title: Padomes Direktīva (ES) 2019/2235 (2019. gada 16. decembris), ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un Direktīvu 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējo režīmu attiecībā uz aizsardzības pasākumiem Savienības satvarā

text:
                  30.12.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 336/10

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2019/2235
         (2019. gada 16. decembris),
         ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu un Direktīvu 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārējo režīmu attiecībā uz aizsardzības pasākumiem Savienības satvarā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
         saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
         tā kā:

                     (1)

                     Padomes Direktīva 2006/112/EK (3) konkrētu nosacījumu izpildes gadījumā paredz atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) attiecībā uz precēm, ko piegādā, un pakalpojumiem, ko sniedz jebkuras Ziemeļatlantijas Līguma dalībvalsts bruņotajiem spēkiem, un attiecībā uz precēm, ko šie bruņotie spēki importē, ja šie spēki piedalās kopējā aizsardzības pasākumā ārpus savas valsts.

                     (2)

                     Padomes Direktīva 2008/118/EK (4) paredz atbrīvojumu no akcīzes nodokļa attiecībā uz akcīzes precēm, kuras paredzētas jebkuras tādas Ziemeļatlantijas līguma dalībvalsts bruņotajiem spēkiem, bet nav dalībvalsts, kurā ir iekasējams akcīzes nodoklis, – minēto bruņoto spēku vajadzībām, civilajam personālam, kas to pavada, vai šo bruņoto spēku virtuvju vai ēdnīcu apgādei, saskaņā ar uzņēmējas dalībvalsts paredzētajiem nosacījumiem un ierobežojumiem.

                     (3)

                     Šādi atbrīvojumi nav pieejami, ja dalībvalsts bruņotie spēki piedalās kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) satvarā īstenotajos pasākumos, kā izklāstīts Līguma par Eiropas Savienību V sadaļas 2. nodaļas 2. iedaļā. Prioritāte būtu jāpiešķir vajadzībai uzlabot Eiropas spējas aizsardzības un krīžu pārvarēšanas jomā un stiprināt Savienības drošību un aizsardzību. Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisija savā 2018. gada 28. marta kopīgajā paziņojumā par militārās mobilitātes rīcības plānu atzina vispārējo nepieciešamību saskaņot PVN režīmu aizsardzības pasākumiem, kas īstenoti ES satvarā un Ziemeļatlantijas līguma organizācijas (NATO) paspārnē.

                     (4)

                     Aizsardzības pasākumi, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar KDAP, attiecas uz militārajām misijām un operācijām, kaujas vienību darbībām, savstarpēju palīdzību, projektiem pastāvīgās strukturētās sadarbības (PESCO) jomā un Eiropas Aizsardzības aģentūras (EAA) darbībām. Tomēr tiem nebūtu jāattiecas uz darbībām, kas izriet no Līguma par Eiropas Savienības darbību 222. pantā izklāstītās solidaritātes klauzulas, vai jebkurām citām divpusējām vai daudzpusējām darbībām starp dalībvalstīm, kas nav saistītas ar aizsardzības pasākumiem, kurus veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar KDAP.

                     (5)

                     Tāpēc būtu jāievieš atbrīvojums no PVN attiecībā uz preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu, kas paredzētas kādas dalībvalsts bruņoto spēku vajadzībām vai civilā personāla vajadzībām, kurš tos pavada, vai šo bruņoto spēku virtuves vai ēdnīcas apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar KDAP, ārpus viņu dalībvalsts. Preču piegādes vai pakalpojumu sniegšana tās dalībvalsts bruņotajiem spēkiem, kurā tiek piegādātas minētās preces vai sniegti minētie pakalpojumi, būtu jāizslēdz no PVN atbrīvojuma.

                     (6)

                     Turklāt ir jāparedz atbrīvojums no PVN gadījumos, kad preces, ko importējuši kādas dalībvalsts bruņotie spēki, ir paredzētas vai nu minēto bruņoto spēku vajadzībām, vai civilā personāla vajadzībām, kurš tos pavada, vai šo bruņoto spēku virtuves vai ēdnīcas apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar KDAP, ārpus viņu dalībvalsts.

                     (7)

                     Būtu jāievieš arī atbrīvojums no akcīzes nodokļa, kas attiektos uz akcīzes precēm, kuras piegādā jebkuras tādas dalībvalsts bruņotajiem spēkiem, kas nav dalībvalsts, kurā nodoklis ir iekasējams, ja šādi bruņotie spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar KDAP, ārpus viņu dalībvalsts.

