad vai gandrīz nekad neekspluatē uz publiskām automaģistrālēm, tostarp uz transportlīdzekļiem ar vēsturisku vērtību, kas izgatavoti pirms 1960. gada 1. janvāra vai kas uz laiku izņemti no apgrozības.
   3.   Pēc apspriešanās ar Komisiju dalībvalstis var noteikt pašas savus apskates standartus transportlīdzekļiem, ko uzskata par vēsturiskiem.
   5. pants
   Neskarot I un II pielikumu, dalībvalstis var:

               a)

               paredzēt pirmās obligātās tehniskās apskates dienu pirms šajā direktīvā noteiktā termiņa un attiecīgā gadījumā prasīt, lai transportlīdzeklim tiek veikta apskate pirms reģistrācijas;

               b)

               saīsināt intervālu starp divām secīgām obligātajām tehniskajām apskatēm;

               c)

               noteikt, ka papildu aprīkojuma apskate ir obligāta;

               d)

               noteikt lielāku pārbaudāmo rādītāju skaitu;

               e)

               attiecināt prasību veikt periodiskas apskates arī uz citu kategoriju transportlīdzekļiem;

               f)

               noteikt īpašas papildu pārbaudes;

               g)

               uz to teritorijā reģistrētiem transportlīdzekļiem attiecināt augstākas bremzēšanas efektivitātes minimālos standartus nekā II pielikumā noteiktie un iekļaut pārbaudi transportlīdzekļiem ar lielāku noslogojumu, ja tādas prasības nepārsniedz tās prasības, kas paredzētas transportlīdzekļa sākotnējā tipa apstiprinājumā.

         III   NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   6. pants
   1.   Komisija pieņem atsevišķas direktīvas, kas vajadzīgas, lai noteiktu minimālos standartus un metodes II pielikumā iekļauto rādītāju pārbaudei, kā arī pieņem jebkurus grozījumus, kas vajadzīgi, lai standartus un metodes pielāgotu tehnikas attīstībai.
   2.   Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
   7. pants
   1.   Komisijai palīdz Direktīvas par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm pielāgošanas tehnikas attīstībai komiteja.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   8. pants
   Ne vēlāk kā trīs gadus pēc ātruma ierobežošanas ierīču regulāro apskašu ieviešanas Komisija pārliecinās, vai, pamatojoties uz gūto pieredzi, noteiktās apskates ir pietiekamas, lai konstatētu ātruma ierobežošanas ierīču bojājumus un to, vai ar tām izdarītas manipulācijas, un vai jāgroza attiecīgie noteikumi.
   9. pants
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   10. pants
   Atceļ Direktīvu 96/96/EK, kā tā grozīta ar III pielikuma A daļā norādītajiem aktiem, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz III pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.
   11. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   12. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 6. maijā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. KOHOUT

      (1)  OV C 224, 30.8.2008., 66. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 23. septembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 30. marta Lēmums.

      (3)  OV L 46, 17.2.1997., 1. lpp.

      (4)  Sk. III pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 202, 6.9.1971., 37. lpp.

      (6)  OV L 350, 28.12.1998., 1. lpp.

      (7)  OV L 274, 9.10.1998., 1. lpp.

      (8)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      I PIELIKUMS

         TRANSPORTLĪDZEKĻU KATEGORIJAS, UZ KURĀM ATTIECAS TEHNISKĀS APSKATES, UN APSKAŠU BIEŽUMS

                  Transportlīdzekļu kategorijas

                  Apskašu biežums

                              1.

                              Mehāniskie transportlīdzekļi, kurus izmanto pasažieru pārvadāšanai un kuros ir vairāk par astoņām sēdvietām, neskaitot vadītāja sēdvietu.

                  Vienu gadu pēc dienas, kad transportlīdzeklis ir pirmo reizi izmantots, un turpmāk katru gadu.

                              2.

                              Mehāniskie transportlīdzekļi, kurus izmanto kravu pārvadāšanai un kuru pilna masa pārsniedz 3 500 kg.

                  Vienu gadu pēc dienas, kad transportlīdzeklis ir pirmo reizi izmantots, un turpmāk katru gadu.

                              3.

                              Piekabes un puspiekabes, kuru maksimālā atļautā masa pārsniedz 3 500 kg.

                  Vienu gadu pēc dienas, kad transportlīdzeklis ir pirmo reizi izmantots, un turpmāk katru gadu.

                              4.

                              Taksometri, ātrās medicīniskās palīdzības automašīnas.

                  Vienu gadu pēc dienas, kad transportlīdzeklis ir pirmo reizi izmantots, un turpmāk katru gadu.

                              5.

                              Mehāniskie transportlīdzekļi, kuriem ir vismaz četri riteņi un kurus parasti izmanto kravu autopārvadājumiem, un kuru maksimālā atļautā masa nepārsniedz 3 500 kg, izņemot lauksaimniecības traktorus un mašīnas.

                  Četrus gadus pēc dienas, kurā transportlīdzeklis ir pirmo reizi izmantots, un turpmāk reizi divos gados.

                              6.

                              Mehāniskie transportlīdzekļi, kuriem ir vismaz četri riteņi un kurus izmanto pasažieru pārvadāšanai, un kuros nav vairāk par astoņām sēdvietām, neskaitot vadītāja sēdvietu.

                  Četrus gadus pēc dienas, kurā transportlīdzeklis ir pirmo reizi izmantots, un turpmāk reizi divos gados.

      II PIELIKUMS

         OBLIGĀTI PĀRBAUDĀMĀS POZĪCIJAS

      Apskatē jāpārbauda vismaz turpmāk uzskaitītās pozīcijas, ja tās ir daļa no attiecīgajā dalībvalstī apskatāmā transportlīdzekļa obligātā aprīkojuma.
      Šajā pielikumā iekļautās pārbaudes var izdarīt vizuāli, neizjaucot transportlīdzekļa daļas.
      Ja atklājas, ka transportlīdzeklim ir bojājums kādā no turpmāk uzskaitītajām vienībām, dalībvalstu kompetentajām iestādēm jāpieņem procedūra, saskaņā ar ko izvirza nosacījumus, ar kādiem transportlīdzekli drīkst ekspluatēt līdz citai tehniskajai apskatei.
      1., 2., 3., 4., 5. UN 6. KATEGORIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻI
      1.   Bremžu sistēmas

      Transportlīdzekļu bremžu sistēmu tehniskajā apskatē jāiekļauj turpmāk minētās vienības. Bremžu sistēmu pārbaudēs iegūtajiem rezultātiem, cik iespējams, jāatbilst Direktīvas 71/320/EEK tehniskajām prasībām.

                     Pārbaudāmie rādītāji

                     Bojājuma cēloņi

                              1.1.

                              Mehāniskais stāvoklis un darbība

                              1.1.1.

                              Bremžu pedāļa ass

                              —

                              pārāk stingra

                              —

                              nodilis gultnis

                              —

                              pārmērīgs nodilums/brīvgājiens

                              1.1.2.

                              Pedāļa stāvoklis un bremzes darbināšanas ierīces gājiens

                              —

                              pārlieku liels gājiens vai nepietiekama gājiena rezerve

                              —

                              nepietiekami brīva bremžu pedāļa atgriešanās sākumstāvoklī

                              —

                              nav bremzes pedāļa neslīdīgā pārklājuma vai arī tas ir vaļīgs vai nodilis gluds

                              1.1.3.

                              Vakuumsūknis vai kompresors un cilindri

                              —

                              bremžu efektīvai darbībai vajadzīgā gaisa spiediena/vakuuma radīšanai vajadzīgs pārāk ilgs laiks

                              —

                              gaisa spiediens/vakuums nav pietiekams vismaz diviem bremžu iedarbināšanas gadījumiem pēc signālierīces ieslēgšanās (vai kad mēraparāta rādījums ir nedrošs)

                              —

                              ir dzirdama gaisa noplūde vai gaisa noplūde rada jūtamu spiediena pazemināšanos

                              1.1.4.

                              Zema spiediena brīdinājuma indikators vai mēraparāts

                              —

                              zema gaisa spiediena brīdinājuma indikatora vai mēraparāta nepareiza darbība vai bojājums

                              1.1.5.

                              Ar roku darbināms bremžu vadības vārsts

                              —

                              ieplaisājusi vai bojāta vadības ierīce, pārmērīgs nolietojums

                              —

                              vadības vārsta disfunkcija

                              —

                              vadības ierīces nepietiekams stiprinājums pie plūsmdaļas vai nepietiekams vārsta mezgla stiprinājums

                              —

                              vaļīgi savienojumi vai noplūde sistēmā

                              —

                              neapmierinoša darbība

                              1.1.6.

                              Stāvbremze, vadības svira, stāvbremzes sprūdrats

                              —

                              stāvbremzes sprūdrats nenotur pietiekami

                              —

                              pārmērīgs nodilums pie sviras viras vai sprūdrata mehānisma

                              —

                              sviras pārmērīgs kustīgums, kas liecina par nepareizu regulējumu

                              1.1.7.

                              Bremžu vārsti (kājas vārsti, izplūdes vārsti, regulatori u. c.)

                              —

                              bojājums, gaisa noplūde

                              —

                              pārmērīga eļļas noplūde no kompresora

                              —

                              vaļīgs/nepietiekams stiprinājums

                              —

                              hidraulisko bremžu šķidruma noplūde

                              1.1.8.

                              Savienojumi piekabes bremzēm

                              —

                              bojājums izolācijas krānos vai pašblīvējošā vārstā

                              —

                              vaļīgs/nepietiekams stiprinājums

                              —

                              pārmērīga noplūde

                              1.1.9.

