title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/65/EK (2001. gada 27. septembris), ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0065

Oficiālais Vēstnesis L 283 , 27/10/2001 Lpp. 0028 - 0032

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/65/EK(2001. gada 27. septembris),ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiemEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 44. panta 2. punkta g) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru [3],tā kā:(1) Saskaņā ar 32. pantu Padomes Ceturtajā direktīvā 78/660/EEK (1978. gada 25. jūlijs), kas attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem [4], gada pārskatos iekļautie posteņi ir jānovērtē pēc pirkšanas cenas un ražošanas izmaksu principa.(2) Saskaņā ar 33. pantu Direktīvā 78/660/EEK dalībvalstis var atļaut vai uzdot sabiedrībām pārvērtēt dažādus aktīvu posteņus, novērtēt dažus no tiem pēc to aizstāšanas vērtības vai gada pārskatos iekļautajiem posteņiem piemērot citas metodes, kas ņem vērā inflācijas ietekmi.(3) Saskaņā ar 29. pantu Padomes Septītajā direktīvā 83/349/EEK (1983. gada 13. jūnijs), kas attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem [5] aktīvu un pasīvu posteņi, kas iekļaujami konsolidētajos pārskatos, ir jānovērtē saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 31. līdz 42. pantu un 60. pantu.(4) Saskaņā ar 1. pantu Padomes Direktīvā 86/635/EEK (1986. gada 8. decembris) par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem [6] aktīvu un pasīvu posteņi ir jānovērtē saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 31. līdz 42. pantu, izņemot gadījumus, kad Direktīvā 86/635/EEK noteikts citādi.(5) Apdrošināšanas sabiedrību gada un konsolidētos pārskatus sastāda saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/674/EEK (1991. gada 19. decembris) par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem [7]. Direktīvās 78/660/EEK un 83/349/EEK izdarītie grozījumi neattiecas uz Direktīvu 91/674/EEK, tomēr Komisija, apspriedusies ar attiecīgo padomdevēju komiteju, var izteikt līdzīgus priekšlikumus minētās direktīvas grozīšanai.(6) Starptautisko finanšu tirgu dinamisma rezultātā šodien plaši tiek izmantoti ne tikai tradicionālie primārie finanšu instrumenti, piemēram, akcijas un obligācijas, bet arī dažādu veidu atvasinātie finanšu instrumenti, piemēram, standartizēti un nestandartizēti nākotnes līgumi, iespēju līgumi, un mijmaiņas darījumi.(7) Vadošie grāmatvedības standartu noteicēji pasaulē pakāpeniski atsakās no vēsturiskā cenas modeļa, pamatojoties uz kuru pašreiz tiek novērtēti šie finanšu instrumenti, lai pievērstos metodei, pēc kuras uzskaiti veic pēc patiesās vērtības.(8) Komisijas paziņojumā, kas nosaukts "Uzskaites saskaņošana: jauna stratēģija attiecībā pret saskaņošanu starptautiskā mērogā", Eiropas Savienība ir aicināta gādāt par to, lai arī turpmāk tiktu saglabāta atbilstība starp Kopienas grāmatvedības direktīvām un pārmaiņām starptautisko grāmatvedības standartos, jo īpaši ņemot vērā Starptautiskās grāmatvedības standartu komitejas (SGSK) darbību.(9) Lai saglabātu šo atbilstību starp starptautiski atzītiem grāmatvedības standartiem un Direktīvām 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK, šīs direktīvas jāgroza tā, lai dažus finanšu aktīvu un pasīvu posteņus varētu vērtēt pēc to patiesās vērtības. Tas ļaus Eiropas sabiedrībām izstrādāt pārskatus saskaņā ar pašreizējām starptautiskajām pārmaiņām.(10) Šis Direktīvu 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK grozījums saskan ar Komisijas 2000. gada 13. jūnija paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par ES stratēģiju finanšu informācijas jomā, kur ierosināts izmantot starptautiski atzītus grāmatvedības standartus, biržas sarakstos iekļautajām sabiedrībām izstrādājot konsolidētos finanšu pārskatus. Šo grozījumu veic, lai varētu piemērot starptautisko grāmatvedības standartu, kas regulē finanšu instrumentu atzīšanu un novērtēšanu.(11) Lai finanšu informācija būtu salīdzināma visā Eiropas Kopienā, no dalībvalstīm ir jāprasa, lai attiecībā uz dažiem finanšu instrumentiem tiktu ieviesta patiesās vērtības uzskaites sistēma. Dalībvalstīm ir jāatļauj tas, ka šo sistēmu pieņem visas sabiedrības vai kādas sabiedrību grupas, uz ko attiecas Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK, gan to gada pārskatu izstrādei, gan to konsolidēto pārskatu izstrādei, vai arī tikai konsolidēto pārskatu izstrādei. Turklāt dalībvalstīm būtu jāvar uzdot visām sabiedrībām vai kādām sabiedrību grupām par pienākumu pieņemt šo sistēmu gan to gada pārskatu izstrādei, gan to konsolidēto pārskatu izstrādei, vai arī vienīgi konsolidēto pārskatu izstrādei.(12) Pēc patiesās vērtības uzskaitāmi tikai tie posteņi, par kuriem pastāv pamatots starptautisks konsenss par to, ka tiem ir piemērota patiesās vērtības uzskaite. Saskaņā ar pašreizējo konsensu patiesās vērtības uzskaiti nevajag piemērot pilnīgi visiem finanšu aktīviem un pasīviem, piemēram, to nevajag piemērot vairumam tādu aktīvu un pasīvu, kas attiecas uz banku portfeli (banking book).(13) Pārskata komentāru daļā būtu jāsniedz dažas ziņas par bilancē iekļautajiem finanšu instrumentiem, kas vērtēti pēc patiesās vērtības. Norādes par sabiedrības mērķiem un politiku ar finanšu instrumentiem saistītu risku pārvaldības jomā, ko tā izmanto, būtu jāsniedz gada pārskatā.(14) Atvasinātie finanšu instrumenti var jūtami ietekmēt sabiedrību finansiālo stāvokli. Ziņas par atvasinātajiem finanšu instrumentiem un to patieso vērtību būtu jāsniedz arī tām sabiedrībām, kuras neizmanto patiesās vērtības uzskaiti. Lai mazinātu mazo uzņēmumu administratīvo slodzi, dalībvalstīm būtu jāvar atbrīvot šīs sabiedrības no prasības sniegt šīs ziņas.(15) Finanšu instrumentu uzskaite ir finanšu informācijas joma, kas strauji attīstās, tādēļ Komisijai tā regulāri jāpārskata, ņemot vērā dalībvalstu praktisko pieredzi saistībā ar uzskaiti pēc patiesās vērtības,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 78/660/EEK groza šādi:1. Iekļauj šādu iedaļu:"7.a IEDAĻANovērtēšana pēc patiesās vērtības42.a pants1. Atkāpjoties no 32. panta un ievērojot šā panta 2. līdz 4. punktā paredzētos nosacījumus, dalībvalstis attiecībā uz visām sabiedrībām vai kādām sabiedrību grupām atļauj vai pieprasa to, ka finanšu instrumenti, tostarp atvasinātie instrumenti, tiek novērtēti pēc to patiesās vērtības.Tādu atļauju vai prasību var attiecināt tikai uz konsolidētajiem pārskatiem, kas definēti Direktīvā 83/349/EEK.2. Šajā direktīvā līgumi, kuru bāzes aktīvs ir prece, ko katra no līgumslēdzējām pusēm var nokārtot, norēķinoties vai nu naudā, vai ar kādu citu finanšu instrumentu, tiek uzskatīti par atvasinātiem finanšu instrumentiem, izņemot tos:a) kas joprojām atbilst preču iepirkuma, pārdošanas vai izlietošanas vajadzībām;b) kas tādam mērķim paredzēti no to darbības sākuma; unc) kas nokārtojami, piegādājot preci.3. Šā panta 1. punktu piemēro tikai tiem pasīviem:a) ko tur kā tirdzniecības portfeļa posteņus; vaib) kas ir atvasināti finanšu instrumenti.4. Novērtēšanu atbilstīgi 1. punktam nepiemēro:a) finanšu instrumentiem, kas nav atvasināti un ko tur līdz to maksāšanas termiņa beigām;b) aizdevumiem un parādprasībām, ko izdevusi sabiedrība un kas nav paredzēti tirdzniecības vajadzībām; unc) līdzdalības daļām meitasuzņēmumos, saistītos uzņēmumos vai kopuzņēmumos, pašu kapitāla instrumentiem, ko izdevusi sabiedrība, līgumiem par iespējamu atlīdzību sabiedrību apvienošanas gadījumā, kā arī citiem finanšu instrumentiem ar tādām īpašām iezīmēm, ka atbilstīgi vispārpieņemtiem principiem tie uzskaitāmi citādi nekā citi finanšu instrumenti.5. Atkāpjoties no 32. panta, attiecībā uz katru aktīvu un pasīvu posteni, kas kvalificēts kā pret risku nodrošināts postenis atbilstīgi patiesās vērtības riska ierobežošanas uzskaites sistēmai, vai precizētām tāda aktīvu vai pasīvu posteņa daļām dalībvalstis var atļaut novērtējumu pēc īpašās summas, kas paredzēta atbilstīgi minētajai sistēmai.42.b pants1. Iepriekš 42.a pantā minēto patieso vērtību nosaka:a) ņemot vērā tirgus vērtību gadījumā, kad attiecīgo finanšu instrumentu tirgus vērtību ir viegli noteikt. Ja kādam konkrētam instrumentam ir grūti noteikt tirgus vērtību, bet to var noteikt atsevišķiem tā komponentiem vai kādam līdzīgam instrumentam, tad tirgus vērtību var noteikt, pamatojoties uz tā atsevišķo komponentu vai līdzīgā instrumenta vērtību; vaib) vērtību, ko iegūst, izmantojot vispārpieņemtus novērtēšanas modeļus un metodes, gadījumā, kad attiecīgo instrumentu tirgus vērtību nav viegli noteikt. Šie novērtēšanas modeļi un metodes nodrošina novērtējumu, kas ir iespējami tuvs tirgus vērtībai.2. Tos finanšu instrumentus, ko nevar pienācīgi novērtēt pēc metodēm, kas paredzētas 1. punktā, novērtē saskaņā ar 34. līdz 42. pantu.42.c pants1. Neatkarīgi no 31. panta 1. punkta c) apakšpunkta, gadījumos, kad kādu finanšu instrumentu vērtē saskaņā ar 42.b pantu, vērtības izmaiņas iekļauj peļņas un zaudējumu pārskatā. Tomēr šādu izmaiņu ieskaita tieši pašu kapitālā, konkrēti, patiesās vērtības rezervē:a) ja uzskaitāmais instruments ir riska ierobežošanas instruments atbilstīgi kādai riska ierobežošanas uzskaites sistēmai, saskaņā ar kuru ir pieļaujams, ka peļņas un zaudējumu pārskatā netiek iekļautas visas vērtības izmaiņas vai daļa no tām; vaib) ja vērtības izmaiņas cēlonis ir valūtas maiņas kursa atšķirības, kas ietekmē kādu monetāro posteni, kas ir daļa no sabiedrības tīrā ieguldījuma kādā ārvalstu uzņēmumā.2. Dalībvalstis var atļaut vai pieprasīt, ka kāda pārdošanai pieejama finanšu aktīva, izņemot atvasinātus finanšu instrumentus, vērtības izmaiņa tieši iekļaujama pašu kapitālā, patiesās vērtības rezervē.3. Patiesās vērtības rezervi koriģē, kad tajā iekļautās summas vairs nav vajadzīgas 1. un 2. punkta piemērošanai.42.d pantsJa piemēro novērtēšanu pēc finanšu instrumentu patiesās vērtības, tad pārskatu komentāru daļā norāda:a) galvenos pieņēmumus, kas pamato novērtēšanas modeļus un metodes, gadījumos, kad patiesās vērtības noteiktas saskaņā ar 42.b panta 1. punkta b) apakšpunktu;b) attiecībā uz katru finanšu instrumentu kategoriju — patieso vērtību, vērtības izmaiņas, kas iekļautas tieši peļņas un zaudējumu pārskatā, kā arī izmaiņas, kas iekļautas patiesās vērtības rezervē;c) attiecībā uz katru atvasināto finanšu instrumentu kategoriju — informāciju par attiecīgo instrumentu apjomu un veidu, jo īpaši, galvenos nosacījumus un noteikumus, kas nākotnē varētu ietekmēt naudas plūsmas apmēru, rašanās laiku un drošumu; und) tabulu, kur atspoguļotas pārmaiņas, kas saimnieciskā gada laikā reģistrētas patiesās vērtības rezervē."2. Direktīvas 43. panta 1. punktā:a) punkta 10) apakšpunktā iekļauto atsauci uz "31. pantu un 34. — 42. pantu" aizstāj ar atsauci uz "31. pantu un 34. — 42.c pantu", unb) pievieno šādu apakšpunktu:"14) ja nepiemēro novērtēšanu pēc finanšu instrumentu patiesās vērtības saskaņā ar 7.a iedaļu:a) attiecībā uz katru atvasināto finanšu instrumentu grupu:i) attiecīgo instrumentu patiesā vērtība, ja šo vērtību var noteikt, izmantojot kādu no 42.b panta 1. punktā minētajām metodēm;ii) informācija par attiecīgo instrumentu apjomu un veidu; unb) attiecībā uz ilgtermiņa finanšu ieguldījumiem, kas paredzēti 42.a pantā un kas iegrāmatoti ar summu, kura pārsniedz to patieso vērtību, neizmantojot vērtības korekcijas iespēju saskaņā ar 35. panta 1. punkta c) apakšpunkta aa) ievilkumu:i) atsevišķu aktīvu vai to attiecīgu grupējumu uzskaites vērtība vai patiesā vērtība;ii) iemesli, kuru dēļ netiek samazināta uzskaites vērtība, tostarp, to pierādījumu veids, kas ļauj ticēt, ka uzskaites vērtība tiks atgūta."3. Direktīvas 44. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Dalībvalstis var atļaut, ka 11. pantā minētās sabiedrības saīsina pārskatu komentāru daļu, neiekļaujot informāciju, kas prasīta 43. panta 1. punkta 5) līdz 12) apakšpunktā un 14) apakšpunkta a) punktā. Tomēr 43. panta 1. punkta 6) apakšpunktā minētā informācija sniedzama pilnībā par visiem attiecīgajiem posteņiem."4. Direktīvas 46. panta 2. punktam pievieno šādu apakšpunktu:"f) attiecībā uz finanšu instrumentu izmantojumu sabiedrībā un, ja tas ir būtiski tās aktīvu, pasīvu, finansiālā stāvokļa un peļņas vai zaudējumu novērtēšanai:- sabiedrības mērķiem un politiku finanšu riska pārvaldības jomā, tostarp, politiku attiecībā uz katras tādas galveno prognozēto darījumu kategorijas nodrošināšanu pret risku, attiecībā uz kuru piemēro riska ierobežošanas uzskaiti, un- to, kā sabiedrību iespaido cenas risks, kredītrisks, likviditātes risks un naudas plūsmas risks."5. Direktīvas 59. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā atsauci uz "31. līdz 42. pantu" aizstāj ar atsauci uz "7. vai 7.a iedaļu".6. Iekļauj šādu pantu:"61.a pantsVēlākais 2007. gada 1. janvārī Komisija pārskata 42.a līdz 42.d pantu, 43. panta 1. punkta 10) un 14) apakšpunktu, 44. panta 1. punktu, 46. panta 2. punkta f) apakšpunktu un 59. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu, ņemot vērā pieredzi, kas gūta, piemērojot uzskaiti pēc patiesās vērtības, kā arī starptautiskās prakses attīstību grāmatvedības jomā un, vajadzības gadījumā, iesniedz priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei iepriekš minēto pantu grozīšanai."2. pantsDirektīvu 83/349/EEK groza šādi:1. Direktīvas 29. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Konsolidētos pārskatos iekļaujamus aktīvus un pasīvus novērtē pēc vienotām metodēm un saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 60. pantu un 7. un 7.a iedaļu."2. Direktīvas 34. pantā:a) panta 10. punktā ietverto atsauci uz "31. pantu un 34. — 42. pantu" aizstāj ar atsauci uz "31. pantu un 34. — 42.c pantu", unb) pievieno šādus punktus:"14. Ja piemēro novērtēšanu pēc finanšu instrumentu patiesās vērtības saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 7.a iedaļu:a) galvenie pieņēmumi, kas pamato novērtēšanas modeļu un metožu izvēli, gadījumā, kad patiesā vērtība noteikta saskaņā ar minētās direktīvas 42.b panta 1. punkta b) apakšpunktu;b) attiecībā uz katru finanšu instrumentu kategoriju — patiesā vērtība, vērtības izmaiņas, kas tieši iekļautas peļņas un zaudējumu pārskatā, kā arī izmaiņas, kas saskaņā ar minētās direktīvas 42.c pantu iekļautas patiesās vērtības rezervē;c) attiecībā uz katru atvasināto finanšu instrumentu kategoriju — informācija par attiecīgo instrumentu apjomu un veidu, jo īpaši, galvenie noteikumi un nosacījumi, kas nākotnē varētu ietekmēt naudas plūsmas apmēru, rašanās laiku un drošumu; und) tabula, kur atspoguļotas visas pārmaiņas, kas saimnieciskā gada laikā reģistrētas patiesās vērtības rezervē.15. Ja nepiemēro novērtēšanu pēc finanšu instrumentu patiesās vērtības saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 7.a iedaļu:a) attiecībā uz katru atvasināto finanšu instrumentu kategoriju:i) attiecīgo instrumentu patiesā vērtība, ja tādu vērtību ir iespējams noteikt, izmantojot kādu no minētās direktīvas 42.b panta 1. punktā minētajām metodēm;ii) informācija par attiecīgo instrumentu apjomu un veidu; unb) attiecībā uz ilgtermiņa finanšu ieguldījumiem, kas paredzēti minētās direktīvas 42.a pantā, un iegrāmatoti par summu, kas pārsniedz to patieso vērtību, neizmantojot iespēju veikt vērtības korekciju saskaņā ar minētās direktīvas 35. panta 1. punkta c) apakšpunkta aa) punktu:i) atsevišķu aktīvu vai to attiecīgu grupējumu uzskaites vērtība vai patiesā vērtība;ii) iemesli, kuru dēļ netiek samazināta uzskaites vērtība, tostarp, to pierādījumu veids, kas ļauj ticēt, ka uzskaites vērtība tiks atgūta."3. Direktīvas 36. panta 2. punktu papildina ar šādu apakšpunktu:"e) attiecībā uz finanšu instrumentu izmantojumu sabiedrībā un ja tas ir būtiski tās aktīvu, pasīvu, finansiālā stāvokļa un peļņas vai zaudējumu novērtēšanai:- sabiedrības mērķi un politika finanšu riska pārvaldības jomā, tostarp, tās riska ierobežošanas politika attiecībā uz katru tādu galveno prognozēto darījumu kategoriju, attiecībā uz ko piemēro riska ierobežošanas uzskaiti, un- pakļautība cenas riskam, kredītriskam, likviditātes riskam un naudas plūsmas riskam."4. Iekļauj šādu pantu:"50.a pantsVēlākais 2007. gada 1. janvārī Komisija pārskata 29. panta 1. punktu, 34. panta 10., 14. un 15. punktu un 36. panta 2. punkta e) apakšpunktu, ņemot vērā pieredzi, kas gūta, piemērojot uzskaiti pēc patiesās vērtības, kā arī starptautiskās prakses attīstību grāmatvedības jomā un, vajadzības gadījumā, iesniedz priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei iepriekš minēto pantu grozīšanai."3. pantsDirektīvas 86/635/EEK 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Direktīvas 78/660/EEK 2. un 3. pants, 4. panta 1. punkts un 3. līdz 5. punkts, 6., 7., 13. un 14. pants, 15. panta 3. un 4. punkts, 16. līdz 21. pants, 29. līdz 35. pants, 37. līdz 41. pants, 42. panta pirmais teikums, 42.a līdz 42.d pants, 45. panta 1. punkts, 46. panta 1. un 2. punkts, 48. līdz 50. pants, 50.a pants, 51. panta 1. punkts, 56. līdz 59. pants, 61. un 61.a pants attiecas uz iestādēm, kas minētas šīs direktīvas 2. pantā, ja vien šajā direktīvā nav noteikts citādi. Tomēr šīs direktīvas 35. panta 3. punkts, 36. un 37. pants un 39. panta 1. līdz 4. punkts neattiecas uz aktīviem un pasīviem, ko novērtē saskaņā ar Direktīvas 78/660/EEK 7.a iedaļu."4. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2004. gada 1. janvārim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 27. septembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Picqué[1] OV C 311, 31.10.2000., 1. lpp.[2] OV C 268, 19.9.2000., 1. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2001. gada 15. maija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2001. gada 30. maija lēmums.[4] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/60/EK (OV L 162, 26.6.1999., 65. lpp.).[5] OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[6] OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.[7] OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2014/88/ES ( 2014. gada 9. jūlijs ) par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK grozījumiem attiecībā uz kopīgiem drošības indikatoriem un vienotām metodēm avārijās radušos zaudējumu aprēķināšanai  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               10.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 201/9