                     (8)

                     Tāpat kā atbrīvojumam no PVN un akcīzes nodokļa attiecībā uz NATO aizsardzības pasākumiem – arī atbrīvojumiem attiecībā uz aizsardzības pasākumiem, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar KDAP, vajadzētu būt ar ierobežotu darbības jomu. Minētie atbrīvojumi būtu jāpiemēro tikai tādās situācijās, kad bruņotie spēki veic uzdevumus, kas ir tieši saistīti ar aizsardzības pasākumu saskaņā ar KDAP, un tiem nebūtu jāattiecas uz civilām misijām KDAP satvarā. Tādēļ uz preču piegādēm vai pakalpojumu sniegšanu civilajam personālam atbrīvojums varētu attiekties vienīgi tad, ja civilais personāls pavada bruņotos spēkus, kas veic uzdevumus, kuri ir tieši saistīti ar aizsardzības pasākumu saskaņā ar KDAP ārpus viņu dalībvalsts. Uzdevumi, ko veic tikai un vienīgi civilais personāls vai ko izpilda, izmantojot vienīgi civilās spējas, nebūtu jāuzskata par aizsardzības pasākumiem. Atbrīvojumiem nekādā gadījumā nebūtu jāattiecas uz precēm vai pakalpojumiem, ko bruņotie spēki iegādājušies minēto bruņoto spēku vajadzībām vai civilajam personālam, kurš tos pavada viņu dalībvalstī.

                     (9)

                     Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, saskaņot PVN un akcīzes nodokļa režīmu, ko piemēro aizsardzības pasākumiem Savienības un NATO satvarā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

                     (10)

                     Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (5) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.

                     (11)

                     Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2006/112/EK un Direktīva 2008/118/EK,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Grozījumi Direktīvā 2006/112/EK
            Direktīvu 2006/112/EK groza šādi:

                        1)

                        direktīvas 22. pantā pirms pirmās daļas iekļauj šādu daļu:
                        “Ja kādas dalībvalsts bruņotie spēki, kuri piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku, savām vajadzībām vai to civilā personāla vajadzībām, kas tos pavada, lieto preces, kuras tie nav pirkuši saskaņā ar vispārīgiem noteikumiem, kas reglamentē nodokļa uzlikšanu kādas dalībvalsts iekšējā tirgū, šādu izmantošanu uzskata par preču iegādi Kopienas iekšienē par atlīdzību, ja uz šo preču importu nevar attiecināt 143. panta 1. punkta ga) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu no nodokļa.”;

                        2)

                        direktīvas 143. panta 1. punktā iekļauj šādu apakšpunktu:

                                    “ga)

                                    preču importu dalībvalstīs, ko veic citu dalībvalstu bruņotie spēki savām vajadzībām vai civilā personāla vajadzībām, kurš tos pavada, vai šo bruņoto spēku virtuves vai ēdnīcas apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku;”;

                        3)

                        direktīvas 151. panta 1. punktā iekļauj šādus apakšpunktus:

                                    “ba)

                                    preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu kādā dalībvalstī, kas paredzēta vai nu citu dalībvalstu bruņotajiem spēkiem to vajadzībām, vai civilā personāla vajadzībām, kurš tos pavada, vai šo bruņoto spēku virtuves vai ēdnīcas apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku;

                                    bb)

                                    preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu kādai citai dalībvalstij, kas paredzēta kādas dalībvalsts, kura nav galamērķa dalībvalsts, bruņotajiem spēkiem to vajadzībām vai civilā personāla vajadzībām, kurš tos pavada, vai šo bruņoto spēku virtuves vai ēdnīcas apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku;”.

            2. pants
            Grozījums Direktīvā 2008/118/EK
            Direktīvas 2008/118/EK 12. panta 1. punktā iekļauj šādu apakšpunktu:

                        “ba)

                        jebkuras tādas dalībvalsts bruņotie spēki, kas nav dalībvalsts, kurā nodoklis ir iekasējams, – minēto bruņoto spēku vajadzībām, civilajam personālam, kurš to pavada, vai šo bruņoto spēku virtuvju vai ēdnīcu apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku;”.

            3. pants
            Transponēšana

               1.   Dalībvalstis līdz 2022. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
               Tās piemēro minētos noteikumus no 2022. gada 1. jūlija.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            4. pants
            Stāšanās spēkā
            Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            5. pants
            Adresāti
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2019. gada 16. decembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               J. LEPPÄ

            (1)  2019. gada 26. novembra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  2019. gada 30. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (3)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.).

            (4)  Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV L 9, 14.1.2009., 12. lpp.).