                              Resīvers

                              —

                              bojājums, korozija, noplūde

                              —

                              nedarbojas drenāžas ierīce

                              —

                              vaļīgs/nepietiekams stiprinājums

                              1.1.10.

                              Bremžu pastiprinātāji, galvenais cilindrs (hidrauliskās sistēmas)

                              —

                              pastiprinātāja bojājums vai nepietiekama darbība

                              —

                              bojājums vai noplūde galvenajā cilindrā

                              —

                              nepietiekami nostiprināts galvenais cilindrs

                              —

                              nepietiekams bremžu šķidruma daudzums

                              —

                              nav galvenā cilindra rezervuāra vāciņa

                              —

                              bremžu šķidruma signāllampiņa spīd vai ir bojāta

                              —

                              bremžu šķidruma līmeņa signālierīces nepareiza darbība

                              1.1.11.

                              Bremžu cauruļvadi

                              —

                              trūkuma vai lūzuma risks

                              —

                              noplūde no cauruļvadiem vai savienojumiem

                              —

                              bojājums vai pārmērīga korozija

                              —

                              nepareizs novietojums

                              1.1.12.

                              Lokanās bremžu šļūtenes

                              —

                              trūkuma vai lūzuma risks

                              —

                              bojājums, noberzums, nepietiekams garums, savērpšanās

                              —

                              noplūde no šļūtenēm vai savienojumiem

                              —

                              šļūteņu deformēšanās spiediena ietekmē

                              —

                              porainums

                              1.1.13.

                              Bremžu uzlikas

                              —

                              pārmērīgs nolietojums

                              —

                              piesārņojums (eļļa, taukvielas u. tml.)

                              1.1.14.

                              Bremžu trumuļi, bremžu diski

                              —

                              pārmērīgs nolietojums, pārmērīgs robojums, plaisas, nestabilitāte vai lūzumi

                              —

                              piesārņojums (eļļa, taukvielas u. tml.)

                              —

                              nepietiekami nostiprināta aizmugurējā plāksne

                              1.1.15.

                              Bremžu troses, vilcējstieņi, sviru savienojumi

                              —

                              trošu bojājumi, samezglojumi

                              —

                              pārmērīgs nolietojums vai korozija

                              —

                              nestabils trošu vai vilcējstieņu savienojums

                              —

                              troses vadīklas bojājums

                              —

                              jebkāds bremžu sistēmas brīvas kustības ierobežojums

                              —

                              jebkāda nenormāla sviru, vilcējstieņu, savienojumu kustība, kas liecina par nepareizu regulējumu vai pārmērīgu nolietojumu

                              1.1.16.

                              Bremžu piedziņa (ieskaitot bremžu energoakumulatorus vai hidrauliskos riteņu cilindrus)

                              —

                              plaisas vai bojājumi

                              —

                              noplūde

                              —

                              vaļīgs vai nepietiekams stiprinājums

                              —

                              pārmērīga korozija

                              —

                              pārmērīgs funkcionējošā virzuļa vai membrānas mehānisma gājiens

                              —

                              nav putekļu aizsarga vāciņa vai tas ir pārmērīgi bojāts

                              1.1.17.

                              Bremžu spēku regulators

                              —

                              savienojuma bojājums

                              —

                              nepareizs regulējums

                              —

                              ieķīlēšanās

                              —

                              nav bremžu spēku regulatora

                              1.1.18.

                              Automātiskie atsperes regulēšanas mehānismi

                              —

                              ieķīlēšanās vai nenormāls kustīgums, pārmērīgs nolietojums vai nepareizs regulējums

                              —

                              bojājums

                              1.1.19.

                              Palēninātāja sistēma (ja tāda ir vai tādai jābūt)

                              —

                              nestabili savienotāji vai stiprinājumi

                              —

                              bojājums

                              1.2.

                              Darba bremzes darbība un efektivitāte

                              1.2.1.

                              Darbība (pakāpeniski palielinot līdz maksimālajai piepūlei)

                              —

                              nepietiekams bremzēšanas spēks uz vienu vai vairākiem riteņiem

                              —

                              bremzēšanas spēks no kāda riteņa ir mazāks par 70 % no lielākā bremzēšanas spēka, kāds reģistrēts citam ritenim uz tās pašas ass; pārbaudot bremzes uz ceļa, transportlīdzeklis pārmērīgi novirzās no taisnas līnijas

                              —

                              bremzēšanas spēks nemainās pakāpeniski (rāviens)

                              —

                              kāda riteņa bremžu darbības nenormāla aizkavēšanās

                              —

                              bremzēšanas spēka pārmērīgas svārstības, ko rada deformēti diski vai ovāli trumuļi

                              1.2.2.

                              Efektivitāte

                              —

                              bremzēšanas koeficients attiecībā pret pilnu masu vai puspiekabēm, ja iespējams, uz vienas ass atļauto slodžu summa ir mazāka par šeit norādīto:
                              bremzēšanas efektivitātes minimums

                                          —

                                          1. kategorija – 50 % (1)

                                          —

                                          2. kategorija – 43 % (2)

                                          —

                                          3. kategorija – 40 % (3)

                                          —

                                          4. kategorija – 50 %

                                          —

                                          5. kategorija – 45 % (4)

                                          —

                                          6. kategorija – 50 %

                              —

                              vai
                              bremzēšanas spēks ir mazāks par references vērtībām, ja transportlīdzekļa izgatavotājs ir norādījis attiecīgās vērtības uz vienas ass (5)

                              1.3.

                              Papildus (avārijas) bremžu darbība un efektivitāte (ja to nodrošina atsevišķa sistēma)

                              1.3.1.

                              Darbības rādītāji

                              —

                              bremze nedarbojas vienā pusē

                              —

                              kāda riteņa bremzēšanas spēks ir mazāks par 70 % no lielākā bremzēšanas spēka, kāds reģistrēts citam ritenim uz tās pašas ass

                              —

                              efektivitātes maiņa nav pakāpeniska (rāviens)

                              —

                              piekabēm nedarbojas automātiskā bremžu sistēma

                              1.3.2.

                              Efektivitāte

                              —

                              visu kategoriju transportlīdzekļiem bremzēšanas koeficients ir mazāks par 50 % (6) no darba bremzes darbības efektivitātes rādītājiem, kas noteikti 1.2.2. punktā atkarībā no pilnas masas, vai puspiekabēm, ņemot vērā summu, ko veido uz vienas ass atļautās slodzes

                              1.4.

                              Stāvbremzes darbības rādītāji un efektivitāte

                              1.4.1.

                              Darbības rādītāji

                              —

                              bremze nedarbojas vienā pusē

                              1.4.2.

                              Efektivitāte

                              —

                              visu kategoriju transportlīdzekļiem bremzēšanas koeficients ir mazāks par 16 % attiecībā pret transportlīdzekļa pilnu masu vai mehāniskajiem transportlīdzekļiem – mazāks par 12 % attiecībā pret transportlīdzekļu sastāva pilnu masu, izvēloties lielāko no minētajām vērtībām

                              1.5.

                              Palēninātājs vai motora bremžu sistēmas darbības rādītāji

                              —

                              efektivitāte nemainās pakāpeniski (palēninātājs)

                              —

                              bojājums

                              1.6.

                              Bremžu pretbloķēšana

                              —

                              pretbloķēšanas signālierīces darbības traucējumi

                              —

                              bojājums

                  1., 2. UN 3. KATEGORIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻI

                  4., 5. UN 6. KATEGORIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻI

                              2.

                              Stūres mehānisms un stūres rats

                              2.

                              Stūres mehānisms

                              2.1.

                              Mehāniskais stāvoklis

                              2.1.

                              Mehāniskais stāvoklis

                              2.2.

                              Stūres rats

                              2.2.

                              Stūres brīvgājiens

                              2.3.

                              Stūres brīvgājiens

                              2.3.

                              Stūres mehānisma sistēmas stiprinājums

                              2.4.

                              Stūres rata gultņi

                              3.

                              Redzamība

                              3.

                              Redzamība

                              3.1.

                              Redzes lauks

                              3.1.

                              Redzes lauks

                              3.2.

                              Stikla stāvoklis

                              3.2.

                              Stikla stāvoklis

                              3.3.

                              Atpakaļskata spoguļi

                              3.3.

                              Atpakaļskata spoguļi

                              3.4.

                              Vējstikla tīrītāji

                              3.4.

                              Vējstikla tīrītāji

                              3.5.

                              Stikla apskalotāji

                              3.5.

                              Stikla apskalotāji

                              4.

                              Lampas, atstarotāji un elektroiekārta

                              4.

                              Apgaismes iekārtas

                              4.1.

                              Tālās un tuvās gaismas priekšējie lukturi

                              4.1.

                              Tālās un tuvās gaismas priekšējie lukturi

                              4.1.1.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.1.1.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.1.2.

                              Centrējums

                              4.1.2.

                              Centrējums

                              4.1.3.

                              Slēdži

                              4.1.3.

                              Slēdži

                              4.1.4.

                              Redzamības efektivitāte

                              4.2.

                              Sānu gabarītgaismas lukturi un kontūrgaismu lukturi

                              4.2.

                              Šādu vienību stāvoklis un darbība, lēcu stāvoklis, krāsu un redzamības efektivitāte:

                              4.2.1.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.2.1.

                              Sānu un pakaļējie gabarītgaismas lukturi

                              4.2.2.

                              Krāsa un redzamības efektivitāte

                              4.2.2.

                              Bremžu signāllukturi

                              4.2.3.

                              Virzienrādītāji

                              4.2.4.