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2014/88/ES
   (2014. gada 9. jūlijs)
   par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK grozījumiem attiecībā uz kopīgiem drošības indikatoriem un vienotām metodēm avārijās radušos zaudējumu aprēķināšanai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) (1) un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 5. panta 1. punktu dalībvalstīm ir jāvāc informācija par kopīgajiem drošības indikatoriem, lai atvieglotu novērtējumu par to, vai ir sasniegti kopīgie drošības mērķi, un jānodrošina dzelzceļa drošības vispārīgās pilnveides uzraudzība. Saskaņā ar direktīvas 7. panta 3. punktu kopīgajiem drošības mērķiem būtu jānosaka drošības līmeņi, kas izteikti sabiedrības riska faktoru pieņemamās bīstamības kritērijos. Kopīgie drošības indikatori galvenokārt būtu jāizmanto drošības noteikšanai un kopīgo drošības mērķu ekonomiskās ietekmes novērtēšanai. Tāpēc no indikatoriem, kas raksturo dzelzceļa avāriju radītās izmaksas, jāpāriet uz indikatoriem, kas raksturo nelaimes gadījumu ekonomisko ietekmi uz sabiedrību.

               (2)

               Drošības raksturlielumu paaugstināšanās novērtēšana naudas izteiksmē būtu jāsaista ar ierobežotajiem sabiedriskās kārtības pasākumu budžeta resursiem. Tāpēc par prioritāti būtu jāizvirza iniciatīvas, kas nodrošina piešķirto resursu efektīvu izmantošanu.

               (3)

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 881/2004 (2) 9. pantu Eiropas Dzelzceļa aģentūrai (“Aģentūra”) uzdots izveidot tīklu, kurā iesaistītas valstu iestādes, kas atbild par drošību (kā definēts Direktīvas 2004/49/EK 3. pantā), un valstu struktūras, kas atbild par izmeklēšanu, lai definētu Direktīvas 2004/49/EK I pielikumā uzskaitīto kopīgo drošības indikatoru saturu. Aģentūra sniedza ieteikumu par minētās direktīvas I pielikuma pārskatīšanu 2013. gada 10. decembrī (ERA-REC-08-2013).

               (4)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 2004/49/EK I pielikums.

               (5)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Direktīvas 2004/49/EK 27. panta 1. punktu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2004/49/EK I pielikumu aizstāj ar šās direktīvas pielikuma tekstu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2015. gada 30. jūlijam. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis Komisijai dara zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3.   Pienākums transponēt un īstenot šo direktīvu neattiecas uz Kipras Republiku un Maltas Republiku, kamēr to teritorijā nav izveidota dzelzceļu sistēma.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 9. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 881/2004 par Eiropas Dzelzceļa aģentūras izveidošanu (Aģentūras regula) (OV L 164, 30.4.2004., 1. lpp.).