            (5)  OV C 369, 17.12.2011., 14. lpp.


title: Padomes Direktīva (ES) 2021/1159 (2021. gada 13. jūlijs), ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz pagaidu atbrīvojumiem importam un konkrētu preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju

text:
                  15.7.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 250/1

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2021/1159
         (2021. gada 13. jūlijs),
         ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz pagaidu atbrīvojumiem importam un konkrētu preču piegādei un pakalpojumu sniegšanai, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
         saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Padomes Direktīvu 2006/112/EK (3) dalībvalstīm ir jāatbrīvo no pievienotās vērtības nodokļa (PVN) preču imports un preču piegāde un pakalpojumu sniegšana, kā saņēmējs ir Savienība, Eiropas Atomenerģijas kopiena, Eiropas Centrālā banka vai Eiropas Investīciju banka, vai struktūras, kuras izveidojusi Savienība un kurām piemēro Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto 7. protokolu par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā (“protokols”), ievērojot protokolā un nolīgumos par tā īstenošanu un mītnes nolīgumos paredzētos ierobežojumus un nosacījumus, ciktāl tas nerada konkurences izkropļojumus. Tomēr minētais atbrīvojums attiecas tikai uz iepirkumiem, kas veikti oficiālai lietošanai, un tas neattiecas uz situācijām, kad Savienības struktūras iegādājas preces un pakalpojumus, lai reaģētu uz Covid-19 pandēmijas radīto ārkārtas situāciju, jo īpaši tad, ja tos bez maksas dara pieejamus dalībvalstīm vai trešām personām, piemēram, valsts iestādēm vai organizācijām.

                     (2)

                     Tāpēc, tā kā joprojām steidzami ir jāpieņem pasākumi nolūkā panākt gatavību rīkoties, risinot pašreizējo sanitāro krīzi, ir jānodrošina atbrīvojums no PVN attiecībā uz preču un pakalpojumu iegādi, ko, pildot savus uzdevumus, lai reaģētu uz Covid-19 pandēmiju, veic Komisija vai aģentūra vai struktūra, kas izveidota saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Tas nodrošinātu to, ka saskaņā ar dažādām Savienības iniciatīvām veicamos pasākumus šādā situācijā neapgrūtina PVN summas, kuras Savienības iestādes nevar atgūt, vai regulatīvais slogs, kas izriet no pienākumiem reģistrēties kā PVN maksātājiem.

                     (3)

                     Ar Padomes Direktīvu (ES) 2020/2020 (4) nepietiek, lai sasniegtu mērķi pastiprināt cīņu pret Covid-19 pandēmiju, jo tā tikai ļauj dalībvalstīm uz ierobežotu laiku piemērot samazinātu likmi Covid-19 in vitro diagnostikas medicīnisko ierīču piegādei un ar minētajām ierīcēm cieši saistītu pakalpojumu sniegšanai vai piešķirt atbrīvojumu ar tiesībām atskaitīt iepriekšējā stadijā samaksāto PVN attiecībā uz Covid-19 in vitro diagnostikas medicīnisko ierīču piegādi un ar minētajām ierīcēm cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu.

                     (4)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2006/112/EK.

                     (5)

                     Ņemot vērā pašreizējo Covid-19 pandēmiju, pasākumi, uz kuriem varētu attiekties jaunais atbrīvojums Covid-19 pandēmijas seku novēršanai, jau tiek īstenoti, piemēram, saskaņā ar Ārkārtas atbalsta instrumentu, kas izveidots ar Padomes Regulu (ES) 2020/521 (5). Ja PVN maksātu par darījumiem, kas saistīti ar šādiem pasākumiem, tiktu zaudēti vērtīgi resursi, kā rezultātā dalībvalstīm tiktu sniegts mazāk preču un pakalpojumu proporcionāli maksājamā nodokļa summai. Lai pēc iespējas labāk izmantotu Savienības budžetu Covid-19 pandēmijas ļoti smago seku novēršanai, ar šo direktīvu ieviestie atbrīvojumi tādēļ ar atpakaļejošu spēku būtu jāpiemēro no 2021. gada 1. janvāra. Šāda piemērošana ar atpakaļejošu spēku ir nepieciešama, lai izvairītos no tā, ka pasākumi, kas tiek veikti Covid-19 pandēmijas seku novēršanai, zaudē savu ietekmi. Jebkuru korekciju, kas nepieciešama attiecībā uz darījumiem, kuriem sākotnēji uzliek nodokli, varētu veikt, izmantojot jau ieviestos korekcijas mehānismus, piemēram, nākamo PVN deklarāciju.