                              Atpakaļgaitas lukturi

                              4.2.5.

                              Miglas lukturi

                              4.2.6.

                              Pakaļējās numura zīmes apgaismojuma lukturi

                              4.2.7.

                              Pakaļējie atstarotāji

                              4.2.8.

                              Avārijas brīdinājuma lukturi

                              4.3.

                              Bremžu signāllukturi

                              4.3.1.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.3.2.

                              Krāsu un redzamības efektivitāte

                              4.4.

                              Virzienrādītāji

                              4.4.1.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.4.2.

                              Krāsa un redzamības efektivitāte

                              4.4.3.

                              Slēdži

                              4.4.4.

                              Mirgošanas frekvence

                              4.5.

                              Priekšējie un pakaļējie miglas lukturi

                              4.5.1.

                              Novietojums

                              4.5.2.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.5.3.

                              Krāsa un redzamības efektivitāte

                              4.6.

                              Atpakaļgaitas lukturi

                              4.6.1.

                              Stāvoklis un darbība

                              4.6.2.

                              Krāsa un redzamības efektivitāte

                              4.7.

                              Pakaļējās numura zīmes apgaismojuma lukturi

                              4.8.

                              Pakaļējie atstarotāji

                              —

                              stāvoklis un krāsa

                              4.9.

                              Signalizatori

                              4.10.

                              Elektriskie savienojumi starp velkošo transportlīdzekli un piekabi vai puspiekabi

                              4.11.

                              Elektriskie vadi

                              5.

                              Asis, riteņi, riepas, balstiekārta

                              5.

                              Asis, riteņi, riepas, balstiekārta

                              5.1.

                              Asis

                              5.1.

                              Asis

                              5.2.

                              Riteņi un riepas

                              5.2.

                              Riteņi un riepas

                              5.3.

                              Balstiekārta

                              5.3.

                              Balstiekārta

                              6.

                              Šasija un uz šasijas stiprinātas detaļas

                              6.

                              Šasija un uz šasijas stiprinātas detaļas

                              6.1.

                              Šasija vai rāmis un stiprinājumi

                              6.1.

                              Šasija vai rāmis un stiprinājumi

                              6.1.1.

                              Vispārīgais stāvoklis

                              6.1.1.

                              Vispārīgais stāvoklis

                              6.1.2.

                              Izplūdes caurules un klusinātāji

                              6.1.2.

                              Izplūdes caurules un klusinātāji

                              6.1.3.

                              Degvielas tvertne vai caurules

                              6.1.3.

                              Degvielas tvertne vai caurules

                              6.1.4.

                              Pakaļējās aizsargierīces ģeometriskās īpašības un stāvoklis kravas automašīnām

                              6.1.4.

                              Rezerves riteņa balsts

                              6.1.5.

                              Rezerves riteņa balsts

                              6.1.5.

                              Jūgmehānisma drošība (ja tāds ir)

                              6.1.6.

                              Jūgmehānisms velkošajiem transportlīdzekļiem, piekabēm un puspiekabēm

                              6.2.

                              Kabīne un virsbūve

                              6.2.

                              Virsbūve

                              6.2.1.

                              Vispārīgais stāvoklis

                              6.2.1.

                              Konstrukcijas stāvoklis

                              6.2.2.

                              Stiprinājums

                              6.2.2.

                              Durvis un slēdži

                              6.2.3.

                              Durvis un slēdži

                              6.2.4.

                              Grīda

                              6.2.5.

                              Vadītāja sēdeklis

                              6.2.6.

                              Kāpšļi

                              7.

                              Cits aprīkojums

                              7.

                              Cits aprīkojums

                              7.1.

                              Drošības jostas

                              7.1.

                              Vadītāja sēdekļa stiprinājums

                              7.2.

                              Ugunsdzēšamais aparāts

                              7.2.

                              Akumulatora stiprinājums

                              7.3.

                              Slēdži un pretaizdzīšanas ierīce

                              7.3.

                              Skaņas signālierīce

                              7.4.

                              Brīdinājuma trijstūris

                              7.4.

                              Brīdinājuma trijstūris

                              7.5.

                              Pirmās palīdzības piederumi

                              7.5.

                              Drošības jostas

                              7.5.1.

                              Stiprinājuma drošība

                              7.5.2.

                              Jostu stāvoklis

                              7.5.3.

                              Darbība

                              7.6.

                              Riteņa atbalstķīlis (atbalstķīļi)

                              7.7.

                              Skaņas signālierīce

                              7.8.

                              Spidometrs

                              7.9.

                              Tahogrāfs (vai ir un vai plombas nav bojātas)

                                          —

                                          pārbauda tahogrāfa plates derīgumu, ja to prasa Regula (EEK) Nr. 3821/85 (7)

                                          —

                                          šaubu gadījumā pārbauda, vai riepu nominālā aploce vai lielums atbilst datiem tahogrāfa platē

                                          —

                                          ja iespējams, pārbauda, vai tahogrāfa plombas un, ja vajadzīgs, citi līdzekļi, kas paredzēti tahogrāfa aizsardzībai pret negodīgām manipulācijām, nav bojāti

                              7.10.

                              Ātruma ierobežošanas ierīce

                                          —

                                          ja iespējams, pārbauda, vai ātruma ierobežotājs ir uzstādīts saskaņā ar prasībām, kas noteiktas Direktīvā 92/6/EEK (8)

                                          —

                                          pārbauda ātruma ierobežotāja plates derīgumu

                                          —

                                          ja iespējams, pārbauda, vai nav bojātas ātruma ierobežotāja plombas un, attiecīgi, citi līdzekļi, kas paredzēti ātruma ierobežotāja aizsardzībai pret negodīgām manipulācijām

                                          —

                                          gadījumā, ja ir iespējams, pārbaudīt, vai ātruma ierobežošanas ierīce neļauj Direktīvas 92/6/EEK 2. un 3. pantā minētajiem transportlīdzekļiem pārsniegt norādītos lielumus

                              8.

                              Traucējumi

                              8.

                              Traucējumi

                              8.1.

                              Troksnis

                              8.1.

                              Troksnis

            1., 2., 3., 4., 5. UN 6. KATEGORIJAS TRANSPORTLĪDZEKĻI
      8.2.   Izplūdes gāzu emisija
      8.2.1.   Mehāniskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoriem un kurus darbina ar benzīnu:

                  a)

                  ja izplūdes gāzu emisiju nekontrolē ar uzlabotu emisijas kontroles sistēmu, piemēram, trīskomponentu katalītisko neitralizatoru, ko kontrolē ar lambda zondi, tad veic:

                              1.

                              Izplūdes sistēmas vizuālo apskati, lai pārbaudītu, vai tā ir pilnīga, apmierinošā stāvoklī un tai nav noplūžu.

                              2.

                              Ikvienas emisijas kontroles iekārtas, kuru uzmontējis ražotājs, vizuālo apskati, lai pārbaudītu, vai tā ir pilnīga, apmierinošā stāvoklī un tai nav noplūžu.
                              Pēc pietiekami ilgas motora sagatavošanas (ņemot vērā transportlīdzekļa ražotāja ieteikumus) oglekļa oksīda (CO) saturu izplūdes gāzēs mēra, kad motors strādā brīvgaitā (bez slodzes).
                              Maksimālā pieļaujamā CO koncentrācija izplūdes gāzēs ir tāda, kādu noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs. Ja šī informācija nav pieejama vai arī ja dalībvalstu kompetentās iestādes nolemj neizmantot to kā atsauci, tad CO saturs nedrīkst pārsniegt:

                                          i)

                                          transportlīdzekļiem, kas reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā laika posmā starp dienu, kad dalībvalstis noteica, ka transportlīdzekļiem jāatbilst Direktīvai 70/220/EEK (9), un 1986. gada 1. oktobri: CO – 4,5 tilpuma procentus;

                                          ii)

                                          transportlīdzekļiem, kas reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 1986. gada 1. oktobra – 3,5 tilpuma procentus;

                  b)

                  ja izplūdes gāzu emisiju kontrolē ar uzlabotu emisijas kontroles sistēmu, piemēram, trīskomponentu katalītisko neitralizatoru, ko kontrolē ar lambda zondi, tad veic:

                              1.

                              Izplūdes sistēmas vizuālo apskati, lai pārbaudītu, vai tā ir pilnīga, apmierinošā stāvoklī un tai nav noplūžu.

                              2.

                              Ikvienas emisijas kontroles iekārtas, kuru uzmontējis ražotājs, vizuālo apskati, lai pārbaudītu, vai tā ir pilnīga, apmierinošā stāvoklī un tai nav noplūžu.

                              3.

                              Transportlīdzekļa emisijas kontroles sistēmas efektivitātes noteikšanu, mērot lambda vērtību un CO saturu izplūdes gāzēs saskaņā ar 4. punktu vai procedūrām, kuras ir ieteikuši ražotāji un kuras ir apstiprinātas tipa apstiprināšanas laikā. Katra testa gadījumā motors ir sagatavots atbilstoši transportlīdzekļa ražotāju ieteikumiem.

                              4.