      PIELIKUMS
      “
            I PIELIKUMS
            Kopīgie drošības indikatori
            Kopīgos drošības indikatorus katru gadu paziņo drošības iestādes, kas definētas 3. panta g) punktā.
            Indikatori, kas attiecas uz 2. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētajiem pasākumiem, ja tos iesniedz, ir jānorāda atsevišķi.
            Ja pēc pārskata iesniegšanas atklājas jauni fakti vai tiek konstatētas kļūdas, indikatorus par attiecīgo gadu drošības iestāde groza vai labo pie pirmās izdevības, bet ne vēlāk kā nākamajā gada pārskatā.
            Vienotas kopīgo drošības indikatoru definīcijas un vienotas metodes nelaimes gadījumos radušos ekonomisko zaudējumu aprēķināšanai ir noteiktas šā pielikuma papildinājumā.
            1.   Ar avārijām saistītie indikatori

                        1.1.

                        Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) nozīmīgu avāriju skaits, tās iedalot šādi:

                                    —

                                    vilciena sadursme ar dzelzceļa ritekli,

                                    —

                                    vilciena sadursme ar šķēršļiem būvju tuvinājuma gabarītā,

                                    —

                                    vilciena nobraukšana no sliedēm,

                                    —

                                    avārija uz pārbrauktuves, arī nelaimes gadījums uz pārbrauktuves, kurā iesaistīti gājēji, un vēl sīkāks sadalījums ar piecu veidu pārbrauktuvēm, kas definētas 6.2. punktā,

                                    —

                                    nelaimes gadījums ar personām, kurā iesaistīts kustībā esošs ritošais sastāvs, izņemot pašnāvības un pašnāvības mēģinājumus,

                                    —

                                    ritošā sastāva ugunsgrēks,

                                    —

                                    cita.

                              Par katru nozīmīgu avāriju jāziņo pēc sākotnējās avārijas veida, arī tad, ja sekundārās avārijas sekas ir smagākas, piemēram, ugunsgrēks pēc vilciena nobraukšanas no sliedēm.

                        1.2.

                        Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) personu skaits, kas guvušas smagus miesas bojājumus vai gājušas bojā, pa nelaimes gadījumu veidiem, tās iedalot šādi:

                                    —

                                    pasažieris (arī uz kopējo pasažierkilometru skaitu un pasažieru vilcienkilometriem),

                                    —

                                    darbinieks vai darbuzņēmējs,

                                    —

                                    pārbrauktuves lietotājs,

                                    —

                                    piekļuves noteikumu pārkāpējs,

                                    —

                                    cita persona uz perona,

                                    —

                                    cita persona, kas nav uz perona.

                  2.   Ar bīstamām kravām saistītie indikatori

            Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) tādu avāriju skaits, kas saistītas ar bīstamu kravu pārvadājumiem pa dzelzceļu, tās iedalot šādi:

                        —

                        avārija, kurā iesaistīts vismaz viens dzelzceļa riteklis ar bīstamu kravu, kā definēts pielikuma papildinājumā,

                        —

                        tādu avāriju skaits, kurās notikušas bīstamas kravas noplūdes.

                  3.   Ar pašnāvībām saistītie indikatori

            Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) pašnāvību un pašnāvības mēģinājumu skaits.
            4.   Ar avāriju prekursoriem saistītie indikatori

            Kopējais un relatīvais (uz vilcienkilometriem) avāriju prekursoru skaits, tos iedalot šādi:

                        —

                        sliedes lūzums,

                        —

                        sliežu izlocīšanās un citāda sliežu nobīde,

                        —

                        bīstama signalizācijas atteice,

                        —

                        pabraukšana garām aizliedzošajam signālam bīstamā vietā,

                        —

                        pabraukšana garām aizliedzošajam signālam, nepabraucot garām bīstamai vietai,

                        —

                        riteņa lūzums ritošā sastāva ekspluatācijas laikā,

                        —

                        riteņa ass lūzums ritošā sastāva ekspluatācijas laikā.

                  Jāsniedz ziņas par visiem prekursoriem, arī par tiem, kas nebeidzas ar nozīmīgu avāriju. (Par prekursoru, kas beidzas ar nozīmīgu avāriju, jāsniedz ziņas sadaļā par indikatoriem, kas saistīti ar prekursoriem; par prekursoru, kas nebeidzas ar nozīmīgu avāriju, jāsniedz ziņas tikai sadaļā par indikatoriem, kas saistīti ar prekursoriem.)
            5.   Indikatori nozīmīgu avāriju ekonomiskās ietekmes aprēķināšanai

            Kopējā un relatīvā (uz vilcienkilometriem) summa EUR:

                        —

                        bojāgājušo un smagi ievainoto skaits, kas reizināts ar nozīmīgu avāriju novēršanas izmaksām (Value of Preventing a Casualty, VPC),

                        —

                        videi nodarītā kaitējuma izmaksas,

                        —

                        ritošā sastāva vai infrastruktūras būtisku bojājumu izmaksas,

                        —

                        satiksmes kavējumu izmaksas nelaimes gadījumu dēļ.

                  Drošības iestādes sniedz pārskatu par nozīmīgo avāriju ekonomisko ietekmi.

               VPC ir summa, ko sabiedrība saista ar nozīmīgu avāriju novēršanas izmaksām, un kā tādu to avārijā iesaistītās puses neizmanto kompensāciju noteikšanai.
            6.   Indikatori, kas attiecas uz infrastruktūras tehnisko drošību un tās ieviešanu

                        6.1.

                        To sliežu ceļu daļa procentos, kuros darbojas vilcienu aizsardzības sistēmas (TPS), un to vilcienkilometru daļa procentos, kuros izmanto borta TPS, ja šīs sistēmas nodrošina:

                                    —

                                    brīdināšanu,

                                    —

                                    brīdināšanu un automātisku bremzēšanu,

                                    —

                                    brīdināšanu un automātisku bremzēšanu un diskrēto ātruma uzraudzību,

                                    —

                                    brīdināšanu un automātisku bremzēšanu un nepārtraukto ātruma uzraudzību.

                        6.2.

                        Pārbrauktuvju skaits (kopējais, uz līnijkilometru un sliežu ceļa kilometru) pa šādiem pieciem to veidiem:

                                    a)

                                    pasīva dzelzceļa pārbrauktuve;

                                    b)

                                    aktīva dzelzceļa pārbrauktuve:

                                                i)

                                                manuāla;

                                                ii)

                                                ar automātisku lietotāja puses brīdināšanu;

                                                iii)

                                                ar automātisku lietotāja puses aizsardzību;

                                                iv)

                                                ar dzelzceļa puses aizsardzību.

            Papildinājums
            Vienotas kopīgo drošības indikatoru definīcijas un vienotas metodes avārijās radušos ekonomisko zaudējumu aprēķināšanai
            1.   Ar avārijām saistītie indikatori

            1.1.   “Nozīmīga avārija” ir jebkurš nelaimes gadījums, kurā iesaistīts vismaz viens dzelzceļa riteklis kustībā un kura rezultātā vismaz viena persona ir gājusi bojā vai guvusi smagus miesas bojājumus vai kura rezultātā radīts nopietns kaitējums ritošajam sastāvam, sliežu ceļiem, citām iekārtām vai videi vai radušies būtiski satiksmes traucējumi, neskaitot nelaimes gadījumus darbnīcās, noliktavās un depo.
            1.2.   “Nopietns kaitējums ritošajam sastāvam, sliežu ceļiem, citām iekārtām vai videi” ir EUR 150 000 vai lielāki zaudējumi.
            1.3.   “Būtiski satiksmes traucējumi” ir gadījumi, kad vilcienu kustība pa galveno sliežu ceļu ir apturēta sešas stundas vai ilgāk.
            1.4.   “Vilciens” ir viens vai vairāki dzelzceļa ritekļi, ko velk viena vai vairākas lokomotīves vai motorvagoni vai viens atsevišķs motorvagons, kas brauc ar savu numuru vai īpašu apzīmējumu no noteikta maršruta sākumpunkta līdz noteiktam galapunktam, ieskaitot rezerves lokomotīvi, t. i., lokomotīvi, kas veic ceļu viena pati.
            1.5.   “Vilciena sadursme ar dzelzceļa ritekli” ir viena vilciena daļas sadursme ar cita vilciena vai ritekļa, vai manevru veicošā ritošā sastāva daļu frontāli, no aizmugures vai no sāniem.
            1.6.   “Vilciena sadursme ar šķērsli būvju tuvinājuma gabarītā” ir sadursme starp vilciena daļu un objektiem, kas nostiprināti vai īslaicīgi atrodas uz sliežu ceļa vai tā tuvumā (izņemot uz pārbrauktuvēm, ja tur tie nokrituši šķērsojošam transportlīdzeklim vai lietotājam), ieskaitot sadursmi ar kontakttīklu.
            1.7.   “Vilciena nobraukšana no sliedēm” ir katrs gadījums, kad vismaz viens vilciena ritenis nobrauc no sliedēm.
            1.8.   “Avārija uz pārbrauktuves” ir tāds nelaimes gadījums uz pārbrauktuves, kurā iesaistīts vismaz viens dzelzceļa riteklis un viens vai vairāki pārbrauktuvi šķērsojoši transportlīdzekļi, citi pārbrauktuves lietotāji, piemēram, gājēji, vai citi objekti, kas īslaicīgi atrodas uz sliežu ceļiem vai to tuvumā, ja tur tos pazaudējis transportlīdzeklis vai lietotājs, kas šķērso šo pārbrauktuvi.
            1.9.   “Nelaimes gadījums ar personām, kurā iesaistīts kustībā esošs ritošais sastāvs” ir tāds nelaimes gadījums, kurā vienu vai vairākus cilvēkus notriec dzelzceļa riteklis, tam piestiprināts vai no tā atdalījies priekšmets; šajā kategorijā ietver arī cilvēkus, kas izkrīt no dzelzceļa ritekļiem, kā arī cilvēkus, kuri nokrīt vai kurus notriec nenostiprināti priekšmeti, tiem atrodoties riteklī.
            1.10.   “Ritošā sastāva ugunsgrēks” ir ugunsgrēks vai sprādziens dzelzceļa riteklī (arī tā kravā), kas izceļas tā kustības laikā no izbraukšanas stacijas līdz galastacijai, ieskaitot stāvēšanas laiku izbraukšanas stacijā, galastacijā vai starpstacijās, kā arī ritošā sastāva šķirošanas darbību laikā.
            1.11.   “Cita (avārija)” ir jebkurš nelaimes gadījums, kas nav vilciena sadursme ar dzelzceļa ritekli, vilciena sadursme ar šķērsli būvju tuvinājuma gabarītā, vilciena nobraukšana no sliedēm, avārija uz pārbrauktuves, nelaimes gadījums ar personām, kurā iesaistīts kustībā esošs ritošais sastāvs, vai ritošā sastāva ugunsgrēks.
            1.12.   “Pasažieris” ir jebkura persona, izņemot vilciena apkalpes locekļus, kas veic braucienu pa dzelzceļu, ieskaitot pasažieri, kas cenšas iekāpt braucošā vilcienā vai no tā izkāpt – tikai nelaimes gadījumu statistikā.
            1.13.   “Darbinieks vai darbuzņēmējs” ir jebkura persona, kuras nodarbinātība ir saistīta ar dzelzceļu un kas strādā nelaimes gadījuma laikā, ieskaitot darbuzņēmēju personālu, pašnodarbinātos līgumslēdzējus, vilciena apkalpes locekļus un personas, kas apkalpo ritošo sastāvu un infrastruktūras iekārtas.
            1.14.   “Pārbrauktuves lietotājs” ir jebkura persona, kura izmanto pārbrauktuvi dzelzceļa līnijas šķērsošanai ar jebkādu transporta līdzekli vai kājām.
            1.15.   “Piekļuves noteikumu pārkāpējs” ir jebkura persona, kura atrodas dzelzceļa teritorijā vietās, kurās tai atrasties ir aizliegts, izņemot pārbrauktuves lietotāju.
            1.16.   “Cita persona pie perona” ir jebkura persona uz dzelzceļa perona, kas nav definēta kā “pasažieris”, “darbinieks vai darbuzņēmējs”, “pārbrauktuves lietotājs”, “cita persona, kas nav uz perona” vai “piekļuves noteikumu pārkāpējs”.
            1.17.   “Cita persona, kas nav uz perona” ir jebkura persona, kas nav uz dzelzceļa perona, kura nav definēta kā “pasažieris”, “darbinieks vai darbuzņēmējs”, “pārbrauktuves lietotājs”, “cita persona uz perona” vai “piekļuves noteikumu pārkāpējs”.
            1.18.   “Nāves gadījums (bojāgājušais)” ir jebkura persona, kas uzreiz gājusi bojā nelaimes gadījumā vai tā rezultātā mirusi 30 dienu laikā pēc tā, izņemot pašnāvniekus.
            1.19.   “Miesas bojājumi (smagus miesas bojājumus guvusi persona)” ir jebkura persona, kas guvusi miesas bojājumus un nelaimes gadījuma rezultātā hospitalizēta ilgāk nekā 24 stundas, izņemot pašnāvību mēģinājumus.
            2.   Ar bīstamām kravām saistītie indikatori

            2.1.   “Ar bīstamu kravu pārvadājumiem saistīta avārija” ir jebkura avārija vai incidents, kas jāpaziņo saskaņā ar RID
                (1)/ADR 1.8.5. iedaļu.
            2.2.   “Bīstamās kravas” ir vielas un priekšmeti, kuru pārvadājumi saskaņā ar RID ir aizliegti vai kurus pārvadāt ir atļauts, tikai ievērojot RID paredzētos noteikumus.
            3.   Ar pašnāvībām saistītie indikatori

            3.1.   “Pašnāvība” ir personas apzināta rīcība ar nodomu radīt sev miesas bojājumus, kuru rezultātā iestājas nāve, un kuru kā tādu reģistrē un klasificē kompetentā valsts iestāde.
            3.2.   “Pašnāvības mēģinājums” ir rīcība ar nodomu savainot sevi, kuras rezultātā rodas smagi miesas bojājumi.
            4.   Ar avāriju prekursoriem saistītie indikatori

            4.1.   “Sliedes lūzums” ir sliede, kas sadalījusies vismaz divos gabalos, vai sliede, no kuras atdalījies metāla gabals, kas velšanās virsmā radījis defektu vairāk nekā 50 mm garumā un 10 mm dziļumā.
            4.2.   “Sliežu izlocīšanās vai citāda sliežu nobīde” ir defekts, kas saistīts ar sliežu ceļa nepārtrauktību un ģeometriju, kuru dēļ sliežu ceļš ir jāslēdz vai nekavējoties jāsamazina atļautais kustības ātrums.
            4.3.   “Bīstama signalizācijas atteice” ir signalizācijas sistēmas tehniska atteice (infrastruktūrai vai ritošajam sastāvam), kuras rezultātā signalizācijas informācija nav tik ierobežojoša, cik vajadzīgs.
            4.4.   “Garāmbraukšana signālam, pabraucot garām bīstamai vietai” ir visi gadījumi, kad vilciena jebkura daļa veic neatļautu kustību un pabrauc garām bīstamai vietai.
            4.5.   “Garāmbraukšana signālam, nepabraucot garām bīstamai vietai” ir visi gadījumi, kad vilciena jebkura daļa veic neatļautu kustību, bet nepabrauc garām bīstamajai vietai.
            Neatļauta kustība, kas minēta 4.4. un 4.5. punktā, ir pabraukšana garām:

                        —

                        iedegtam aizliedzošam gaismas signālam vai semaforam, kas uzstādīts sliežu ceļa malā, vai rīkojuma apstāties (STOP) ignorēšana gadījumos, kad nedarbojas vilciena aizsardzības sistēma (Train Protection system, TPS),

                        —

                        pēc TPS izdotas drošas kustības atļaujas beigām,

                        —

                        vietai, kas paziņota ar noteikumos paredzētu mutvārdu vai rakstveida atļauju,

                        —

                        mazā luksofora apstāšanās signāliem (izņemot strupceļa prizmas) vai neautomātiski ieslēdzamiem signāliem.

                  Par bīstamas garāmbraukšanas gadījumiem neuzskata gadījumus, kad aizliedzošam signālam pabrauc garām riteklis, kas nav piekabināts pie vilces vienības vai kas patvaļīgi atkabinājies un ripo bez vadītāja. Par tādiem neuzskata arī gadījumus, kad dažādu iemeslu dēļ laikus nav ieslēgts aizliedzošais signāls, tāpēc vadītājam nav iespējas apturēt vilcienu pirms signāla.
            Drošības iestādes var atsevišķi ziņot par šiem četriem neatļautas kustības rādītājiem, kas uzskaitīti šā punkta ievilkumos, un norāda vismaz apvienoto indikatoru ar datiem par visiem šiem četriem rādītājiem kopā.
            4.6.   “Riteņa lūzums ekspluatācijā esošā ritošajā sastāvā” ir lūzums, kas ietekmē riteni un rada avārijas risku, nobraukšanu no sliedēm vai sadursmi).
            4.7.   “Riteņa ass lūzums ekspluatācijā esošā ritošajā sastāvā” ir lūzums, kas ietekmē asi un rada avārijas risku (nobraukšanu no sliedēm vai sadursmi).
            5.   Indikatori avāriju ekonomiskās ietekmes aprēķināšanai

            5.1.   Nozīmīgu avāriju novēršanas izmaksas (Value of Preventing a Casualty, VPC) sastāv no:

                        1)

                        drošības vērtības per se, t. i., gatavības maksāt (Willingness to Pay, WTP) vērtībām, kas noteikta preferenču izpētē dalībvalstī, kurai tās piemēro;

                        2)

                        tiešām un netiešām ekonomiskajām izmaksām, kas noteiktas attiecīgajā dalībvalstī un kas sastāv no:

                                    —

                                    medicīnas un rehabilitācijas izmaksām,

                                    —

                                    tiesāšanās izmaksām, policijas izmaksām, privātās izmeklēšanas izmaksām, avārijas dienestu un apdrošināšanas administratīvajām izmaksām,

                                    —

                                    zaudējumiem ražošanai, t. i., preču un pakalpojumu sabiedriskā vērtība, kuru varētu saražot cietusī persona, ja nelaimes gadījums nebūtu noticis.

                  Aprēķinot cietušo izmaksas, atsevišķi izskata nāves gadījumus un smagas traumas (atšķirīgi VPC par nāves gadījumiem un smagām traumām).
            5.2.   Vienoti principi drošības vērtības per se un tiešo/netiešo ekonomisko izmaksu noteikšanai.
            Drošības vērtības per se novērtējums tam, vai pieejamie aprēķini ir piemēroti, pamatojas uz šādiem apsvērumiem:

                        —

                        aprēķiniem jābūt saistītiem ar nāves gadījumu riska samazināšanas novērtējuma sistēmu transporta nozarē, un jāievēro gatavības maksāt (WTP) pieeja saskaņā ar noteiktajām preferenču metodēm,

                        —

                        respondentu izlasei, kuru izmanto vērtību noteikšanai, jābūt reprezentatīvai attiecīgajai populācijai. Tas nozīmē, ka izlasei jāatspoguļo ienākumu sadalījums pa vecuma grupām, kā arī citi attiecīgi populāciju raksturojoši sociāli ekonomiskie un demogrāfiskie rādītāji,

                        —

                           WTP vērtību noteikšanas aptaujai jābūt tādai, lai respondentiem uzdotie jautājumi būtu tiem skaidri/saprotami.

                  Tiešās un netiešās ekonomiskās izmaksas jānovērtē pēc sabiedrībai radītajām reālajām izmaksām.
            5.3.   Definīcijas
            5.3.1.   “Videi nodarītā kaitējuma izmaksas” ir bojātās teritorijas atjaunošanas izmaksas stāvoklī, kādā tā bija pirms avārijas, kuras jāsedz dzelzceļa uzņēmumiem un infrastruktūras pārvaldītājiem un kas novērtētas, pamatojoties uz viņu pieredzi.
            5.3.2.   “Ritošā sastāva vai infrastruktūras būtisku bojājumu izmaksas” ir izmaksas, kas rodas, lai neatgriezeniski bojātā ritošā sastāva vai infrastruktūras vietā iegādātos jaunu ritošo sastāvu vai jaunu infrastruktūru, kam ir tādas pašas funkcijas un tehniskie raksturlielumi, kā arī izmaksas, kas rodas, lai remontējamu ritošo sastāvu vai infrastruktūru atjaunotu tādā stāvoklī, kādā tie bija pirms avārijas; šīs izmaksas nosaka, pamatojoties uz dzelzceļa uzņēmumu un infrastruktūras pārvaldītāju pieredzi un ņemot vērā ritošā sastāva nomas izmaksas, kas rodas sakarā ar bojātu ritekļu trūkumu.
            5.3.3.   “Ar avārijām saistīto satiksmes kavējumu izmaksas” ir dzelzceļa transporta lietotājiem (pasažieriem un kravu pārvadātājiem) ar avārijām saistīto satiksmes kavējumu radītās izmaksas naudas izteiksmē, kuras aprēķinātas šādi:

               VT = braukšanas laika ietaupījuma vērtība naudas izteiksmē

               Vilciena pasažiera laika (stundas) vērtība

            VTP = [strādājošo pasažieru VT] * [strādājošo pasažieru daļa vidēji gadā] + [nestrādājošo pasažieru VT] * [nestrādājošo pasažieru daļa vidēji gadā]
            VTP izsaka EUR vienam pasažierim vienā stundā.
            “Strādājošs pasažieris” ir pasažieris, kurš brauc saistībā ar savu profesionālo darbību, izņemot pārvietošanos starp dzīvesvietu un darbavietu.

               Kravas vilciena laika (stundas) vērtība

            VTF = [kravas vilcienu VT] * [(tonnkilometri)/(vilcienkilometri)]
            VT izsaka euro uz vienu tonnu kravas vienā stundā.
            Vidējais kravu daudzums tonnās, ko pārvadā ar vienu vilcienu vienā gadā = (tonnkilometri)/(vilcienkilometri).

               CM = vilciena vienas kavēšanās minūtes izmaksas

               Pasažieru vilciens

            CMP = K1 * (VTP/60) * [(pasažierkilometri)/(vilcienkilometri)]
            Vidējais pasažieru skaits, ko pārvadā ar vienu vilcienu vienā gadā = (pasažierkilometri)/(vilcienkilometri).

               Kravas vilciens

            CMF = K2 * (VTF/60)
            Koeficienti K1 un K2 ir robežās starp laika vērtību un kavējuma vērtību, kas noteikta preferenču izpētē, lai ņemtu vērā to, ka kavēšanās dēļ zaudētais laiks tiek vērtēts daudz negatīvāk nekā parastais braukšanas laiks.
            Avārijas izraisīto kavējumu izmaksas = CMP * (pasažieru vilcienu kavēšanās ilgums minūtēs) + CMF * (kravas vilcienu kavēšanās ilgums minūtēs).

               Modeļa darbības joma

            Kavējumu izmaksas smagām avārijām jāaprēķina šādi:

                        —

                        faktiskā vilcienu kavēšanās dzelzceļa līnijās, kurās notikušas avārijas, kā aprēķināts galapunkta stacijā,

                        —

                        faktiskā vilcienu kavēšanās vai, ja to nav iespējams noteikt, aprēķinātā kavēšanās citās ietekmētajās dzelzceļa līnijās.

                  6.   Indikatori, kas attiecas uz infrastruktūras tehnisko drošību un tās realizāciju

            6.1.   “Vilciena aizsardzības sistēma (TPS)” ir sistēma, kas nodrošina signālu un ātruma ierobežojumu ievērošanu.
            6.2.   “Borta sistēmas” ir sistēmas, kas palīdz mašīnistam ievērot lauka signalizāciju un kabīnē iebūvēto signalizāciju un tādējādi nodrošina aizsardzību bīstamos punktos un ātruma ierobežojumu izpildi. Borta TPS tiek aprakstītas šādi:

                        a)

                        brīdināšana – automātiski brīdina mašīnistu;

                        b)

                        brīdināšana un automātiska bremzēšana – automātiski brīdina mašīnistu un automātiski bremzē, pabraucot garām aizliedzošajam signālam;

                        c)

                        brīdināšana un automātiska bremzēšana un diskrēta ātruma uzraudzība – aizsargā bīstamās vietās, un “diskrēta ātruma uzraudzība” ir ātruma uzraudzība konkrētās vietās (“ātruma slazdi”), tuvojoties signālam;

                        d)

                        brīdināšana un automātiska bremzēšana un nepārtraukta ātruma uzraudzība – aizsargā bīstamās vietās un nepārtraukti uzrauga līnijas ātruma ierobežojumus, un “nepārtraukta ātruma uzraudzība” ir maksimālā atļautā mērķātruma nepārtraukta uzrāde un izpilde visos līnijas posmos.

                  Tipu d) uzskata par automātisko vilciena aizsardzības (ATP) sistēmu.
            6.3.   “Pārbrauktuve” ir infrastruktūras pārvaldītāja atzīts ceļa vai pārejas un sliežu ceļa krustojums, ko par tādu atzīst infrastruktūras pārvaldītājs un kas ir atvērts publiskajiem vai privātajiem lietotājiem. Par pārbrauktuvēm neuzskata pārejas starp peroniem stacijās, kā arī pārejas uz sliežu ceļiem, kas paredzētas tikai dzelzceļa personālam.
            6.4.   “Ceļš” dzelzceļa negadījumu statistikas vajadzībām ir publiskas lietošanas vai privāts ceļš, iela vai autostrāde, ieskaitot blakusesošās ietves un riteņbraucēju celiņus.
            6.5.   “Pāreja” ir ietve vai brauktuve, kas nav ceļš un pa kuru ir paredzēts pārvietoties cilvēkiem, dzīvniekiem, mehāniskajiem transportlīdzekļiem vai tehnikai.
            6.6.   “Pasīvā pārbrauktuve” ir tāda dzelzceļa pārbrauktuve, kurai netiek ieslēgta nekāda veida brīdinājuma vai aizsardzības sistēma laikā, kad pārbrauktuves šķērsošana lietotājiem nav droša.
            6.7.   “Aktīvā pārbrauktuve” ir tāda dzelzceļa pārbrauktuve, kur pārbrauktuves lietotāji ir aizsargāti no vilciena, kas tuvojas, vai tiek par to brīdināti, ar ierīcēm, ko aktivizē laikā, kad pārbrauktuves šķērsošana lietotājiem nav droša.

                        —

                        Aizsardzība ar fiziskām ierīcēm:

                                    —

                                    nolaižamām pusbarjerām vai barjerām,

                                    —

                                    aizveramām barjerām.

                        —

                        Brīdinājumi uz pārbrauktuvēm, izmantojot stacionāras iekārtas:

                                    —

                                    vizuālas ierīces: gaismas signālus,

                                    —

                                    skaņas ierīces: zvanus, taures, pīkstuļus u. c.

                  Aktīvās dzelzceļa pārbrauktuves klasificē šādi:

                        a)

                        manuāla – pārbrauktuve, kurā lietotāja puses aizsardzību vai brīdinājuma iekārtas manuāli aktivizē dzelzceļa darbinieks;

                        b)

                        ar automātisku lietotāja puses brīdināšanu – pārbrauktuve, kur lietotāja puses brīdināšanu aktivizē vilciens, kas tuvojas;

                        c)

                        ar automātisku lietotāja puses aizsardzību – pārbrauktuve, kur lietotāja puses aizsardzību aktivizē vilciens, kas tuvojas. Te ietilpst dzelzceļa pārbrauktuves ar lietotāja puses aizsardzību un brīdināšanu;

                        d)

                        ar dzelzceļa puses aizsardzību – pārbrauktuve, kur signāls vai cita vilciena aizsardzības sistēma ļauj vilcienam turpināt ceļu tikai tad, ja dzelzceļa pārbrauktuvei ir pilnīga lietotāja puses aizsardzība un tā ir neaizņemta.

                  7.   Diferenciācijas bāzu definīcijas

            7.1.   “Vilcienkilometrs” ir mērvienība, kas izsaka vilciena nobraukumu viena kilometra attālumā. Izmantotais attālums ir faktiski nobrauktais attālums, vai izmanto tīkla standarta attālumu no maršruta sākuma līdz galapunktam. Ņem vērā tikai attālumu pārskata sniedzējas valsts teritorijā.
            7.2.   “Pasažierkilometrs” ir mērvienība, kas izsaka viena pasažiera pārvadājumu pa dzelzceļu viena kilometra attālumā. Ņem vērā tikai attālumu pārskata sniedzējas valsts teritorijā.
            7.3.   “Līnijkilometrs” ir dzelzceļa tīkla garums kilometros dalībvalstīs apmērā, kas noteikts 2. pantā. Dzelzceļa līnijām ar vairākiem sliežu ceļiem ņem vērā tikai attālumu no to sākuma līdz galapunktam.
            7.4.   “Sliežu ceļa kilometrs” ir dzelzceļa tīkla garums kilometros dalībvalstīs apmērā, kas noteikts 2. pantā. Dzelzceļa līnijām ar vairākiem sliežu ceļiem ņem vērā visus atsevišķos sliežu ceļus.
         ”

         (1)  Noteikumi par bīstamu kravu starptautiskiem dzelzceļa pārvadājumiem (RID, Regulations concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Rail) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīvu 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem (OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31988L0361

Padomes Direktīva (1988. gada 24. jūnijs) par Līguma 67. panta īstenošanu

Oficiālais Vēstnesis L 178 , 08/07/1988 Lpp. 0005 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 10 Sējums 1 Lpp. 0044  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 10 Sējums 1 Lpp. 0044  CS.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 ET.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 HU.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 LT.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 LV.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 MT.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 PL.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 SK.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23 SL.ES Nodaļa 10 Sējums 001 Lpp. 10  - 23

		Padomes Direktīva(1988. gada 24. jūnijs)par Līguma 67. panta īstenošanu(88/361/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 69. un 70. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, kas iesniegts pēc apspriedes ar Monetāro komiteju [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā Līguma 8.a pants paredz to, ka iekšējais tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā, neietekmējot citus Līguma noteikumus, ir nodrošināta brīva kapitāla aprite;tā kā dalībvalstīm būtu jāspēj veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai regulētu banku likviditāti; tā kā šiem pasākumiem būtu jāaprobežojas ar šo mērķi;tā kā vajadzības gadījumā dalībvalstīm būtu jāvar veikt pasākumus, lai īslaicīgi un atbilstoši attiecīgām Kopienas procedūrām ierobežotu īstermiņa kapitāla apriti, kas varētu nopietni traucēt dalībvalstu monetārās politikas un valūtas kursa politikas īstenošanu, kaut arī ekonomikas pamatos nebūtu jūtamu atšķirību;tā kā caurskatāmības interesēs ir ieteicams norādīt to, cik plaši saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajiem pasākumiem ir pārejas posma pasākumi, kas Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas interesēs 1985. gada Pievienošanās aktā ir ietverti attiecībā uz kapitāla apriti;tā kā attiecīgi Spānijas Karaliste un Portugāles Republika saskaņā ar 1985. gada Pievienošanās akta 61. līdz 66. un 222. līdz 232. pantu var atlikt dažu kapitāla aprites formu liberalizāciju, atkāpjoties no saistībām, kas izklāstītas Padomes Pirmajā direktīvā (1960. gada 11. maijs) par Līguma 67. panta īstenošanu [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 86/566/EEK [4]; tā kā Direktīva 86/566/EEK paredz arī piemērot pārejas posma noteikumus šīm divām dalībvalstīm attiecībā uz to saistībām liberalizēt kapitāla apriti; tā kā šīm divām dalībvalstīm būtu jādod iespēja atlikt šajā direktīvā paredzēto jauno liberalizācijas saistību piemērošanu;tā kā Grieķijas Republikai un Īrijai, tiesa dažādā pakāpē, ir grūtības maksājumu bilancē un lieli ārējie parādi; tā kā tūlītēja un pilnīga kapitāla aprites liberalizācija šajās divās dalībvalstīs vairotu grūtības, tām turpinot piemērot pasākumus, ko tās veic, lai uzlabotu to stāvokli attiecībā uz ārējiem parādiem un stiprinātu savu finanšu sistēmu spēju piemēroties Kopienas integrētā finanšu tirgus prasībām; tā kā saskaņā ar Līguma 8.c pantu šīm divām dalībvalstīm, ievērojot to īpašos apstākļus, ir lietderīgi dot papildu laiku šīs direktīvas uzlikto saistību izpildei;tā kā pilnīga kapitāla aprites liberalizācija dažās dalībvalstīs un jo īpaši robežu apgabalos varētu vairot grūtības vasarnīcu tirgū; tā kā šīs direktīvas stāšanās spēkā nedrīkstētu ietekmēt esošos valstu tiesību aktus, kas regulē šādus pirkumus;tā kā termiņš, kas noteikts, lai šī direktīva stātos spēkā, būtu jāizmanto, lai Komisija varētu iesniegt priekšlikumus ar mērķi novērst vai samazināt iespējamus traucējumus, nodokļu nemaksāšanu vai nodokļu apiešanu, ko rada valstu nodokļu sistēmu atšķirības, un lai ļautu Padomei ieņemt nostāju attiecībā uz šādiem priekšlikumiem;tā kā saskaņā ar Līguma 70. panta 1. punktu Kopiena cenšas sasniegt iespējami lielāku liberalizāciju attiecībā uz savu rezidentu un trešo valstu rezidentu kapitāla apriti;tā kā plaša īstermiņa kapitāla aprite uz trešām valstīm vai no tām var ievērojami traucēt dalībvalstu monetāro vai finansu stāvokli vai radīt ievērojamu spriedzi valūtas tirgos; tā kā tāda virzība var izrādīties kaitīga Eiropas monetārās sistēmas kohēzijai, iekšējā tirgus stabilai darbībai un ekonomiskās un monetārās savienības pakāpeniskai izveidei; tā kā šī iemesla dēļ ir lietderīgi radīt attiecīgus nosacījumus dalībvalstu saskaņotām darbībām, ja tās izrādītos vajadzīgas;tā kā šī direktīva aizstāj Padomes Direktīvu 72/156/EEK (1972. gada 21. marts) par to, kā regulēt starptautiskās kapitāla plūsmas un novērst to nevēlamo ietekmi uz likviditāti attiecīgajās valstīs [5]; tā kā attiecīgi Direktīva 72/156/EEK būtu jāatceļ,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Neietekmējot turpmākos noteikumus, dalībvalstis atceļ kapitāla aprites ierobežojumus personām, kas ir dalībvalstu rezidenti. Lai sekmētu šīs direktīvas piemērošanu, kapitāla aprites klasificē saskaņā ar I pielikumā ietverto nomenklatūru.2. Pārvedumus, kas attiecas uz kapitāla apriti, veic saskaņā ar tiem pašiem noteikumiem par valūtas kursiem, kuri attiecas uz maksājumiem saistībā ar kārtējiem darījumiem.2. pantsDalībvalstis vēlākais līdz spēkā stāšanās dienai informē Centrālo banku vadītāju komiteju, Monetāro komiteju un Komisiju par banku likviditātes regulēšanas pasākumiem, kas konkrēti ietekmē tos darījumus ar kapitālu, kurus kredītiestādes veic ar nerezidentiem.Šādi pasākumi aprobežojas ar to, kas vajadzīgs, lai dalībvalstīs regulētu monetāro stāvokli. Monetārā komiteja un Centrālo banku vadītāju komiteja sniedz Komisijai atzinumus šajā jautājumā.3. pants1. Ja īstermiņa kapitāla aprite, kas notiek īpaši plašā apjomā, izraisa nopietnu spriedzi ārzemju valūtas tirgos un, īstenojot dalībvalstu monetāro politiku un valūtas kursa politiku, izraisa nopietnus traucējumus, kuri jo īpaši izpaužas būtiskās likviditātes pārmaiņās attiecīgā valstī, Komisija, apspriedusies ar Monetāro komiteju un Centrālo banku vadītāju komiteju, attiecībā uz kapitāla apritēm, kas uzskaitītas II pielikumā, var atļaut dalībvalstīm veikt aizsargpasākumus, kuru nosacījumus un formu nosaka Komisija.2. Steidzamības dēļ attiecīgā dalībvalsts var pati veikt iepriekšminētos aizsargpasākumus, ja šie pasākumi ir vajadzīgi. Šos pasākumus dara zināmus Komisijai un pārējām dalībvalstīm, pirms tie stājas spēkā. Komisija, apspriedusies ar Monetāro komiteju un Centrālo banku vadītāju komiteju, pieņem lēmumu par to, vai attiecīgā dalībvalsts var turpināt šos pasākumus piemērot, vai arī tie ir jāgroza vai jāatceļ.3. Komisijas lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar 1. un 2. punktu, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var atsaukt vai grozīt.4. Saskaņā ar šo pantu veikto aizsargpasākumu piemērošanas laiks nav ilgāks par sešiem mēnešiem.5. Kad Monetārā komiteja un Centrālo banku vadītāju komiteja ir iesniegusi atzinumu, Padome, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, līdz 1992. gada 31. decembrim izskata, vai šajā pantā ietvertie principi un nianses joprojām atbilst prasībām, kuru dēļ tās ir paredzētas.4. pantsŠī direktīva neierobežo dalībvalstu tiesības veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu valstu likumu un noteikumu pārkāpumus, inter alia nodokļu uzlikšanas un finanšu iestāžu konsultatīvas uzraudzības jomā, vai izstrādāt kapitāla aprites deklarēšanas procedūras, ko izmantot sniegtu administratīvas vai statistiskas informācijas nolūkiem.Šo pasākumu un procedūru piemērošana nedrīkst kavēt kapitāla apriti, ko veic saskaņā ar Kopienas likumiem.5. pantsSpānijas Karalistei un Portugāles Republikai 1985. gada Pievienošanās akta noteikumi, kas attiecas uz kapitāla apriti, ir spēkā tādā apjomā, kā norādīts III pielikumā, saskaņā ar I pielikumā ietverto kapitāla aprites nomenklatūru.6. pants1. Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai īstenotu šo direktīvu vēlākais līdz 1990. gada 1. jūlijam. Par to tās tūlīt informē Komisiju. Vēlākais līdz spēkā stāšanās dienai tās arī paziņo par jebkuru jaunu pasākumu vai jebkuru grozījumu noteikumos, kas regulē kapitāla aprites formas, kuras uzskaitītas I pielikumā.2. Spānijas Karaliste un Portugāles Republika, neskarot 1985. gada Pievienošanās akta 61. līdz 66. pantu un 222. līdz 232. pantu attiecībā uz šīm divām dalībvalstīm, kā arī Grieķijas Republika un Īrija pagaidām var turpināt piemērot IV pielikumā uzskaitītos kapitāla aprites ierobežojumus saskaņā ar šajā pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem un laika ierobežojumiem.Ja līdz IV pielikuma III un IV sarakstā minēto kapitāla aprites formu liberalizācijai noteiktā termiņa beigām Portugāles Republika vai Grieķijas Republika atzīst, ka nespēj turpināt liberalizāciju, jo īpaši maksājumu bilances grūtību vai valsts finanšu sistēmas nepietiekamas piemērotības dēļ, Komisija pēc vienas vai otras šīs dalībvalsts lūguma sadarbībā ar Monetāro komiteju izskata attiecīgās dalībvalsts tautsaimniecības un finanšu stāvokli. Atkarībā no šīs izskatīšanas iznākuma Komisija ierosina Padomei paildzināt termiņu, kas nolikts, lai liberalizētu visas minētās kapitāla aprites vai daļu no tām. Šis paildzinājums nevar būt ilgāks par trim gadiem. Padome pieņem lēmumus saskaņā ar Līguma 69. pantā paredzēto procedūru.3. Beļģijas Karaliste un Luksemburgas Lielhercogiste var pagaidām turpināt operācijas divējādu valūtu tirgū saskaņā ar V pielikuma nosacījumiem un uz laiku, kas noteikts šajā pielikumā.4. Esošos valstu tiesību aktus, kas regulē vasarnīcu iegādi, var uzturēt spēkā tikmēr, kamēr Padome šajā jomā pieņem citus noteikumus saskaņā ar Līguma 69. pantu. Šis noteikums neietekmē citu Kopienas tiesību aktu spēkā esamību.5. Komisija līdz 1988. gada 31. decembrim iesniedz Padomei priekšlikumus, lai novērstu vai mazinātu iespējamus traucējumus, nodokļu nemaksāšanu un nodokļu apiešanu, kas saistīta ar to, ka pastāv atšķirīgas valstu sistēmas, kā ietaupījumiem uzliek nodokļus un kā kontrolē šo sistēmu piemērošanu.Padome par šiem Komisijas priekšlikumiem pieņem nostāju līdz 1989. gada 30. jūnijam. Jebkurus nodokļu noteikumus Kopienas mērogā saskaņā ar Līgumu pieņem ar vienprātīgu lēmumu.7. pants1. Veicot pārvedumus saistībā ar kapitāla apriti uz trešām valstīm vai no tām, dalībvalstis saskaņā ar citiem šīs direktīvas noteikumiem cenšas sasniegt tādu pašu liberalizācijas pakāpi, kāda attiecas uz operācijām ar citu dalībvalstu rezidentiem.Šā punkta iepriekšējā daļa neliedz kādas valsts noteikumus vai Kopienas likumus piemērot attiecībās ar trešām valstīm, jo īpaši savstarpējus nosacījumus, kas attiecas uz operācijām, kuras ir saistītas ar finanšu pakalpojumu sniegšanu un vērtspapīru laišanu kapitāla tirgū.2. Ja īstermiņa kapitāla aprite lielos mērogos uz trešām valstīm vai no tām nopietni traucē kādas dalībvalsts vai vairāku dalībvalstu iekšējo vai ārējo monetāro vai finanšu stāvokli vai rada nopietnu spriedzi valūtu maiņas kursu attiecībās Kopienā vai Kopienas attiecībās ar trešām valstīm, dalībvalstis savā starpā apspriežas par visiem pasākumiem, kas varētu būt jāveic, lai šādas grūtības novērstu. Šādas apspriedes pēc Komisijas vai kādas dalībvalsts ierosinājuma notiek Centrālo banku vadītāju komitejā un Monetārajā komitejā.8. pantsVismaz reizi gadā Monetārā komiteja pārbauda, kāds šīs direktīvas piemērošanas dēļ ir stāvoklis kapitāla brīvā apritē. Pārbauda pasākumus, kas attiecas uz to, kā konkrētā valstī regulē kredīta tirgu, finanšu tirgu un naudas tirgu, kas var īpaši ietekmēt kapitāla starptautisku apriti un visus citus šīs direktīvas aspektus. Komiteja ziņo Komisijai par šīs pārbaudes iznākumu.9. pants1960. gada 11. maija Pirmā direktīva un Direktīva 72/156/EEK ir atcelta no 1990. gada 1. jūlija.10. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1988. gada 24. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Bangemann[1] OV C 26, 1.2.1988., 1. lpp.[2] Atzinums izsūtīts 1988. gada 17. jūnijā (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[3] OV 43, 12.7.1960., 921./60. lpp.[4] OV L 332, 26.11.1986., 22. lpp.[5] OV L 91, 18.4.1972., 13. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDIREKTĪVAS 1. PANTĀ MINĒTO KAPITĀLA APRITES TIPU NOMENKLATŪRAŠajā nomenklatūrā kapitāla aprites tipi klasificēti saskaņā ar valsts vai ārzemju valūtā denominētu aktīvu un pasīvu ekonomisko būtību, uz ko šie tipi attiecas.Šajā nomenklatūrā uzskaitītie kapitāla aprites tipi attiecas uz:- visām operācijām, kas vajadzīgas kapitāla apritei: darījumu un līdzīgu pārvedumu slēgšanu un izpildi. Darījumus parasti veic dažādu dalībvalstu rezidenti, kaut arī dažu tipu kapitāla apriti veic vienas un tās pašas personas uz sava rēķina (piem., emigrantiem piederīgu aktīvu pārvedumi),- operācijām, ko, ievērojot Līguma 68. panta 3. punktu, veic fiziskas vai juridiskas personas [1], ieskaitot operācijas ar dalībvalstu vai citu valsts pārvaldes iestāžu vai aģentūru aktīviem vai pasīviem,- to, ka uzņēmējiem ir pieeja visām finanšu metodēm, kādas ir tirgū, kurā uzņēmējs iekļaujas, lai veiktu attiecīgas operācijas. Piemēram, vērtspapīru un citu finanšu dokumentu iegādes jēdziens attiecas gan uz tūlītējiem darījumiem, gan arī visām pieejamām darījumu kārtošanas formām: uz nestandartizētiem nākotnes darījumiem, darījumiem ar izvēles tiesībām vai garantiju, apmaiņas darījumiem ar aktīviem utt. Tāpat jēdziens par norēķinu un noguldījumu kontu operācijām ar finanšu iestādēm attiecas ne tikai uz kontu atvēršanu un naudas līdzekļu ieskaitīšanu kontos, bet arī uz nestandartizētiem nākotnes darījumiem ar ārzemju valūtu neatkarīgi no tā, vai tajos paredz ņemt vērā maiņas risku vai izlīdzināt atvērtu ārvalstu valūtas pozīciju,- operācijām, lai likvidētu vai citiem nodotu izveidotus aktīvus, to likvidācijas ieņēmumu repatriāciju [2] vai šādu ieņēmumu tūlītēju izmantošanu Kopienas saistību robežās,- kredītu vai aizdevumu atmaksāšanas operācijām.Šī nomenklatūra nav pilnīgs kapitāla aprites jēdzienu saraksts — no tā izriet XIII sadaļas virsraksts — F. "Citi kapitāla aprites tipi — Dažādi". Nomenklatūra šā iemesla dēļ nav jāinterpretē kā ierobežojums šīs direktīvas 1. pantā minētā kapitāla aprites pilnīgas liberalizācijas principa piemērojumam.I — TIEŠI IEGULDĪJUMI [3]1. Tādu uzņēmumu filiāļu vai jaunu uzņēmumu dibināšana vai paplašināšana, kā arī tādu esošu uzņēmumu pilnīga iegāde, kuri pieder tikai personai, kas nodrošina kapitālu.2. Līdzdalība jaunā vai esošā uzņēmumā, lai izveidotu vai saglabātu stabilas ekonomiskas saiknes.3. Ilgtermiņa aizņēmumi, lai izveidotu vai saglabātu stabilas ekonomiskas saiknes.4. Peļņas atkārtoti ieguldījumi, lai saglabātu stabilas ekonomiskas saiknes.A — Nerezidentu tieši ieguldījumi kādas valsts teritorijā [4].B — Rezidentu tieši ieguldījumi ārzemēs [5].II — IEGULDĪJUMI NEKUSTAMĀ ĪPAŠUMĀ (kas nav ietverti I sadaļā) [6]A — Nerezidentu ieguldījumi nekustamā īpašumā, kas atrodas valsts teritorijā.B — Rezidentu ieguldījumi nekustamā īpašumā, kas atrodas ārzemēs.III — OPERĀCIJAS AR VĒRTSPAPĪRIEM, KO PARASTI VEIC KAPITĀLA TIRGŪ (kas nav ietvertas I, IV un V sadaļā)a) akcijas un citi līdzdalības vērtspapīri [7];b) obligācijas [8].A — Darījumi ar vērtspapīriem kapitāla tirgū.1. Nerezidentu veikta kādas valsts biržās tirgojamu vērtspapīru iegāde [9].2. Rezidentu veikta ārzemju biržās tirgojamu vērtspapīru iegāde.3. Rezidentu veikta ārzemju biržās netirgojamu vērtspapīru iegāde [10].4. Rezidentu veikta ārzemju biržās netirgojamu vērtspapīru iegāde.B — Vērtspapīru laišana kapitāla tirgū [11]:i) laišana tirgū ar biržas starpniecību< [12];ii) emisija un laišana kapitāla tirgū (*).1. Valsts vērtspapīru laišana ārzemju kapitāla tirgū.2. Ārzemju vērtspapīru administrēšana kādas valsts kapitāla tirgū.IV — OPERĀCIJAS AR KOLEKTĪVU IEGULDĪJUMU UZŅĒMUMU SERTIFIKĀTIEM [13]a) sertifikāti, ko emitē uzņēmumi kolektīviem ieguldījumiem vērtspapīros, kurus parasti tirgo kapitāla tirgū (akcijas, citas kapitāla daļas un obligācijas);b) sertifikāti, ko emitē uzņēmumi kolektīviem ieguldījumiem vērtspapīros vai dokumentos, kurus parasti tirgo naudas tirgū;c) sertifikāti, ko emitē uzņēmumi kolektīviem ieguldījumiem citos aktīvos.A — Darījumi ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem.1. Nerezidentu veiktas biržās tirgojamu kādas valsts uzņēmumu sertifikātu iegādes.2. Rezidentu veikta biržās tirgojamu ārzemju uzņēmumu sertifikātu iegādes.3. Nerezidentu veiktas biržās netirgojamu kādas valsts uzņēmumu sertifikātu iegādes.4. Rezidentu veikta biržās netirgojamu ārzemju uzņēmumu sertifikātu iegādes.B — Kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu administrēšana kapitāla tirgū:i) laišana tirgū ar biržas starpniecību;ii) emisija un laišana kapitāla tirgū.1. Kādas valsts kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu laišana ārzemju kapitāla tirgū2. Ārvalstu kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu laišana kādas valsts kapitāla tirgūV — OPERĀCIJAS AR VĒRTSPAPĪRIEM UN CITIEM DOKUMENTIEM, KO PARASTI TIRGO NAUDAS TIRGŪ [14]A — Darījumi ar vērtspapīriem un citiem dokumentiem naudas tirgū.1. Nerezidentu veiktas kādas valsts naudas tirgus vērtspapīru un dokumentu iegādes.2. Rezidentu veiktas ārzemju naudas tirgus vērtspapīru un dokumentu iegādes.B — Vērtspapīru un citu instrumentu laišana naudas tirgū:i) laišana atzītā naudas tirgū (*);ii) emisija un laišana atzītā naudas tirgū.1. Kādas valsts vērtspapīru un dokumentu laišana ārzemju naudas tirgū.2. Ārzemju vērtspapīru un dokumentu laišana kādas valsts naudas tirgū.VI — NORĒĶINU UN NOGULDĪJUMU KONTU OPERĀCIJAS AR FINANŠU IESTĀDĒM [15]A — Operācijas, ko nerezidenti veic ar kādas valsts finanšu iestādēm.B — Operācijas, ko rezidenti veic ar ārzemju finanšu iestādēm.VII — KREDĪTI, KAS ATTIECAS UZ KOMERCDARĪJUMIEM VAI PAKALPOJUMU SNIEGŠANU, PIEDALOTIES REZIDENTIEM [16]1. Īstermiņa (uz nepilnu gadu).2. Vidēji ilga termiņa (no viena līdz pieciem gadiem).3. Ilgtermiņa (uz pieciem gadiem vai ilgāku laiku).A — Kredīti, ko nerezidenti piešķir rezidentiem.B — Kredīti, ko rezidenti piešķir nerezidentiem.VIII — FINANŠU AIZDEVUMI UN KREDĪTI (kas nav ietverti I, VII un XI sadaļā) [17]1. Īstermiņa (uz nepilnu gadu).2. Vidēja termiņa (no viena līdz pieciem gadiem).3. Ilgtermiņa (uz pieciem gadiem vai ilgāku laiku).A — Aizdevumi un kredīti, ko nerezidenti piešķir rezidentiem.B — Aizdevumi un kredīti, ko rezidenti piešķir nerezidentiem.IX — NODROŠINĀJUMI, CITAS GARANTIJAS UN ĶĪLAS TIESĪBASA — Ko nerezidenti dod rezidentiem.B — Ko rezidenti dod nerezidentiem.X — PĀRVEDUMI, IZPILDOT APDROŠINĀJUMA LĪGUMUSA — Dzīvības apdrošinājumu prēmijas un maksājumi.1. Līgumi, ko kādas valsts dzīvības apdrošināšanas firmas noslēgušas ar nerezidentiem.2. Līgumi, ko ārzemju dzīvības apdrošināšanas firmas noslēgušas ar rezidentiem.B — Prēmijas un maksājumi, kas attiecas uz kredītu apdrošināšanu.1. Līgumi, ko kādas valsts kredītu apdrošināšanas firmas noslēgušas ar nerezidentiem.2. Līgumi, ko ārzemju kredītu apdrošināšanas firmas noslēgušas ar rezidentiem.C — Citi kapitāla pārvedumi, kas attiecas uz apdrošinājumu līgumiem.XI — PERSONĪGĀ KAPITĀLA APRITEA — Aizdevumi.B — Dāvanas un piešķīrumi.C — Pūrs.D — Mantojumi un novēlējumi.E — Imigrantu parādu norēķini valstī, kurā viņi dzīvojuši iepriekš.F — Rezidentu uzkrāto aktīvu pārvedumi emigrējot, kamēr viņi iekārtojas vai kamēr atrodas ārzemēs.G — Imigrantu ietaupījumu pārvedumi uz valsti, kurā viņi dzīvojuši iepriekš, laikā, kamēr viņi uzturas citā valstī.XII — FINANŠU AKTĪVU FAKTISKS IMPORTS UN EKSPORTSA — Vērtspapīri.B — Dažādi maksāšanas līdzekļi.XIII — CITI KAPITĀLA APRITES TIPIA — Mantojuma nodokļi.B — Zaudējumu atlīdzība (ja tos var uzskatīt par kapitālu).C — Atlīdzība par līguma laušanu un nelūgtu maksājumu atmaksājumi (ja tos var uzskatīt par kapitālu).D — Autoru honorāri: patenti, noformējumi, tirdzniecības zīmes un izgudrojumi (tiesību nodošana un pārvedumi, kas notiek šādas tiesību nodošanas dēļ).E — Naudas pārvedumi, kas vajadzīgi pakalpojumu sniegšanai (kuri nav ietverti VI sadaļā).F — Dažādi.PASKAIDROJUMITieši šajā nomenklatūrā un direktīvā šādām vārdkopām attiecīgi ir šāda nozīme:Tieši ieguldījumiVisdažādākie ieguldījumi, ko izdara fiziskas personas vai komercuzņēmumi, rūpniecības uzņēmumi vai finanšu uzņēmumi un kuri palīdz izveidot vai saglabāt stabilas un tiešas saiknes starp personu, kas nodrošina kapitālu, un uzņēmēju vai uzņēmumu, kam kapitāls ir darīts pieejams saimniecisku darbību veikšanai. Šis jēdziens šā iemesla dēļ ir jāizprot visplašākajā nozīmē.Pie uzņēmumiem, kas minēti nomenklatūras I sadaļas 1. punktā, pieder juridiski neatkarīgi uzņēmumi (meitas uzņēmumi, kas pilnībā pieder mātes uzņēmumam) un filiāles.Nomenklatūras I sadaļas 2. punktā minētajos uzņēmumos, kuriem ir akciju sabiedrību statuss, līdzdalība ir tiešu ieguldījumu formā, ja akciju pakete, kas pieder kādai fiziskai personai no cita uzņēmuma vai kādam citam īpašniekam, ļauj akciju īpašniekam saskaņā ar attiecīgas valsts likumiem par akciju sabiedrībām vai citādām sabiedrībām efektīvi piedalīties akciju sabiedrības vadībā vai kontrolē.Ilgtermiņa aizdevumi ar līdzdalīgu iedabu, kuri minēti nomenklatūras I sadaļas 3. punktā, ir aizdevumi uz laiku, kas ilgāks par pieciem gadiem, stabilu saimniecisku saišu izveidošanai vai saglabāšanai. Galvenie piemēri, ko var nosaukt, ir aizdevumi, ko akciju sabiedrības piešķir filiālēm vai uzņēmumiem, kuros tām pieder īpašuma daļa, un aizdevumi, kas ir saistīti ar vienošanos dalīties peļņā. Šajā pozīcijā ietilpst arī aizdevumi, ko finanšu iestādes piešķir stabilu saimniecisku saišu izveidošanai vai saglabāšanai.Ieguldījumi nekustamā īpašumāĒku un zemes pirkumi un ēku celtniecība, ko privātpersonas veic, lai gūtu ienākumus vai izmantotu personiskām vajadzībām. Pie šīs kategorijas pieder arī tiesības noteiktu laiku izmantot svešu īpašumu, servitūta tiesības un būvniecības tiesības.Laišana tirgū ar biržas starpniecību vai atzītā naudas tirgūIekļaušana — saskaņā ar konkrētām procedūrām — vērtspapīriem un citiem tirgojamiem dokumentiem, kas paredzēti oficiāli vai neoficiāli kontrolētiem darījumiem oficiāli atzītās biržās vai oficiāli atzītās naudas tirgus daļās.Biržās tirgojami (kotēti vai nekotēti) vērtspapīriVērtspapīri, ar kuriem darījumus regulē nolikumi un kuru cenas regulāri publicē vai nu oficiālas biržas (kotēti vērtspapīri), vai citas struktūras, kas saistītas ar biržām, piem., banku komitejas (nekotēti vērtspapīri).Vērtspapīru un citu tirgojamu dokumentu emisijaPārdošana ar publisku piedāvājumu.Vērtspapīru un citu tirgojamu dokumentu laišana apgrozībāVērtspapīru tieša pārdošana, ko veic to emitents vai konsorcijs, kam emitents ir uzdevis tos pārdot bez publiska piedāvājuma.Kādas valsts vai ārzemju vērtspapīri un citi dokumentiVērtspapīri, kas iedalīti pēc valsts, kurā atrodas to emitenta galvenā uzņēmējdarbības vieta. Ja rezidenti ārzemju tirgū iegādājas savas valsts vērtspapīrus un citus emitētus dokumentus, to uzskata ārzemju vērtspapīru iegādi.Akcijas un citi vērtspapīri ar līdzdalīgu iedabuIeskaitot tiesības pieteikties uz jauniem akciju laidieniem.ObligācijasTirgojami vērtspapīri ar divu gadu vai ilgāku laiku kopš emisijas, kuriem emitējot ir noteikta procentu likme un pamatsummas atmaksas, kā arī procentu izmaksas noteikumi.Kolektīvu ieguldījumu uzņēmumiUzņēmumi:- kuru mērķis ir, rīkojoties saskaņā ar riska sadalīšanas principu, veikt kolektīvus ieguldījumus tirgojamos vērtspapīros vai citos kapitāla aktīvos, ko tie rada, un- kuru sertifikātus pēc akciju īpašnieku lūguma saskaņā ar likumiskiem līgumos vai statūtos paredzētiem nosacījumiem, kas tos regulē, tieši vai netieši atpērk vai izpērk no šā uzņēmuma aktīviem. Kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu rīcību, nodrošinot to, ka sertifikātu biržas vērtība būtiski neatšķiras no šo sertifikātu tīrās aktīvu vērtības, uzskata par līdzvērtīgu šādai atpirkšanai vai izpirkšanai.