                     (6)

                     Ņemot vērā ar Covid-19 pandēmiju saistītās situācijas steidzamību, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvu 2006/112/EK groza šādi:

                        1)

                        direktīvas 143. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    panta 1. punktā iekļauj šādu apakšpunktu:

                                                “fb)

                                                preču importu, ko veic Komisija vai aģentūra, vai struktūra, kas izveidota saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, ja Komisija vai šāda aģentūra vai struktūra importē minētās preces, pildot uzdevumus, kas tai uzticēti ar Savienības tiesību aktiem, lai reaģētu uz Covid-19 pandēmiju, izņemot gadījumus, kad importētās preces nekavējoties vai vēlāk izmanto tālākai piegādei, ko par atlīdzību veic Komisija vai šāda aģentūra vai struktūra;”;

                                    b)

                                    pievieno šādu punktu:

                                       “3.   Ja 1. punkta fb) apakšpunktā paredzētie atbrīvojuma nosacījumi vairs nav piemērojami, Komisija vai attiecīgā aģentūra vai struktūra informē dalībvalsti, kurā atbrīvojums tika piemērots, un šo preču importam piemēro PVN saskaņā ar tajā laikā piemērojamiem nosacījumiem.”;

                        2)

                        direktīvas 151. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    panta 1. punktu groza šādi:

                                                i)

                                                punkta pirmajā daļā pievieno šādu apakšpunktu:

                                                            “ab)

                                                            preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu Komisijai vai aģentūrai, vai struktūrai, kas izveidota saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, ja Komisija vai šāda aģentūra vai struktūra pērk minētās preces vai pakalpojumus, pildot uzdevumus, kas tai uzticēti ar Savienības tiesību aktiem, lai reaģētu uz Covid-19 pandēmiju, izņemot gadījumus, kad nopirktās preces un pakalpojumus nekavējoties vai vēlāk izmanto tālākai piegādei, ko par atlīdzību veic Komisija vai šāda aģentūra vai struktūra;”;

                                                ii)

                                                punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
                                                “Kamēr vēl nav pieņemti kopīgie nodokļa noteikumi, pirmajā daļā paredzētajiem atbrīvojumiem, kas nav ab) apakšpunktā minētie atbrīvojumi, piemēro ierobežojumus, ko nosaka uzņēmēja dalībvalsts.”;

                                    b)

                                    pievieno šādu punktu:

                                       “3.   Ja 1. punkta pirmās daļas ab) apakšpunktā paredzētos atbrīvojuma nosacījumus pārtrauc piemērot, Komisija vai attiecīgā aģentūra vai struktūra, kas saņēmusi piegādi vai pakalpojumu, kas atbrīvots no nodokļa, informē dalībvalsti, kurā tika piemērots atbrīvojums, un šo preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu apliek ar PVN saskaņā ar tajā laikā piemērojamiem nosacījumiem.”

            2. pants
            Transponēšana
            Dalībvalstis līdz 2021. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
            Tās piemēro 1. pantā minētos pasākumus no 2021. gada 1. janvāra.
            Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            Direktīvas 1. pantu piemēro no 2021. gada 1. janvāra.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2021. gada 13. jūlijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. ŠIRCELJ

            (1)  2021. gada 18. maija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  2021. gada 27. aprīļa atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (3)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.).

            (4)  Padomes Direktīva (ES) 2020/2020 (2020. gada 7. decembris), ar ko, reaģējot uz Covid-19 pandēmiju, groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz pagaidu pasākumiem saistībā ar pievienotās vērtības nodokli, kas piemērojams Covid-19 vakcīnām un in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm (OV L 419, 11.12.2020., 1. lpp.).

            (5)  Padomes Regula (ES) 2020/521 (2020. gada 14. aprīlis), ar ko aktivizē ārkārtas atbalstu saskaņā ar Regulu (ES) 2016/369 un groza tās noteikumus, ņemot vērā Covid-19 uzliesmojumu (OV L 117, 15.4.2020., 3. lpp.).


title: Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2021/1978 (2021. gada 11. augusts), ar ko attiecībā uz atbrīvojumu, kurš atļautu bis(2-etilheksil)ftalātu (DEHP), butilbenzilftalātu (BBP), dibutilftalātu (DBP) un diizobutilftalātu (DIBP) izmantot rezerves daļās, kas atgūtas no medicīniskām ierīcēm un izmantotas to remontam vai pārjaunošanai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu, to pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  15.11.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 402/65

         KOMISIJAS DELEĢĒTĀ DIREKTĪVA (ES) 2021/1978
         (2021. gada 11. augusts),
         ar ko attiecībā uz atbrīvojumu, kurš atļautu bis(2-etilheksil)ftalātu (DEHP), butilbenzilftalātu (BBP), dibutilftalātu (DBP) un diizobutilftalātu (DIBP) izmantot rezerves daļās, kas atgūtas no medicīniskām ierīcēm un izmantotas to remontam vai pārjaunošanai, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu, to pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/65/ES (2011. gada 8. jūnijs) par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (1), jo īpaši tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Direktīva 2011/65/ES prasa, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka tirgū laistās elektriskās un elektroniskās iekārtas nesatur minētās direktīvas II pielikumā norādītās bīstamās vielas. Šo ierobežojumu nepiemēro noteiktiem minētās direktīvas IV pielikumā norādītiem lietojumiem, kam piešķirts atbrīvojums.