                              Pa izplūdes cauruli izvadītās emisijas robežvērtības.
                              Maksimālā pieļaujamā CO koncentrācija izplūdes gāzēs ir tāda, kādu noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs.
                              Ja šī informācija nav pieejama, tad maksimāli pieļaujamais CO saturs nedrīkst pārsniegt:

                                          i)

                                          mērījumi, motoram darbojoties brīvgaitas režīmā:
                                          Maksimālais pieļaujamais CO saturs izplūdes gāzēs nedrīkst pārsniegt 0,5 tilpuma procentus un transportlīdzekļu gadījumā, kuru tips ir ticis apstiprināts atbilstoši robežvērtībām, kas minētas Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.1.4. punkta tabulas A vai B rindā, maksimālais CO saturs nedrīkst pārsniegt 0,3 tilpuma procentus. Ja atbilstība Direktīvai 70/220/EEK nav iespējama, tad iepriekš minētos noteikumus piemēro transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 2002. gada 1. jūlija;

                                          ii)

                                          mērījumi, motoram darbojoties brīvgaitā (bez slodzes), pie motora apgriezienu skaita vismaz 2 000 min-1:
                                          CO saturs: maksimāli 0,3 tilpuma procenti, bet transportlīdzekļu gadījumā, kuru tips ir ticis apstiprināts atbilstoši robežvērtībām, kas minētas Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.1.4. punkta tabulas A vai B rindā, maksimālais CO saturs nedrīkst pārsniegt 0,2 tilpuma procentus. Ja atbilstība Direktīvai 70/220/EEK nav iespējama, tad iepriekš minētos noteikumus piemēro transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 2002. gada 1. jūlija.
                                          Lambda: 1 ± 0,03 vai saskaņā ar ražotāja specifikācijām;

                                          iii)

                                          mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar iebūvētām diagnostikas sistēmām (OBD) atbilstoši Direktīvai 70/220/EEK dalībvalstis alternatīvi i) punktā noteiktajam testam drīkst noteikt izplūdes sistēmas darbības pareizību, attiecīgi nolasot OBD ierīces rādījumu un vienlaicīgi pārbaudot OBD sistēmas darbības pareizību.

            8.2.2.   Mehāniskie transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar kompresijas aizdedzes motoriem (dīzeļmotoru):

                  a)

                  izplūdes gāzu dūmainība brīvā paātrinājuma laikā (bez slodzes no brīvgaitas stāvokļa līdz atslēgšanās ātrumam) jāmēra, kad pārnesumkārbas svira atrodas neitrālā pozīcijā un kad ir ieslēgts sajūgs;

                  b)

                  transportlīdzekļa iepriekšēja sagatavošana:

                              1.

                              Transportlīdzekļus var testēt bez iepriekšējas sagatavošanas, taču drošības apsvērumu dēļ jāpārbauda, vai motors ir silts un tā mehāniskais stāvoklis ir apmierinošs.

                              2.

                              Izņemot d) apakšpunkta 5. daļā minēto, nevienu transportlīdzekli nenoraida, ja vien nav veikta iepriekšēja sagatavošana atbilstīgi turpmāk minētajām prasībām:

                                          i)

                                          motors ir pilnīgi silts, ja tā eļļas temperatūra, kas eļļas līmeņa dziļummēra atverē ir izmērīta ar zondi, ir vismaz 80 °C, vai arī ierastā darba temperatūrā, ja izmērītā temperatūra ir zemāka, un līdzvērtīgai jābūt motora bloka temperatūrai, kas noteikta pēc infrasarkanā starojuma līmeņa. Ja transportlīdzekļa konfigurācijas dēļ šis mērījums nav iespējams, motora normālu darba temperatūru var panākt ar citiem līdzekļiem, piemēram, darbinot motora dzesējošo ventilatoru;

                                          ii)

                                          izplūdes sistēmu iztīra, izmantojot vismaz trīs brīvā paātrinājuma ciklus vai kādu līdzvērtīgu metodi;

                  c)

                  pārbaudes metode:

                              1.

                              Ikvienas emisijas kontroles iekārtas, kuru uzmontējis ražotājs, vizuālā apskate, lai pārbaudītu, vai tā ir pilnīga, apmierinošā stāvoklī un tai nav noplūžu.

                              2.

                              Pirms katra brīvā paātrinājuma cikla sākšanas motoram un jebkuram uzstādītajam turbokompresoram jādarbojas brīvgaitā. Tas nozīmē, ka lieljaudas dīzeļmotoriem pēc gāzes pedāļa atlaišanas jānogaida vismaz 10 sekundes.

                              3.

                              Katra brīvā paātrinājuma cikla sākšanai gāzes pedālis pilnībā jānospiež ātri un vienmērīgi (ne ilgāk kā vienu sekundi), bet bez spēka, lai no augstspiediena sūkņa panāktu maksimālo padevi.

                              4.

                              Katra brīvā paātrinājuma cikla laikā motors pirms gāzes pedāļa atlaišanas sasniedz atslēgšanās ātrumu vai – transportlīdzekļiem ar automātisko pārnesumkārbu – ražotāja norādīto ātrumu, vai arī, ja šie dati nav pieejami, tad divas trešdaļas no atslēgšanās ātruma. To var pārbaudīt, piemēram, kontrolējot motora apgriezienu skaitu vai paredzot pietiekamu laiku starp pirmo gāzes pedāļa nospiešanu un atlaišanu, kam I pielikumā minēto 1. un 2. kategorijas transportlīdzekļu gadījumā jābūt vismaz divām sekundēm;

                  d)

                  robežvērtības:

                              1.

                              Koncentrācijas līmenis nedrīkst pārsniegt līmeni, kas norādīts uz plāksnītes, atbilstoši Direktīvai 72/306/EEK (10).

                              2.

                              Ja šī informācija nav pieejama vai arī ja dalībvalstu kompetentās iestādes nolemj neizmantot to kā atsauci, tad koncentrācijas līmenis nedrīkst pārsniegt to līmeni, kuru noteicis ražotājs, vai arī absorbcijas koeficienta robežvērtības, kuras ir šādas:
                              maksimālais absorbcijas koeficients:

                                          —

                                          dīzeļmotoriem bez turbopūtes = 2,5 m-1,

                                          —

                                          dīzeļmotoriem ar turbopūti = 3,0 m-1,

                                          —

                                          1,5 m-1 robežvērtību piemēro turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem, kuri ir tipa apstiprināti atbilstoši robežvērtībām, kuras norādītas:

                                                      a)

                                                      Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.4.1. punkta tabulas B rindā (Mazjaudas transportlīdzekļu dīzeļmotori – Euro 4);

                                                      b)

                                                      Direktīvā 88/77/EEK (11) I pielikuma 6.2.1. punkta tabulu B1 rindā (Lieljaudas transportlīdzekļu dīzeļmotori – Euro 4);

                                                      c)

                                                      Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6.2.1. punkta tabulu B2 rindā (Lieljaudas transportlīdzekļu dīzeļmotori – Euro 5);

                                                      d)

                                                      Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6.2.1. punkta tabulu C rindā (Lieljaudas transportlīdzekļi – EEV);

                                                vai robežvērtībām turpmākajos grozījumos Direktīvai 70/220/EEK vai robežvērtībām turpmākajos grozījumos Direktīvai 88/77/EEK, vai līdzvērtīgām robežvērtībām, ja tiek lietota tāda iekārta, kas atšķiras no tās, kura tika lietota EK tipa apstiprināšanā.

                                    Ja atbilstība Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.1.4. punktam vai Direktīvas 88/77/EEK I pielikuma 6.2.1. punktam nav iespējama, tad iepriekš minētos noteikumus piemēro transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 2008. gada 1. jūlija.

                              3.

                              Transportlīdzekļi, kas reģistrēti vai nodoti ekspluatācijā līdz 1980. gada 1. janvārim, ir atbrīvoti no šīm prasībām.

                              4.

                              Transportlīdzekļus noraida tikai tad, ja vismaz pēdējo triju brīvā paātrinājuma ciklu vidējais aritmētiskais pārsniedz robežvērtību. To var aprēķināt, neievērojot mērījumus, kuri būtiski atšķiras no izmērītā vidējā vai arī no citu statistisko aprēķinu rezultāta, kurā ņem vērā mērījumu izkliedi. Dalībvalstis var ierobežot testa ciklu skaitu.

                              5.

                              Nevajadzīgas testēšanas novēršanai dalībvalstis, paredzot to kā izņēmumu no 8.2.2. punkta d) apakšpunkta 4. daļas noteikumiem, var noraidīt tādus transportlīdzekļus, kuru izmērītie lielumi mazāk nekā pēc trīs brīvā paātrinājuma cikliem vai pēc 8.2.2. punkta b) apakšpunkta 2. daļas ii) punktā minētajiem attīrīšanas cikliem (vai tam līdzvērtīgiem) būtiski pārsniedz robežvērtības. Lai līdzīgi novērstu nevajadzīgu testēšanu, dalībvalstis, paredzot to kā izņēmumu no 8.2.2. punkta d) apakšpunkta 4. daļas noteikumiem, apstiprina transportlīdzekļus, kuru izmērītie lielumi mazāk nekā pēc trīs brīvā paātrinājuma cikliem vai pēc 8.2.2. punkta b) apakšpunkta 2. daļas ii) punktā norādītajiem tīrīšanas cikliem ir daudz zemāki nekā robežvērtības.

            8.2.3.   Testa aprīkojums
      Transportlīdzekļa emisijas pārbauda, izmantojot iekārtas, kas paredzētas, lai precīzi noteiktu, vai robežvērtības atbilst noteiktajām vai tām, kuras norādījis ražotājs.
      8.2.4.   Ja EK tipa apstiprināšanas laikā konstatē, ka transportlīdzekļa tips neatbilst šajā direktīvā noteiktajām robežvērtībām, dalībvalstis var noteikt augstākas robežvērtības minētā tipa transportlīdzeklim, pamatojoties uz apliecinājumu, kuru iesniedzis ražotājs. Tās tūlīt par to informē Komisiju, un tā savukārt informē pārējās dalībvalstis.