Šādus uzņēmumus saskaņā ar likumiem var izveidot vai nu atbilstīgi līgumtiesībām (kā kopējus fondus, ko vada vadības firmas), vai saskaņā ar tresta likumu (kā kopēju ieguldījumu tresta fondu), vai atbilstīgi statūtiem (kā ieguldījumu uzņēmējsabiedrības).Šajā direktīvā "kopējs fonds" attiecas arī uz investīciju trasta fondiem.Vērtspapīri un citi dokumenti, ko parasti tirgo naudas tirgūValsts iekšējā aizņēmuma parādzīmes un citi tirgojami vekseļi, noguldījumu sertifikāti, bankas pārvedu vekseļi, īstermiņa tirdzniecības vekseļi un citi līdzīgi dokumenti.Kredīti, kas attiecas uz komercdarījumiem vai pakalpojumu sniegšanuKomerclīgumu kredīti (avansi vai maksājumi pa daļām attiecībā uz nepabeigtu vai pasūtītu darbu un ar paildzinātiem maksājumu termiņiem neatkarīgi no tā vai tie attiecas, vai neattiecas uz pieteikšanos uz komercvekseļiem) un to finansēšana ar kredītiestāžu izsniegtiem kredītiem. Pie šīs kategorijas pieder arī faktoringa operācijas.Finanšu aizdevumi un kredītiDažādi finansējumi, ko piešķir finanšu iestādes, ieskaitot finansējumu, kas attiecas uz komercdarījumiem vai pakalpojumu sniegšanu, kurā nepiedalās rezidenti.Šajā kategorijā ietilpst arī hipotekāri aizdevumi, patēriņa kredīti un finanšu līzings, kā arī resursu papildnodrošinājums un citi naudas līdzekļi, par ko dod vekseļus.Rezidenti un nerezidentiFiziskas un juridiskas personas saskaņā ar definīcijām, kas ietvertas katrā dalībvalstī spēkā esošos noteikumos par biržas kontroli.Likvidācijas ieņēmumi (par ieguldījumiem, vērtspapīriem utt.)Pārdošanas ieņēmumi, ieskaitot kapitāla vērtības pieaugumu, atmaksājumu summas, ienākumus no tiesas nolēmumu izpildes utt.Fiziskas vai juridiskas personasKā definēts attiecīgas valsts likumos.Finanšu iestādesBankas, krājbankas un iestādes, kas specializējas īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa kreditēšanā, un apdrošināšanas sabiedrības, celtniecības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības un citas līdzīgas iestādes.KredītiestādesBankas, krājbankas un iestādes, kas specializējas īstermiņa, vidēja termiņa vai ilgtermiņa kreditēšanā.[1] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[2] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[3] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[4] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[5] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[6] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[7] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[8] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[9] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[10] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[11] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[12] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[13] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[14] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[15] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[16] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.[17] Skatīt zemāk atrodamos paskaidrojumus.--------------------------------------------------II PIELIKUMSŠĪS DIREKTĪVAS 3. PANTĀ MINĒTO OPERĀCIJU SARAKSTSIerobežojumi, ko dalībvalstis var piemērot iepriekš uzskaitītajiem kapitāla aprites tipiem, ir jānosaka un jāpiemēro tā, lai tie iespējami maz kavētu personu, preču un pakalpojumu brīvu apriti.Operāciju tips | Pozīcija |Operācijas ar vērtspapīriem un citiem dokumentiem, ko parasti tirgo naudas tirgū | V |Operācijas ar norēķinu un noguldījumu kontiem, ko veic ar finanšu iestādēm | VI |Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | IV A un B c) |— uzņēmumi ieguldījumiem vērtspapīros vai citos dokumentos, ko parasti tirgo naudas tirgū | |Finanšu aizdevumi un kredīti | VIII-A un B-1 |— īstermiņa | |Personīga kapitāla aprite | XI-A |— aizdevumi | |Finanšu līdzekļu faktisks imports un eksports | XII |— vērtspapīri, ko parasti tirgo naudas tirgū | |— maksāšanas līdzekļi | |Pārējie kapitāla aprites tipi: Dažādi | XIII-F |— īstermiņa operācijas, kas līdzīgas iepriekš uzskaitītajām | |--------------------------------------------------III PIELIKUMSDIREKTĪVAS 5. PANTĀ MINĒTAIS1985. gada Pievienošanās akta noteikumu piemērojums kapitāla apritei saskaņā ar kapitāla aprites tipu nomenklatūru, kas izklāstīta direktīvas I pielikumāPievienošanās akta panti (pārejas posma noteikumu beigu termiņi) | Operāciju tipi | Pozīcija |a)noteikumi, kas attiecas uz Spānijas Karalisti62. pants (31.12.1990.) | Rezidentu tieši ieguldījumi ārzemēs | I-B |63. pants (31.12.1990.) | Rezidentu ieguldījumi nekustamā īpašumā, kas atrodas ārzemēs | II-B |64. pants (31.12.1988.) | Operācijas ar vērtspapīriem, ko parasti tirgo kapitāla tirgū | || — rezidentu veiktas biržās tirgojamu ārzemju vērtspapīru iegādes | III-A-2 || —izņēmums — obligācijas, kas emitētas ārzemju tirgū un nominētas valsts valūtā | || Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | || —rezidentu veiktas biržās tirgojamu kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu iegādes | IV-A-2 || — izņēmums — kopēju fondu tipa uzņēmumu sertifikāti | |b)noteikumi, kas attiecas uz Portugāles Republiku222. pants (31.12.1989.) | Nerezidentu tieši ieguldījumi valsts teritorijā | I-A |224. pants (31.12.1992.) | Rezidentu tieši ieguldījumi ārzemēs | I-B |225. un 226. pants (31.12.1990.) | Nerezidentu ieguldījumi nekustamā īpašumā, kas atrodas valsts teritorijā | II-A |227. pants (31.12.1992.) | Rezidentu ieguldījumi nekustamā īpašumā, kas atrodas ārzemēs | II-B |228. pants (31.12.1990.) | Personīga kapitāla aprite | || i) lai piemērotu lielākās summas, kas paredzētas 228. panta 2. punktā: | || — pūrs | XI-C || — mantojums un novēlējumi | XI-D || —rezidentu uzkrāto aktīvu pārvedumi, viņiem emigrējot, iekārtojoties vai uzturoties ārzemēs | XI-F || ii) lai piemērotu mazākās summas, kas paredzētas 228. panta 2. punktā: | || — dāvanas un ziedojumi | XI-B || —imigrantu parādu norēķini valstī, kurā viņi dzīvojuši iepriekš | XI-E || —imigrantu ietaupījumu pārvedumi uz valsti, kurā viņi dzīvojuši iepriekš, laikā, kamēr viņi uzturas citā valstī | XI-G |229. pants (31.12.1990.) | Operācijas ar vērtspapīriem, ko parasti tirgo kapitāla tirgū | || — rezidentu veiktas ārzemju biržās tirgojamu vērtspapīru iegādes | III-A-2 || —izņēmums — obligācijas, kas emitētas ārzemju tirgū un nominētas attiecīgas valsts valūtā | || Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | || —rezidentu veiktas biržā tirgojamu kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu iegādes | IV-A-2 || — izņēmums — kopēju fondu tipa uzņēmumu sertifikāti | |--------------------------------------------------IV PIELIKUMSDIREKTĪVAS 6. PANTA 2. PUNKTĀ MINĒTAISI. Portugāles Republika līdz 1990. gada 31. decembrim kapitāla aprites tipiem, kas še turpmāk uzskaitīti I sarakstā, var turpināt piemērot vai no jauna ieviest ierobežojumus, kas pastāvējuši direktīvas izsludināšanas dienā.I SARAKSTSOperācijas tips | Pozīcija |Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | |— rezidentu veiktas biržā tirgojamu ārzemju kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu iegādes | IV-A-2 a) |— kopēju fondu tipa uzņēmumi, uz ko attiecas Direktīva 85/611/EEK [1] | |— rezidentu veiktas biržā netirgojamu ārzemju kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu iegādes | IV-A-4 a) |— uzņēmumi, uz ko attiecas Direktīva 85/611/EEK [1] | |II. Spānijas Karaliste un Portugāles Republika attiecīgi līdz 1990. gada 31. decembrim un 1992. gada 31. decembrim var turpināt piemērot vai no jauna ieviest ierobežojumus, kas pastāvējuši dienā, kad paziņota direktīva par kapitāla aprites tipiem, kas šeit turpmāk uzskaitīti II sarakstā.II SARAKSTSOperācijas tips | Pozīcija |Operācijas ar vērtspapīriem, ko parasti tirgo kapitāla tirgū | |— rezidentu veiktas biržās tirgojamu ārzemju vērtspapīru iegādes | III-A-2 b) |— ārzemju tirgū emitētas un attiecīgas valsts valūtā nominētas obligācijas | |—rezidentu (nerezidentu) veiktas ārzemju (attiecīgas valsts) biržā netirgojamu vērtspapīru iegādes | III-A-3 un 4 |— vērtspapīru laišana kapitāla tirgū | III-B-1 un 2 |— ja tos tirgo kādas dalībvalsts biržā vai tos laiž dalībvalsts tirgū ar biržas starpniecību | |Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | |—rezidentu veiktas biržās tirgojamu ārzemju kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu iegādes | IV-A-2 |— kopēju fondu tipa uzņēmumi, uz ko neattiecas Direktīva 85/611/EEK [2] | |—rezidentu (nerezidentu) veiktas biržās netirgojamu ārzemju (kādas valsts) kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu iegādes | IV-A-3 un 4 |—uzņēmumi, uz ko neattiecas Direktīva 85/611/EEK [2]un kuru vienīgais mērķis ir liberalizētu aktīvu iegāde | |— kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu laišana kapitāla tirgū | IV-B-1 un 2 a) |— uzņēmumi, uz ko attiecas Direktīva 85/611/EEK [2] | |—kredīti, kas attiecas uz komercdarījumiem vai pakalpojumu sniegšanu, kuros piedalās kāds rezidents | VII-A un B-3 |— ilgtermiņa kredīti | |III. Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Īrija un Portugāles Republika līdz 1992. gada 31. decembrim var turpināt piemērot vai no jauna ieviest ierobežojumus, kas pastāvējuši dienā, kad paziņota direktīva par kapitāla aprites tipiem, kas šeit turpmāk uzskaitīti III sarakstā.III SARAKSTSOperācijas tips | Pozīcija |Operācijas ar vērtspapīriem, ko tirgo kapitāla tirgū | |— vērtspapīru laišana kapitāla tirgū | III-B-1 un 2 |— ja tos netirgo vai laiž kādas dalībvalsts tirgū ar biržas starpniecību | |Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | |— kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu laišana kapitāla tirgū | IV-B-1 un 2 |—uzņēmumi, uz ko neattiecas Direktīva 85/611/EEK [3]un kuru vienīgais mērķis ir iegādāties liberalizētus aktīvus | |Finanšu aizdevumi un kredīti | VIII-A, B-2 un 3 |— vidēja termiņa un ilgtermiņa | |IV. Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Īrija un Portugāles Republika līdz 1992. gada 31. decembrim var atlikt šeit turpmāk IV sarakstā uzskaitīto kapitāla aprites tipu liberalizāciju.IV SARAKSTSOperācijas tips | Pozīcija |Operācijas ar vērtspapīriem un citiem dokumentiem, ko parasti tirgo kapitāla tirgū | V |Operācijas ar norēķinu un noguldījumu kontiem, kuras notiek ar finanšu iestādēm | VI |Operācijas ar kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātiem | IV-A un B c) |— uzņēmumi ieguldījumiem vērtspapīros vai dokumentos, ko parasti tirgo naudas tirgū | |Finanšu aizdevumi un kredīti | VIII-A un B-1 |— īstermiņa | |Personīga kapitāla aprite | XI-A |— aizdevumi | |Finanšu līdzekļu faktisks imports un eksports | XII |— vērtspapīri, ko parasti tirgo naudas tirgū | |— maksāšanas līdzekļi | |Citi kapitāla aprites tipi: Dažādi | XIII-F |[1] Padomes Direktīva 85/611/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvu ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 375, 31.12.1985., 3. lpp.).[2] Skat. I saraksta parindi.[3] Skat. I saraksta parindi.--------------------------------------------------V PIELIKUMSTā kā divējāda valūtas tirgu sistēma, kas darbojas Beļģijas Karalistē un Luksemburgas Lielhercogistē, nav ierobežojusi kapitāla apriti, bet tomēr ir anomālija Eiropas monetārajā sistēmā, un tādēļ, lai varētu sekmīgi ieviest šo direktīvu, tai ir jādara gals, un, stiprinot Eiropas monetāro sistēmu, šīs divas dalībvalstis apņemas to atcelt līdz 1992. gada 31. decembrim. Tās arī apņemas līdz sistēmas atcelšanai to vadīt, pamatojoties uz procedūrām, kas de facto nodrošina brīvu kapitāla apriti ar tādiem nosacījumiem, ka abu tirgu valūtas kursos nav manāmu un stabilu atšķirību.--------------------------------------------------