                     (2)

                     Dažādās elektrisko un elektronisko iekārtu kategorijas, kam Direktīvu 2011/65/ES piemēro, ir uzskaitītas direktīvas I pielikumā.

                     (3)

                     Ar Komisijas deleģēto direktīvu (ES) 2015/863 (2) Direktīvas 2011/65/ES II pielikuma ierobežotā lietojuma vielu sarakstam tika pievienots bis(2-etilheksil)ftalāts (DEHP), benzilbutilftalāts (BBP), dibutilftalāts (DBP) un diizobutilftalāts (DIBP).

                     (4)

                     Deleģētā direktīva (ES) 2015/863 nosaka, ka DEHP, BBP, DBP un DIBP lietojuma ierobežojums nav piemērojams rezerves daļām tādu medicīnisku ierīču, arī in vitro medicīnisko ierīču, remontam, atkalizmantošanai, funkciju atjaunināšanai vai jaudas palielināšanai, kas laistas tirgū pirms 2021. gada 22. jūlija.

                     (5)

                     2018. gada 17. jūlijā Komisija saņēma saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 3. punktu iesniegtu pieteikumu minētās direktīvas IV pielikumā iekļaut atbrīvojumu, kas atļautu DEHP, BBP, DBP un DIBP izmantot rezerves daļās, kas atgūtas no medicīniskām ierīcēm, arī in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm, un izmantotas šo ierīču remontam vai pārjaunošanai (“pieprasītais atbrīvojums”).

                     (6)

                     Atbrīvojuma pieteikuma izvērtēšanā secināts, ka kopējā nelabvēlīgā ietekme uz vidi un veselību, kāda būtu DEHP, BBP, DBP un DIBP saturošu rezerves daļu aizstāšanai ar jaunām rezerves daļām, kas šīs vielas nesatur, visticamāk, pārmāktu visus ar vidi un veselību saistītos ieguvumus. Izvērtēšanas ietvaros notika arī apspriešanās ar ieinteresētajām personām, kā prasa Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 6. punkts. Šo apspriešanu laikā saņemtās piezīmes tika darītas publiski pieejamas īpašā vietnē.

                     (7)

                     Lai nodrošinātu augstu vides, veselības un patērētāju drošības aizsardzības līmeni, atkalizmantošanai vajadzētu notikt revidējamās slēgta cikla uzņēmumu mijmaiņas sistēmās un par atkalizmantošanu vajadzētu paziņot patērētājam.

                     (8)

                     Pieprasītais atbrīvojums ir saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (3) un līdz ar to tajā noteikto vides un veselības aizsardzību nevājina.

                     (9)

                     Tāpēc ir lietderīgi pieprasīto atbrīvojumu piešķirt, proti, attiecīgos lietojumus iekļaut Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā.

                     (10)

                     Pieprasītais atbrīvojums saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 2. punkta pirmo daļu būtu jāpiešķir uz 7 gadiem no šīs direktīvas piemērošanas sākuma datuma. Ņemot vērā uzticama aizstājēja meklējumu rezultātus, nav gaidāms, ka atbrīvojuma ilgums nelabvēlīgi ietekmēs inovāciju.

                     (11)

                     Tāpēc Direktīva 2011/65/ES būtu attiecīgi jāgroza.

                     (12)

                     Juridiskās noteiktības labad un lai aizsargātu to uzņēmēju tiesisko paļāvību, kuri piegādā attiecīgās medicīniskās ierīces un kuriem ir bažas, ka pieprasītais atbrīvojums ir piemērojams līdz dienai, kad stājas spēkā aizliegums attiecīgo ierobežoto vielu izmantot, un tā kā minētā aizlieguma spēkā stāšanās dēļ nav leģitīmu interešu radīt traucējumus minēto medicīnisko ierīču piegādē, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā steidzamības kārtā un vajadzētu būt piemērojamai ar atpakaļejošu spēku no 2021. gada 21. jūlija,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

            2. pants

               1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2022. gada 30 aprīlis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
               Tās minētos noteikumus piemēro no 2021. gada 21. jūlija.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā šāda atsauce izdarāma.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmu to tiesību aktu galveno noteikumu tekstu, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2021. gada 11. augustā

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētāja

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.