                  1., 2. un 3. kategorijas transportlīdzekļi

                  4., 5. un 6. kategorijas transportlīdzekļi

                              8.3.

                              Radiotraucējumu novēršana

                              9.

                              Papildu pārbaudes sabiedriskajiem transportlīdzekļiem

                              9.1.

                              Avārijas izeja (izejas), arī āmuri logu izsišanai, zīmes, kas norāda avārijas izeju (izejas)

                              9.2.

                              Apsildes sistēma

                              9.3.

                              Ventilācijas sistēma

                              9.4.

                              Sēdekļu izvietojums

                              9.5.

                              Iekšējais apgaismojums

                              10.

                              Transportlīdzekļa identifikācija

                              10.

                              Transportlīdzekļa identifikācija

                              10.1.

                              Numura zīme

                              10.1.

                              Numura zīme

                              10.2.

                              Šasijas numurs

                              10.2.

                              Šasijas numurs

         (1)  48 % 1. kategorijas transportlīdzekļiem, kas nav aprīkoti ar pretbloķēšanas sistēmu vai kam tipa apstiprinājums piešķirts līdz 1991. gada 1. oktobrim (dienai, kad aizliedza pirmo reizi laist apgrozībā bez EK detaļas tipa apstiprinājuma) (Direktīva 71/320/EEK).

         (2)  45 % transportlīdzekļiem, kas reģistrēti pēc 1988. gada vai pēc dienas, kad sāka piemērot Direktīvu 71/320/EEK, saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem, izvēloties jaunāko.

         (3)  43 % puspiekabēm un piekabēm ar sakabes stieni, kas reģistrētas pēc 1988. gada vai pēc dienas, kad sāka piemērot Direktīvu 71/320/EEK, saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem, izvēloties jaunāko.

         (4)  50 % 5. kategorijas transportlīdzekļiem, kas reģistrēti pēc 1988. gada vai pēc dienas, kad sāka piemērot Direktīvu 71/320/EEK, saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem, izvēloties jaunāko.

         (5)  Transportlīdzekļa ass references vērtība ir ņūtonos izteikts bremzēšanas spēks, kāds vajadzīgs, lai sasniegtu minēto bremžu spēku atbilstīgi transportlīdzekļa konkrētajam svaram.

         (6)  Tā kā uz sekundāro bremžu darbības rādītāju neattiecas Direktīva 71/320/EEK, tad 2. un 5. kategorijas transportlīdzekļu minimālajam sekundārajam bremžu darbības rādītājam jābūt 2,2 m/s2.

         (7)  Padomes Regula (EEK) Nr. 3821/85 (1985. gada 20. decembris) par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.).

         (8)  Padomes Direktīva 92/6/EEK (1992. gada 10. februāris) par ātruma ierobežošanas ierīču uzstādīšanu un izmantošanu noteiktu kategoriju transportlīdzekļos Kopienā (OV L 57, 2.3.1992., 27. lpp.).

         (9)  Padomes Direktīva 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem (OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.).

         (10)  Padomes Direktīva 72/306/EEK (1972. gada 2. augusts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu piesārņojuma emisiju no transportlīdzekļiem paredzētiem dīzeļmotoriem (OV L 190, 20.8.1972., 1. lpp.).

         (11)  Padomes Direktīva 88/77/EEK (1987. gada 3. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem (OV L 36, 9.2.1988., 33. lpp.).

      III PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar tās turpmāko grozījumu sarakstu

         (minēta 10. pantā)

                  Padomes Direktīva 96/96/EK
                  (OV L 46, 17.2.1997., 1. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 1999/52/EK
                  (OV L 142, 5.6.1999., 26. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 2001/9/EK
                  (OV L 48, 17.2.2001., 18. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 2001/11/EK
                  (OV L 48, 17.2.2001., 20. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 2003/27/EK
                  (OV L 90, 8.4.2003., 41. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1882/2003
                  (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.)

                  tikai III pielikuma 68) punkts

            B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

         (minēts 10. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  96/96/EK

                  1998. gada 9. marts

                  1999/52/EK

                  2000. gada 30. septembris

                  2001/9/EK

                  2002. gada 9. marts

                  2001/11/EK

                  2003. gada 9. marts

                  2003/27/EK

                  2004. gada 1. janvāris

      IV PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 96/96/EK

                  Šī direktīva

                  1.–4. pants

                  1.–4. pants

                  5. panta ievadteksts

                  5. panta ievadteksts

                  5. panta pirmais līdz septītais ievilkums

                  5. panta a) līdz g) apakšpunkts

                  6. pants

                  —

                  7. pants

                  6. panta 1. punkts

                  —

                  6. panta 2. punkts

                  8. panta 1. punkts

                  7. panta 1. punkts

                  8. panta 2. punkta pirmā daļa

                  7. panta 2. punkts

                  8. panta 2. punkta otrā daļa

                  —

                  8. panta 3. punkts

                  —

                  9. panta 1. punkts

                  —

                  9. panta 2. punkts

                  8. pants

                  10. pants

                  —

                  11. panta 1. punkts

                  —

                  11. panta 2. punkts

                  9. pants

                  11. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  10. pants

                  12. pants

                  11. pants

                  13. pants

                  12. pants

                  I–II pielikums

                  I–II pielikums

                  III–IV pielikums

                  —

                  —

                  III pielikums

                  —

                  IV pielikums


title: Padomes Direktīva 95/53/EK (1995. gada 25. oktobris), ar ko nosaka principus, kas reglamentē oficiālo pārbaužu organizēšanu dzīvnieku ēdināšanas jomā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995L0053

