title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/45/EK ( 2007. gada 5. septembris ), ar ko paredz noteikumus par fasētu produktu nominālajiem daudzumiem, atceļ Padomes Direktīvas 75/106/EEK un 80/232/EEK un groza Padomes Direktīvu 76/211/EEK

text:
               21.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 247/17

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2007/45/EK
   (2007. gada 5. septembris),
   ar ko paredz noteikumus par fasētu produktu nominālajiem daudzumiem, atceļ Padomes Direktīvas 75/106/EEK un 80/232/EEK un groza Padomes Direktīvu 76/211/EEK
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvā 75/106/EEK (1974. gada 19. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu produktu pildīšanu pēc tilpuma (3) un Padomes Direktīvā 80/232/EEK (1980. gada 15. janvāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu fasētu produktu pieļaujamo nominālā daudzuma un nominālās ietilpības diapazonu (4) bija noteikti nominālie daudzumi vairākiem šķidriem un nešķidriem fasētiem produktiem, kā iemesls bija nodrošināt brīvu preču kustību, ievērojot minēto direktīvu prasības. Lielākajai daļai produktu valsts nominālie daudzumi pastāv paralēli Kopienas nominālajiem daudzumiem. Tomēr dažiem produktiem Kopienas nominālie daudzumi ir noteikti, izslēdzot jebkādus valsts nominālos daudzumus.

               (2)

               Tā kā Kopienas un valstu līmenī radās patērētāju izvēles izmaiņas un jauninājumi fasēšanas un mazumtirdzniecības jomā, vajadzēja novērtēt, vai spēkā esošie tiesību akti joprojām ir atbilstīgi.

               (3)

               Eiropas Kopienu Tiesa 2000. gada 12. oktobra spriedumā lietā C-3/99, Cidrerie Ruwet
                   (5) apstiprināja, ka dalībvalstis nedrīkst aizliegt tādu normāla tilpuma fasētu preču pārdošanu, kuras nav iekļautas Kopienas diapazonā un kuras ir likumīgi ražotas un pārdotas citās dalībvalstīs, ja vien šāds aizliegums nav paredzēts, lai ievērotu sevišķi svarīgas prasības attiecībā uz patērētāju aizsardzību, tas bez izņēmuma attiecas uz valsts un importētiem produktiem un ir vajadzīgs, lai ievērotu attiecīgo prasību, un ir pielāgots nospraustajam mērķim, un ja mērķi nevar sasniegt ar citiem līdzekļiem, kas mazāk ierobežo Kopienas iekšējo tirdzniecību.

               (4)

               Patērētāju aizsardzību atvieglo tiesību akti, kas pieņemti pēc Direktīvām 75/106/EEK un 80/232/EEK, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/6/EK (1998. gada 16. februāris) par patērētāju tiesību aizsardzību, norādot patērētājiem piedāvāto produktu cenas (6). Dalībvalstīm, kas to vēl nav izdarījušas, būtu jāapsver, vai piemērot Direktīvu 98/6/EK arī maziem mazumtirdzniecības uzņēmumiem.

               (5)

               Ietekmes novērtējums, kurā ietvertas plašas apspriedes ar visām ieinteresētajām pusēm, norādīja, ka vairākās nozarēs brīvi nominālie daudzumi palielina ražotāju brīvību piedāvāt preces atbilstīgi patērētāju gaumei un uzlabo konkurenci attiecībā uz kvalitāti un cenu iekšējā tirgū. Tomēr citos sektoros patērētāju un uzņēmēju interesēs šobrīd ir lietderīgāk saglabāt obligātu nominālo daudzumu.

               (6)

               Direktīvas īstenošana būtu jāpapildina ar plašāku informāciju patērētājiem un ražotājiem, lai veicinātu izpratni par vienības izcenojumiem.

               (7)

               Tāpēc nominālos daudzumus nevajadzētu pakļaut regulējumam Kopienas vai valsts līmenī un būtu jādod iespēja fasētās preces laist tirgū jebkurā nominālā daudzumā.

               (8)

               Tomēr noteiktās nozarēs šādu ierobežojumu atcelšana varētu izraisīt neproporcionāli lielas papildu izmaksas, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem. Tāpēc šajās nozarēs spēkā esošie Kopienas tiesību akti būtu jāpielāgo, ņemot vērā pieredzi, jo īpaši – lai nodrošinātu to, ka Kopienas nominālie daudzumi ir noteikti vismaz tiem produktiem, kas ir vispieprasītākie starp patērētājiem.

               (9)

               Tā kā obligāto nominālo daudzumu uzturēšana būtu jāuzskata par atkāpi, to neattiecinot uz vīna un stipro alkoholisko dzērienu nozari, kurai ir īpašas iezīmes, tā būtu periodiski jāpārvērtē, ņemot vērā pieredzi un ievērojot patērētāju un ražotāju vajadzības. Ja attiecībā uz nozarēm, kurās obligāto nominālo daudzumu varētu saglabāt, Komisija konstatē tirgus traucējumus un/vai patērētāju, jo īpaši neaizsargātāko patērētāju, ieražu destabilizāciju, tai būtu jāņem vērā, vai var ļaut dalībvalstīm saglabāt paredzētos pārejas periodus, un jo īpaši saglabāt obligātos diapazonus vispieprasītākajiem izmēriem.

               (10)

               Dalībvalstīs, kurās procentuāli lielos apjomos ikdienā tiek patērēta fasēta maize, maizes fasējuma izmērs lielā mērā tiek saistīts ar maizes svaru. Līdzīgi kā attiecībā uz citiem fasētiem produktiem, direktīva neietekmēs fasētai maizei tradicionāli izmantotā fasējuma izmēru, un to varēs izmantot arī turpmāk.

               (11)

               Lai veicinātu pārskatāmību, visi fasēto produktu nominālie apjomi būtu jānosaka vienā tiesību aktā, un tādēļ Direktīvas 75/106/EEK un 80/232/EEK būtu jāatceļ.

               (12)

               Lai palielinātu patērētāju, īpaši neaizsargāto patērētāju, piemēram, veco cilvēku un invalīdu, aizsardzību, būtu jāpievērš pienācīga uzmanība tam, lai norādījumi par svaru un tilpumu patēriņa produktu marķējumā uz fasējuma normālos apstākļos būtu vieglāk izlasāmi un saskatāmi.

               (13)

               Dažiem šķidriem produktiem Direktīvā 75/106/EEK ir paredzētas metroloģiskas prasības, kas ir identiskas tām, kas noteiktas Padomes Direktīvā 76/211/EEK (1976. gada 20. janvāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu produktu pildīšanu pēc svara vai tilpuma (7). Tāpēc Direktīva 76/211/EEK būtu jāgroza, lai tās darbības jomā iekļautu produktus, kas patlaban ir noteikti Direktīvā 75/106/EEK.

               (14)

               Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (8) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas.

               (15)

               Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka ar Kopienas diapazonu atcelšanu un vienveidīgu Kopienas nominālo daudzumu nodrošināšanu, kur tie nepieciešami, minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   I NODAĻA
   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
   1. pants
   Priekšmets un darbības joma
   1.   Šajā direktīvā ir izklāstīti noteikumi par fasētu produktu nominālajiem daudzumiem. Tā attiecas uz fasētiem produktiem un fasējumiem, kā noteikts Direktīvas 76/211/EEK 2. pantā.
   2.   Šo direktīvu nepiemēro tiem pielikumā minētajiem produktiem, ko pārdod beznodokļu veikalos patērēšanai ārpus Eiropas Savienības.
   2. pants
   Brīva preču aprite
   1.   Izņemot direktīvas 3. un 4. pantā citādi noteikto, dalībvalstis iepakojuma nominālo daudzumu dēļ nedrīkst atteikt, aizliegt vai ierobežot fasētu preču laišanu tirgū.
   2.   Ņemot vērā Līgumā noteiktos principus, jo īpaši preču brīvu apriti, dalībvalstis, kuras šobrīd paredz piena, sviesta, sausu mīklas izstrādājumu un kafijas obligātu nominālo daudzumu, var turpināt to darīt līdz 2012. gada 11. oktobrim.
   Dalībvalstis, kuras šobrīd paredz baltā cukura obligātu nominālo daudzumu, var turpināt to darīt līdz 2013. gada 11. oktobrim.
   II NODAĻA
   ĪPAŠI NOTEIKUMI
   3. pants
   Laišana tirgū un brīva atsevišķu produktu aprite
   Dalībvalstis nodrošina, ka pielikuma 2. punktā uzskaitītos produktus, kas fasēti intervālos, kuri uzskaitīti pielikuma 1. punktā, laiž tirgū tikai tad, ja tie ir fasēti nominālajos daudzumos, kas uzskaitīti pielikuma 1. punktā.
   4. pants
   Aerosola izsmidzinātāji
   1.   Uz aerosola izsmidzinātājiem norāda konteinera kopējo nominālo tilpumu. Norāde nav pretrunā nominālajam tilpumam.
   2.   Atkāpjoties no 8. panta 1. punkta e) apakšpunkta Padomes Direktīvā 75/324/EEK (1975. gada 20. maijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz aerosola izsmidzinātājiem (9), tādiem produktiem, ko pārdod aerosola izsmidzinātājos, nav jābūt marķētiem ar to satura nominālo svaru.
   5. pants
   Kompleksi iepakojumi un individuāli iepakojumi, kas nav paredzēti pārdošanai atsevišķi
   1.   Piemērojot 3. pantu, ja divas vai vairākas atsevišķi fasētas preces veido kompleksu iepakojumu, pielikuma 1. punktā uzskaitītie nominālie daudzumi attiecas uz katru fasējumu atsevišķi.
   2.   Ja fasēto produktu veido divi vai vairāki individuāli iepakojumi, kas nav paredzēti pārdošanai atsevišķi, pielikuma 1. punktā uzskaitītie nominālie apjomi attiecas uz visu fasējumu.
   III NODAĻA
   ATCELŠANA, GROZĪJUMI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
   6. pants
   Atcelšana
   Ar šo atceļ Direktīvu 75/106/EEK un Direktīvu 80/232/EEK.
   7. pants
   Grozījums Direktīvai 76/211/EEK
   Direktīvas 76/211/EEK 1. pantā svītro vārdus “izņemot tos, kas minēti Padomes Direktīvā 75/106/EEK (1974. gada 19. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu šķidrumu pildīšanu pēc tilpuma, kas”.
   8. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis līdz 2008. gada 11. oktobrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
   Dalībvalstis piemēro minētos pasākumus no 2009. gada 11. aprīļa.
   Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   9. pants
   Ziņojumi, informēšana par atkāpēm un uzraudzīšana
   1.   Komisija iesniedz ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un ietekmi Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai līdz 2015. gada 11. oktobrim un pēc tam ik pēc desmit gadiem. Vajadzības gadījumā ziņojumu papildina ar šīs direktīvas pārskatīšanas priekšlikumu.
   2.   Direktīvas 2. panta 2. punktā minētās dalībvalstis līdz 2009. gada 11. aprīlim informē Komisiju par nozarēm, uz kurām attiecas 2. panta 2. punktā minētā atkāpe, norādot šādas atkāpes laikposmu, obligāto piemērojamo nominālo daudzumu un attiecīgo intervālu.
   3.   Komisija uzrauga 2. panta 2. punkta piemērošanu, pamatojoties uz pašas iegūto informāciju un attiecīgo dalībvalstu ziņojumiem. Konkrētāk, Komisija uzrauga tirgus attīstību pēc transponēšanas un atkarībā no iegūtajiem rezultātiem apsver papildu pasākumu noteikšanu šai direktīvai, saglabājot obligāto nominālo daudzumu 2. panta 2. punktā minētajiem produktiem.
   10. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Direktīvas 2., 6. un 7. pantu piemēro no 2009. gada 11. aprīļa.
   11. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2007. gada 5. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  OV C 255, 14.10.2005., 36. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 2. februāra Atzinums (OV C 288 E, 25.11.2006., 52. lpp.), Padomes 2006. gada 4. decembra Kopējā nostāja (OV C 311 E, 19.12.2006., 21. lpp.), Eiropas Parlamenta 2007. gada 10. maija Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2007. gada 16. jūlija Lēmums.

      (3)  OV L 42, 15.2.1975., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (4)  OV L 51, 25.2.1980., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/356/EEK (OV L 192, 11.7.1987., 48. lpp.).

      (5)  [2000] ECR I-8749.

      (6)  OV L 80, 18.3.1998., 27. lpp.

      (7)  OV L 46, 21.2.1976., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 78/891/EEK (OV L 311, 4.11.1978., 21. lpp.).

      (8)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (9)  OV L 147, 9.6.1975., 40. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).

      PIELIKUMS
      FASĒJUMU SATURA NOMINĀLO DAUDZUMU DIAPAZONS
      1.   Produkti, kurus pārdod pēc tilpuma (daudzums ml)

                  Vīns

                  Intervālā no 100 ml līdz 1 500 ml tikai šādi 8 nominālie daudzumi:
                  ml: 100 – 187 – 250 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Dzeltenais vīns

                  Intervālā no 100 ml līdz 1 500 ml tikai šāds 1 nominālais daudzums:
                  ml: 620

                  Dzirkstošais vīns

                  Intervālā no 125 ml līdz 1 500 ml tikai šādi 5 nominālie daudzumi:
                  ml: 125 – 200 – 375 – 750 – 1 500

                  Liķiera vīns

                  Intervālā no 100 ml līdz 1 500 ml tikai šādi 7 nominālie daudzumi:
                  ml: 100 – 200 – 375 – 500 – 750 – 1 000 – 1 500

                  Aromatizētais vīns

                  Intervālā no 100 ml līdz 1 500 ml tikai šādi 7 nominālie daudzumi:
                  ml: 100 – 200 – 375 – 500 –750 – 1 000 – 1 500

                  Alkoholiskie dzērieni

                  Intervālā no 100 ml līdz 2 000 ml tikai šādi 9 nominālie daudzumi:
                  ml: 100 – 200 – 350 – 500 – 700 – 1 000 – 1 500 – 1 750 – 2 000

            2.   Produktu definīcijas

                  Vīns

                  Vīns, kā noteikts 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1493/1999 (1999. gada 17. maijs) par vīna tirgus kopīgo organizāciju (1) (KN kods ex 2204)

                  Dzeltenais vīns

                  Vīns, kā noteikts 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā Regulā (EK) Nr. 1493/1999 (KN kods ex 2204) ar izcelsmes apzīmējumu: “Côtes du Jura”, “Arbois”, “L'Etoile” un “Château-Chalon”, pildīts pudelēs, kā noteikts I pielikuma 3. punktā Komisijas Regulā (EK) Nr. 753/2002 (2002. gada 29. aprīlis), ar ko paredz konkrētus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanai attiecībā uz konkrētu vīna nozares produktu aprakstu, apzīmējumu, noformējumu un aizsardzību (2)

                  Dzirkstošais vīns

                  Vīns, kā noteikts 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā un I pielikuma 15., 16., 17. un 18. punktā Regulā (EK) Nr. 1493/1999 (KN kods 2204 10)

                  Liķiera vīns

                  Vīns, kā noteikts 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā un I pielikuma 14. punktā Regulā (EK) Nr. 1493/1999 (KN kods 2204 21–2204 29)

                  Aromatizētais vīns

                  Aromatizētais vīns, kā noteikts 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā Padomes Regulā (EEK) Nr. 1601/91 (1991. gada 10. jūnijs), ar ko nosaka vispārīgus noteikumus par aromatizētu vīnu, aromatizētus vīnus saturošu dzērienu un aromatizētus vīnus saturošu kokteiļu definēšanu un to nosaukumu un noformējumu veidošanu (3) (KN kods: 2205)

                  Stiprie alkoholiskie dzērieni

                  Stiprie alkoholiskie dzērieni, kā noteikts 1. panta 2. punktā Padomes Regulā (EEK) Nr. 1576/89 (1989. gada 29. maijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, nosaukumu un noformējumu (4) (KN kods: 2208)

         (1)  OV L 179, 14.7.1999., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1791/2006 (OV L 363, 20.12.2006., 1. lpp.).

         (2)  OV L 118, 4.5.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 382/2007 (OV L 95, 5.4.2007., 12. lpp.).

         (3)  OV L 149, 14.6.1991., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2005. gada Pievienošanās aktu.

         (4)  OV L 160, 12.6.1989., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2005. gada Pievienošanās aktu.


title: Padomes direktīva (1978. gada 25. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz zobārstu darbību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0687

Oficiālais Vēstnesis L 233 , 24/08/1978 Lpp. 0010 - 0014 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0006  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 05 Sējums 3 Lpp. 0021  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0006  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0040  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0040

		Padomes direktīva(1978. gada 25. jūlijs)par normatīvo un administratīvo aktu noteikumu koordinēšanu attiecībā uz zobārstu darbību(78/687/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 49., 57., 66. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā ar nolūku sasniegt diplomu, sertifikātu un citu zobārsta kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, kas noteikta ar Padomes 1978. gada 25. jūlija Direktīvu 78/686/EEK par diplomu, sertifikātu un citu zobārsta kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas ļautu efektīvi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību, kā arī veicina pakalpojumu sniegšanas brīvību [3], dalībvalstu apmācības kursu salīdzināmība ļauj koordinēšanu šajā jomā saistīt ar prasību ievērot minimālos standartus, kas atstāj dalībvalstīm brīvību organizēt apmācības;tā kā, nolūkā sasniegt diplomu, sertifikātu un citu specializēto zobārsta kvalifikāciju apliecinošo dokumentu savstarpēju atzīšanu un lai visus profesijas pārstāvjus, kas ir dalībvalstu pilsoņi, Kopienā nostādītu vienlīdzīgā situācijā, ir nepieciešama zināma prasību saskaņošana attiecībā uz specializētu zobārstu apmācību; tā kā šim nolūkam būtu jānosaka konkrēti minimālie kritēriji attiecībā uz tiesībām sākt specializētu apmācību minimālo apmācības laikposmu, šo apmācības metodi un norises vietu, kā arī uz to attiecināmo pārraudzību; tā kā šie kritēriji attiecas tikai uz specializācijām, kas ir kopīgas vairākām dalībvalstīm;tā kā veselības aizsardzības labad nepieciešams Kopienā virzīties uz attiecīgo profesionāļu darbības jomas kopīgu definējumu; tā kā šī direktīva šajā stadijā neļauj panākt pilnīgu zobārstu darbības saskaņošanu dažādās dalībvalstīs;tā kā dalībvalstis nodrošinās, ka kopš šīs direktīvas īstenošanas zobārstu apmācība sniegs tiem visas nepieciešamās iemaņas, lai veiktu darbības, kas saistītas ar zobu, mutes, žokļu un saistīto audu anomāliju un slimību profilaksi, diagnosticēšanu un ārstēšanu;tā kā šīs darbības veikšanas nosacījumu koordinēšana, kā paredzēts saskaņā ar šo direktīvu, neizslēdz jebkādu turpmāku koordinēšanu;tā kā šajā direktīvā paredzētā koordinēšana aptver zobārstu profesionālo apmācību; tā kā, ciktāl tas skar apmācību, vairākums dalībvalstu šobrīd nenorāda atšķirību starp zobārstiem, kas veic savu darbību kā darbinieki, un tiem, kas ir pašnodarbinātas personas; tā kā, šā iemesla dēļ un lai, ciktāl iespējams, veicinātu profesionāļu pārvietošanos Kopienā, šķiet nepieciešams paplašināt šīs direktīvas piemērošanu uz zobārstiem, kas veic savu darbību kā darbinieki;tā kā šīs direktīvas izziņošanas brīdī Itālijā ar stomatoloģiju nodarbojas vienīgi ārsti, kas vai nu specializējas odontostomatoloģijā, vai ne; tā kā atbilstīgi šai direktīvai Itālijai jārada jauna profesionāļu kategorija, kam ir tiesības nodarboties ar stomatoloģiju ar nosaukumu, kas nav ārsts; tā kā, radot jaunu profesiju, Itālijai ne tikai jāievieš īpaša apmācības sistēma, kas atbilst šajā direktīvā noteiktajiem kritērijiem, bet arī jāizveido šai jaunajai profesijai piemērotas struktūras, kā, piemēram, Padome; tā kā, ņemot vērā pieņemamo pasākumu apjomu, Itālijai būtu jāpiešķir papildu laikposms, lai panāktu atbilstību šai direktīvai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻAAPMĀCĪBAS PRASĪBAS1. pants1. Dalībvalstis pieprasa, lai personām, kas vēlas iegūt un praktizēt zobārsta profesiju atbilstīgi Direktīvas 78/686/EEK 1. pantā minētajiem nosaukumiem, būtu diploms, sertifikāts vai cits minētās direktīvas 3. pantā norādīts kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kas garantē, ka pabeigtajā apmācības kursā persona ir apguvusi:a) atbilstīgas zināšanas tajās zinātnēs, uz kurām balstās stomatoloģija, un labu zinātnisko metožu izpratni, tostarp bioloģisko funkciju mērīšanas principus, zinātniski konstatētu faktu novērtējumu un datu analīzi;b) atbilstīgas zināšanas par vesela un slima cilvēka ķermeņa uzbūvi, fizioloģiju un uzvedību, kā arī dabīgās un sociālās vides ietekmi uz cilvēka veselības stāvokli, ciktāl šie faktori ietekmē stomatoloģiju;c) atbilstīgas zināšanas par veselu un slimu zobu, mutes, žokļu un saistīto audu struktūru un darbību un to saistību ar pacienta vispārējo veselības stāvokli un fizisko un sociālo labklājību;d) atbilstīgas zināšanas par klīniskajām disciplīnām un metodēm, kas sniedz zobārstam savstarpēji saistītu priekšstatu par zobu, mutes, žokļu un saistīto audu anomālijām, bojājumiem un slimībām, kā arī profilaktisko, diagnosticējošo un terapeitisko stomatoloģiju;e) piemērotu klīnisko pieredzi atbilstīgā uzraudzībā.Šī apmācība personu nodrošina ar vajadzīgajām iemaņām visu darbību veikšanai, kas saistās ar zobu, mutes, žokļu un saistīto audu anomāliju un slimību profilaksi, diagnosticēšanu un ārstēšanu.2. Šāda veida pilnīga stomatoloģijas apmācība ietver vismaz piecu gadu klātienes mācību teorētisko un praktisko kursu, kuru pasniedz universitātē, augstākās izglītības iestādē, kurai ir atzīts līdzvērtīgs statuss, vai universitātes uzraudzībā, un tas ietver pielikumā uzskaitītos priekšmetus.3. Lai kandidāts tiktu uzņemts šādās apmācībās, tam jābūt diplomam vai sertifikātam, kas dod tiesības tikt uzņemtam attiecīgajā apmācību kursā dalībvalsts universitātēs vai augstākās izglītības iestādēs, kam ir atzīts līdzvērtīgs statuss.4. Nekas šajā direktīvā neietekmē iespēju, ka dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem un attiecībā uz to teritoriju var piešķirt dalībvalstī neiegūtu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu īpašniekiem atļauju sākt un veikt stomatoloģijas praksi.2. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka apmācība, kuru pabeidzot izsniedz diplomu, sertifikātu vai citu specializētā stomatologa kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, atbilst vismaz šādām prasībām:a) tā ir saistīta ar piecu gadu klātienes mācību teorētiskā un praktiskā kursa pabeigšanu saskaņā ar 1. pantā minēto apmācību un apstiprināšanu vai Direktīvas 78/686/EEK 7. panta 1. punktā minēto dokumentu esamību;b) tā ietver teorētisko un praktisko apmācību;c) tā ir klātienes mācību kurss, kas ilgst vismaz trīs gadus un ko pārrauga kompetentas iestādes vai organizācijas;d) tā notiek universitātes centrā, ārstēšanas, mācību un pētījumu centrā vai, attiecīgi, ārstniecības iestādē, ko šim nolūkam apstiprinājušas kompetentas iestādes vai struktūras;e) tā ietver personīgu par speciālistu apmācāmā stomatologa iesaisti attiecīgo iestāžu darbībā un atbildībā.2. Dalībvalstis uz diploma, sertifikāta vai cita specializētā stomatologa kvalifikāciju apliecinoša dokumenta piešķiršanu attiecina nosacījumu, ka šai personai jau ir kāds no 1. pantā minētajiem diplomiem, sertifikātiem vai citiem zobārsta kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem vai Direktīvas 78/686/EEK 7. panta 1. punktā minētie dokumenti.3. 8. pantā noteiktajā termiņā dalībvalstis norāda tās iestādes vai struktūras, kas ir kompetentas izdot diplomus, sertifikātus vai citus 1. punktā minētos kvalifikāciju apliecinošos dokumentus.4. Dalībvalstis var izdarīt atkāpi no 1. punkta a) apakšpunkta. Personas, attiecībā uz kurām šāda atkāpe ir izdarīta, nav tiesīgas izmantot Direktīvas 78/686/EEK 4. pantu.3. pants1. Neskarot 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto principu par apmācību klātienē un līdz brīdim, kad Padome pieņem lēmumu saskaņā ar 3. punktu, dalībvalstis var atļaut nepilnas slodzes speciālistu apmācības apstākļos, kurus apstiprinājušas kompetentās valsts iestādes, ja apmācīšana klātienē pamatotu iemeslu dēļ nav iespējama.2. Specializētās apmācības kopējo ilgumu nedrīkst saīsināt, izmantojot 1. punktu. Apmācības standartu nedrīkst pasliktināt ne ar nepilnas slodzes apmācību, ne arī veicot privātu, apmaksātu profesionālo darbību.3. Vēlākais četrus gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas un, ņemot vērā situācijas pārskatu, pēc Komisijas priekšlikuma un paturot prātā, ka nepilnas slodzes mācību iespējai būtu jāturpina pastāvēt noteiktos apstākļos, kas būtu jāizskata atsevišķi katrai specializācijai, Padome lemj, vai 1. un 2. punkta noteikumi būtu jāsaglabā vai jāgroza.4. pantsKā pārejas pasākumu un neatkarīgi no 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 3. panta dalībvalstis, kuru normatīvie vai administratīvie akti atļauj nepilnas slodzes speciālistu apmācību metodi šīs direktīvas izziņošanas brīdī, drīkst turpināt piemērot šos noteikumus kandidātiem, kas ir sākuši apmācību, lai kļūtu par speciālistiem ne vēlāk kā četrus gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas. Šo laikposmu var pagarināt, ja Padome nav pieņēmusi lēmumu saskaņā ar 3. panta 3. punktu.II NODAĻADARBĪBAS JOMA5. pantsDalībvalstis nodrošina, ka zobu ķirurgiem kopumā ir tiesības uzsākt un izvērst darbību, kas saistīta ar zobu, mutes, žokļu un saistīto audu anomāliju un slimību profilaksi, diagnosticēšanu un ārstēšanu saskaņā ar regulējošajiem noteikumiem un profesionālās darbības normām, kas reglamentē attiecīgo profesiju šīs direktīvas izziņošanas brīdī.Tās dalībvalstis, kurām nav šādu noteikumu vai tiesību normu, var definēt vai ierobežot konkrētu pirmajā daļā minēto darbību izvēršanu tādā mērā, kas ir salīdzināms ar pārējās dalībvalstīs esošo.III NODAĻANOBEIGUMA NOTEIKUMI6. pantsPersonas, uz kurām attiecināms Direktīvas 78/686/EEK 19. pants, uzskata par tādām, kas izpilda 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteiktās prasības.2. panta 2. punkta piemērošanas nolūkā pret personām, uz kurām attiecināms Direktīvas 78/686/EEK 19. pants, izturas tāpat, kā pret tām personām, kurām ir 1. pantā minētie diplomi, sertifikāti vai citi zobārsta kvalifikāciju apliecinoši dokumenti.7. pantsŠo direktīvu attiecina arī uz tiem dalībvalstu pilsoņiem, kuri saskaņā ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulu (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā [4] veic vai veiks kādu no Direktīvas 78/686/EEK 1. pantā minētajām darbībām.8. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai panāktu atbilstību šai direktīvai 18 mēnešu laikā no tās izziņošanas, un par to nekavējoties informē Komisiju. Tomēr Itālija veic šos pasākumus ne ilgāk kā sešu gadu laikā.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.9. pantsJa, piemērojot šo direktīvu, dalībvalsts sastopas ar būtiskām grūtībām dažās jomās, Komisija kopā ar attiecīgo valsti izskata šīs grūtības un lūdz Veselības aizsardzības vecāko amatpersonu komitejas, kas izveidotasaskaņā ar Lēmumu 75/365/EEK [5], kurājaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 78/689/EEK [6], atzinumu.Vajadzības gadījumā Komisija Padomei iesniedz attiecīgus priekšlikumus.10. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1978. gada 25. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsK. Von Dohnanyi[1] OV C 101, 4.8.1970., 19. lpp.[2] OV C 36, 28.3.1970., 19. lpp.[3] OV L 233, 24.8.1978., 1. lpp.[4] OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.[5] OV L 167, 30.6.1975., 19. lpp.[6] OV L 233, 24.8.1978., 17. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSZobārstu mācību programmaMācību programma, kuru pabeidzot tiek iegūts diploms, sertifikāts vai cits zobārsta kvalifikāciju apliecinošs dokuments, ietver vismaz turpmāk minētos priekšmetus. Vienu vai vairākus no šiem priekšmetiem var mācīt saistībā ar pārējām disciplīnām vai kopā ar tām.a) Pamatpriekšmeti:ķīmija,fizika,bioloģija;b) medicīniski bioloģiski priekšmeti un vispārīgi medicīnas priekšmeti:anatomija,embrioloģija,histoloģija, tostarp citoloģija,fizioloģija,bioķīmija (vai fizioloģiskā ķīmija),patoloģiskā anatomija,vispārējā patoloģija,farmakoloģija,mikrobioloģija,higiēna,profilaktiskā medicīna un epidemioloģija,radioloģija,fizioterpija,vispārējā ķirurģija,vispārējā medicīna, tostarp pediatrija,otolaringoloģija,dermatoveneroloģijavispārējā psiholoģija — psihopatoloģija — neiropatoloģija,anestezioloģija;c) priekšmeti, kas tieši saistīti ar stomatoloģiju:prostodontija,zobu materiāli un piederumi,konservatīvā stomatoloģija,profilaktiskā stomatoloģija,anestēzija un nomierināšana stomatoloģijā,īpašā ķirurģija,īpašā patoloģija,klīniskā prakse,pedodontija,ortodontija,periodontija,zobu radioloģija,sakodiens un žokļa darbība,profesionālā organizācija, ētika un tiesību akti,stomatoloģijas sociālie aspekti.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/1535 (2015. gada 9. septembris), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu jomā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               17.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 241/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2015/1535
   (2015. gada 9. septembris),
   ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko noteikumu un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu jomā (kodificēta redakcija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114., 337. un 43. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumus (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.

               (2)

               Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite. Tādēļ preču aprites kvantitatīvu ierobežojumu un līdzīgas sekas radošu pasākumu aizliegums ir viens no Savienības pamatprincipiem.

               (3)

               Lai sekmētu iekšējā tirgus veiksmīgu darbību, būtu jānodrošina pēc iespējas lielāka pārredzamība attiecībā uz valstu iniciatīvām tehnisko noteikumu izstrādē.

               (4)

               Šķēršļi tirdzniecībai, ko rada tehniskie noteikumi attiecībā uz ražojumiem, var tikt atļauti tikai tad, ja tie nepieciešami, lai atbilstu būtiskām prasībām, un to mērķis ir sabiedrības interesēs, kam tie piešķir galvenās garantijas.

               (5)

               Ir svarīgi, lai Komisijai būtu nepieciešamā informācija pirms tehnisku noteikumu pieņemšanas. Tādēļ dalībvalstīm, kam, ievērojot Līguma par Eiropas Savienību (LES) 4. panta 3. punktu, jāsekmē tās uzdevumu izpilde, ir jāinformē Komisija par saviem projektiem tehnisko noteikumu jomā.

               (6)

               Visām dalībvalstīm ir arī jābūt informētām par jebkuras citas dalībvalsts plānotajiem tehniskajiem noteikumiem.

               (7)

               Iekšējā tirgus mērķis ir radīt vidi, kas regulē uzņēmumu konkurētspēju. Paplašināta informācijas sniegšana ir viens no veidiem, kā palīdzēt uzņēmumiem izmantot šā tirgus priekšrocības. Tāpēc ir nepieciešams dot iespēju ekonomikas dalībniekiem sniegt savu izvērtējumu par citu dalībvalstu ierosināto tehnisko noteikumu ietekmi, paredzot regulāru izsludināto projektu virsrakstu publicēšanu un ar noteikumiem par šādu projektu konfidencialitāti.

               (8)

               Juridiskās noteiktības interesēs ir piemēroti, ka dalībvalstis publiski paziņo, ka valsts pieņēmusi tehniskus noteikumus saskaņā ar šajā direktīvā izklāstītajām formalitātēm.

               (9)

               Ciktāl tas attiecas uz ražojumu tehniskajiem noteikumiem, pasākumi, kas paredzēti tirgus pareizai darbībai vai ilgstošai attīstībai, ietver lielāku valsts nodomu pārredzamību un kritēriju un nosacījumu paplašināšanu, lai izvērtētu ierosināto noteikumu iespējamo ietekmi uz tirgu.

               (10)

               Tādēļ nepieciešams izvērtēt visas prasības, kas izvirzītas ražojumam, un jāņem vērā valstu prakses attīstība ražojumu regulēšanā.

               (11)

               Prasības, kas nav tehniskas specifikācijas, attiecībā uz ražojuma dzīves ciklu pēc tā laišanas tirgū var ietekmēt minētā ražojuma brīvu apriti vai radīt šķēršļus iekšējā tirgus veiksmīgai darbībai.

               (12)

               Nepieciešams noskaidrot de facto tehnisku noteikumu koncepciju. Jo īpaši noteikumi, ar ko valsts iestāde norāda uz tehniskām specifikācijām vai citām prasībām vai veicina to ievērošanu, un noteikumi attiecībā uz ražojumiem, ar ko valsts iestāde saistīta, sabiedrības interesēs piešķir šādām prasībām vai specifikācijām saistošāku raksturu, nekā tiem būtu privātas izcelsmes gadījumā.

               (13)

               Komisijai un dalībvalstīm ir jāpiešķir pietiekams laiks grozījumu ierosināšanai plānotajiem pasākumiem, lai likvidētu vai samazinātu šķēršļus, ko tie varētu radīt preču brīvai apritei.

               (14)

               Attiecīgajām dalībvalstīm jāņem vērā minētie grozījumi, formulējot plānoto pasākumu galīgo tekstu.

               (15)

               Iekšējam tirgum ir raksturīgi, ka, ja dalībvalstis nevar īstenot savstarpējas atzīšanas principu, Komisija pieņem vai ierosina saistošu aktu pieņemšanu. Noteikts īpašs pagaidu bezdarbības laikposms, lai izvairītos no tā, ka ar valsts pasākumu ieviešanu tiek traucēta saistošu aktu pieņemšana Eiropas Parlamentā un Padomē vai Komisijā tajā pašā jomā.

               (16)

               Attiecīgajai dalībvalstij, ievērojot LES 4. panta 3. punktā noteiktos vispārīgos pienākumus, ir jāatliek plānotā pasākuma īstenošana uz laiku, kas ir pietiekams ierosināto grozījumu kopīgai pārbaudei vai tiesību akta priekšlikuma sagatavošanai, vai saistoša Komisijas akta pieņemšanai.

               (17)

               Lai veicinātu pasākumu pieņemšanu Eiropas Parlamentā un Padomē, dalībvalstīm būtu jāatturas no tehnisku noteikumu pieņemšanas, ja Padome pirmajā lasījumā pieņēmusi nostāju par Komisijas priekšlikumu attiecībā uz minēto nozari.

               (18)

               Nepieciešams paredzēt Pastāvīgo komiteju, kuras locekļus ieceļ dalībvalstis, lai atbalstītu Komisiju tās centienos samazināt jebkādu negatīvu ietekmi uz preču brīvu apriti.

               (19)

               Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem III pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   1.   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “ražojums” ir jebkurš rūpnieciski ražots ražojums un jebkurš lauksaimniecības produkts, tostarp zivju produkcija;

               b)

               “pakalpojums” ir jebkāds Informācijas sabiedrības pakalpojums, tas ir, jebkāds pakalpojums, ko parasti sniedz par atlīdzību no attāluma, ar elektroniskiem līdzekļiem un pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma.
               Šajā definīcijā:

                           i)

                           “no attāluma” nozīmē, ka pakalpojumu sniedz bez vienlaicīgas pušu klātbūtnes;

                           ii)

                           “ar elektroniskiem līdzekļiem” nozīmē, ka pakalpojumu nosūta un galamērķī saņem ar elektroniskas apstrādes (ietverot digitālu kompresiju) un datu uzglabāšanas aparatūras palīdzību un ka to pilnībā pārraida, nosūta un saņem pa vadiem, pa radio ar optiskiem vai citiem elektromagnētiskiem līdzekļiem;

                           iii)

                           “pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma” nozīmē, ka pakalpojumu sniedz, pārraidot datus pēc individuāla pieprasījuma.

                     Norādošs to pakalpojumu saraksts, uz kuriem neattiecas šī definīcija, ietverts I pielikumā;

               c)

               “tehniska specifikācija” ir specifikācija, kas ietverta dokumentā, kurš nosaka ražojuma nepieciešamās īpašības, piemēram, kvalitātes līmeni, darbību, drošību vai izmērus, tostarp prasības, kas piemērojamas ražojumam atbilstīgi nosaukumam, ar kuru ražojumu pārdod, terminoloģiju, simboliem, pārbaudēm un pārbaužu metodēm, iesaiņojumu, marķēšanu vai etiķetēšanu un atbilstības izvērtēšanas procedūrām.
               Termins “tehniska specifikācija” aptver arī ražošanas metodes un procesus, kas izmantoti lauksaimniecības produktiem, kā minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 38. panta 1. punkta otrajā daļā, ražojumus, kas paredzēti patēriņam cilvēkiem un dzīvniekiem, un zāles, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/83/EK (5) 1. pantā, kā arī ražošanas metodes un procesus attiecībā uz citiem ražojumiem, ja tie ietekmē to īpašības;

               d)

               “citas prasības” ir prasība, kas nav tehniska specifikācija, kas izvirzīta ražojumam, lai īpaši aizsargātu patērētājus vai vidi, un kas ietekmē tās dzīves ciklu pēc laišanas tirgū, piemēram, izmantošanas, atkārtotas pārstrādāšanas, atkārtotas izmantošanas vai iznīcināšanas nosacījumi, ja šādi nosacījumi var būtiski ietekmēt ražojuma sastāvu vai īpašības, vai tā realizāciju;

               e)

               “noteikumi par pakalpojumiem” ir vispārīga rakstura prasība attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas uzsākšanu un veikšanu b) apakšpunkta nozīmē, jo īpaši – noteikumi par pakalpojumu sniedzēju, pakalpojumiem un pakalpojumu saņēmēju, izņemot noteikumus, kas nav paredzēti minētajā apakšpunktā noteiktajiem pakalpojumiem.
               Šajā definīcijā:

                           i)

                           noteikumi uzskatāmi par īpaši paredzētiem informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ja, ņemot vērā tās iemeslu pamatojumu un operatīvo daļu, īpašais mērķis un visu vai daļas individuālo noteikumu priekšmets ir šādu pakalpojumu regulēšana skaidrā un mērķtiecīgā veidā;

                           ii)

                           noteikumus neuzskata par īpaši paredzētiem Informācijas sabiedrības pakalpojumiem, ja tie ietekmē šādus pakalpojumus vienīgi netiešā vai gadījuma rakstura veidā;

               f)

               “tehniskie noteikumi” ir tehniskas specifikācijas un citas prasības vai noteikumi par pakalpojumiem, ietverot attiecīgus administratīvus noteikumus, kuru ievērošana ir obligāta, de jure vai de facto, tirdzniecības, pakalpojumu sniegšanas, pakalpojumu sniedzēja izveidošanas vai izmantošanas gadījumā kādā dalībvalstī vai lielā tās daļā, kā arī dalībvalstu normatīvie un administratīvie akti, izņemot 7. pantā minētos, kas aizliedz ražojuma ražošanu, importu, tirdzniecību vai izmantošanu vai kas aizliedz pakalpojumu sniegšanu vai izmantošanu vai arī aizliedz veikt uzņēmējdarbību kā pakalpojumu sniedzējam;

                  De facto tehniski noteikumi ietver:

                           i)

                           dalībvalsts normatīvos un administratīvos aktus, kas attiecas vai nu uz tehniskām specifikācijām, vai citām prasībām, vai uz noteikumiem par pakalpojumiem, vai uz profesionāliem kodeksiem vai praksi, kas savukārt attiecas uz tehniskām specifikācijām vai citām prasībām, vai uz noteikumiem par pakalpojumiem, atbilstība kuriem tiek pielīdzināta atbilstības prezumpcijai iepriekšminēto normatīvo un administratīvo aktu noteikumiem;

                           ii)

                           brīvprātīgus nolīgumus, kuros valsts iestāde ir līgumslēdzēja puse un kas vispārīgās interesēs paredz atbilstību tehniskām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem, izņemot publisko iepirkumu konkursu noteikumus;

                           iii)

                           tehniskas specifikācijas vai citas prasības, vai noteikumus par pakalpojumiem, kas saistīti ar fiskāliem vai finansiāliem pasākumiem, kas ietekmē ražojumu vai pakalpojumu patēriņu, veicinot atbilstību šādām tehniskām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem; tehniskas specifikācijas vai citas prasības, vai noteikumi par pakalpojumiem, kas saistīti ar valstu sociālā nodrošinājuma sistēmām, nav ietverti.

                     Tas ietver tehniskos noteikumus, ko nosaka dalībvalstu izraudzītas iestādes, kuras ietvertas sarakstā, kuru izveido un vajadzības gadījumā atjaunina Komisija, 2. pantā minētās Komitejas satvarā.
               Šo pašu kārtību izmanto šā saraksta grozīšanai;

               g)

               “tehnisko noteikumu projekts” ir teksts par tehnisku specifikāciju vai citu prasību, vai noteikumiem par pakalpojumiem, ietverot administratīvus noteikumus, kas formulēti teksta ieviešanai vai lai ieviestu to kā tehnisku noteikumu, tekstam esot sagatavošanas stadijā, kad vēl iespējams izdarīt būtiskus grozījumus.

         2.   Šī direktīva neattiecas uz:

               a)

               radiotranslāciju pakalpojumiem;

               b)

               televīzijas translāciju pakalpojumiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/13/ES (6) 1. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

         3.   Šī direktīva neattiecas uz noteikumiem, kuri skar jautājumus, kas ietverti Savienības tiesību aktos telekomunikāciju pakalpojumu jomā, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (7).
   4.   Šī direktīva neattiecas uz noteikumiem, kuri skar jautājumus, kas ietverti Savienības tiesību aktos finansiālo pakalpojumu jomā, kā nepilnīgi uzskaitīts šīs direktīvas II pielikumā.
   5.   Izņemot 5. panta 3. punktu, šī direktīva neattiecas uz noteikumiem, ko pieņēmuši vai kas pieņemti regulētiem tirgiem Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/39/EK (8) nozīmē vai ko pieņēmuši vai kas pieņemti citiem tirgiem vai struktūrām, kuras veic klīringa vai norēķinu funkcijas minētajos tirgos.
   6.   Šī direktīva neattiecas uz tiem pasākumiem, ko dalībvalstis saskaņā ar Līgumiem uzskata par nepieciešamiem personu, jo īpaši darba ņēmēju, aizsardzībai, kad ražojumi tiek izmantoti, ar noteikumu, ka šādi pasākumi neietekmē ražojumus.
   2. pants
   Pastāvīgo komiteju izveido no dalībvalstu ieceltiem pārstāvjiem, kuri var lūgt ekspertu vai padomdevēju palīdzību; tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.
   Komiteja pieņem savu reglamentu.
   3. pants
   1.   Komiteja tiekas vismaz divas reizes gadā.
   Komiteja tiekas īpašā sastāvā, lai izskatītu jautājumus, kas attiecas uz Informācijas sabiedrības pakalpojumiem.
   2.   Komisija Komitejai iesniedz ziņojumu par šajā direktīvā minēto kārtību īstenošanu un piemērošanu un iesniedz priekšlikumus pastāvošo vai paredzamo tirdzniecības šķēršļu likvidēšanai.
   3.   Komiteja izsaka savu atzinumu par 2. punktā minētajiem paziņojumiem un priekšlikumiem un var sakarā ar to ierosināt, jo īpaši, lai Komisija:

               a)

               vajadzības gadījumā, lai izvairītos no iespējamiem šķēršļiem tirdzniecībai, nodrošina, ka attiecīgās dalībvalstis savstarpēji vienojas par atbilstīgiem pasākumiem;

               b)

               veic visus nepieciešamos pasākumus;

               c)

               nosaka jomas, kurās vajadzīga saskaņošana, un, ja rodas tāda vajadzība, veic attiecīgu saskaņošanu konkrētajā nozarē.

         4.   Komitejai jākonsultējas ar Komisiju:

               a)

               lemjot par faktisko sistēmu, saskaņā ar kuru realizē šajā direktīvā paredzēto informācijas apmaiņu, un izmaiņām tajā;

               b)

               pārbaudot šajā direktīvā paredzētās sistēmas darbību.

         5.   Komisija var konsultēt Komiteju par jebkuru tehnisko noteikumu provizorisko projektu, ko tā saņēmusi.
   6.   Jebkādus jautājumus par šīs direktīvas īstenošanu var iesniegt Komitejai pēc tās priekšsēdētāja vai dalībvalsts pieprasījuma.
   7.   Komitejas sēdes un tai iesniedzamā informācija ir konfidenciāla.
   Tomēr Komiteja un valsts iestādes var – ar noteikumu, ka ir ievērota nepieciešamā piesardzība, – eksperta viedokļa iegūšanai konsultēties ar fiziskām vai juridiskām personām, tostarp ar personām privātajā sektorā.
   8.   Attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem Komisija un Komiteja var konsultēties ar fiziskām vai juridiskām personām rūpniecībā vai akadēmiskajā jomā un, ja iespējams, ar pārstāvju organizācijām, kas var sniegt ekspertu atzinumu attiecībā uz jebkuru noteikumu par pakalpojumiem projektu sociāliem un sabiedriskiem mērķiem un sekām, un ņemt vērā to padomu, ja tai izvirzīta šāda prasība.
   4. pants
   Dalībvalstis saskaņā ar 5. panta 1. punktu dara Komisijai zināmus visus pieprasījumus standartu iestādēm sagatavot tehniskās specifikācijas vai standartu konkrētiem ražojumiem, lai par šādiem ražojumiem pieņemtu tehniskos noteikumus tehnisku noteikumu projektu veidā, un paziņo to pieņemšanas pamatojumu.
   5. pants
   1.   Saskaņā ar 7. pantu dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu jebkuru tehnisko noteikumu projektu, izņemot gadījumus, ja tas pārņem visu starptautiskā vai Eiropas standarta tekstu – tādā gadījumā pietiek ar informāciju par attiecīgo standartu; tās paziņo Komisijai pamatojumu šādu tehnisku noteikumu pieņemšanas vajadzībai, ja minētais pamatojums jau nav paskaidrots projektā.
   Vajadzības gadījumā un ja tas jau nav iesniegts ar iepriekšēju paziņojumu, dalībvalstis vienlaicīgi dara Komisijai zināmu principiāli un tieši saistīto normatīvo un regulatīvo noteikumu tekstu, ja šāda teksta zināšana nepieciešama tehnisko noteikumu projekta izvērtēšanai.
   Dalībvalstis atkārtoti dara Komisijai zināmu tehnisko noteikumu projektu saskaņā ar šā punkta pirmajā un otrajā daļā izklāstītajiem nosacījumiem, ja tās izdara izmaiņas projektā, kas būtiski izmaina tā darbības jomu, saīsinot īstenošanai sākotnēji paredzētos termiņus, pievienojot specifikācijas vai prasības vai padarot tās ierobežojošākas.
   Jo īpaši, ja tehnisko noteikumu projekts paredz ķīmiskas vielas, preparāta vai ražojuma tirdzniecības vai izmantošanas ierobežošanu, pamatojoties uz sabiedrības veselības aizsardzību vai patērētāju vai vides aizsardzību, dalībvalstis nosūta arī vai nu kopsavilkumu, vai norādes par visiem datiem, kas attiecas uz konkrēto vielu, preparātu vai ražojumu un tās zināmajiem vai pieejamajiem aizvietotājiem, ja šāda informācija ir pieejama, un ziņo par pasākuma paredzamo ietekmi uz veselības aizsardzību un patērētāju un vides aizsardzību kopā ar iespējamā kaitējuma analīzi, kas veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (9) XV pielikuma II.3. iedaļas attiecīgo daļu.
   Komisija nekavējoties informē citas dalībvalstis par tehnisko noteikumu projektu un visiem dokumentiem, kas tai iesniegti, un tā var nosūtīt projektu šīs direktīvas 2. pantā minētajai Komitejai tās atzinuma saņemšanai un vajadzības gadījumā komitejai, kas atbildīga par attiecīgo jomu.
   Attiecībā uz šīs direktīvas 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas iii) punktā minētajām tehniskajām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem Komisijas vai dalībvalstu komentāri vai sīki izstrādāti atzinumi var attiekties vienīgi uz aspektiem, kas var kavēt tirdzniecību vai, attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem, pakalpojumu brīvu apriti vai pakalpojumu sniedzēju tiesībām veikt uzņēmējdarbību, un nevis uz pasākumu fiskālajiem vai finansiālajiem aspektiem.
   2.   Komisija un dalībvalstis var izteikt komentārus dalībvalstij, kas iesniegusi tehnisko noteikumu projektu, un minētā dalībvalsts iespēju robežās ņem šādus komentārus vērā tālākā tehnisko noteikumu sagatavošanā.
   3.   Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu tehnisko noteikumu galīgo tekstu.
   4.   Informācija, kas sniegta saskaņā ar šo pantu, nav konfidenciāla, izņemot gadījumus, ja attiecīgā dalībvalsts izteikusi tādu prasību. Jebkura šāda prasība jāpamato.
   Šādos gadījumos, ja ievērota vajadzīgā piesardzība, 2. pantā minētā komiteja un valsts iestādes var lūgt ekspertu padomu no fiziskām vai juridiskām personām privātajā sektorā.
   5.   Ja tehnisko noteikumu projekts veido pasākumu daļu, par kuriem projekta posmā jāziņo Komisijai saskaņā ar citu Savienības tiesību aktu, dalībvalstis var sniegt paziņojumu 1. punkta nozīmē saskaņā ar minēto citu tiesību aktu ar noteikumu, ka tās formāli norāda, ka minētais paziņojums ir paziņojums arī šīs direktīvas nozīmē.
   Tas, ka Komisija neveic nekādus pasākumus attiecībā uz tehnisko noteikumu projektu saskaņā ar šo direktīvu, nekavē lēmumu pieņemšanu saskaņā ar citiem Savienības tiesību aktiem.
   6. pants
   1.   Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu uz trīs mēnešiem no dienas, kad Komisija saņēmusi 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu.
   2.   Dalībvalstis atliek:

               —

               uz četriem mēnešiem tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu brīvprātīga nolīguma formā 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas ii) punkta nozīmē,

               —

               neskarot šā panta 3., 4. un 5. punktu, uz sešiem mēnešiem jebkuru citu tehnisko noteikumu projektu pieņemšanu, izņemot projektus noteikumiem par pakalpojumiem,

         no dienas, kad Komisija saņēmusi 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja Komisija vai cita dalībvalsts sniedz sīki izstrādātu atzinumu trīs mēnešu laikā no minētās dienas par to, ka plānotie pasākumi var radīt šķēršļus preču brīvai apritei iekšējā tirgū,

               —

               neskarot 4. un 5. punktu, uz četriem mēnešiem jebkuru noteikumu par pakalpojumiem projekta pieņemšanu no dienas, kad Komisija saņēmusi 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja Komisija vai cita dalībvalsts sniedz sīki izstrādātu atzinumu trīs mēnešu laikā no minētās dienas par to, ka plānotie pasākumi var radīt šķēršļus pakalpojumu brīvai apritei vai pakalpojumu sniedzēju tiesībām veikt uzņēmējdarbību iekšējā tirgū.

         Attiecībā uz noteikumu par pakalpojumiem projektu Komisijas vai dalībvalstu sīki izstrādāti atzinumi neietekmē kultūras politikas pasākumus, jo īpaši audiovizuālajā sfērā, ko dalībvalstis varētu pieņemt saskaņā ar Savienības tiesībām, ņemot vērā to lingvistisko dažādību, īpašās nacionālās un reģionālās pazīmes un to kultūras mantojumu.
   Attiecīgā dalībvalsts ziņo Komisijai par pasākumiem, ko tā paredz veikt saskaņā ar šādiem sīki izstrādātajiem atzinumiem. Komisija izsaka savus komentārus par šo reakciju.
   Attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem attiecīgā dalībvalsts nepieciešamības gadījumā norāda iemeslus, kādēļ nav iespējams ņemt vērā sīki izstrādātos atzinumus.
   3.   Izņemot projektu noteikumiem par pakalpojumiem, dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu uz 12 mēnešiem no dienas, kad Komisija saņēmusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja trīs mēnešu laikā no minētās dienas Komisija paziņo par savu nodomu ierosināt vai pieņemt direktīvu, regulu vai lēmumu par šo jautājumu saskaņā ar LESD 288. pantu.
   4.   Dalībvalstis atliek tehnisko noteikumu projekta pieņemšanu uz 12 mēnešiem no dienas, kad Komisija saņēmusi šīs direktīvas 5. panta 1. punktā minēto paziņojumu, ja trīs mēnešu laikā no minētās dienas Komisija paziņo secinājumu, ka tehnisko noteikumu projekts attiecas uz jautājumu, ko aptver direktīvas, regulas vai lēmuma priekšlikums, kas iesniegts Eiropas Parlamentam vai Padomei saskaņā ar LESD 288. pantu.
   5.   Ja Padome pieņem nostāju pirmajā lasījumā 3. un 4. punktā minētajā bezdarbības laikposmā, minēto laikposmu saskaņā ar 6. punktu pagarina līdz 18 mēnešiem.
   6.   Saistības, kas minētas 3., 4. un 5. punktā, izbeidzas:

               a)

               ja Komisija informē dalībvalstis, ka tā vairs negrasās ierosināt vai pieņemt saistošu aktu;

               b)

               ja Komisija informē dalībvalstis par tās projekta vai priekšlikuma atsaukšanu;

               c)

               ja Eiropas Parlaments un Padome vai Komisija pieņem saistošu tiesību aktu.

         7.   Panta 1. līdz 5. punktu nepiemēro, ja:

               a)

               neatliekamu iemeslu dēļ, ko radījuši nozīmīgi un neparedzami apstākļi attiecībā uz sabiedrības veselības vai drošības aizsardzību, dzīvnieku un augu aizsardzību un noteikumiem par pakalpojumiem arī attiecībā uz sabiedrisko kārtību, jo īpaši – nepilngadīgo aizsardzību, dalībvalstij jāsagatavo tehniskie noteikumi ļoti īsā laikā, lai pieņemtu un ieviestu tos nekavējoties bez konsultēšanās iespējām; vai

               b)

               neatliekamu iemeslu dēļ, ko radījuši nozīmīgi un neparedzami apstākļi attiecībā uz veselības vai drošības aizsardzību un finansiālās sistēmas stabilitāti, jo īpaši – noguldītāju, investoru un apdrošināto personu aizsardzību, dalībvalstij ir nekavējoties jāpieņem un jāīsteno noteikumi par finansiālajiem pakalpojumiem.

         Dalībvalsts 5. pantā minētajā paziņojumā informē par iemesliem, kas rada pasākumu steidzamību. Komisija cik ātri iespējams sniedz viedokli par paziņojumu. Tā veic nepieciešamos pasākumus gadījumos, kad šī kārtība izmantota nepareizi. Komisija informē Eiropas Parlamentu.
   7. pants
   1.   Direktīvas 5. un 6. pants neattiecas uz tiem dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem vai brīvprātīgiem nolīgumiem, ar kuru palīdzību dalībvalstis:

               a)

               panāk atbilstību saistošiem Savienības tiesību aktiem, kā rezultātā pieņem tehniskās specifikācijas vai noteikumus par pakalpojumiem;

               b)

               izpilda saistības, kas rodas no starptautiskiem nolīgumiem, kā rezultātā Savienībā pieņem kopējas tehniskās specifikācijas vai noteikumus par pakalpojumiem;

               c)

               izmanto saistošos Savienības tiesību aktos paredzētās drošības klauzulas;

               d)

               piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/95/EK (10) 12. panta 1. punktu;

               e)

               nosaka sev ierobežojumus Eiropas Savienības Tiesas sprieduma īstenošanai;

               f)

               nosaka sev ierobežojumus tehnisko noteikumu grozīšanai 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta nozīmē saskaņā ar Komisijas pieprasījumu, lai likvidētu šķērsli tirdzniecībai, vai, attiecībā uz noteikumiem par pakalpojumiem, šķēršļus pakalpojumu brīvai apritei vai pakalpojumu sniedzēju tiesībām veikt uzņēmējdarbību.

         2.   Direktīvas 6. pants neattiecas uz dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas aizliedz ražošanu, ciktāl tie nerada šķēršļus ražojumu brīvai apritei.
   3.   Direktīvas 6. panta 3. līdz 6. punkts neattiecas uz 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas ii) punktā minētajiem brīvprātīgajiem nolīgumiem.
   4.   Direktīvas 6. pants neattiecas uz 1. panta 1. punkta f) apakšpunkta otrās daļas iii) punktā minētajām tehniskajām specifikācijām vai citām prasībām, vai noteikumiem par pakalpojumiem.
   8. pants
   Komisija ik pēc diviem gadiem Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņo par šīs direktīvas piemērošanas rezultātiem.
   Saņemto paziņojumu gada statistiku Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   9. pants
   Ja dalībvalstis pieņem tehniskus noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   10. pants
   Direktīvu 98/34/EK, kā tā grozīta ar šīs direktīvas III pielikuma A daļā uzskaitītajiem aktiem, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem atceltās direktīvas III pielikuma B daļā un šīs direktīvas III pielikuma B daļā uzskaitīto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.
   11. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   12. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2015. gada 9. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. SCHMIT

      (1)  2010. gada 14. jūlija atzinums (OV C 44, 11.2.2011., 142. lpp.) un 2014. gada 26. februāra atzinums (OV C 214, 8.7.2014., 55. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2014. gada 15. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2015. gada 13. jūlija lēmums.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.). Sākotnējais nosaukums bija “Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā”. To grozīja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/48/EK (1998. gada 20. jūlijs), ar kuru groza Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 217, 5.8.1998., 18. lpp.).

      (4)  Sk. III pielikuma A daļu.

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 28.11.2001., 67. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/13/ES (2010. gada 10. marts) par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva) (OV L 95, 15.4.2010., 1. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.).

      (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/39/EK (2004. gada 21. aprīlis), kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

      (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/95/EK (2001. gada 3. decembris) par produktu vispārēju drošību (OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.).

      I PIELIKUMS

         Norādošs pakalpojumu saraksts, uz kuriem neattiecas 1. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrā daļa

      1.   Pakalpojumi, ko nesniedz “no attāluma”

      Pakalpojumi, ko sniedz pakalpojumu sniedzēja un saņēmēja fiziskā klātbūtnē pat tad, ja tie saistīta ar elektronisku ierīču izmantošanu:

                  a)

                  medicīniskas apskates vai ārstēšana ārsta kabinetā, izmantojot elektronisku aparatūru, pacientam klātesot;

                  b)

                  klienta konsultēšana veikalā, viņam klātesot, ar elektroniska kataloga palīdzību;

                  c)

                  lidmašīnas biļešu rezervēšana ceļojumu birojā ar datoru tīkla palīdzību, klientam klātesot;

                  d)

                  elektroniskās spēles, kas pieejamas videopasāžā, klientam klātesot.

            2.   Pakalpojumi, ko nesniedz “elektroniskā ceļā”

                  —

                  Pakalpojumi, kam ir materiāls raksturs pat tad, ja tie sniegti ar elektroniskām ierīcēm:

                              a)

                              automātiski naudas vai biļešu izsniegšanas aparāti (banknotes, dzelzceļa biļetes);

                              b)

                              pieeja ceļu tīkliem, autoparkiem u. c., par kuru izmantošanu iekasē samaksu pat tad, ja ir elektroniskas ierīces pie ieejas/izejas, kas kontrolē pieeju un/vai nodrošina maksājumu pareizību.

                  —

                  Autonomie (ārlīnijas) pakalpojumi: CD-rom vai programmatūras izplatīšana ar disketēm

                  —

                  Pakalpojumi, ko nesniedz ar elektroniskās apstrādes/inventarizācijas sistēmām:

                              a)

                              balss telefona pakalpojumi;

                              b)

                              telefaksa/teleksa pakalpojumi;

                              c)

                              pakalpojumi, ko sniedz pa balss telefonu vai faksu;

                              d)

                              ārsta konsultācija pa telefonu/telefaksu;

                              e)

                              jurista konsultācija pa telefonu/telefaksu;

                              f)

                              tiešā tirdzniecība pa telefonu/telefaksu.

            3.   Pakalpojumi, ko nesniedz “pēc pakalpojumu saņēmēja individuāla pieprasījuma”

      Pakalpojumi, ko sniedz ar datu pārraidi bez individuāla pieprasījuma un ko vienlaicīgi saņem neierobežots skaits individuālu saņēmēju (punkta–vairākpunktu pārraide):

                  a)

                  televīzijas translāciju pakalpojumi (ieskaitot video pieprasījuma pakalpojumus), kas minēti Direktīvas 2010/13/ES 1. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

                  b)

                  radiotranslāciju pakalpojumi;

                  c)

                  (pa televīziju pārraidīts) teleteksts.

      II PIELIKUMS

         Norādošs finansiālo pakalpojumu saraksts, uz ko attiecas 1. panta 4. punkts

                  —

                  Kapitālieguldījumu pakalpojumi

                  —

                  Apdrošināšanas un pārapdrošināšanas operācijas

                  —

                  Banku pakalpojumi

                  —

                  Darbības, kas saistītas ar pensiju fondiem

                  —

                  Pakalpojumi, kas saistīti ar darījumiem nākotnē vai iespējām

            Šādi pakalpojumi īpaši iekļauj:

                  a)

                  Direktīvas 2004/39/EK pielikumā minētos kapitālieguldījumu pakalpojumus, kolektīvo kapitālieguldījumu pakalpojumus;

                  b)

                  pakalpojumi, kas ietilpst pasākumos, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (1) I pielikumā minētā savstarpējā atzīšana;

                  c)

                  operācijas, kas ietilpst apdrošināšanas un pārapdrošināšanas pasākumos, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/138/EK (2).

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/138/EK (2009. gada 25. novembris) par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (OV L 335, 17.12.2009., 1. lpp.).

      III PIELIKUMS
      A DAĻA

         Atceltā direktīva ar tajā secīgi veikto grozījumu sarakstu

      (minēta 10. pantā)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/34/EK
                  (OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/48/EK
                  (OV L 217, 5.8.1998., 18. lpp.)

                  2004. gada Pievienošanas akta II pielikuma 1. daļas H nodaļa
                  (OV L 236, 23.9.2003., 68. lpp.)

                  Tikai attiecībā uz atsaucēm 2. punktā uz Direktīvu 98/34/EK

                  Padomes Direktīva 2006/96/EK
                  (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.)

                  Tikai attiecībā uz atsaucēm 1. pantā uz Direktīvu 98/34/EK

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1025/2012
                  (OV L 316, 14.11.2012., 12. lpp.)

                  Tikai 26. panta 2. punkts

            B DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

      (minēts 10. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  98/34/EK

                  —

                  98/48/EK

                  1999. gada 5. augusts

                  2006/96/EK

                  2007. gada 1. janvāris

      IV PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 98/34/EK

                  Šī direktīva

                  1. pants, pirmā daļa, ievadvārdi

                  1. pants, 1. punkts, ievadvārdi

                  1. pants, pirmā daļa, 1. punkts

                  1. pants, 1. punkts, a) apakšpunkts

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, pirmā daļa

                  1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, pirmā daļa

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, otrā daļa, pirmais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, otrā daļa, i) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, otrā daļa, otrais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, otrā daļa, ii) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, otrā daļa, trešais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, otrā daļa, iii) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, trešā daļa

                  1. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts, trešā daļa

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, ceturtā daļa, ievadvārdi

                  1. pants, 2. punkts, ievadvārdi

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, ceturtā daļa, pirmais ievilkums

                  1. pants, 2. punkts, a) apakšpunkts

                  1. pants, pirmā daļa, 2. punkts, ceturtā daļa, otrais ievilkums

                  1. pants, 2. punkts, b) apakšpunkts

                  1. pants, pirmā daļa, 3. punkts

                  1. pants, 1. punkts, c) apakšpunkts

                  1. pants, pirmā daļa, 4. punkts

                  1. pants, 1. punkts, d) apakšpunkts

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, pirmā daļa

                  1. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, pirmā daļa

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, otrā daļa

                  1. pants, 3. punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, trešā daļa

                  1. pants, 4. punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, ceturtā daļa

                  1. pants, 5. punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, piektā daļa, ievadvārdi

                  1. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, otrā daļa, ievadvārdi

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, piektā daļa, pirmais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, otrā daļa, i) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 5. punkts, piektā daļa, otrais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts, otrā daļa, ii) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, pirmā daļa

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, pirmā daļa

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, otrā daļa, ievadvārdi

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, otrā daļa, ievadvārdi

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, otrā daļa, pirmais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, otrā daļa, i) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, otrā daļa, otrais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, otrā daļa, ii) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, otrā daļa, trešais ievilkums

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, otrā daļa, iii) punkts

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, trešā daļa

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, trešā daļa

                  1. pants, pirmā daļa, 11. punkts, ceturtā daļa

                  1. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts, ceturtā daļa

                  1. pants, pirmā daļa, 12. punkts

                  1. pants, 1. punkts, g) apakšpunkts

                  1. pants, otrā daļa

                  1. pants, 6. punkts

                  5. pants

                  2. pants

                  6. pants, 1. un 2. punkts

                  3. pants, 1. un 2. punkts

                  6. pants, 3. punkts, ievadvārdi

                  3. pants, 3. punkts, ievadvārdi

                  6. pants, 3. punkts, otrais ievilkums

                  3. pants, 3. punkts, a) apakšpunkts

                  6. pants, 3. punkts, trešais ievilkums

                  3. pants, 3. punkts, b) apakšpunkts

                  6. pants, 3. punkts, ceturtais ievilkums

                  3. pants, 3. punkts, c) apakšpunkts

                  6. pants, 4. punkts, ievadvārdi

                  3. pants, 4. punkts, ievadvārdi

                  6. pants, 4. punkts, c) apakšpunkts

                  3. pants, 4. punkts, a) apakšpunkts

                  6. pants, 4. punkts, d) apakšpunkts

                  3. pants, 4. punkts, b) apakšpunkts

                  6. pants, 5. līdz 8. punkts

                  3. pants, 5. līdz 8. punkts

                  7. pants

                  4. pants

                  8. pants

                  5. pants

                  9. pants, 1. līdz 5. punkts

                  6. pants, 1. līdz 5. punkts

                  9. pants, 6. punkts, ievadvārdi

                  6. pants, 6. punkts, ievadvārdi

                  9. pants, 6. punkts, pirmais ievilkums

                  6. pants, 6. punkts, a) apakšpunkts

                  9. pants, 6. punkts, otrais ievilkums

                  6. pants, 6. punkts, b) apakšpunkts

                  9. pants, 6. punkts, trešais ievilkums

                  6. pants, 6. punkts, c) apakšpunkts

                  9. pants, 7. punkts, pirmā daļa, ievadvārdi

                  6. pants, 7. punkts, pirmā daļa, ievadvārdi

                  9. pants, 7. punkts, pirmā daļa, pirmais ievilkums

                  6. pants, 7. punkts, pirmā daļa, a) apakšpunkts

                  9. pants, 7. punkts, pirmā daļa, otrais ievilkums

                  6. pants, 7. punkts, pirmā daļa, b) apakšpunkts

                  9. pants, 7. punkts, otrā daļa

                  6. pants, 7. punkts, otrā daļa

                  10. pants, 1. punkts, ievadvārdi

                  7. pants, 1. punkts, ievadvārdi

                  10. pants, 1. punkts, pirmais ievilkums

                  7. pants, 1. punkts, a) apakšpunkts

                  10. pants, 1. punkts, otrais ievilkums

                  7. pants, 1. punkts, b) apakšpunkts

                  10. pants, 1. punkts, trešais ievilkums

                  7. pants, 1. punkts, c) apakšpunkts

                  10. pants, 1. punkts, ceturtais ievilkums

                  7. pants, 1. punkts, d) apakšpunkts

                  10. pants, 1. punkts, piektais ievilkums

                  7. pants, 1. punkts, e) apakšpunkts

                  10. pants, 1. punkts, sestais ievilkums

                  7. pants, 1. punkts, f) apakšpunkts

                  10. pants, 2., 3. un 4. punkts

                  7. pants, 2., 3. un 4. punkts

                  11. pants, pirmais teikums

                  8. pants, pirmā daļa

                  11. pants, otrais teikums

                  8. pants, otrā daļa

                  12. pants

                  9. pants

                  13. pants

                  —

                  —

                  10. pants

                  14. pants

                  11. pants

                  15. pants

                  12. pants

                  III pielikums

                  —

                  IV pielikums

                  —

                  V pielikums

                  I pielikums

                  VI pielikums

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums

                  —

                  IV pielikums