Svarīgs juridisks paziņojums

|

31986L0297

Padomes Direktīva (1986. gada 26. maijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru jūgvārpstām un to aizsardzību

Oficiālais Vēstnesis L 186 , 08/07/1986 Lpp. 0019 - 0025 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0180  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0180  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 152  - 158

		Padomes Direktīva(1986. gada 26. maijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoru jūgvārpstām un to aizsardzību(86/297/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā tehniskās prasības, kurām lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem jāatbilst saskaņā ar valstu tiesību aktiem, attiecas inter ali, uz jūgvārpstām un to aizsardzību;tā kā šīs prasības atšķiras dažādās dalībvalstīs; tā kā tādēļ ir nepieciešams, lai visas dalībvalstis pieņemtu prasības vai nu papildinot tajās pastāvošos noteikumus, vai aizstājot tos, jo īpaši lai radītu iespēju attiecībā uz katru traktora tipu piemērot EEK tipa apstiprinājuma procedūru, uz ko attiecas Padomes 1974. gada 4. marta Direktīva 74/150/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Spānijas un Portugāles Pievienošanās aktu;tā kā Padomes 1978. gada 29. jūnija Rezolūcija par Eiropas Kopienas Darba drošības un veselības rīcības programmu [5] paredz negadījumu novēršanas principu piemērošanu, modelējot un radot mašīnas un to daļas, ieskaitot lauksaimniecības sektoru; tā kā noteikumi attiecībā uz jūgvārpstām un to aizsardzību atbilst drošības faktoriem;tā kā valstu tiesību aktu tuvināšana attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem paredz, ka dalībvalstis savstarpēji atzīst pārbaudes, kas tiek veiktas katrā no tām, pamatojoties uz kopējām prasībām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. "Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktors" nozīmē jebkuru mehānisko transportlīdzekli ar riteņiem vai kāpurķēdēm, kuram ir vismaz divas asis, kura galvenā funkcija saistīta ar tā vilkšanas spēku un kurš ir speciāli konstruēts, lai vilktu, stumtu, pārvadātu vai darbinātu dažādus darbarīkus, mehānismus vai piekabes, kas paredzētas izmantošanai lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā. Tas var būt aprīkots, lai pārvadātu kravas vai pasažierus.2. Šī direktīva attiecas vienīgi uz tādiem 1. punktā definētajiem traktoriem, kuri aprīkoti ar pneimatiskajām riepām un kuriem ir vismaz divas asis un maksimālais projektētais ātrums no 6 līdz 30 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz traktoru, vai atteikt vai aizliegt tā pārdošanu, reģistrēšanu, nodošanu ekspluatācijā vai izmantošanu to jūgvārpstu un to aizsardzības dēļ, ja tās atbilst prasībām, kas paredzētas I pielikumā.3. pantsŠī direktīva neietekmē dalībvalsts tiesības, ievērojot Līgumu, noteikt prasības, kādas tās uzskata par vajadzīgām, lai nodrošinātu, ka darbinieki ir aizsargāti, izmantojot attiecīgos traktorus, ja vien tas nenozīmē to, ka jūgvārpsta un tās aizsardzība tiek modificēta veidā, kas nav paredzēts šai direktīvā.4. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai I pielikuma prasības un II pielikumā parādītā EEK tipa apstiprinājuma sertifikāta pielikuma parauga prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā kopš šīs direktīvas pieņemšanas izpildītu tās prasības. Dalībvalstis nekavējoties informē par to Komisiju. Tomēr I pielikuma 5.2. punkta prasības nepiemēro līdz 1995. gada 1. oktobrim.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai dara zināmus tos būtiskākos valstu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1986. gada 26. maijāPadomes vārdā –priekšsēdētājsG. Braks[1] OV C 164, 23.6.1983., 5. lpp.[2] OV C 307, 14.11.1983., 104. lpp.[3] OV C 341, 19.12.1983., 2. lpp.[4] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.[5] OV C 165, 11.7.1978., 3. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJA UN MĒRĶIS, PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS, JŪGVĀRPSTU TIPI UN KONSTRUKCIJA, KĀ ARĪ NOVIETOŠANAS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ JŪGVĀRPSTĀM UN TO AIZSARDZĪBAS LĪDZEKĻIEM1. DEFINĪCIJA UN MĒRĶIS1.1. "Jūgvārpsta" (JV) nozīmē traktora dzenvārpstas izvirzīto daļu, kas pārnes griezes momentu uz agregātu.1.2. Šīs direktīvas noteikumi attiecas vienīgi uz tām 1.1. punktā definētajām jūgvārpstām, kuras atrodas traktora aizmugurē. Tomēr 5.2. punkts attiecas vienīgi uz traktoriem, kuru minimālais fiksētais vai regulējamais attālumu starp riteņiem vienai no asīm nav mazāks par 1150 mm.2. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS2.1. Pieteikums traktora tipa apstiprinājumam attiecībā uz jūgvārpstu un tās aizsardzību jāiesniedz traktora ražotājam vai tā pilnvarotam pārstāvim.2.2. Tam jāpievieno to traktora daļu rasējumi trijos eksemplāros ar atbilstīgu un pietiekami lielu mērogu, uz kurām attiecas šī direktīva.2.3. Tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinājuma testu veikšanu, jāiesniedz tā traktora paraugs, kura tips iesniegts apstiprinājumam, vai tā traktora daļa(-s), kuru(-as) uzskata par būtisku(-ām) šīs direktīvas pieprasīto testu veikšanai.3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS3.1. EEK tipa apstiprinājuma sertifikātam par katru piešķirto vai atteikto apstiprinājumu jāpievieno sertifikāts, kurš atbilst II pielikumā parādītajam paraugam.4. JŪGVĀRPSTU VEIDI4.1. Jūgvārpstu parametriem jāatbilst vienam no tipiem, kas aprakstīti 1. tabulā:1. TABULAJV tipu parametriTips | Nominālais diametrs (mm) | Gropju skaits | Nominālais jūgvārpstas rotācijas ātrums apgriezienos minūtē [1] || |1 | 35 | 6 | taisnas gropes | 540 un/vai 1000 |2 | 35 | 21 | Nespirālveida robi |3 | 45 | 20 |4.2. Jābūt iespējai ar piemērotiem līdzekļiem saglabāt jūgvārpstas rotācijas ātrumu.4.3. Ja pastāv vairāk nekā viena attiecība starp motora ātrumu un jūgvārpstas rotācijas ātrumu, jebkādai proporcijas izmaiņai jābūt pamanāmai. Turklāt jāveic īpaši modelēšanas mērījumi, lai nodrošinātu, ka nenotiek neparedzēta attiecības maiņa – jo īpaši mainot to uz lielāku rotācijas ātrumu. Šai drošības ierīcei jādarbojas vienmēr, kad darbojas jūgvārpsta.4.4. Jānodrošina līdzekļi, ar kuru palīdzību izvēlētais jūgvārpstas ātrums vienmēr tiek skaidri norādīts.5. KONSTRUKCIJAS UN NOVIETOŠANAS PRASĪBAS5.1. Aizmugurējās jūgvārpstas rotācijas virziensPulksteņa virzienā, kad jūgvārpsta tiek vērota traktora braukšanas virzienā.5.2. Klīrensa zona ap jūgvārpstuJūgvārpstas klīrensa zonai jāatbilst rasējumiem 1. zīmējumā un izmēriem 2. tabulā.+++++ TIFF +++++2. TABULAKlīrensa zonas izmēriTips | A min. | B maks. | C maks. | F min. | G min. | I min. | R Sfēriski maks. | Α min. |1 | 76 | 80 | 60 | 120 | 240 | 280 | 76 | 55° |2 |3 | 89 | 100 | 65 | 145 | 290 | 295 | 89 | 51° |5.3. Jūgvārpstas aizsardzība5.3.1. Aizsardzība5.3.1.1. Jūgvārpstai jābūt aizsargātai ar aizsargu, kas piestiprināts pie traktora un sedz jūgvārpstu vismaz no augšas un divām pusēm, kā parādīts 2. zīmējumā, vai ar citiem līdzekļiem, kas nodrošina līdzīgas pakāpes aizsardzību, piemēram, novietojot jūgvārpstu padziļinājumā, kas ir traktora sastāvdaļa vai kas ir izveidots ar kādu atsevišķu detaļu (vilkšanas sakabes āķis, sakabes pārsegs utt.).5.3.1.2. Aizsarga izmēri atkarībā no jūgvārpstas tipa norādīti 3. tabulā.5.3.1.3. Ar traktoru kopā jāpiegādā arī papildu nerotējoša aizsardzības ierīce, kas pilnībā nosedz jūgvārpstu, lai pasargātu jūgvārpstu, kad to nelieto.5.3.2. Aizsargu īpašības5.3.2.1. Aizsargam jābūt izveidotam tā, lai netraucētu (vai veicinātu) traktora lietošanu un tehnisko apkopi.Jābūt iespējai veikt tehnisko apkopi, nenoņemot aizsargu.5.3.2.2. Izmantotajiem materiāliem jāiztur slikti laika apstākļi, tiem jāsaglabā savas mehāniskās īpašības aukstā laikā, un tiem jābūt pietiekami robustiem.5.3.2.3. Aizsargam nedrīkst būt nekādu asumu vai asu malu; tajā nedrīkst būt caurumu, kuru diametrs vai kvadrātveida vai taisnstūrveida cauruma mala ir lielāka par 8 mm un kuri nav vajadzīgi kardāna dzenvārpstas aizsardzības ierīču ķēdes piestiprināšanai, un tam jābūt spējīgam izturēt 120 daN svaru, ja vien tas nav veidots tā, ka to nevar izmantot par pakāpienu.+++++ TIFF +++++3. TABULAJūgvārpstas aizsarga izmēriTips | Aizsarga izmēri [2] (mm) |a | b ± 5 | c ± 5 | d ± 5 |1 | 70 | 125 | 85 | 285 |2 | 70 | 125 | 85 | 285 |3 | 80 | 150 | 100 | 300 |[1] Izņemot jūgvārpstu, kuras rotācijas ātrums saistīts ar traktora pārvietošanās ātrumu.[2] Ja traktoriem ir divas aizmugurējās jūgvārpstas, izmērus b un/vai d var pielāgot, lai saglabātu atbilstīgi klīrensa zonu starp vārpstām un aizsargiem.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPARAUGS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1966. gada 25. oktobris), ar ko groza Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31966L0601

Oficiālais Vēstnesis 192 , 27/10/1966 Lpp. 3302 - 3304 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 1 Lpp. 0178  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1965-1966 Lpp. 0213  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 1 Lpp. 0178  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1965-1966 Lpp. 0244  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 2 Lpp. 0054

		Padomes Direktīva(1966. gada 25. oktobris),ar ko groza Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu(66/601/EEK)EIROPAS EKONOMIKAS KOPIENAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīva [2] par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu, stājās spēkā 1965. gada 30. jūnijā;tā kā minētā direktīva ir pirmais posms saskaņošanā, kuras mērķis ir likvidēt tirdzniecības šķēršļus, ko rada dalībvalstu veterināro noteikumu atšķirības, jo īpaši attiecībā uz higiēnas noteikumiem, ko piemēro gaļai;tā kā pēc minētās direktīvas iestrādāšanas visu dalībvalstu tiesību aktos konstatēts, ka tās noteikumi jāpielāgo, ņemot vērā jaunos tehniskos un zinātniskos datus un pieredzi;tā kā tāpēc dokumenta oriģinālā pēc iespējas ātrāk jāizdara daži grozījumi, nekaitējot minētās direktīvas iedibinātās sistēmas pamatstandartiem un principiem;tā kā dažas minētās direktīvas definīcijas jāpaplašina, ņemot vērā iegūto pieredzi;tā kā jāprecizē, ka gaļas tirdzniecības aizlieguma iemesli jānorāda tad, kad galamērķa valstī veic veselības pārbaudi, jo īpaši, lai varētu definēt tā veterinārā eksperta pilnvaras, kurš ir atbildīgs par atzinuma sniegšanu nosūtītājam;tā kā skaidri jānorāda, ka tirdzniecībā ar svaigu gaļu, kas nav paredzēta lietošanai pārtikā, līdz attiecīgo Kopienas noteikumu pieņemšanai paliek spēkā attiecīgo valstu noteikumi;tā kā noteikumiem par higiēnas prasību ievērošanu lopkautuvēs jāpaliek spēkā, bet var atcelt prasību par to, ka lopkautuvēs jāierīko īpašas vietas, kur nenotiek dažu konkrētu dzīvnieku sugu kaušana;tā kā pieredze liecina, ka jāgroza zīmogošanas prasības attiecībā uz nelieliem gaļas un subproduktu atgriezumiem un ka gaļas apzīmogošanā papildus metilvioletajai krāsvielai ir jāatļauj izmantot violetas krāsvielas,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu par veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu, groza, kā norādīts turpmākajos pantos.2. pants1. "a) "liemenis" ir vesels nokauta dzīvnieka ķermenis pēc atasiņošanas, iekšu izņemšanas un ekstremitāšu atdalīšanas pie priekšpēdas pamata un pie pakaļpēdas pamata, galvas, astes un tesmeņa atdalīšanas, turklāt, ja runa ir par liellopu dzimtas dzīvniekiem, aitām, kazām un nepārnadžiem - pēc ādas novilkšanas."2. Direktīvas 2. panta b) apakšpunkta beigas papildina ar tekstu "kas ir vai nav dabiski pievienota liemenim".3. pantsDirektīvas 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā tekstu "atzīti par veseliem" aizstāj ar tekstu "kas šādas apskates rezultātā ir atzīts par derīgu nokaušanai Kopienas iekšējai tirdzniecībai ar svaigu gaļu".4. pantsDirektīvas 4. panta 4. punktā aiz vārda "lopkautuve" iekļauj vārdus "vai gaļas izciršanas uzņēmums".5. pants"1. Neierobežojot pilnvaras, kas izriet no 4. panta 3. punkta otrās daļas otrā teikuma, dalībvalsts var aizliegt tirgot savā teritorijā svaigu gaļu, ja brīdī, kad galamērķa valstī veic veselības pārbaudi, tiek konstatēts,a) ka šāda gaļa nav derīga lietošanai pārtikā; vaib) ka nav ievēroti 3. panta noteikumi."6. pants1. Direktīvas 6. panta 1. punkta A daļas a) apakšpunkta 1. punktā vācu valodas dokumentā svītro vārdus "und Schweinen".2. "d) svaiga gaļa, kas nav paredzēta lietošanai pārtikā."3. "Svaigu gaļu, kas minēta a), b) un c) apakšpunktā, var nosūtīt vienīgi saskaņā ar 3. pantu."7. pantsDirektīvas I pielikuma I nodaļas 1. punktu groza šādi:a) ar šādu tekstu aizstāj b) apakšpunkta tekstu:"b) pietiekami lielas telpas lopu kaušanai,, lai darbu varētu veikt apmierinoši; ja telpā, kas paredzēta lopu kaušanai, kauj gan cūkas, gan citus dzīvniekus, jāierīko īpaša vieta cūku kaušanai;"b) šādi formulē e) apakšpunktu:"e) atsevišķas telpas tauku, ādu, ragu un nagu uzglabāšanai, ja šos atkritumus neaizved no lopkautuves nokaušanas dienā;"c) šādi formulē p) apakšpunktu:"p) vienīgi dzeramā ūdens atbilstīga padeve ar spiedienu; tomēr izņēmuma gadījumos ūdeni, kas nav domāts dzeršanai var izmantot tvaika ģenerēšanai, ar noteikumu, ka šim nolūkam ierīkotās caurules nepieļauj šā ūdens izmantošanu citiem nolūkiem."8. pants"18. Nepārnadžu, cūku, kas vecākas par četrām nedēļām, un liellopu, kas vecāki par trim mēnešiem, liemeņi jāiesniedz pārbaudei liemeņu pušu veidā, kas sašķelti gareniski gar mugurkaulu. Minēto cūku un nepārnadžu gadījumā arī galva ir sašķelta gareniski. Ja pārbaudei tas vajadzīgs, valsts pilnvarots veterinārārsts var pieprasīt, lai jebkurš liemenis tiktu sašķelts gareniski."9. pants1. Direktīvas I pielikuma VII nodaļas 29. punkta pirmajā ievilkumā svītro vārdus "muguras daļā".2. "30. Aknām iededzina marķējumu saskaņā ar 28. punktu.Galvas, mēles, sirdis un plaušas iezīmē ar tinti vai iededzina marķējumu saskaņā ar 28. punktu.Tomēr liellopu sugas dzīvniekiem, kas ir jaunāki par trim mēnešiem, cūkām, aitām un kazām marķēt mēles un sirdis nav obligāti."3. "31. Atgriezumi, izņemot taukus, zemādas taukus, astes, ausis un pēdas, kas iegūti gaļas izciršanas uzņēmumos no pareizi iezīmētiem liemeņiem, tajās vietās, kur tiem nav marķējuma, jāiezīmē ar tinti vai jāmarķē, iededzinot saskaņā ar 28. punkta prasībām, lopkautuves veterinārā apstiprinājuma numura vietā norādot gaļas izciršanas uzņēmuma numuru.Cieta speķa gabalus, no kuriem noņemta āda, saliek partijās pa pieciem gabaliem, aizzīmogo oficiālā uzraudzībā un marķē saskaņā ar 32. punktu."4. "32. Ja liemeņu vai subproduktu atgriezumus nosūta iesaiņojumā, 28. vai 31. punktā paredzēto zīmogu piestiprina skaidri saskatāmai etiķetei uz iesaiņojuma, lai iesaiņojuma atvēršanas laikā zīmogs obligāti būtu jāpārlauž."Svītro 32. punkta pēdējo teikumu.5. "33. Gaļas apzīmogošanai ar tinti drīkst izmantot tikai metilvioleto vai jebkuru citu violetu krāsvielu, kas šādam nolūkam ir atļauta saskaņā ar Kopienas noteikumiem."10. pants"34. Gaļas iekraušanas laikā valsts pilnvarotam veterinārārstam jāizsniedz veselības sertifikāta oriģināls, ko pievieno gaļas sūtījumam, kamēr to ved uz saņēmēju valsti. Veselības sertifikātam pēc formas un satura jāatbilst II pielikumā norādītajam paraugam, jābūt rakstītam vismaz galamērķa valsts valodā un tajā jābūt informācijai, kas precizēta II pielikumā sniegtajā paraugā."11. pants"a) - iepriekšminētajā 3. punktā aprakstītajai gaļai- uz etiķetes, kas piestiprināta 3. punktā aprakstītajiem gaļas iesaiņojumiem,ir zīmogs, kas apliecina, ka gaļa nāk vienīgi no dzīvniekiem, kuri nokauti apstiprinātās lopkautuvēs."12. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības astoņu mēnešu laikā pēc tās paziņošanas, un tās tūlīt informē par to Komisiju.13. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīmBriselē, 1966. gada 25. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsB. V. Biesheuvel[1] OV 130, 19.7.1966., 2466./66. lpp.[2] OV 121, 29.7.1964., 2012./64. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2011/81/ES ( 2011. gada 20. septembris ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu deltametrīnu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               21.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 243/16

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/81/ES
   (2011. gada 20. septembris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu deltametrīnu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Deltametrīns ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 deltametrīns ir novērtēts atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai insekticīdos, akaricīdos un produktos citu posmkāju apkarošanai, kas ir minētās direktīvas V pielikumā definētais 18. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotāju dalībvalsti tika izraudzīta Zviedrija, kura saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2008. gada 27. jūnijā Komisijai iesniedza kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija ir izskatījušas kompetentās iestādes ziņojumu. Ziņojumā ietvertos konstatējumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja 2011. gada 6. maijā ir iekļāvusi novērtējuma ziņojumā.

               (5)

               Veikto novērtējumu rezultāti liecina, ka biocīdie produkti, kurus izmanto kā insekticīdus, akaricīdus un produktus citu posmkāju apkarošanai un kuri satur deltametrīnu, varētu atbilst Direktīvas 98/8/EK 5. pantā noteiktajām prasībām. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut deltametrīnu minētās direktīvas I pielikumā.

               (6)

               Savienības mērogā nav novērtēti visi iespējamie lietojumi. Tāpēc ir lietderīgi dalībvalstīm izvērtēt tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kuri nebija pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā, un atļauju piešķiršanas procesā nodrošināt to, ka tiek veikti pienācīgi pasākumi vai noteikti īpaši nosacījumi, lai identificētos riskus samazinātu līdz pieņemamam līmenim.

               (7)

               Ņemot vērā ūdens ekosistēmai identificētos riskus gadījumos, kad produktus lieto iekštelpu barjeru apstrādei un tādējādi rodas noteikta apjoma emisijas uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām, ir lietderīgi noteikt, ka produkti nav atļauti lietojumiem, kas rada šādas emisijas, ja vien netiek iesniegti dati, kuri apliecina, ka produkts atbildīs Direktīvas 98/8/EK 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā piemērojot pienācīgus riska mazināšanas pasākumus.

               (8)

               Šīs direktīvas noteikumi jāpiemēro vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret Savienības tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur deltametrīnu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (9)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas Direktīvas 98/8/EK I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās personas varētu sagatavoties attiecīgo jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (10)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai.

               (11)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (12)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2012. gada 30. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2013. gada 1. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 20. septembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp.

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamā biocīdā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz aktīvajām vielām to sastāvā)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “49

                     deltametrīns

                     (S)-α-ciano-3-fenoksibenzil-(1R,3R)-3-(2,2-dibromvinil)-2,2-dimetilciklopropānkarboksilāts

                        CAS Nr: 52918-63-5
                     EK Nr.: 258-256-6

                     985 g/kg

                     2013. gada 1. oktobris

                     2015. gada 30. septembris

                     2023. gada 30. septembris

                     18

                     Novērtējot pieteikumu atļaujai izmantot produktu saskaņā ar 5. pantu un VI pielikumu, dalībvalstis – ja tas nepieciešams attiecībā uz konkrēto produktu – izvērtē tos lietojumus vai iedarbības scenārijus un tos riskus attiecībā uz cilvēku populācijām un vides segmentiem, kas nav pārstāvēti riska novērtējumā Savienības mērogā.
                     Produkti nav atļauti lietojumiem iekštelpās, no kuriem uz notekūdeņu attīrīšanas iekārtām rodas emisijas, kas saskaņā ar Savienības līmeņa riska novērtējumu rada nepieļaujamu risku, ja vien netiek iesniegti dati, kuri apliecina, ka produkts atbildīs 5. panta un VI pielikuma prasībām, vajadzības gadījumā piemērojot pienācīgus riska mazināšanas pasākumus.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.


title: Padomes direktīva (1976. gada 13. decembris) par pasākumiem, lai veicinātu uzņēmējdarbības veikšanas brīvības un pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvu īstenošanu apdrošināšanas aģentu un brokeru darbības jomā (ex ISIC Group 630), un jo īpaši par pārejas posma pasākumiem attiecībā uz šo darbības jomu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0092

Oficiālais Vēstnesis L 026 , 31/01/1977 Lpp. 0014 - 0019 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0191  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0243  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0191  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0219  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0219

		Padomes direktīva(1976. gada 13. decembris)par pasākumiem, lai veicinātu uzņēmējdarbības veikšanas brīvības un pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvu īstenošanu apdrošināšanas aģentu un brokeru darbības jomā (ex ISIC Group 630), un jo īpaši par pārejas posma pasākumiem attiecībā uz šo darbības jomu(77/92/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 49., 57., 66. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā saskaņā ar Līgumu kopš pārejas perioda beigām nav atļauta nekāda diskriminācija pilsonības dēļ attiecībā uz uzņēmējdarbības brīvību un pakalpojumu sniegšanas brīvību; tā kā šāda režīma principu piemēro jo īpaši attiecībā uz tiesībām pievienoties profesionālajām organizācijām, ja attiecīgās personas profesionālā darbība noteikti saistās ar šo tiesību izmantošanu;tā kā ne visas dalībvalstis paredz nosacījumus apdrošināšanas aģenta un brokera darbības sākšanai un veikšanai; tā kā dažos gadījumos iespējams brīvi sākt un veikt šādu darbību, bet citos gadījumos ir stingri noteikumi, atbilstīgi kuriem profesionālās darbības sākšanas priekšnoteikums ir kvalifikāciju apliecinošs dokuments;tā kā, ņemot vērā atšķirības starp dalībvalstīm attiecībā uz apdrošināšanas aģentu un brokeru darbības jomu, būtu vēlams, cik skaidri vien iespējams, definēt tās darbības, kam piemērojama šī direktīva;tā kā turklāt Līguma 57. pants paredz, ka — lai personām atvieglinātu darbības sākšanu un veikšanu kā pašnodarbinātām personām — ir jāizdod direktīvas, kas paredz diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu un koordinē dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus;tā kā, ja diplomu savstarpējas atzīšanas vai tūlītējas koordinācijas nav, tomēr ir vēlams atvieglot efektīvu uzņēmējdarbības brīvības un pakalpojumu sniegšanas brīvības izmantošanu attiecīgajai darbībai, jo īpaši pieņemot tādus pārejas pasākumus, kādi paredzēti Vispārējās programmās [3], lai izvairītos no nevajadzīgas to dalībvalstu pilsoņu ierobežošanas, kurās uz šādām darbībām neattiecas nekādi nosacījumi;tā kā, lai izvairītos no šādu grūtību rašanās, pārejas pasākumu mērķim būtu jābūt pieļaut, ka attiecīgās darbības sākšanai uzņēmējās dalībvalstīs, kurām ir noteikumi šīs darbības sākšanai, pietiekama kvalifikācija ir fakts, ka pietiekami ilgu laiku un pietiekami nesen šī darbība ir veikta dalībvalstī, no kuras ārvalstnieks ierodas, tajos gadījumos, kad nav nepieciešama iepriekšēja apmācība, lai pārliecinātos, ka attiecīgajai personai ir profesionālās zināšanas, kas ir vienādas ar uzņēmējas dalībvalsts pilsoņu zināšanām;tā kā, ņemot vērā stāvokli Nīderlandē, kur apdrošināšanas brokerus atkarībā no to profesionālajām zināšanām iedala vairākās kategorijās, būtu jāparedz līdzvērtīga sistēma attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem, kas vēlētos sākt darbību vienā vai otrā attiecīgajā kategorijā; tā kā vispiemērotākais un visobjektīvākais kritērijs šim nolūkam ir darbinieku skaits, kas ir vai ir bijuši attiecīgās personas pakļautībā;tā kā, ja aģenta darbība ietver pastāvīgu viena vai vairāku tādu apdrošināšanas uzņēmumu pilnvaru īstenošanu, kas pilnvaro saņēmēju attiecībā uz noteiktiem darījumiem vai visiem darījumiem, kuri iekļaujas attiecīgā uzņēmuma vai uzņēmumu parastajā darbības jomā, uzņemties saistības šā uzņēmuma vai uzņēmumu vārdā, attiecīgajai personai jāvar sākt brokera darbību uzņēmējā dalībvalstī;tā kā šīs direktīvas mērķis zūd, līdzko tiek pabeigta attiecīgo darbību sākšanas un veikšanas nosacījumu koordinācija un diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēja atzīšana;tā kā, ciktāl dalībvalstīs šajā direktīvā minēto darbību sākšana un veikšana attiecībā uz algotiem darbiniekiem ir atkarīga arī no profesionālajām zināšanām un prasmēm, šī direktīva būtu jāpiemēro arī šai personu kategorijai, lai novērstu šķērsli darba ņēmēju brīvai apritei un tādējādi papildinātu pasākumus, kas pieņemti ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 1612/68 (1968. gada 15. oktobris) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 312/76 [5];tā kā tāda paša iemesla dēļ noteikumi attiecībā uz labas reputācijas un iepriekšēja bankrota neesamības apliecinājumu būtu jāpiemēro arī darbiniekiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šajā direktīvā noteiktos pasākumus dalībvalstis paredz attiecībā uz tādu uzņēmējdarbību vai pakalpojumu sniegšanu, ko veic fiziskas personas un uzņēmējsabiedrības (turpmāk "saņēmēji"), uz kurām attiecas Vispārējo programmu I nodaļa un kuras vēlas veikt 2. pantā minētās darbības kā pašnodarbinātas personas.2. Šo direktīvu piemēro arī tiem dalībvalstu pilsoņiem, kuri saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 1612/68 vēlas veikt 2. pantā minētās darbības kā algoti darbinieki.2. pants1. Direktīvu piemēro šādām darbībām, kas ietvertas Uzņēmējdarbības brīvības ierobežojumu atcelšanas vispārējās programmas III pielikuma ex ISIC Group 630:a) tādu personu profesionālā darbība, kuras, pilnīgi brīvi izvēloties uzņēmumu, saved kopā, ar mērķi apdrošināt vai pārapdrošināt, personas, kas vēlas saņemt apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu, un apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas uzņēmumus, veic sagatavošanas darbu apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas līgumu noslēgšanai un, vajadzības gadījumā, piedalās šādu līgumu izpildē un veikšanā, jo īpaši prasības gadījumā;b) tādu personu profesionālā darbība, kurām vairākos līgumos ir uzdots vai kuras ir pilnvarotas rīkoties viena vai vairāku apdrošināšanas uzņēmumu vārdā un uzdevumā vai tikai uzdevumā, ievadot, ierosinot un veicot sagatavošanas darbu apdrošināšanas līgumu slēgšanai vai slēdzot apdrošināšanas līgumus, vai piedaloties šādu līgumu izpildē un veikšanā, jo īpaši prasības gadījumā;c) tādu personu darbība, kuras nav a) un b) apakšpunktos minētās personas un kuras, rīkojoties šo personu uzdevumā, cita starpā veic ievaddarbu, sagatavo apdrošināšanas līgumus vai iekasē apdrošināšanas prēmijas ar nosacījumu, ka šajās darbībās ne klientiem, ne pret klientiem nerodas nekādas apdrošināšanas saistības.2. Šo direktīvu jo īpaši piemēro darbībām, ko dalībvalstīs parasti raksturo šādi:a) šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās darbības:- Beļģijā:- Courtier d'assuranceVerzekeringsmakelaar,- Courtier de réassuranceHerverzekeringsmakelaar,- Dānijā:- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter,- Vācijā:- Versicherungsmakler,- Rückversicherungsmakler,- Francijā:- Courtier d'assurance,- Courtier d'assurance maritime,- Courtier de réassurance,- Īrijā:- Insurance broker,- Reinsurance broker,- Itālijā:- Mediatore di assicurazioni,- Mediatore di riassicurazioni,- Nīderlandē:- Makelaar,- Assurantiebezorger,- Erkend assurantieagent,- Verzekeringsagent,- Apvienotajā Karalistē:- Insurance broker;b) šā panta 1. panta b) apakšpunktā minētās darbības:- Beļģijā:- Agent d'assuranceVerzekeringsagent,- Dānijā:- Forsikringsagent,- Vācijā:- Versicherungsvertreter,- Francijā:- Agent général d'assurance,- Īrijā:- Agent,- Itālijā:- Agente di assicurazioni,- Luksemburgā:- Agent principal d'assurance,- Agent d'assurance,- Nīderlandē:- Gevolmachtigd agent,- Verzekeringsagent,- Apvienotajā Karalistē:- Agent;c) šā panta 1. panta c) apakšpunktā minētās darbības:- Beļģijā:- Sous-agentSub-agent,- Dānijā:- Underagent,- Vācijā:- Gelegenheitsvermittler,- Inkassant,- Francijā:- Mandataire,- Intermédiaire,- Sous-agent,- Īrijā:- Sub-agent,- Itālijā:- Subagente,- Luksemburgā:- Sous-agent,- Nīderlandē:- Sub-agent,- Apvienotajā Karalistē:- Sub-agent.3. pantsDalībvalstis, kurās uz jebkuras 2. pantā minētās darbības sākšanu vai veikšanu attiecas konkrēti ierobežojoši nosacījumi, nodrošina, ka jebkurš saņēmējs, kas izdara attiecīgu pieteikumu, pirms reģistrēšanās vai pirms jebkādas īslaicīgas darbības veikšanas saņem informāciju par noteikumiem, kas reglamentē to profesiju, kurā šī persona vēlas darboties.4. pantsJa dalībvalstī priekšnoteikums kādas no 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētās darbības sākšanai vai veikšanai ir vispārējas, komerciālas vai profesionālas zināšanas vai prasmes, šī dalībvalsts par pietiekamu zināšanu un prasmju pierādījumu uzskata faktu, ka viena no attiecīgajām darbībām ir veikta citā dalībvalstī jebkuru šādu laikposmu:a) četrus gadus pēc kārtas patstāvīgi vai vadītāja amatā vaib) divus gadus pēc kārtas patstāvīgi vai vadītāja amatā, ja saņēmējs pierāda, ka vismaz trīs gadus ir strādājis pie viena vai vairākiem apdrošināšanas aģentiem vai brokeriem, vai vienā vai vairākos apdrošināšanas uzņēmumos; vaic) vienu gadu patstāvīgi vai vadītāja amatā, ja saņēmējs pierāda, ka attiecīgajai darbībai ir saņēmis iepriekšēju apmācību, par ko liecina valsts atzīts sertifikāts, vai arī kompetenta profesionāla organizācija uzskata, ka viņš pilnīgi atbilst tās prasībām.5. pants1. Ja dalībvalsts attiecībā uz kādas 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās darbības sākšanu vai veikšanu piemēro stingrākas prasības nekā tās prasības, kuras tā piemēro attiecībā uz 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajām darbībām, tad attiecībā uz 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās darbības sākšanu vai veikšanu šī dalībvalsts var prasīt, lai attiecīgā darbība būtu veikta citā dalībvalstī 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajā profesijā šādu laikposmu:a) četrus gadus pēc kārtas patstāvīgi vai vadītāja amatā vaib) divus gadus pēc kārtas patstāvīgi vai vadītāja amatā, ja saņēmējs pierāda, ka vismaz trīs gadus ir strādājis pie viena vai vairākiem apdrošināšanas aģentiem vai brokeriem, vai vienā vai vairākos apdrošināšanas uzņēmumos; vaic) vienu gadu patstāvīgi vai vadītāja amatā, ja saņēmējs pierāda, ka attiecīgajai darbībai ir saņēmis iepriekšēju apmācību, par ko liecina valsts atzīts sertifikāts, vai arī kompetenta profesionāla organizācija uzskata, ka viņš pilnīgi atbilst tās prasībām.Darbību, ko saņēmējs veic saskaņā ar 2. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ja tā ietver pastāvīgu viena vai vairāku tādu apdrošināšanas uzņēmumu pilnvaru īstenošanu, kas pilnvaro attiecīgo personu attiecībā uz zināmiem darījumiem vai visiem darījumiem, kuri iekļaujas parastajā attiecīgā uzņēmuma vai uzņēmumu darbības jomā, uzņemties saistības šā uzņēmuma vai uzņēmumu vārdā, uzskata par līdzvērtīgu 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajai darbībai.2. Tomēr Nīderlandē uz 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto darbību sākšanu vai veikšanu papildus attiecina šādus nosacījumus:- ja saņēmējs vēlas strādāt par makelaar, tam jābūt veikušam attiecīgās darbības uzņēmumā, kur tas bijis atbildīgs par vismaz desmit personām,- ja saņēmējs vēlas strādāt par assurantiebezorger, tam jābūt veikušam attiecīgās darbības uzņēmumā, kur tas bijis atbildīgs par vismaz piecām personām,- ja saņēmējs vēlas strādāt par erkend assurantieagent, tam jābūt veikušam attiecīgās darbības uzņēmumā, kur tas bijis atbildīgs par vismaz divām personām.6. pants1. Ja dalībvalstī kādas 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās darbības sākšana vai veikšana ir atkarīga no vispārējām, komerciālām vai profesionālām zināšanām vai prasmēm, šī dalībvalsts par pietiekamu zināšanu un prasmju pierādījumu uzskata faktu, ka attiecīgā darbība ir veikta citā dalībvalstī jebkuru šādu laikposmu:a) divus gadus pēc kārtas vai nu patstāvīgi, vai arī pie viena vai vairākiem apdrošināšanas aģentiem vai brokeriem, vai vienā vai vairākos apdrošināšanas uzņēmumos vaib) vienu gadu a) apakšpunktā noteiktajos apstākļos, ja saņēmējs pierāda, ka attiecīgajai darbībai ir saņēmis iepriekšēju apmācību, par ko liecina valsts atzīts sertifikāts, vai arī kompetenta profesionāla organizācija uzskata, ka tas pilnīgi atbilst tās prasībām.2. Uzskata, ka kādas 2. panta 1. punkta a) vai b) apakšpunktā minētās darbības veikšana vismaz vienu gadu un atbilstošas apmācības saņemšana atbilst 1. punktā noteiktajām prasībām.7. pantsGadījumos, kas minēti 4., 5. un 6. pantā, attiecīgās darbības veikšana nevar būt beigusies vairāk kā desmit gadus pirms 9. panta 1. punktā paredzētā pieteikuma iesniegšanas. Ja dalībvalsts attiecībā uz tās pilsoņiem tomēr noteikusi īsāku laikposmu, to piemēro arī attiecībā uz saņēmējiem.8. pants1. Uzskata, ka persona ir veikusi darbību vadītāja amatā 4. panta un 5. panta 1. punkta nozīmē, ja tā attiecīgo darbību ir veikusi:a) kā uzņēmuma vadītājs vai uzņēmuma nodaļas vadītājs, vaib) kā uzņēmuma vadītāja vietnieks vai tā pilnvarots pārstāvis, ja atbildība šajā postenī ir bijusi līdzvērtīga pārstāvētā vadītāja atbildībai.2. Uzskata arī, ka persona ir veikusi darbību vadītāja amatā 4. panta nozīmē, ja tās pienākumi apdrošināšanas uzņēmumā ir ietvēruši aģentu vadību vai viņu darba pārraudzību.3. Darbam, kas minēts 4. panta b) apakšpunktā un 5. panta 1. punkta b) apakšpunktā, jābūt bijušam saistītam ar atbildību par apdrošināšanas līgumu sagatavošanu, izpildi un veikšanu.9. pants1. Pierādījums par 4., 5., 6. un 7. panta nosacījumu izpildi ir apliecība, ko izdevusi izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde vai organizācija vai tās dalībvalsts kompetentā iestāde vai organizācija, no kuras persona ierodas, un ko persona iesniedz kopā ar pieteikumu par vienas no attiecīgajām darbībām veikšanu uzņēmējā dalībvalstī.2. Dalībvalstis 13. pantā noteiktajā laikā nosaka iestādes un organizācijas, kuras ir kompetentas izdot 1. punktā minēto apliecību, un par to tūlīt informē citas dalībvalstis un Komisiju.3. Katra dalībvalsts 13. pantā noteiktajā laikā informē citas dalībvalstis un Komisiju par iestādēm un organizācijām, kurām jāiesniedz pieteikums un to pamatojošie dokumenti par vienas no 2. pantā minētajām darbībām veikšanu uzņēmējā dalībvalstī.10. pants1. Ja uzņēmēja dalībvalsts pieprasa no saviem pilsoņiem, kas vēlas sākt vai veikt jebkuru no 2. pantā minētajām darbībām, labas reputācijas un iepriekšēja bankrota neesamības apliecinājumu, vai vienu no šiem apliecinājumiem, tā attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem kā pietiekamu pierādījumu pieņem izrakstu no sodāmības reģistra vai, ja tāda nav, līdzvērtīgu dokumentu, ko izdevusi izcelsmes dalībvalsts kompetenta tiesu vai administratīva iestāde vai tās dalībvalsts kompetenta tiesu vai administratīva iestāde, no kuras persona ierodas, un kas apliecina, ka šīs prasības ir ievērotas.2. Ja izcelsmes dalībvalsts vai tā dalībvalsts, no kuras attiecīgais ārvalstnieks ierodas, neizdod 1. punktā minēto dokumentu, to var aizstāt ar zvērestu vai dalībvalstīs, kuras neparedz zvērestu, ar svinīgu paziņojumu, ko attiecīgā persona sniedz kompetentai tiesu vai administratīvai iestādei vai, vajadzības gadījumā, izcelsmes dalībvalsts notāram vai tās dalībvalsts notāram, no kuras šī persona ierodas. Šī iestāde vai notārs izdod apliecību, kas apliecina zvēresta vai svinīgā paziņojuma īstumu. Dot zvērestu vai sniegt paziņojumu attiecībā uz iepriekšēju bankrotu var arī minētās valsts kompetentai profesionālai organizācijai.3. Saskaņā ar 1. un 2. punktu izdotos dokumentus iesniedz ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc to izdošanas.4. Dalībvalstis 13. pantā noteiktajā laikā nosaka iestādes un organizācijas, kas ir kompetentas izdot šā panta 1. un 2. punktā minētos dokumentus, un par to tūlīt informē citas dalībvalstis un Komisiju.Dalībvalstis 13. pantā noteiktajā laikā informē citas dalībvalstis un Komisiju arī par iestādēm un organizācijām, kurām jāiesniedz šajā pantā minētie dokumenti kopā ar pieteikumu par vienas no 2. pantā minētajām darbībām veikšanu uzņēmējā dalībvalstī.5. Ja uzņēmējā dalībvalstī ir nepieciešams apliecinājums par finansiālo stāvokli, šī valsts uzskata izcelsmes dalībvalsts vai tās dalībvalsts, no kuras attiecīgais ārvalstnieks ierodas, banku izdotas apliecības par līdzvērtīgām tās teritorijā izdotām apliecībām.11. pantsJa uzņēmēja dalībvalsts pieprasa tās pilsoņiem, kas vēlas sākt vai veikt kādu no 2. punktā minētajām darbībām, dot zvērestu vai sniegt svinīgu paziņojumu un ja citu dalībvalstu pilsoņi nevar izmantot šā zvēresta vai paziņojuma formu, tā attiecīgajām personām nodrošina līdzvērtīgu zvēresta vai paziņojuma formu.12. pantsŠo direktīvu piemēro, kamēr stājas spēkā noteikumi par valstu tiesību aktu koordināciju saistībā ar attiecīgo darbību sākšanu un veikšanu.13. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai atbilstību šai direktīvai panāktu 18 mēnešos no tās izziņošanas, un par to tūlīt informē Komisiju.14. pantsDalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.15. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 13. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. van der Stoel[1] OV C 78, 2.8.1971., 13. lpp.[2] OV C 113, 9.11.1971., 6. lpp.[3] OV 2, 15.1.1962., 32./62. lpp. un 36./62. lpp.[4] OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.[5] OV L 39, 14.2.1976., 2. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2012/39/ES ( 2012. gada 26. novembris ), ar ko groza Direktīvu 2006/17/EK par noteiktām tehniskajām prasībām cilvēka audu un šūnu testēšanai  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               27.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 327/24

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2012/39/ES
   (2012. gada 26. novembris),
   ar ko groza Direktīvu 2006/17/EK par noteiktām tehniskajām prasībām cilvēka audu un šūnu testēšanai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/23/EK par kvalitātes un drošības standartu noteikšanu cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei, testēšanai, apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai (1) un jo īpaši tās 28. panta e) punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2006. gada 8. februāra Direktīvā 2006/17/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/23/EK par noteiktām tehniskajām prasībām cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei un testēšanai (2), paredz, ka HTLV-I antivielu testēšana jāveic donoriem, kas dzīvo vai ir dzīvojuši vietās, kur ir liela saslimstība, kuru seksuālie partneri vai arī kuru vecāki ir dzīvojuši šādās vietās. Minētā testēšana jāveic kā reproduktīvo šūnu donoriem saskaņā ar Direktīvas 2006/17/EK III pielikumu, tā citiem donoriem saskaņā ar minētās direktīvas II pielikumu.

               (2)

               Saskaņā ar jaunākajiem zinātniskajiem datiem, ko iesniedzis Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC), un praktisko izmēģinājumu pieredzi, ņemot vērā pašreizējās zinātnes atziņas, ir ļoti grūti noteikt, kas ir vieta, kur ir liela saslimstība ar HTLV-I vīrusu. Līdz ar to šī testēšanas prasība nav īstenota vienoti.

               (3)

               “Saslimstība” nosaka jaunu slimības gadījumu vai veselības stāvokļu daudzumu, bet “izplatība” ir attiecīgajā laikā ar minēto slimību inficējušos iedzīvotāju īpatsvars. Praksē par izplatību ir vairāk datu nekā par saslimstību. Turklāt dati par izplatību ir precīzāki nekā par saslimstību, lai noteiktu hroniskas slimības ietekmi kopienā un lai noteiktu turpmākās vajadzības. Līdz ar to ir lietderīgi aizstāt atsauces attiecībā uz lielu saslimstību ar atsaucēm par lielu izplatību, lai nodrošinātu vienotāku HTLV-I testēšanas prasību īstenošanu dalībvalstīs.

               (4)

               Direktīvas 2006/17/EK III pielikuma 4.2. punkts paredz, ka asins paraugus ņem katras ziedošanas laikā, kad reproduktīvās šūnas ziedo partneris (nav paredzēts tiešai izmantošanai) un persona, kas nav partneris.

               (5)

               Ciktāl tas attiecas uz partnera reproduktīvo šūnu ziedošanu, jaunākie zinātniskie dati liecina, ka prasītā testēšana noteiktā laika intervālā, kas nepārsniedz 24 mēnešus, nemazinātu attiecīgo šūnu drošību, kamēr vien audu centros, kuros veic medicīnisko apaugļošanu, ir drošības un kvalitātes nodrošināšanas sistēmas saskaņā ar Direktīvas 2004/23/EK 16. pantu. Var paļauties uz iepriekšējā testa rezultātiem, kas veikts tam pašam donoram minētajos laika intervālos.

               (6)

               Tā kā katras ziedošanas laikā veiktā testēšana nevairo partneru ziedoto reproduktīvo šūnu drošību, balstoties uz praktisko izmēģinājumu pieredzi, šī prasība saistīta ar augstām izmaksām un ir apgrūtinoša gan pacientiem, gan veselības aprūpes sistēmām. Lai rīkotos saskaņotāk attiecībā uz sasniedzamo drošības mērķi, ir lietderīgi dalībvalstīm ļaut pieprasīt testēšanu noteiktos laika intervālos, ko tās var noteikt līdz 24 mēnešiem, nevis ikreiz, kad tiek veikts ziedojums.

               (7)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi atbilstoši Direktīvas 2004/23/EK 29. pantam izveidotā komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2006/17/EK II un III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2014. gada 17. jūnijam. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 26. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 102, 7.4.2004., 48. lpp.

      (2)  OV L 38, 9.2.2006., 40. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2006/17/EK II un III pielikumu groza šādi:

                  1)

                  direktīvas II pielikuma 1.2. punktu aizstāj ar šādu:

                              “1.2.

                                 HTLV-I antivielu testēšana jāveic donoriem, kas dzīvo vai ir dzīvojuši vietās, kur vīrusa izplatība ir liela, kuru seksuālie partneri ir dzīvojuši šādās vietās vai arī kuru vecāki ir dzīvojuši šādās vietās.”;

                  2)

                  direktīvas III pielikumu groza šādi:

                              a)

                              pielikuma 2.4. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “2.4.

                                             HTLV-I antivielu testēšana jāveic donoriem, kas dzīvo vai ir dzīvojuši vietās, kur vīrusa izplatība ir liela, kuru seksuālie partneri ir dzīvojuši šādās vietās vai arī kuru vecāki ir dzīvojuši šādās vietās.”;

                              b)

                              pielikuma 3.3. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “3.3.

                                             HTLV-I antivielu testēšana jāveic donoriem, kas dzīvo vai ir dzīvojuši vietās, kur vīrusa izplatība ir liela, kuru seksuālie partneri ir dzīvojuši šādās vietās vai arī kuru vecāki ir dzīvojuši šādās vietās.”;

                              c)

                              pielikuma 4.2. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “4.2.

                                          Asins paraugi jāņem katras ziedošanas laikā, ko veic citas personas, nevis partneri.
                                          Partnera ziedojumam (nav paredzēts tiešai izmantošanai) asins paraugus ņem trīs mēnešu laikā pirms pirmā ziedojuma. Turpmākiem tā paša partnera ziedojumiem asins paraugus ņem atbilstīgi valsts likumdošanai, bet ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc pēdējās parauga ņemšanas.”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/114/EK ( 2009. gada 16. septembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 87/372/EEK par frekvenču joslām, kas rezervējamas publisku Viseiropas sauszemes šūnu mobilo ciparsignālu sakaru saskaņotai ieviešanai Kopienā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               20.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 274/25

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/114/EK
   (2009. gada 16. septembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 87/372/EEK par frekvenču joslām, kas rezervējamas publisku Viseiropas sauszemes šūnu mobilo ciparsignālu sakaru saskaņotai ieviešanai Kopienā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvā 87/372/EEK (3), ko papildina Padomes 1987. gada 25. jūnija Ieteikums par publisku Viseiropas sauszemes šūnu mobilo ciparsignālu sakaru saskaņotu ieviešanu Kopienā (4) un Padomes 1990. gada 14. decembra Rezolūcija par pēdējo posmu publisku Viseiropas sauszemes šūnu mobilo ciparsignālu sakaru saskaņotai ieviešanai Kopienā (GSM) (5), ir atzīta nepieciešamība Kopienas ekonomiskās attīstības interesēs pilnībā izmantot mūsdienīgu telesakaru tīklu piedāvātos resursus, jo īpaši mobilos radiosakarus. Tāpat ir atzīta arī vienreizējā iespēja, ko Eiropas mēroga mobilo sakaru faktiskai ieviešanai sniedz pāreja uz otrās paaudzes šūnu mobilo ciparsignālu sakaru sistēmu.

               (2)

               890–915 MHz un 935–960 MHz frekvenču joslas rezervēja publisku Eiropas mēroga sauszemes šūnu mobilo ciparsignālu sakaru pakalpojumiem, kurus paredzēts sniegt visās dalībvalstīs saskaņā ar kopēju specifikāciju, sauktu par GSM. Vēlāk tā sauktais joslas paplašinājums (880–890 MHz un 925–935 MHz) kļuva pieejams GSM darbībai, un šīs frekvenču joslas kopā ir pazīstamas kā 900 MHz josla.

               (3)

               Kopš 1987. gada tiek izstrādātas jaunas ciparu radio tehnoloģijas, kas nodrošina inovatīvus Eiropas mēroga elektroniskos sakarus un var darboties līdztekus GSM 900 MHz joslā tehnoloģiski neitrālākā reglamentējošā kontekstā. 900 MHz joslai piemīt labas izplatīšanās iezīmes, kas dod lielāku pārklājumu nekā augstāku frekvenču joslas, un tā ļauj nodrošināt mūsdienīgus balss, datu un multivides pakalpojumus mazapdzīvotos un lauku apvidos.

               (4)

               Lai palīdzētu sasniegt iekšējā tirgus mērķus un mērķus, kas izklāstīti Komisijas 2005. gada 1. jūnija Paziņojumā “i2010 iniciatīva – Eiropas informācijas sabiedrība izaugsmei un nodarbinātībai”, vienlaikus saglabājot GSM pieejamību lietotājiem visā Eiropā, un lai pēc iespējas palielinātu konkurenci, patērētājiem sniedzot plašu pakalpojumu un tehnoloģiju izvēli, būtu jārada iespēja 900 MHz joslu izmantot citām tehnoloģijām, tādējādi ļaujot papildus piedāvāt saderīgus un mūsdienīgus Eiropas mēroga pakalpojumus, kas darbotos līdztekus GSM.

               (5)

               Turpmākā 900 MHz joslas izmantošana un jo īpaši jautājums par to, cik ilgi GSM būs atskaites tehnoloģija tehniskai līdzāspastāvēšanai šajā joslā, ir iekšējam tirgum stratēģiski svarīgs jautājums. Tas būtu jāizskata kopā ar citiem Kopienas bezvadu piekļuves politikas jautājumiem turpmākajās radiofrekvenču spektra politikas programmās, kas tiks pieņemtas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (6). Šajās programmās ciešā sadarbībā ar Radiofrekvenču spektra politikas grupu (RSPG), kas izveidota ar Komisijas Lēmumu 2002/622/EK (7), tiks noteikti politikas virzieni un radiofrekvenču spektra izmantošanas stratēģiskās plānošanas mērķi.

               (6)

               Iespējams, ka 900 MHz joslas izmantojuma liberalizācija varētu radīt konkurences izkropļojumus. Jo īpaši, ja atsevišķiem mobilo sakaru operatoriem nav piešķirts frekvenču spektrs 900 MHz joslā, tie varētu atrasties neizdevīgākā situācijā izmaksu un efektivitātes ziņā salīdzinājumā ar operatoriem, kas spēs nodrošināt trešās paaudzes (3G) pakalpojumus šajā joslā. Atbilstīgi reglamentējošajiem noteikumiem par elektroniskajiem sakariem un jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (8) dalībvalstis var grozīt un/vai pārskatīt frekvenču spektra izmantošanas tiesības, un līdz ar to dalībvalstīm ir mehānisms, ar ko nepieciešamības gadījumā novērst šādus iespējamus konkurences izkropļojumus.

               (7)

               Dalībvalstīm grozītā Direktīva 87/372/EEK būtu jātransponē sešos mēnešos pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā. Lai gan tas neliek dalībvalstīm izmainīt spēkā esošās izmantošanas tiesības vai uzsākt atļaujas izsniegšanas procedūru, tomēr dalībvalstīm jāizpilda Direktīvā 2002/20/EK noteiktās prasības, kad 900 MHz josla ir darīta pieejama saskaņā ar šo direktīvu. To darot, tām jo īpaši būtu jāizpēta, vai šīs direktīvas īstenošana varētu izkropļot konkurenci attiecīgajos mobilo sakaru tirgos. Ja dalībvalstis secina, ka tas tā ir, tām būtu jāapsver, vai ir objektīvi pamatoti un samērīgi grozīt izmantošanas tiesības operatoriem, kam piešķirtas 900 MHz frekvenču izmantošanas tiesības, un atbilstošā gadījumā pārskatīt šīs izmantošanas tiesības un sadalīt tās atkārtoti, lai novērstu šādus konkurences izkropļojumus. Pirms pieņemt jebkādu lēmumu par šādu rīcību, būtu jānotiek sabiedriskai apspriešanai.

               (8)

               Ikviens spektrs, kas saskaņā ar šo direktīvu darīts pieejams, būtu jāpiešķir pārredzamā veidā un tā, lai nodrošinātu, ka attiecīgajos tirgos nav konkurences izkropļojumu.

               (9)

               Lai citas sistēmas varētu darboties līdztekus GSM tajā pašā joslā, būtu jāizvairās no kaitīgiem traucējumiem, izmantojot tehniskā lietojuma noteikumus, kas piemērojami citām sistēmām, kuras nav GSM, darbojoties 900 MHz joslā.

               (10)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 676/2002/EK (2002. gada 7. marts) par normatīvo bāzi radiofrekvenču spektra politikai Eiropas Kopienā (radiofrekvenču spektra lēmums) (9) ļauj Komisijai pieņemt tehniskus īstenošanas pasākumus, lai nodrošinātu saskaņotus nosacījumus radiofrekvenču spektra pieejamībai un efektīvam izmantojumam.

               (11)

               Pēc Komisijas lūguma Eiropas Pasta un telekomunikāciju administrāciju konference (CEPT) izstrādāja tehniskus ziņojumus, kas rāda UMTS (Universal Mobile Telecommunications System) spēju 900 MHz joslā darboties līdztekus GSM sistēmām. Tāpēc 900 MHz josla būtu jāatver UMTS, kas ir sistēma, kura var darboties līdztekus GSM sistēmām, kā arī citām sistēmām, tiklīdz var pierādīt, ka tās spēj darboties līdztekus GSM, saskaņā ar procedūru, kas radiofrekvenču spektra lēmumā noteikta radiofrekvenču spektra pieejamības un efektīva izmantojuma saskaņotu nosacījumu pieņemšanai. Ja dalībvalsts nolemj piešķirt izmantošanas tiesības sistēmām, kas izmanto UMTS 900 specifikāciju, radiofrekvenču spektra lēmuma un Direktīvas 2002/21/EK noteikumu īstenošana nodrošinās, ka šādas sistēmas ir aizsargātas no kaitīgiem traucējumiem, ko izraisa citu sistēmu darbība.

               (12)

               Būtu jānodrošina atbilstoša aizsardzība starp to joslu lietotājiem, uz kurām attiecas šī direktīva, un blakus esošo joslu lietotājiem. Turklāt būtu jāņem vērā potenciālās sistēmas aviācijas sakariem virs 960 MHz augstākas radiofrekvences un kuras šajā nozarē piedalās ES politikas mērķu īstenošanā. CEPT šajā jautājumā ir sniegusi tehnisku ieteikumu.

               (13)

               Spektra pārvaldības un pieejamības elastība būtu jāpalielina, lai veicinātu elektronisko sakaru iekšējā tirgus mērķu sasniegšanu. Tāpēc 900 MHz joslai vajadzētu būt atvērtai citām sistēmām citu Eiropas mēroga pakalpojumu sniegšanai, tiklīdz var pierādīt, ka tās var darboties līdztekus GSM sistēmām.

               (14)

               Lai 900 MHz joslā līdztekus GSM sistēmām varētu izmantot jaunas ciparu tehnoloģijas, būtu atbilstīgi jāgroza Direktīva 87/372/EEK un jāatceļ šīs joslas rezervācija tikai GSM sistēmām,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 87/372/EEK
   Direktīvu 87/372/EEK groza šādi:

               1)

               direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “1. pants
               1.   Saskaņā ar tehniskiem īstenošanas pasākumiem, kas pieņemti atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumam Nr. 676/2002/EK (2002. gada 7. marts) par normatīvo bāzi radiofrekvenču spektra politikai Eiropas Kopienā (radiofrekvenču spektra lēmums) (10), dalībvalstis 880–915 MHz un 925–960 MHz frekvenču joslas (900 MHz josla) dara pieejamas GSM un UMTS sistēmām, kā arī citām zemes sistēmām, kas spējīgas nodrošināt elektronisko sakaru pakalpojumus, darbojoties līdztekus GSM sistēmām.
               2.   Īstenojot šo direktīvu, dalībvalstis pārbauda, vai spēkā esošais 900 MHz joslas piešķīrums konkurējošajiem mobilo sakaru operatoriem attiecīgās dalībvalsts teritorijā neradīs konkurences kropļojumus konkrētajā mobilo sakaru tirgū, un, ja tas ir pamatoti un samērīgi, tās risina šādu konkurences kropļojumu jautājumu saskaņā ar 14. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/20/EK (2002. gada 7. marts) par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (atļauju izsniegšanas direktīva) (11).

               2)

               direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “2. pants
               Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

                           a)

                           “GSM sistēma” ir elektronisko sakaru tīkls, kas atbilst ETSI publicētiem GSM standartiem, it īpaši EN 301502 un EN 301511;

                           b)

                           “UMTS sistēma” ir elektronisko sakaru tīkls, kas atbilst ETSI publicētiem UMTS standartiem, it īpaši EN 301 908-1, EN 301 908-2, EN 301 908-3 un EN 301 908-11.”;

               3)

               direktīvas 3. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “3. pants
               1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2010. gada 9. maijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu kopā ar atbilstības tabulu, kur atspoguļota atbilstība starp minētajiem noteikumiem un šo direktīvu.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
               2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.”;

               4)

               svītro 4. pantu.

         2. pants
   Spēkā stāšanās
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 16. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. MALMSTRÖM

      (1)  2009. gada 25. februāra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 6. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 27. jūlija Lēmums.

      (3)  OV L 196, 17.7.1987., 85. lpp.

      (4)  OV L 196, 17.7.1987., 81. lpp.

      (5)  OV C 329, 31.12.1990., 25. lpp.

      (6)  OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.

      (7)  OV L 198, 27.7.2002., 49. lpp.

      (8)  OV L 108, 24.4.2002., 21. lpp.

      (9)  OV L 108, 24.4.2002., 1. lpp.

      (10)  OV L 108, 24.4.2002., 1. lpp.

      (11)  OV L 108, 24.4.2002., 21. lpp.”;


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0059

Padomes Direktīva 93/59/EEK (1993. gada 28. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 70/220/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem

Oficiālais Vēstnesis L 186 , 28/07/1993 Lpp. 0021 - 0027 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 24 Lpp. 0143  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 24 Lpp. 0143  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 012 Lpp. 136  - 142

		Padomes Direktīva 93/59/EEK(1993. gada 28. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 70/220/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ir svarīgi pieņemt pasākumus iekšējā tirgus kontekstā; tā kā iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite;tā kā pirmā Eiropas Kopienu darbības programma par vides aizsardzību, kas apstiprināta 1973. gada 22. novembrī [4], aicināja ņemt vērā jaunākos zinātnes sasniegumus, apkarojot mehānisko transportlīdzekļu izplūdes gāžu radīto atmosfēras piesārņojumu, un attiecīgi grozīt iepriekš pieņemtās direktīvas; tā kā trešā rīcības programma, kas apstiprināta 1983. gada 7. februārī [5], paredz papildu centienus, lai būtiski samazinātu mehānisko transportlīdzekļu radītā piesārņojuma līmeni;tā kā Direktīva 70/220/EEK [6] ir viena no atsevišķajām direktīvām attiecībā uz EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas izveidota ar Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [7];tā kā Direktīva 70/220/EEK paredz robežvērtības oglekļa oksīda un nesadedzināta ogļūdeņraža izplūdēm no šādu transportlīdzekļu motoriem; tā kā pirmoreiz šīs robežvērtības samazināja ar Direktīvu 74/290/EEK [8] un saskaņā ar Direktīvu 77/102/EEK [9] papildināja ar robežvērtībām pieļaujamām slāpekļa oksīda emisijām; tā kā robežvērtības šiem trim piesārņojuma veidiem tika sekojoši samazinātas ar Direktīvu 78/665/EEK [10], 83/351/EEK [11] un 88/76/EEK [12], ar Direktīvu 88/436/EEK [13] ieviesa robežvērtības daļiņas saturošām emisijām no dīzeļa motoriem un ar Direktīvu 89/458/EEK [14] ieviesa stingrākus Eiropas standartus piesārņojošo gāzveida vielu emisijām no automašīnām ar motora tilpumu zem 1400 cm3; tā kā šie standarti ir attiecināti uz visām automašīnām, neatkarīgi no to motora tilpuma, pamatojoties uz uzlabotu Eiropas testēšanas procedūru, iekļaujot ārpuspilsētas braukšanas ciklu un prasības attiecībā uz iztvaikošanas emisijām un uz ar emisijām saistītu automašīnu sastāvdaļu ilglietojumu, kā arī stingrākus daļiņas saturošu emisiju standartus ar dīzeļmotoriem aprīkotām automašīnām, ko ieviesa ar Direktīvu 91/441/EEK;tā kā stingrie Eiropas standarti attiecas tikai uz pasažieru automašīnām, kas paredzētas ne vairāk kā sešu personu pārvadāšanai un kuru maksimālais svars nav lielāks par 2500 kg; tā kā pārejas noteikumi attiecībā uz citām transportlīdzekļu kategorijām, kas ietvertas Direktīvā 70/220/EEK, jo īpaši uz vieglajiem kravas automobiļiem, paredz ne tik stingrus pasākumus;tā kā stingrāku standartu ietekme uz vidi būtiski palielinātos un paātrinātos, ja dalībvalstis piešķirtu nodokļu atvieglojumus attiecībā uz jaunu transportlīdzekļu iepirkšanu, kas jau iepriekš atbilst šajā direktīvā noteiktajiem standartiem;tā kā pastāv vispārēja vienprātība, ka transporta attīstība Kopienā palielinās vides piesārņošanu; tā kā faktiskā satiksmes blīvuma attīstība ir pārsniegusi oficiālās prognozes; tā kā tāpēc attiecībā uz visiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem ir jānosaka ļoti stingri izplūdes gāzu emisiju standarti;tā kā īpaši pētījumi un attīstības centieni, lai samazinātu gaisa piesārņojumu no mehāniskajiem transportlīdzekļiem, var būt izšķirošs faktors Eiropas autotransporta nozares konkurētspējas uzlabošanā;tā kā Komisijai ir uzdevums regulāri izvērtēt jaunākos zinātniskos sasniegumus, kas ļauj pazemināt atļautās robežvērtības gaisa piesārņojumam no mehāniskiem transportlīdzekļiem un veikt attiecīgos samazināšanas pasākumus, kas piedāvājami pēc apspriedes ar Mehānisko transportlīdzekļu emisiju grupu;tā kā nākamajā robežvērtību samazināšanas stadijā vieglajiem kravas automobiļiem, un saskaņā ar atbilstošu tehnisko izvērtējumu, II un III kategorijas transportlīdzekļus varētu apvienot, un būtu jāsvītro īpašās robežvērtības, kas attiecas uz ražošanas atbilstības kontroli;tā kā ņemot vērā Komisijas veikto darbu šajā jomā, ir redzams, ka Kopienas ražošanas nozarei ir pieejamas vai tiek uzlabotas tehnoloģijas, kas ļauj šajā direktīvā ietvertajiem transportlīdzekļiem atbilst standartiem, kas ir tikpat stingri kā tie, kas attiecas uz pasažieru automašīnām, ņemot vērā īpašos šādu transportlīdzekļu apstākļus; tā kā piedāvātie standarti būtu jāievieš cik vien iespējams drīz, lai nodrošinātu Kopienas pret ceļu satiksmes radīto gaisa piesārņojumu pieņemto pasākumu konsekvenci,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 70/220/EEK I, III, IV, V un IX pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. No 1993. gada 1. oktobra dalībvalstis, pamatojoties uz to emisiju radīto gaisa piesārņojumu, nedrīkst:- atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam mehānisko transportlīdzekļu tipam, vai- aizliegt sākt mehānisko transportlīdzekļu ekspluatāciju,ja šāda veida mehāniskā transportlīdzekļa vai šādu transportlīdzekļu radītā emisija atbilst Direktīvas 70/220/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, noteikumiem.2. No 1993. gada 1. oktobra dalībvalstis:- vairs nedrīkst piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai izdot Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto dokumentu attiecībā uz mehāniskā transportlīdzekļa tipu, un- tām jāatsaka valsts tipa apstiprinājums attiecībā uz mehāniskā transportlīdzekļa tipu,kura radītā emisija neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK pielikumā minētajām prasībām.3. No 1994. gada 1. oktobra dalībvalstis aizliedz sākt tādu transportlīdzekļu ekspluatāciju, kuru radītā emisija neatbilst Direktīvas 70/220/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, pielikumā minētajām prasībām.3. pantsDalībvalstis var paredzēt nodokļu atvieglojumus tikai attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kas atbilst šai direktīvai. Šādiem atvieglojumiem jāatbilst Līguma noteikumiem un papildus jāatbilst šādiem nosacījumiem:- tiem jāattiecas tikai un jauniem transportlīdzekļiem, kas piedāvāti pārdošanai dalībvalsts tirgū un kas jau iepriekš atbilst šīs direktīvas prasībām,- tos pārtrauc 2. panta 3. punktā minētajās dienās, kad jaunu transportlīdzekļu emisijas vērtības spēkā stājas obligāti,- tie attiecībā uz katru transportlīdzekļu veidu ir tādā vērtībā, kas ir būtiski zemāka par faktiskajām tā aprīkojuma izmaksām, kurš uzstādīts, lai atbilstu noteiktajām vērtībām, un tā uzstādīšanas izmaksām uz transportlīdzekļa.Komisiju pietiekami laicīgi informē par plāniem ieviest vai grozīt pirmajā punktā minētos nodokļu atvieglojumus, lai tā varētu sniegt piezīmes.4. pantsPadome, rīkojoties saskaņā ar Līgumā paredzētajiem noteikumiem, līdz 1994. gada 31. decembrim pieņem lēmumu attiecībā uz priekšlikumu, ko par tālāku robežvērtību samazināšanu Komisija iesniegs līdz 1993. gada 31. decembrim.Samazinātās robežvērtības līdz 1996. gada 1. janvārim nepiemēro attiecībā uz jauniem I kategorijas transportlīdzekļu tipa apstiprinājumiem un līdz 1997. gada 1. janvārim attiecībā uz II un III kategorijas transportlīdzekļiem, kā noteikts tabulā ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/220/EEK I pielikuma 5.3.1.4. punktā; tie var būt par pamatu nodokļu atvieglojumiem no jaunās direktīvas pieņemšanas dienas.Palielinātās robežvērtības attiecībā uz ražošanas kontroli (kā noteikts I pielikuma 7.1.1. punkta tabulā) pārstāj piemērot no otrajā daļā noteikto samazināto robežvērtību piemērošanas dienas.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā līdz 1993. gada 30. septembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, kuru reglamentē šī direktīva.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1993. gada 28. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Auken[1] OV C 100, 22.4.1992., 7. lpp.[2] OV C 305, 23.11.1992., 120. lpp. unOV C 176, 28.6.1993.[3] OV C 313, 30.11.1992., 11. lpp.[4] OV C 112, 20.12.1973., 1. lpp.[5] OV C 46, 17.2.1983., 1. lpp.[6] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 91/441/EEK (OV L 242, 30.8.1991., 1. lpp.).[7] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/53/EEK (OV L 225, 10.8.1992., 1. lpp.).[8] OV L 159, 15.6.1974., 61. lpp.[9] OV L 32, 3.2.1977., 32. lpp.[10] OV L 223, 14.8.1978., 48. lpp.[11] OV L 197, 20.7.1983., 1. lpp.[12] OV L 36, 9.2.1988., 1. lpp.[13] OV L 214, 6.8.1988., 1. lpp.[14] OV L 226, 3.8.1989., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDIREKTĪVAS 70/220/EEK PIELIKUMU GROZĪJUMII PIELIKUMS1.Pielikuma 5.2.1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"5.2.1. Uz transportlīdzekļiem ar dzirksteļaizdedzes motoru attiecas šādi testi:I tips : (izplūdes caurules vidējās emisijas imitēšana pēc aukstās palaišanas)II tips : (oglekļa oksīda emisija tukšgaitā)III tips : (kartera gāzu emisija)IV tips : (iztvaikošanas emisija)V tips : (pretpiesārņojuma ierīču izturīgums)."2.Pielikuma 5.2.2. punktu svītro.3.Pielikuma 5.2.3. punkts ir šāds:"5.2.3. Uz transportlīdzekļiem ar kompresijaizdedzes motoru attiecas šādi testi:- I tips: (izplūdes caurules vidējās emisijas imitēšana pēc aukstās palaišanas)- V tips: (pretpiesārņojuma ierīču izturīgums)."4.Pielikuma 5.2.4. punktu svītro.5.Pielikuma 1.5.2. attēlu aizstāj ar šādu attēlu:"1.5.2. attēlsDažādi tipa apstiprināšanas un attiecināšanas veidiTipa apstiprinājuma tests | M un N kategoriju transportlīdzekļi ar dzirksteļaizdedzes motoru | M1 un N1 kategoriju transportlīdzekļi ar kompresijaizdedzes motoru |I tips | Jā (masa ≤ 3,5 t) | Jā (masa ≤ 3,5 t) |II tips | Jā (masa > 3,5 t) | — |III tips | Jā | — |IV tips | Jā (masa ≤ 3,5 t) | — |V tips | Jā (masa ≤ 3,5 t) | Jā (masa ≤ 3,5 t) |Nosacījumi attiecināšanai | 6. iedaļa | —6. iedaļa—M2 un N2ar atskaites masu, kas nav lielāka par 2840 kg" |6.Pielikuma 5.3.1.2.1. punkts ir šāds:"5.3.1.2.1. Tests, kas kopumā ilgst…"(punkta atlikušo daļu nemaina).7.Pielikuma 5.3.1.2.4. punktu svītro.8.Pielikuma 5.3.1.4. punktā:—Otrais teikums ir šāds:"Rezultātus reizina ar…"(atlikušo daļu nemaina);—Tabulu aizstāj ar šādu tabulu:"Transportlīdzekļa kategorija | Atskaites masa | Robežvērtības || | RW (kg) | Oglekļa oksīda masa | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu apvienotā masa | [1]Makrodaļiņu masa |L1 (g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |M [2] | visi | 2,72 | 0,97 | 0,14 |N1 [3] | I kategorija | RW ≤ 1250 | 2,72 | 0,97 | 0,14 |II kategorija | 1250 < RW ≤ 1700 | 5,17 | 1,4 | 0,19 |III kategorija | 1700 < RW | 6,9 | 1,7 | 0,25 |9.Pielikuma 5.3.2.1. punkts ir šāds:"5.3.2.1. Šo testu veic transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoru un uz ko neattiecas 5.3.1. punktā minētais tests."10.Pielikuma 5.3.2.2. punkts ir šāds:"5.3.2.2. Pēc testa saskaņā ar IV pielikumu, oglekļa oksīda saturs izplūdes gāzu tilpuma %, ko rada motors tukšgaitā, nedrīkst pārsniegt 3,5 % ražotāja noteiktos iestatījumos un 4,5 % minētajā pielikumā noteikto pielāgojumu ietvaros."11.Pielikuma 5.3.4.1. punkts ir šāds:"5.3.4.1. Šo testu veic visiem 1. iedaļā minētajiem transportlīdzekļiem, izņemot transportlīdzekļus ar kompresijaizdedzes motoru."12.Pielikuma 5.3.5.1. punkta pirmais teikums ir šāds:"5.3.5.1. Šo testu veic visiem 1. iedaļā minētajiem transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas 5.3.1. punktā noteiktais tests"(atlikušo daļu nemaina).13.Pielikuma 6.1.1. punkts ir šāds:"6.1.1. Transportlīdzekļu tipi ar dažādām atskaites masām.6.1.1.1. Transportlīdzekļa tipam piešķirto apstiprinājumu var attiecināt tikai uz tiem transportlīdzekļu tipiem, attiecībā uz kura atskaites masu ir jāizmanto nākamā augstākā ekvivalentā inerce vai jebkura zemāka ekvivalentā inerce.6.1.1.2. N1 kategorijas un 5.3.1.4. iedaļas 2. piezīmē minētās M kategorijas transportlīdzekļu gadījumā, ja attiecībā uz atskaites masu transportlīdzekļa tipam, kuram pieprasa apstiprinājuma attiecināšanu, ir nepieciešama spararata izmantošanu ar ekvivalento inerci, kas ir zemāka nekā tam, ko izmanto jau apstiprinātajam tipam, apstiprinājuma attiecinājumu piešķir, ja jau apstiprinātā transportlīdzekļa radīto piesārņojošo vielu masas ietilpst robežās, kas noteiktas attiecībā uz transportlīdzekli, par kuru pieprasa apstiprinājuma attiecinājumu."14.Pielikuma 7.1.1. punktā tabulu aizstāj ar šādu tabulu:"Transportlīdzekļa kategorija | Atskaites masa | Robežvērtības |RW (kg) | Oglekļa oksīda masa | Ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu apvienotā masa | [4]Makrodaļiņu masa |L1 (g/km) | L2 (g/km) | L3 (g/km) |M [5] | visi | 3,16 | 1,13 | 0,18 |N1 [6] | RW ≤ 1250 | 3,16 | 1,13 | 0,18 |1250 < RW ≤ 1700 | 6,0 | 1,6 | 0,22 |1700 < RW | 8,0 | 2,0 | 0,29 |15.Pielikuma 8. punkts:—Pielikuma 8.1. iedaļu svītro,—Pielikuma 8.2. iedaļas otrais ievilkums ir šāds:"– noteikumi, kas paredzēti M1 (2) kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoriem, kuru tilpums pārsniedz 2 litrus, I pielikumā Direktīvā 70/220/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/76/EEK";—Pielikuma 8.3. iedaļa ir šāda:"M1 (2) kategorijas transportlīdzekļiem līdz 1994. gada 1. jūlijam tipa apstiprināšanai un līdz 1994. gada 31. decembrim ekspluatācijas uzsākšanai, unN1 (3) kategorijas transportlīdzekļiem līdz 1994. gada 1. oktobrim tipa apstiprināšanai un līdz 1995. gada 1. oktobrim ekspluatācijas uzsākšanai,attiecībā uz apvienoto ogļūdeņražu un slāpekļa oksīdu masu un makrodaļiņu masu transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar tiešās iesmidzināšanas tipa kompresijaizdedzes motoriem, robežvērtības iegūst, reizinot L2 un L3 vērtības 5.3.1.4. punkta (tipa apstiprināšana) un 7.1.1.1. punkta (atbilstības tests) tabulā ar koeficientu 1,4.(2) Skatīt 5.3.1.4. iedaļas 2. piezīmi.(3) Skatīt 5.3.1.4. iedaļas 3. piezīmi."III PIELIKUMS16.Pielikuma 2.3.1. punktā:—Otro daļu aizstāj ar šīm trim daļām:"M (2) kategorijas transportlīdzekļiem ar maksimālo motora jaudu, kas nepārsniedz 30 kW, un maksimālo ātrumu, kas nepārsniedz 130 km/h, līdz 1994. gada 1. jūlijam maksimālo ārpuspilsētas ciklu ātrumu (otrā daļa) ierobežo līdz 90 km/h.N1 (3) kategorijas transportlīdzekļiem ar jaudas un svara attiecību, kas nepārsniedz 30 kw/t (4), un maksimālo ātrumu, kas nepārsniedz 130 km/h, I kategorijas transportlīdzekļiem līdz 1996. gada 1. janvārim un II un III kategorijas transportlīdzekļiem līdz 1997. gada 1. janvārim maksimālo ārpuspilsētas ciklu ātrumu (otrā daļa) ierobežo līdz 90 km/h.Pēc šiem datumiem transportlīdzekļus, kas nesasniedz paātrinājuma un maksimālā ātruma vērtības, kas nepieciešami ekspluatācijas ciklā, jāekspluatē ar pilnīgi nospiestu akseleratoru, līdz tie sasniedz nepieciešamos ekspluatācijas rādītājus. Atkāpes no ekspluatācijas cikla jāreģistrē testa ziņojumā.(2) Skatīt I pielikuma 5.3.1.4. iedaļas 2. piezīmi.(3) Skatīt I pielikuma 5.3.1.4. iedaļas 3. piezīmi.(4) Tehniski pieļaujamā pilnā masa, ko noteicis ražotājs."17.Pielikuma 7.1. punkts ir šāds:"7.1. Paraugu ņemšanaParaugu ņemšanu sāk pirmā elementārā pilsētas cikla sākumā, kā noteikts 6.2.2. punktā, un pabeidz ārpuspilsētas cikla pēdējā tukšgaitas perioda beigās (otrā daļa)."IV PIELIKUMS18.Pielikuma 2.2. punkts ir šāds:"2.2. Testa laikā apkārtējās vides temperatūrai ir jābūt starp 293 un 303 K (20 un 30 oC).Motoru uzsilda, līdz visas dzesēšanas un eļļošanas līdzekļu temperatūras un eļļošanas līdzekļu spiediens līdzsvarojas."19.Pielikuma 2.5.2.1. punkts ir šāds:"2.5.2.1. Vispirms veic mērījumus pie iestatījumiem, kas ir saskaņā ar ražotāja paredzētajiem nosacījumiem."V PIELIKUMS20.Pielikuma 2.1. punkts ir šāds:"2.1. III tipa pārbaudi veic transportlīdzeklim ar dzirksteļaizdedzes motoru, kam attiecīgā gadījumā veikti I vai III tipa testi."IX PIELIKUMS21.II DAĻASvītro 1.5. punktu.[1] "Kompresijaizdedzes motoriem.[2] "Izņemot:- "transportlīdzekļus, kas paredzēti vairāk nekā sešu personu pārvadāšanai, ieskaitot vadītāju,- "transportlīdzekļus, kuru maksimālā masa pārsniedz "2500" kg.[3] "Un tie M kategorijas transportlīdzekļi, kas minēti 2. piezīmē."[4] "Kompresijaizdedzes motoriem.[5] "Skatīt 5.3.1.4. iedaļas 2. piezīmi.[6] "Skatīt 5.3.1.4. iedaļas 3. piezīmi."--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0591