Oficiālais Vēstnesis L 265 , 08/11/1995 Lpp. 0017 - 0022

		Padomes Direktīva 95/53/EK(1995. gada 25. oktobris),ar ko nosaka principus, kas reglamentē oficiālo pārbaužu organizēšanu dzīvnieku ēdināšanas jomāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā dzīvnieku ēdināšana ir kļuvusi par ļoti svarīgu Kopienas lauksaimniecības aspektu;tā kā principu, kas reglamentē oficiālu pārbaužu organizēšanu dzīvnieku ēdināšanas jomā, noteikšana Kopienas līmenī palīdz sargāt dzīvnieku veselību, cilvēku veselību un vidi, nodrošināt komercdarījumu godīgumu un aizsargāt patērētāju intereses;tā kā ir jāpieņem noteikumi par barības oficiālo pārbaužu organizēšanu, ņemot vērā izmantoto produktu lielo daudzveidību, tirgoto preču lielo sūtījumu apjomu, nozares integrēto struktūru un jo īpaši vajadzību nodrošināt gan dzīvniekiem paredzētās barības pilnvērtību, gan pārtikas produktu kvalitāti;tā kā, lai sasniegtu vēlamo mērķi, šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem jāattiecas uz visiem produktiem un vielām, ko Kopienā izmanto dzīvnieku ēdināšanā; tā kā tādēļ pārbaudes būtu jāorganizē attiecībā uz produktiem, kurus ieved vai laiž brīvā apgrozībā Kopienā;tā kā kompetentās iestādes definīcija neattur dalībvalstis no pilnīgas vai daļējas atbildības deleģēšanas iestādēm ar mērķi veikt oficiālas pārbaudes dzīvnieku ēdināšanas jomā, ja pārbaudes turpina veikt to pārraudzībā;tā kā efektivitātes nolūkā pārbaudes jāveic regulāri; tā kā tās nedrīkst ierobežot ar veikšanas objektu, līmeni vai laikposmu, kad tās tiek veiktas; tā kā tās ir jāveic vispiemērotākajā veidā, lai nodrošinātu efektivitāti;tā kā, lai nodrošinātu to, ka nenotiek izvairīšanās no pārbaudes procedūrām, ir jāparedz, ka dalībvalstis neizslēdz kādu produktu no attiecīgās pārbaudes, pamatojoties uz to, ka tas paredzēts eksportam ārpus Kopienas;tā kā produktiem no trešām valstīm izlases veidā jāveic dokumentācijas un identitātes pārbaudes, tos ievedot Kopienas teritorijā;tā kā būtu jāparedz, ka dalībvalstīm ir iespēja nozīmēt ievešanas vietas, lai nodrošinātu efektīvu ievesto produktu pārbaužu vadību, neskarot noteikumus, kas paredzēti citos attiecīgos Kopienas tiesību aktos, jo īpaši Direktīvās 90/675/EEK [4] un 92/118/EEK [5], attiecībā uz veterinārajām pārbaudēm un dzīvnieku veselību, kā arī veselības aizsardzības prasībām;tā kā būtu jānosaka principi, kas reglamentē kompetento iestāžu veikto fizisko pārbaužu organizāciju un pasākumus, kas jāveic pēc tam;tā kā attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību uzsvars būtu jāliek uz izcelsmes vietā veicamajām pārbaudēm; tā kā neatbilstību pieņēmuma gadījumā pārbaudi tomēr drīkst izņēmuma kārtā veikt tranzītā esošiem vai galamērķi sasniegušiem produktiem;tā kā šis risinājums prasa lielāku uzticību nosūtītājas dalībvalsts veiktajām pārbaudēm; tā kā nosūtītājai dalībvalstij jānodrošina šādu pārbaužu veikšana attiecīgā veidā;tā kā būtu jāparedz attiecīga rīcība gadījumos, ja pārbaude atklāj sūtījuma neatbilstību noteikumiem;tā kā efektivitātes nolūkā nosūtītājas dalībvalsts ziņā ir nodrošināt produktu atbilstību Kopienas noteikumiem; tā kā pārkāpumu gadījumā Komisijai jābūt gatavai rīkoties sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti, jo īpaši veicot pārbaudes uz vietas un piemērojot situācijai atbilstošus pasākumus;tā kā saskaņā ar Padomes Direktīvu 70/373/EEK [6] visas paraugu ņemšanas un analīzes metodes, kas vajadzīgas barības oficiālo pārbaužu veikšanai, būtu jāpieņem Kopienas līmenī;tā kā, lai gan uzņēmumiem nedrīkstētu būt tiesības iebilst pret pārbaudēm, to likumīgās tiesības tomēr ir jāsaglabā, jo īpaši tiesības uz ražošanas noslēpumu un tiesības iesniegt apelāciju;tā kā par pārbaudēm atbildīgās iestādes katrā dalībvalstī var būt atšķirīgas; tā kā šī iemesla dēļ ir vēlams publicēt katras dalībvalsts šajā jomā kompetento iestāžu sarakstu, norādot teritorijas, par kurām katra atbild, un laboratorijas, kurām ir tiesības veikt analīzes saistībā ar šādām pārbaudēm;tā kā, lai gan pārbaužu programmu noteikšana dalībvalstīm ir svarīga, iekšējā tirgus pareizas darbības nolūkā saskaņotas programmas ir jāsagatavo arī Kopienas līmenī;tā kā Komisijai būtu jāuztic pieņemt pasākumus šīs direktīvas piemērošanai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. NODAĻAIEVADA NOTEIKUMI1. pants1. Šī direktīva izklāsta principus, kas reglamentē oficiālo pārbaužu organizēšanu dzīvnieku ēdināšanas jomā.2. Šo direktīvu piemēro, neierobežojot konkrētākus Kopienas noteikumus, jo īpaši Kopienas muitas noteikumus un Kopienas veterināros noteikumus.2. pants1. Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:a) "oficiāla pārbaude dzīvnieku ēdināšanas jomā" (turpmāk – "pārbaude") ir kompetento iestāžu veikta pārbaudi, lai pārliecinātos par atbilstību Kopienas noteikumiem, kurus paredz:- Padomes 1970. gada 23. novembra Direktīva 70/524/EEK par barības piedevām [7],- Padomes 1973. gada 17. decembra Direktīva 74/63/EEK par maksimāli pieļaujamo nevēlamu vielu un produktu daudzumu noteikšanu barībā [8],- Padomes 1976. gada 23. novembra Direktīva 77/101/EEK par vienkāršās barības [9],- Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīva 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību [10],- Padomes 1982. gada 30. jūnija Direktīva 82/471/EEK par dažiem produktiem, ko izmanto dzīvnieku barībā [11],- Padomes 1993. gada 13. septembra Direktīva 93/74/EEK par dzīvnieku barību, kas paredzēta īpašiem barošanas mērķiem [12], un- jebkuri citi noteikumi dzīvnieku ēdināšanas jomā, ar ko saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem ir paredzēts veikt oficiālas pārbaudes;b) "dokumentācijas pārbaude" ir produkta pavaddokumentu vai jebkādas citas par produktu sniegtas informācijas pārbaudi;c) "identitātes pārbaude" ir tikai vizuāla pārbaude tam, vai pastāv atbilstība starp dokumentiem, marķējumu un produktiem;d) "fiziska pārbaude" nozīmē paša produkta pārbaudi, to skaitā paraugu ņemšana un laboratoriska pārbaude, ja tas vajadzīgs;e) "produkts" ir barība un visas vielas, ko izmanto dzīvnieku ēdināšanā;f) "kompetentā iestāde" ir dalībvalsts iestāde, kas atbild par oficiālo pārbaužu veikšanu dzīvnieku ēdināšanas jomā;g) "uzņēmums" ir jebkurš uzņēmums, kas ražo vai izgatavo produktu vai kura pārziņā ir produkta starpfāze pirms tā realizācijas, vai kas produktus realizē;h) "realizācija" ir produktu turēšana ar nolūku tos pārdot vai citā veidā izplatīt, dāvinot vai par samaksu, kā arī pārdošanu un citus izplatīšanas veidus.2. Vajadzības gadījumā piemēro Kopienas tiesību aktos dotās definīcijas attiecībā uz dzīvnieku ēdināšanas jomu.3. pants1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka pārbaudes veic saskaņā ar šo direktīvu.2. Dalībvalstis neizslēdz produktu no attiecīgās pārbaudes, pamatojoties uz to, ka tas paredzēts eksportam.4. pants1. Pārbaudes veic:a) ar regulāriem starplaikiem;b) ja ir aizdomas par neatbilstību;c) izmantojot vēlamajam mērķim piemērotus līdzekļus, jo īpaši, ņemot vērā riskus un gūto pieredzi.2. Pārbaudes attiecas uz visiem ražošanas un izgatavošanas posmiem, starpposmiem pirms realizācijas, to skaitā importu, kā arī uz produktu izmantošanu.Kompetentā iestāde izvēlas posmu vai posmus, kas ir vispiemērotākie paredzētajam pārbaudes mērķim.3. Parasti pārbaudes veic bez iepriekšēja brīdinājuma.4. Pārbaudes attiecas arī uz izmantošanu, kas saistībā ar dzīvnieku ēdināšanu ir aizliegta.II NODAĻAIMPORTS NO TREŠĀM VALSTĪM5. pantsNeskarot 4. panta 1. punktu, dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka, ievedot produktus Kopienas muitas teritorijā, kompetentās iestādes veic katras partijas dokumentācijas pārbaudi un izlases veidā – identitātes pārbaudi, lai apstiprinātu:- to veidu,- to izcelsmi,- to ģeogrāfisko galamērķi,lai noteiktu tiem piemērojamo muitas procedūru.6. pantsPiektajā pantā paredzētajām pārbaudēm dalībvalstis drīkst noteikt īpašas ievešanas vietas to teritorijā dažādiem produktu veidiem.Šajā pašā nolūkā tās var prasīt, lai par produktu ievešanu konkrētajā ievešanas vietā tiktu ziņots.7. pantsDalībvalstis nodrošina produktu atbilstību, veicot fiziskas pārbaudes izlases veidā pirms to realizācijas.8. pants1. Ja pārbaudēs konstatē, ka produkti neatbilst noteikumu prasībām, dalībvalsts aizliedz to ievešanu vai realizāciju un liek tos izvest no Kopienas teritorijas; tā nekavējoties informē Komisiju un citas dalībvalstis par produktu noraidīšanu, norādot atklātos pārkāpumus.2. Neskarot 1. punktu, dalībvalstis drīkst atļaut saskaņā ar kompetentās iestādes noteikumiem veikt kādu no šādām darbībām:- termiņā, kas jānosaka atsevišķi, panākt produktu atbilstību prasībām, vai- vajadzības gadījumā veikt dekontamināciju, vai- pārstrādāt jebkādā citā pieņemamā veidā, vai- izmantot citiem mērķiem, vai- produktus iznīcināt.Dalībvalstis nodrošina, ka pirmajā daļā uzskaitītās darbības nerada nekādu kaitīgu ietekmi uz cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi.3. Saskaņā ar 1. un 2. punktu veikto pasākumu izmaksas sedz atļaujas turētājs vai tā pārstāvis.9. pants1. Ja produktus nerealizē tās dalībvalsts teritorijā, kura veic 5. pantā minētās pārbaudes un vajadzības gadījumā – fizisko pārbaudi, šī dalībvalsts izsniedz attiecīgajai personai dokumentu, kurā norādīts veiktās pārbaudes veids un iznākums. Komercdokumentos ir ietverta atsauce uz šo dokumentu.Tomēr saņēmējas dalībvalsts tiesības veikt produktu pārbaudes izlases veidā netiek skartas.2. Standartdokumentu un vajadzības gadījumā sīki izstrādātus noteikumus 1. punkta piemērošanai līdz 1998. gada 30. aprīlim pieņem saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru.III NODAĻATIRDZNIECĪBA KOPIENAS IEKŠIENĒ10. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka sūtīšanai uz citu dalībvalsti paredzētos produktus pārbauda ar tādu pašu rūpību, kā tos, kurus paredzēts realizēt pašas dalībvalsts teritorijā.1. iedaļaPārbaudes pirms nosūtīšanas11. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentā iestāde veic uzņēmumu pārbaudes ar mērķi pārliecināties, ka tie pilda savus pienākumus saskaņā ar Kopienas tiesību aktu prasībām un ka realizācijai paredzētie produkti atbilst Kopienas prasībām.2. Ja ir pamats aizdomām, ka prasības netiek pildītas, kompetentā iestāde veic vajadzīgās pārbaudes un, ja aizdomas apstiprinās, veic atbilstošus pasākumus.2. iedaļaPārbaude galamērķī12. pants1. Galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde var galamērķī pārbaudīt produktu atbilstību 2. panta 1. punkta a) apakšpunktam, veicot nediskriminējošas izlases pārbaudes.2. Tomēr, ja tranzīta dalībvalsts vai galamērķa dalībvalsts kompetentajai iestādei ir informācija, kas rada aizdomas par pārkāpumu, pārbaudes var veikt arī produktu transportēšanas laikā tās teritorijā.13. pants1. Ja, veicot pārbaudi sūtījuma galamērķī vai transportēšanas laikā, dalībvalsts atklāj produktu neatbilstību 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumiem, tā pieņem attiecīgus pasākumus un oficiāli pieprasa saņēmējam vai citai atbildīgai personai saskaņā ar kompetentās iestādes nosacījumiem veikt kādu no šādām darbībām:- termiņā, kas jānosaka, panākt produktu atbilstību prasībām, vai- vajadzības gadījumā veikt dekontamināciju, vai- pārstrādāt jebkādā citā pieņemamā veidā, vai- izlietot citiem mērķiem, vai- nosūtīt atpakaļ uz izcelsmes valsti, pirms tam informējot izcelsmes valsts kompetento iestādi, vai- produktus iznīcināt.2. Saskaņā ar 1. punktu veikto pasākumu izmaksas sedz nosūtītājs vai jebkura cita atbildīga persona, to skaitā, vajadzības gadījumā, kravas saņēmējs.3. iedaļaSadarbība pārkāpumu gadījumā14. pantsGadījumā, ja produkti ir iznīcināti, izlietoti citiem mērķiem, nosūtīti atpakaļ uz izcelsmes valsti vai dekontaminēti, kā tas paredzēts 13. panta 1. punktā, galamērķa dalībvalsts nekavējoties sazinās ar nosūtītāju dalībvalsti. Citos gadījumos galamērķa dalībvalsts var sazināties ar nosūtītāju dalībvalsti. Nosūtītāja dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus un informē galamērķa dalībvalsti par veikto pārbaužu veidu un iznākumu, kā arī par pieņemtajiem lēmumiem un to pieņemšanas iemesliem.Ja galamērķa dalībvalsts baidās, ka šādi pasākumi nav piemēroti, abas dalībvalstis kopā meklē situācijas labošanas veidus un līdzekļus; vajadzības gadījumā tas var ietvert kopējas pārbaudes uz vietas.Ja pārbaudēs, kas veiktas saskaņā ar 12. pantu, atklājas atkārtoti pārkāpumi, tad galamērķa dalībvalsts informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.15. pants1. Pēc galamērķa dalībvalsts lūgumu vai pēc savas iniciatīvas, ņemot vērā atklāto pārkāpumu veidu, Komisija var:- sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti nosūtīt pārstāvjus uz attiecīgo uzņēmumu,- pieprasīt nosūtītājai dalībvalstij pastiprināt attiecīgā uzņēmuma produktu pārbaudes.2. Komisija informē attiecīgās dalībvalstis par saviem konstatējumiem.Līdz Komisijas konstatējumiem, ja to pieprasa saņēmēja dalībvalsts, galamērķa dalībvalstij jāpastiprina pārbaudes produktiem, kas nāk no attiecīgā uzņēmuma.Galamērķa dalībvalsts pati var pastiprināt pārbaudes produktiem, kas nāk no tā paša uzņēmuma.3. Komisija var pārskatīt situāciju 23. pantā minētajā Komitejā. Tā var pieņemt vajadzīgos lēmumus, ieskaitot lēmumus saistībā ar produktu apriti Kopienas iekšienē, saskaņā ar tajā pašā pantā noteikto procedūru.4. iedaļaSaimniecību pārbaude16. pantsDalībvalstis nodrošina, ka kompetentajām iestādēm paredzēto pārbaužu veikšanai ir pieejamas vietas, kur veic lauksaimniecisko ražošanu un kur izgatavo vai izmanto produktus.IV NODAĻAVISPĀRĪGI NOTEIKUMI17. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka pārbaužu veikšana norisinās tā, lai novērstu kavēšanos produktu piegādē un pārbaudes neradītu nepamatotus šķēršļus to realizācijai.2. Dalībvalstis nodrošina, ka uz amatpersonām, kuras atbild par pārbaudēm, attiecas profesionālais noslēpums.18. pants1. Ja ņem produktu paraugus analīzēm, dalībvalstis pieņem vajadzīgos noteikumus, lai:- nodrošinātu, ka tiem, uz ko attiecas pārbaudes, ir tiesības saņemt otru atzinumu,- nodrošinātu, ka saglabā oficiāli apzīmogotos kontrolparaugus.2. Dalībvalstis izveido laboratoriju sarakstu, kuras atbild par analīžu veikšanu; tās nodrošina, ka šādas laboratorijas izraugās, pamatojoties uz to iespējām.3. Dalībvalstis nodrošina, ka paraugu ņemšanu un analīzes veic saskaņā ar Kopienas noteikumiem.Tomēr, ja nav Kopienas noteikumu un metožu, dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārliecinātos, ka pārbaudes veic:- saskaņā ar starptautisku struktūru atzītiem standartiem,- ja nav šādu standartu, saskaņā ar zinātniski pamatotiem valstu noteikumiem, kas atbilst Līguma vispārējiem principiem.4. Sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai var pieņemt saskaņā ar 23. pantā noteikto procedūru.19. pantsKatra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka šīs direktīvas noteikumus piemēro pilnīgi. Jānosaka sodi gadījumiem, ja šos pasākumus neievēro. Šādi sodi ir efektīvi, tie atbilst savam mērķim un rada attiecīgu preventīvu efektu.20. pantsŠī direktīva neskar spēkā esošajos dalībvalstu likumos paredzētās apelācijas tiesības iebilst pret kompetento iestāžu lēmumiem.Par kompetento iestāžu pieņemtajiem lēmumiem pārkāpuma atklāšanas gadījumā, kā arī par šo lēmumu iemesliem jāpaziņo attiecīgajam tirgus dalībniekam, uz kuru attiecas šie lēmumi, vai tā pārstāvim.Ja attiecīgais tirgus dalībnieks vai tā pārstāvis pieprasa, minētos lēmumus un to iemeslus tam iesniedz rakstiski kopā ar informāciju par apelācijas tiesībām, kuras tam pieejamas saskaņā ar likumiem, kas ir spēkā pārbaudes veikušajā dalībvalstī, un par piemērojamo procedūru un termiņiem.21. pantsKatra dalībvalsts vienu gadu pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā paziņo Komisijai:- kompetento iestādi vai iestādes, to darbības ģeogrāfisko teritoriju un pārziņā esošo jomu,- 18. panta 2. punktā minēto laboratoriju vai laboratorijas,- vajadzības gadījumā, 6. punktā minēto ievešanas vietu sarakstu.Šo informāciju kopā ar vēlākiem grozījumiem publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša"C" sērijā.22. pants1. Vēlākais līdz 1998. gada 1. oktobrim dalībvalstis izstrādā programmas, kurās paredzēti valstu veicamie pasākumi, lai sasniegtu šīs direktīvas mērķi.Šajās programmās jāņem vērā katras dalībvalsts īpašā situācija un jānosaka regulāri veicamo pārbaužu veids un biežums.2. Līdz katra gada 1. aprīlim un līdz 2000. gada 1. aprīlim pirmajā reizē dalībvalstis Komisijai iesniedz visu vajadzīgo informāciju, kas attiecas uz 1. punktā minēto programmu ieviešanu iepriekšējā gadā, minot:- kritērijus, kas izmantoti programmu sagatavošanā,- veikto pārbaužu skaitu un veidu,- pārbaužu rezultātus, jo īpaši atklāto pārkāpumu skaitu un veidu,- rīcību, kas sekojusi atklātajiem pārkāpumiem.3. Līdz katra gada 1. oktobrim un līdz 2000. gada 1. oktobrim pirmajā reizē Komisija iesniedz vispārīgu apkopojošu ziņojumu par Kopienas līmenī veikto pārbaužu rezultātiem, pievienojot rekomendējošus priekšlikumus attiecībā uz saskaņotu pārbaudes programmu nākamajam gadam, kas pieņemama saskaņā ar 23. pantā paredzēto procedūru. Šos ieteikumus vēlāk drīkst grozīt, kā to prasa saskaņotās programmas ieviešana.Saskaņotā programma jo īpaši norāda prioritāros kritērijus, kas jāņem vērā, to ieviešot.Otrajā punktā paredzētā informācija ietver atsevišķu iedaļu, kas konkrēti attiecas uz saskaņotās programmas ieviešanu.23. pants1. Komisijai palīdz Barības pastāvīgā komiteja, kas izveidota ar Lēmumu 70/372/EEK [13], turpmāk saukta "Komiteja".2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par šo projektu termiņā, ko tās priekšsēdētājs var noteikt atbilstoši jautājuma steidzamībai. Atzinumu sniedz ar vairākumu, kā noteikts Līguma 148. panta 2. punktā par lēmumiem, kas Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis Komitejā vērtē tā, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu.b) Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai šāds atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par pasākumiem, kas jāpieņem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu vairākumu.Ja triju mēnešu laikā pēc vēršanās Padomē tā nav pieņēmusi lēmumu, ierosinātos pasākumus pieņem Komisija, izņemot gadījumus, ja Padome ir nobalsojusi pret minētajiem pasākumiem ar vienkāršu vairākumu.24. pants1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā līdz 1998. gada 30. aprīlim. Dalībvalstis par to nekavējoties informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.25. pantsŠī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.26. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1995. gada 25. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Atienza[1] OV C 313, 19.11.1993., 10. lpp.[2] OV C 128, 9.5.1994., 97. lpp.[3] OV C 127, 7.5.1994., 10. lpp.[4] OV L 373, 31.12.1990., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1601/92 (OV L 173, 27.6.1992., 13. lpp.).[5] OV L 62, 15.3.1993., 49. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 94/723/EK (OV L 288, 9.11.1994., 48. lpp.).[6] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 3768/85 (OV L 362, 31.12.1985., 8. lpp.).[7] OV L 270, 14.12.1970. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 94/77/EK (OV L 350, 31.12.1994., 113. lpp.).[8] OV L 38, 11.2.1974., 31. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 94/16/EK (OV L 104, 23.4.1994., 32. lpp.).[9] OV L 32, 3.2.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/654/EEK (OV L 353, 17.12.1990., 48. lpp.).[10] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/74/EEK (OV L 237, 22.9.1993., 23. lpp.).[11] OV L 213, 21.7.1982., 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/74/EEK (OV L 237, 22.9.1993., 23. lpp.).[12] OV L 237, 22.9.1993., 23. lpp.[13] OV L 170, 3.8.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/79/EK ( 2009. gada 13. jūlijs ) par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu līdzbraucēja roku turekļiem (kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 201/29