            (2)  Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2015/863 (2015. gada 31. marts), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES II pielikumu groza attiecībā uz ierobežota izmantojuma vielu sarakstu (OV L 137, 4.6.2015., 10. lpp.).

            (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

            PIELIKUMS
            Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā pievieno šādu 47. ierakstu:

                        “47.

                        Bis(2-etilheksil)ftalāts (DEHP), butilbenzilftalāts (BBP), dibutilftalāts (DBP) un diizobutilftalāts (DIBP) rezerves daļās, kas atgūtas no medicīniskām ierīcēm, arī in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm, un izmantotas šo ierīču remontam vai pārjaunošanai, ar nosacījumu, ka atkalizmantošana notiek revidējamās slēgta cikla uzņēmumu mijmaiņas sistēmās un par katru atkalizmantošanas gadījumu tiek paziņots patērētājam.
                        Termiņš beidzas 2028. gada 21. jūlijā.”


title: Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2021/1979 (2021. gada 11. augusts), ar ko attiecībā uz atbrīvojumu, kas atļautu bis(2-etilheksil)ftalātu (DEHP) izmantot magnētiskās rezonanses attēldiagnostikas (MRI) detektorspoļu plastmasas detaļās, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu, to pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  15.11.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 402/69

         KOMISIJAS DELEĢĒTĀ DIREKTĪVA (ES) 2021/1979
         (2021. gada 11. augusts),
         ar ko attiecībā uz atbrīvojumu, kas atļautu bis(2-etilheksil)ftalātu (DEHP) izmantot magnētiskās rezonanses attēldiagnostikas (MRI) detektorspoļu plastmasas detaļās, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu, to pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/65/ES (2011. gada 8. jūnijs) par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (1) un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Direktīva 2011/65/ES prasa, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka tirgū laistās elektriskās un elektroniskās iekārtas nesatur direktīvas II pielikumā norādītās bīstamās vielas. Šo ierobežojumu nepiemēro noteiktiem direktīvas IV pielikumā norādītiem lietojumiem, kuru gadījumā piešķirts atbrīvojums.

                     (2)

                     Dažādās elektrisko un elektronisko iekārtu kategorijas, kam Direktīvu 2011/65/ES piemēro, ir uzskaitītas direktīvas I pielikumā.

                     (3)

                     Bis(2-etilheksil)ftalāts (DEHP) ir ierobežota lietojuma viela, kas minēta Direktīvas 2011/65/ES II pielikumā, kurš grozīts ar Komisijas Deleģēto direktīvu (ES) 2015/863 (2). No 2021. gada 22. jūlijaDEHP nedrīkst izmantot medicīniskās ierīcēs, arī in vitro medicīniskajās ierīcēs, ja pārsniegta šīs vielas maksimālā pieļaujamā koncentrācija viendabīgos materiālos, kas ir 0,1 % (pēc masas).

                     (4)

                     2018. gada 12. septembrī un 2019. gada 2. oktobrī Komisija saņēma saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 3. punktu iesniegtus pieteikumus minētās direktīvas IV pielikumā iekļaut atbrīvojumu, kas atļautu DEHP izmantot magnētiskās rezonanses attēldiagnostikas (MRI) detektorspoļu plastmasas detaļās (“pieprasītais atbrīvojums”).

                     (5)

                     Lai atbrīvojuma pieteikumus izvērtētu, tika sagatavoti divi tehniski un zinātniski novērtējumi. Pirmais novērtējums (3) attiecas uz pirmo saņemto pieteikumu. Tā kā otrais pieteikums līdzinās pirmajam, otrajā novērtējumā (4) abi pieteikumi tika izvērtēti kopā. Pieteikumu izvērtēšanā, kurā tika ņemta vērā tehniski izmantojamu un uzticamu aizstājēju pieejamība un aizstāšanas sociālekonomiskā ietekme, tika secināts, ka pašlaik tirgū nav pietiekamā mērā pieejamas piemērotas DEHP alternatīvas un ka atbrīvojuma nepiešķiršanas un aizstāšanas kopējā nelabvēlīgā ietekme uz vidi, veselību, un patērētāju drošību pārmāktu ieguvumus no tās. Izvērtēšanas ietvaros notika arī apspriešanās ar ieinteresētajām personām, kā prasa Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 7. punkts. Šo apspriešanu laikā saņemtās piezīmes tika darītas publiski pieejamas īpašā vietnē.

                     (6)

                     Pieprasītais atbrīvojums ir saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (5) un līdz ar to tajā noteikto vides un veselības aizsardzību nevājina.

                     (7)

                     Tāpēc ir lietderīgi pieprasīto atbrīvojumu piešķirt, proti, attiecīgos lietojumus iekļaut Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā.

                     (8)

                     Lai veselības aprūpes pakalpojumiem nodrošinātu saderīgu MRI detektorspoļu plastmasas detaļu plašu pieejamību Savienības tirgū un dotu laiku piemērotu un plaši pieejamu alternatīvu izstrādei, pieprasītais atbrīvojums saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 2. punkta pirmo daļu būtu jāpiešķir līdz 2024. gada 1. janvārim. Ņemot vērā uzticama aizstājēja meklējumu rezultātus, nav gaidāms, ka atbrīvojuma ilgums nelabvēlīgi ietekmēs inovāciju.

                     (9)

                     Tāpēc Direktīva 2011/65/ES būtu attiecīgi jāgroza.

                     (10)

                     Juridiskās noteiktības labad un lai aizsargātu to uzņēmēju tiesisko paļāvību, kuri piegādā attiecīgās medicīniskās ierīces un kuriem ir bažas, ka pieprasītais atbrīvojums ir piemērojams līdz dienai, kad stājas spēkā aizliegums attiecīgo ierobežoto vielu izmantot, un tā kā minētā aizlieguma spēkā stāšanās dēļ nav leģitīmu interešu radīt traucējumus minēto medicīnisko ierīču piegādē, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā steidzamības kārtā un vajadzētu būt piemērojamai ar atpakaļejošu spēku no 2021. gada 21. jūlija,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

            2. pants

               1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2022. gada 30. aprīlis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
               Tās minētos noteikumus piemēro no 2021. gada 21. jūlija.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā šāda atsauce izdarāma.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmu to tiesību aktu galveno noteikumu tekstu, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2021. gada 11. augustā

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētāja

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.

            (2)  Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2015/863 (2015. gada 31. marts), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES II pielikumu groza attiecībā uz ierobežota izmantojuma vielu sarakstu (OV L 137, 4.6.2015., 10. lpp.).

            (3)  Pētījuma galīgo ziņojumu (Pack 17) sk. https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/df0ab036-8b52-11ea-812f-01aa75ed71a1/language-en/format-PDF/source-146143357.

            (4)  Pētījuma galīgo ziņojumu (Pack 20) sk. https://op.europa.eu/en/publication-detail/-/publication/185e9d5b-d5fc-11ea-adf7-01aa75ed71a1/language-en/format-PDF/source-146144567.

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

            PIELIKUMS
            Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā pievieno šādu 46. ierakstu:

                        “46.

                        Bis(2-etilheksil)ftalāts (DEHP) MRI detektorspoļu plastmasas detaļās.
                        Termiņš beidzas 2024. gada 1. janvārī.”


title: Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2021/1980 (2021. gada 11. augusts), ar ko attiecībā uz atbrīvojumu, kas atļautu bis(2-etilheksil)ftalātu (DEHP) izmantot jonselektīvajos elektrodos cilvēka ķermeņa šķidrumu un/vai dializāta analīzei, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu, to pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  15.11.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 402/73

         KOMISIJAS DELEĢĒTĀ DIREKTĪVA (ES) 2021/1980
         (2021. gada 11. augusts),
         ar ko attiecībā uz atbrīvojumu, kas atļautu bis(2-etilheksil)ftalātu (DEHP) izmantot jonselektīvajos elektrodos cilvēka ķermeņa šķidrumu un/vai dializāta analīzei, groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu, to pielāgojot zinātnes un tehnikas attīstībai
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/65/ES (2011. gada 8. jūnijs) par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (1) un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Direktīva 2011/65/ES prasa, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka tirgū laistās elektriskās un elektroniskās iekārtas nesatur direktīvas II pielikumā norādītās bīstamās vielas. Šo ierobežojumu nepiemēro noteiktiem direktīvas IV pielikumā norādītiem lietojumiem, kuru gadījumā piešķirts atbrīvojums.

                     (2)

                     Dažādās elektrisko un elektronisko iekārtu kategorijas, kam Direktīvu 2011/65/ES piemēro, ir uzskaitītas direktīvas I pielikumā.

                     (3)

                     Kā nosaka Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2015/863 (2), bis(2-etilheksil)ftalāts (DEHP) ir ierobežota lietojuma viela, kas minēta Direktīvas 2011/65/ES II pielikumā, un no 2021. gada 22. jūlija to aizliegts izmantot medicīniskās ierīcēs, arī in vitro medicīniskajās ierīcēs, ja pārsniegta šīs vielas maksimālā pieļaujamā koncentrācija viendabīgos materiālos, kas ir 0,1 % (pēc masas).

                     (4)

                     2018. gada 17. jūlijā Komisija saņēma saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 3. punktu iesniegtu pieteikumu minētās direktīvas IV pielikumā iekļaut atbrīvojumu, kas atļautu DEHP izmantot jonselektīvajos elektrodos cilvēka ķermeņa šķidrumu un/vai dializāta analīzei (“pieprasītais atbrīvojums”).

                     (5)

                        DEHP izmanto par membrānu šķīdinātāju jonselektīvajos elektrodos analizatoros, kas ļauj aprūpes vietā izmērīt jonisko vielu koncentrāciju cilvēka ķermeņa šķidrumos un/vai dializātā.

                     (6)

                     Lai atbrīvojuma pieteikumu izvērtētu, tika sagatavots tehnisks un zinātnisks novērtējums (3). Pieteikuma izvērtējumā tika secināts, ka uz DEHP alternatīvām pašlaik vēl nevar pietiekami paļauties un ka DEHP aizstāšanai konkrētos lietojumos būtu tāda nelabvēlīga ietekme uz vidi un veselību, kas pārmāktu ieguvumus. Izvērtēšanas ietvaros notika arī apspriešanās ar ieinteresētajām personām saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 7. punktu. Šo apspriešanu laikā saņemtās piezīmes tika darītas publiski pieejamas īpašā vietnē.

                     (7)

                     Pieprasītais atbrīvojums ir saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (4) un līdz ar to tajā noteikto vides un veselības aizsardzību nevājina.

                     (8)

                     Tāpēc ir lietderīgi pieprasīto atbrīvojumu piešķirt, proti, attiecīgos lietojumus iekļaut Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā.

                     (9)

                     Lai veselības aprūpes pakalpojumiem nodrošinātu efektīvu tehnisko aprīkojumu un dotu laiku piemērotu alternatīvu izstrādei, pieprasītais atbrīvojums saskaņā ar Direktīvas 2011/65/ES 5. panta 2. punkta pirmo daļu būtu jāpiešķir uz 7 gadiem no šīs direktīvas piemērošanas sākuma datuma. Ņemot vērā uzticama aizstājēja meklējumu rezultātus, nav gaidāms, ka atbrīvojuma ilgums nelabvēlīgi ietekmēs inovāciju.

                     (10)

                     Tāpēc Direktīva 2011/65/ES būtu attiecīgi jāgroza.

                     (11)

                     Juridiskās noteiktības labad un lai aizsargātu to uzņēmēju tiesisko paļāvību, kuri piegādā attiecīgās medicīniskās ierīces un kuriem ir bažas, ka pieprasītais atbrīvojums ir piemērojams līdz dienai, kad stājas spēkā aizliegums attiecīgo ierobežoto vielu izmantot, un tā kā minētā aizlieguma spēkā stāšanās dēļ nav leģitīmu interešu radīt traucējumus minēto medicīnisko ierīču piegādē, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā steidzamības kārtā un vajadzētu būt piemērojamai ar atpakaļejošu spēku no 2021. gada 21. jūlija,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.

            2. pants

               1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2022. gada 30. aprīlis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
               Tās minētos noteikumus piemēro no 2021. gada 21. jūlija.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā šāda atsauce izdarāma.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmu to tiesību aktu galveno noteikumu tekstu, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2021. gada 11. augustā

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētāja

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.

            (2)  Komisijas Deleģētā direktīva (ES) 2015/863 (2015. gada 31. marts), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/65/ES II pielikumu groza attiecībā uz ierobežota izmantojuma vielu sarakstu (OV L 137, 4.6.2015., 10. lpp.).

            (3)  Study to assess three exemption requests relating to Annex IV to Directive 2011/65/EU (Pack 17) (“Pētījums ar mērķi novērtēt trīs atbrīvojuma pieprasījumus, kas attiecas uz Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumu (Pack 17)”).

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

            PIELIKUMS
            Direktīvas 2011/65/ES IV pielikumā pievieno šādu 45. ierakstu:

                        “45.

                        Bis(2-etilheksil)ftalāts (DEHP) jonselektīvajos elektrodos, ko izmanto cilvēka ķermeņa šķidrumu un/vai dializāta jonisko vielu analīzei aprūpes vietā.
                        Termiņš beidzas 2028. gada 21. jūlijā.”