Padomes Direktīva (1985. gada 20. decembris) par Kopienas metožu ieviešanu attiecībā uz paraugu ņemšanu un analīzi cilvēku uzturā lietojamo pārtikas produktu kontrolei

Oficiālais Vēstnesis L 372 , 31/12/1985 Lpp. 0050 - 0052 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0015  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0054  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 15 Lpp. 0015  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 19 Lpp. 0054  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 83  - 85

		Padomes Direktīva(1985. gada 20. decembris)par Kopienas metožu ieviešanu attiecībā uz paraugu ņemšanu un analīzi cilvēku uzturā lietojamo pārtikas produktu kontrolei(85/591/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Eiropas Ekonomikas kopienā būtiski svarīga ir cilvēku uzturā lietojamo pārtikas produktu ražošana, izstrāde, realizācija un lietošana;tā kā metodes, ko izmanto šim nolūkam, ņemot paraugus un veicot analīzi, var tieši atsaukties uz kopējā tirgus veidošanos un darbību; tā kā tās tādēļ būtu jāsaskaņo;tā kā šo metožu, ar kurām tiek ņemti paraugi un veiktas analīzes, noteikšanai lielā mērā ir zinātnisks un tehnisks raksturs; tā kā ir vajadzīga ātra procedūra, kas ļautu attīstīt, uzlabot un papildināt šādas metodes; tā kā, lai atvieglotu šādu pasākumu pieņemšanu, būtu jānosaka kārtība ciešai sadarbībai starp dalībvalstīm un Komisiju Pārtikas produktu pastāvīgajā komitejā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Ja ir vajadzība ieviest Kopienas metodes paraugu ņemšanai un analīzei, lai noteiktu pārtikas produktu sastāvu, ražošanas nosacījumus, iesaiņojumu vai marķējumu, šādas metodes pieņem Komisija vai Padome, kā tas paredzēts 4. pantā noteiktajā kārtībā.2. Šā panta 1. apakšpunkts neskar nekādus īpašus noteikumus, kas ir spēkā patlaban vai tiks pieņemti turpmāk saskaņā ar īpašajiem Kopienas noteikumiem.3. Lai noteiktu, vai ir vajadzība ieviest 1. punktā paredzētos pasākumus, konkrēti ņem vērā šādus kritērijus:a) vajadzību nodrošināt Kopienas tiesību vienādu piemērojumu;b) pastāvošos šķēršļus Kopienas iekšējā tirdzniecībā;c) šā panta a) un b) apakšpunktos minēto kritēriju ilgstošo un periodisko raksturu.2. pants1. Direktīvas, ko paredz 1. pants, ņem vērā zinātniskās un tehniskās domas stāvokli, jo īpaši attiecībā uz pārbaudītām paraugu ņemšanas un analīžu metodēm.2. Šādas direktīvas nosaka dalībvalstīm termiņus, kuros tās jāievieš.3. Šīs direktīvas 1. panta 1. punktā minēto pasākumu ieviešana neliedz dalībvalstīm izmantot citas pārbaudītas un zinātniski pamatotas metodes, ja vien tas nekavē brīvu apriti tādiem produktiem, kas pēc Kopienā pieņemtajām metodēm atzīti par noteikumiem atbilstīgiem. Tomēr, ja rodas nesaskaņas rezultātu interpretācijā, noteicošā loma ir rezultātiem, kas gūti, izmantojot Kopienas metodes.4. Ieviestās analīžu metodes atbilst kritērijiem, kas izklāstīti pielikumā.5. Neskarot 3. pantu, vajadzīgos grozījumus pastāvošajām direktīvām, ciktāl tie atbilst jaunākajam zinātniskās un tehnoloģiskās domas stāvoklim, pēc dalībvalsts pieprasījuma var pieņemt 4. pantā paredzētajā kārtībā.3. pants1. Ja dalībvalstij ir detalizēti pierādījumi, ka pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar 1. pantu, nav piemēroti konkrētajam gadījumam tehnisku iemeslu dēļ vai tāpēc, ka tie nav pietiekami pārliecinoši, izšķirot veselībai svarīgus jautājumus, šī dalībvalsts var uz laiku apturēt attiecīgo pasākumu savā teritorijā, bet tikai attiecībā uz konkrēto gadījumu. Tādēļ tā nekavējoties informē par to citas dalībvalstis un Komisiju, pamatojot savu lēmumu.2. Komisija cik drīz vien iespējams pārbauda dalībvalsts sniegto pierādījumu un tad konsultējas ar dalībvalstīm Pārtikas produktu pastāvīgajā komitejā, kas minēta 4. pantā, un pēc tam tūlīt sniedz savu atzinumu, un veic nepieciešamos pasākumus.3. Ja Komisija uzskata, ka pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar 1. pantu, vajadzīgi grozījumi, lai atrisinātu sarežģījumus, kas minēti 1. punktā, tā uzsāk 4. pantā noteikto procedūru. Dalībvalsts, kas ir apturējusi Kopienas pasākumu, šajā gadījumā turpina to nepielietot, kamēr grozījumi stājas spēkā.4. pants1. Ja tiek pieprasīta šajā pantā noteiktā procedūra, priekšsēdētājs nodod jautājumu izskatīšanai Pārtikas produktu pastāvīgajai komitejai, kas ir izveidota ar Lēmumu 69/414/EEK [4], (turpmāk tekstā "Komiteja") vai nu pēc savas iniciatīvas, vai pēc dalībvalsts pārstāvja pieprasījuma.2. Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par šo projektu termiņā, ko nosaka priekšsēdētājs, ņemot vērā jautājuma steidzamību. Atzinumus pieņem ar 45 % balsu vairākumu, dalībvalstu balsis vērtē tā, kā to paredz Līguma 148. panta 2. punkts. Priekšsēdētājs nebalso.3. a) Ja paredzētie pasākumi saskan ar Komitejas atzinumu, Komisija tos pieņem;b) ja paredzētie pasākumi nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums netiek sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome rīkojas saskaņā ar kvalificētu balsu vairākumu;c) ja Padome nav rīkojusies triju mēnešu laikā pēc priekšlikuma iesniegšanas, Komisija pieņem ierosinātos pasākumus.5. pantsDivu gadu laikā pēc šīs direktīvas izziņošanas [5] dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties par to informē Komisiju.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 20. decembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsR. Steichen[1] OV C 53, 24.2.1984., 9. lpp.[2] OV C 46, 18.2.1985., 95. lpp.[3] OV C 44, 15.2.1985., 1. lpp.[4] OV L 291, 19.11.1969., 9. lpp.[5] Šī direktīva tika izziņota dalībvalstīm 1985. gada 23. decembrī.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. Analīzes metodēs, kas jāapsver pieņemšanai saskaņā ar direktīvas noteikumiem, jāizskata šādi kritēriji:i) specifiskums,ii) pareizība,iii) precizitāte; atkārtojamība laboratorijas iekšienē un starplaboratoriju reproducējamība (laboratorijās un starp laboratorijām),iv) noteikšanas robeža,v) jutība,vi) praktiskums un pielietojamība,vii) citi kritēriji, ko var izvēlēties pēc vajadzības.2. Precizitātes lielumus, kas minēti 1. punkta iii) apakšpunktā, iegūst sadarbības eksperimentos, kas veikti saskaņā ar starptautiski atzītu protokolu par sadarbībā veiktiem eksperimentiem (piem., Starptautiskā Standartizācijas organizācija "Testu metožu precizitāte" (ISO 5725/1981)). Atkārtojamības un reproducējamības lielumus izsaka starptautiski atzītā formā (piem., kā 95 % ticamības intervālu, kas definēts ISO 5725/1981). Sadarbībā veiktā eksperimenta rezultātus publicē vai dara brīvi pieejamus.3. Analīzes metodēm, kas ir vienveidīgi pielietojamas dažādām izstrādājumu grupām, ir jādod priekšroka pār metodēm, kas pielietojamas tikai atsevišķiem izstrādājumiem.4. Analīzes metodes, kas pieņemtas saskaņā ar šo direktīvu, ir jārediģē Starptautiskās Standartizācijas organizācijas ieteiktajā analīzes metožu standartizkārtojumā.--------------------------------------------------