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/79/EK
   (2009. gada 13. jūlijs)
   par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu līdzbraucēja roku turekļiem
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 93/32/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu līdzbraucēja roku turekļiem (3) ir būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva ir jākodificē.

               (2)

               Direktīva 93/32/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprināšanas procedūru, kas noteikta Padomes Direktīvā 92/61/EEK (1992. gada 30. jūnijs) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu, ko atcēla ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/24/EK (2002. gada 18. marts), kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu (5), un nosaka divriteņu mehānisko transportlīdzekļu dizaina un uzbūves tehniskos priekšrakstus attiecībā uz to līdzbraucēja roku turekļiem. Šie tehniskie priekšraksti ir vērsti uz dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, lai nodrošinātu EK tipa apstiprinājuma procedūru, kas noteikta Direktīvā 2002/24/EK un jāpiemēro katram transportlīdzekļu tipam. Tātad Direktīvas 2002/24/EK noteikumi par transportlīdzekļu sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām attiecas uz šo direktīvu.

               (3)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, piešķirt EK detaļas tipa apstiprinājumu divriteņu mehānisko transportlīdzekļu līdzbraucēja roku turekļiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (4)

               Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai, kā izklāstīts II pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Šī direktīva attiecas uz līdzbraucēja roku turekļiem visu tipu divriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kā noteikts Direktīvas 2002/24/EK 1. pantā.
   2. pants
   Procedūra, saskaņā ar kuru piešķir EK detaļas tipa apstiprinājumu attiecībā uz līdzbraucēja roku turekļiem divriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, un nosacījumi par šādu transportlīdzekļu neierobežotu laišanu tirgū ir paredzēti Direktīvas 2002/24/EK II un III nodaļā.
   3. pants
   Grozījumus, kas vajadzīgi, lai I pielikumā noteiktās prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Direktīvas 2002/24/EK 18. panta 2. punktā.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis līdzbraucēja roku turekļu dēļ nedrīkst:

               —

               atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz divriteņu mehāniskā transportlīdzekļa tipu vai līdzbraucēja roku turekļa tipu,

               —

               aizliegt reģistrēt un pārdot divriteņu mehāniskos transportlīdzekļus vai sākt to ekspluatāciju, vai pārdot līdzbraucēja roku turekļus, vai sākt to ekspluatāciju,

         ja līdzbraucēja roku turekļi atbilst šīs direktīvas prasībām.
   2.   Dalībvalstis atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu divriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam līdzbraucēja roku turekļu dēļ, ja tie neatbilst šīs direktīvas prasībām.
   3.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Direktīvu 93/32/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar direktīvu, kā izklāstīts II pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvas transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai, kā izklāstīts II pielikuma B daļā.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
   6. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2010. gada 1. janvāra.
   7. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 13. jūlijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. ERLANDSSON

      (1)  OV C 234, 30.9.2003., 19. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 25. septembra Atzinums (OV C 219 E, 28.8.2008., 65. lpp.) un Padomes 2009. gada 7. jūlija Lēmums.

      (3)  OV L 188, 29.7.1993., 28. lpp.

      (4)  Sk. II pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 124, 9.5.2002., 1. lpp.

      I PIELIKUMS
      1.   VISPĀRĪGAS PRASĪBAS

      Ja ir paredzēts pārvadāt līdzbraucēju, tad transportlīdzeklis jāaprīko ar līdzbraucēja roku turekļu sistēmu, kas izveidota kā satveres siksna vai rokturis, vai rokturi.
      1.1.   Satveres siksna

      Satveres siksna jāpiestiprina pie sēdekļa vai pie citas rāmja daļas tā, lai pasažieris varētu to izmantot bez grūtībām. Satveres siksna un tās stiprinājums jākonstruē tā, lai tie bez bojājumiem izturētu 2 000 N lielu vertikālo vilces spēku, ko piemēro statiski pret satveres siksnas centru ar maksimālo spiedienu 2 MPa.
      1.2.   Rokturis

      Ja izmanto rokturi, tas jāpiestiprina pie sēdekļa cieši un simetriski pret transportlīdzekļa garenisko vidusplakni.
      Rokturis jākonstruē tā, lai tas bez bojājumiem izturētu 2 000 N lielu vertikālo vilces spēku, ko piemēro statiski pret roktura centru ar maksimālo spiedienu 2 MPa.
      Ja izmanto divus rokturus, tie jāpiestiprina katrā pusē simetriski.
      Šie rokturi jākonstruē tā, lai katrs no tiem bez bojājumiem izturētu 1 000 N lielu vertikālo vilces spēku, ko piemēro statiski pret roktura centru ar maksimālo spiedienu 1 MPa.

         1. papildinājums

            Informācijas dokuments attiecībā uz līdzbraucēja roku turekļiem divriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam

         (jāpievieno pieteikumam par EK detaļas tipa apstiprināšanu, ja to iesniedz atsevišķi no pieteikuma par transportlīdzekļa EK tipa apstiprināšanu)
         Kārtas Nr. (piešķir pieteikuma iesniedzējs): …
         Pieteikumā par EK detaļas tipa apstiprināšanu attiecībā uz līdzbraucēja roku turekļiem divriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem jāiekļauj informācija, kas izklāstīta Direktīvas 2002/24/EK II pielikumā:

                     —

                     1. daļas A iedaļas šādos punktos:

                                 —

                                 0.1.,

                                 —

                                 0.2.,

                                 —

                                 0.4. līdz 0.6.,

                     —

                     1. daļas B iedaļas šādos punktos:

                                 —

                                 1.4. līdz 1.4.2.

         2. papildinājums
         Administratīvās iestādes nosaukums

            EK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz līdzbraucēja roku turekļiem divriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam

         PARAUGS
         Ziņojums Nr. … tehniskais dienests … datums …
         EK detaļas tipa apstiprinājuma Nr. … Attiecinājums uz citu tipu Nr. …

                     1.

                     Transportlīdzekļa preču zīme vai tirdzniecības nosaukums …

                     2.

                     Transportlīdzekļa tips …

                     3.

                     Ražotāja nosaukums un adrese …
                     …

                     4.

                     Ražotāja pilnvarotā pārstāvja (ja tāds ir) nosaukums un adrese …
                     …

                     5.

                     Datums, kad transportlīdzekli nodod testēšanai …

                     6.

                     EK detaļas tipa apstiprinājums piešķirts/noraidīts (1)

                     7.

                     Vieta …

                     8.

                     Datums …

                     9.

                     Paraksts …

            (1)  Lieko svītrot.

      II PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar grozījumiem

      (minēta 5. pantā)

                  Padomes Direktīva 93/32/EEK

                  (OV L 188, 29.7.1993., 28. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 1999/24/EK

                  (OV L 104, 21.4.1999., 16. lpp.)

            B   DAĻA

         Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesībās un piemērošanai

      (minēts 5. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  Piemērošanas datums

                  93/32/EEK

                  1994. gada 14. decembris

                  1995. gada 14. jūnijs (1)

                  1999/24/EK

                  1999. gada 31. decembris

                  2000. gada 1. janvāris (2)

         (1)  Atbilstoši Direktīvas 93/32/EEK 4. panta 1. punkta trešajai daļai:

         “No dienas, kas minēta pirmajā daļā, dalībvalstis nedrīkst ar līdzbraucēja roku turekļiem saistītu iemeslu dēļ aizliegt sākt tādu transportlīdzekļu ekspluatāciju, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām.”

      Minētais datums ir 1994. gada 14. decembris; skatīt Direktīvas 93/32/EEK 4. panta 1. punkta pirmo daļu.

         (2)  Atbilstoši Direktīvas 1999/24/EK 2. pantam:

         “1.   Dalībvalstis no 2000. gada 1. janvāra līdzbraucēja roku turekļu dēļ nedrīkst:

                     —

                     atteikties piešķirt EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz divriteņu mehāniskā transportlīdzekļa tipu vai līdzbraucēja roku turekļa tipu,

                     —

                     aizliegt reģistrēt un pārdot divriteņu mehāniskos transportlīdzekļus vai sākt to ekspluatāciju, vai pārdot līdzbraucēja roku turekļus, vai sākt to ekspluatāciju,

               ja līdzbraucēja roku turekļi atbilst prasībām, kas noteiktas ar Padomes Direktīvu 93/32/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.
         2.   Dalībvalstis no 2000. gada 1. jūlija atsakās piešķirt EK tipa apstiprinājumu divriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipam līdzbraucēja roku turekļu dēļ, ja tie neatbilst prasībām, kas noteiktas ar Padomes Direktīvu 93/32/EEK, kura grozīta ar šo direktīvu.”

      III PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 93/32/EEK

                  Direktīva 1999/24/EK

                  Šī direktīva

                  1, 2. un 3. pants

                  1, 2. un 3. pants

                  4. panta 1. punkts

                  —

                  2. panta 1. punkts

                  4. panta 1. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  —

                  5. pants

                  —

                  6. pants

                  5. pants

                  7. pants

                  Pielikums

                  I pielikums

                  1. papildinājums

                  1. papildinājums

                  2. papildinājums

                  2. papildinājums

                  —

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums