title: Komisijas Direktīva (ES) 2021/903 (2021. gada 3. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/48/EK attiecībā uz īpašām anilīna robežvērtībām konkrētās rotaļlietās (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  4.6.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 197/110

         KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2021/903
         (2021. gada 3. jūnijs),
         ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/48/EK attiecībā uz īpašām anilīna robežvērtībām konkrētās rotaļlietās
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/48/EK (2009. gada 18. jūnijs) par rotaļlietu drošumu (1) un jo īpaši tās 46. panta 2. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Direktīvā 2009/48/EK ir noteiktas konkrētas prasības attiecībā uz ķīmiskām vielām, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (2) klasificētas kā kancerogēnas, mutagēnas vai reproduktīvajai sistēmai toksiskas vielas. Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma C papildinājumā ir noteiktas īpašas robežvērtības ķīmiskām vielām, kas izmantotas rotaļlietās, kuras paredzētas bērniem vecumā līdz 36 mēnešiem, vai citās rotaļlietās, kuras domātas ievietošanai mutē.

                     (2)

                     Anilīns (CAS numurs 62-53-3) ir klasificēts kā 2. kategorijas kancerogēna viela un 2. kategorijas mutagēna viela saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (3). Saskaņā ar Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma III daļas 5. punkta a) apakšpunktu rotaļlietās var izmantot 2. kategorijas kancerogēnas vielas, piemēram, anilīnu, atsevišķās koncentrācijās, kas ir vienādas vai mazākas par attiecīgo koncentrāciju, kura noteikta Regulā (EK) Nr. 1272/2008 par šo vielu saturošo maisījumu klasifikāciju, proti, 1 % (4), kas atbilst 10 000 mg/kg (“satura robežvērtība”). Tāda pati satura robežvērtība attiecas uz 2. kategorijas mutagēnām vielām (5).

                     (3)

                     Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja (SCHER) 2007. gada 29. maija atzinumā uzskatīja, ka rotaļlietās nedrīkst būt kancerogēnu, mutagēnu vai reproduktīvajai sistēmai toksisku (CMR) savienojumu (6). Eiropas Savienības riska novērtējuma ziņojumā par anilīnu (7) secināts, ka ir jāierobežo patērētāju veselības apdraudējums, kas saistīts ar anilīnu saturošu līdzekļu lietošanu. Šis secinājums ir balstīts uz “bažām par mutagēno un kancerogēno ietekmi, ko izraisa eksponētība šo vielu saturošu produktu lietošanas laikā, jo anilīns ir identificēts kā kancerogēns bez robežvērtības”. Eiropas Ķimikāliju aģentūras Riska novērtēšanas komiteja (RAC) savā atzinumā par vielu ierobežošanu tetovējuma tintēs un permanentajā kosmētikā (8) norādīja, ka anilīns ir uzskatāms par kancerogēnu bez robežvērtības. Tātad anilīns var izraisīt vēzi pat viszemākajā eksponētības līmenī.

                     (4)

                     Komisija ir izveidojusi Rotaļlietu drošuma ekspertu grupu, lai saņemtu konsultācijas ar rotaļlietu drošumu saistītu tiesību aktu priekšlikumu un politikas iniciatīvu sagatavošanas gaitā. Tās apakšgrupa, Ķīmisko vielu rotaļlietās darba grupa (“ķīmisko vielu apakšgrupa”), Rotaļlietu drošuma ekspertu grupu konsultē par to, kuras ķīmiskās vielas var izmantot rotaļlietās.

                     (5)

                     Ķīmisko vielu apakšgrupas 2015. gada 18. februāra sanāksmē (9) vairāki tās locekļi norādīja, ka anilīns ir atrodams tādos krāsainos rotaļlietu materiālos kā tekstilmateriāli vai āda, kad šim materiālam ir veikts reducējošas šķelšanas tests, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (10) 10. papildinājumā. Anilīna sastopamība tekstilizstrādājumos pēc reducējošas šķelšanas testa tika apstiprināta Zviedrijas pētījumā (11), kas tika veikts pēc Rotaļlietu drošuma ekspertu grupas 2015. gada 8. jūnija sanāksmes. No 23 tekstilizstrādājumu paraugiem anilīnu konstatēja vienā sarkanā tekstilizstrādājumā (4 % no visiem paraugiem) ar koncentrāciju 91 mg/kg. Anilīna sastopamība apģērbā pēc reducējošas šķelšanas testa tika apstiprināta pētījumā ar 153 paraugiem (12). Anilīnu konstatēja 9 paraugos (6 % no visiem paraugiem) koncentrācijā līdz 588 mg/kg. Turklāt saskaņā ar vācu patērētāju žurnālu anilīns ir atrasts pirkstiņkrāsā pēc reducējošas šķelšanas (13). Ķīmisko vielu apakšgrupa 2020. gada maijā rakstiski sarakstē ar Komisiju arī norādīja, ka pirkstiņkrāsās var būt brīvs anilīns kā krāsvielu piemaisījums šādās krāsās.

                     (6)

                     Rotaļlietu drošuma ekspertu grupas 2015. gada 8. jūnija sanāksmē Vācija iesniedza nostājas dokumentu, kurā sniegts anilīna toksikoloģisko īpašību zinātnisks novērtējums (14). Saskaņā ar šo novērtējumu pašreizējā anilīna satura robeža rada gan šīs vielas sistēmiskas, gan kancerogēnas iedarbības risku. Ķīmisko vielu apakšgrupa 2017. gada 26. septembra sanāksmē (15) secināja, ka ierobežojums attiecībā uz anilīnu rotaļlietās būtu jāattiecina uz rotaļlietām un rotaļlietu sastāvdaļām no tekstilmateriāla un ādas, kā arī uz pirkstiņkrāsām, jo līdz šim ir pārāk maz informācijas par anilīna ierobežojuma nepieciešamību rotaļlietās vai rotaļlietu materiālos, kas nav no tekstila vai ādas, un pirkstiņkrāsās. Apakšgrupa arī norādīja, ka robežvērtībai jābūt 30 mg/kg pēc reducējošas šķelšanas. Šī vērtība ir zemākā koncentrācija, ko var ticami noteikt reducējošas šķelšanas testā. Attiecībā uz pirkstiņkrāsām apakšgrupa norādīja, ka būtu jānosaka brīvā anilīna robežvērtība 10 mg/kg, jo tā ir zemākā koncentrācija, ko var ticami pārbaudīt pirkstiņkrāsu regulārajos testos.

                     (7)

                     Rotaļlietu drošuma ekspertu grupa 2017. gada 19. decembra sanāksmē (16) izskatīja iespēju anilīnam noteikt robežvērtību 30 mg/kg pēc reducējošas šķelšanas rotaļlietu materiālos no tekstila un ādas; 30 mg/kg anilīna pēc reducējošas šķelšanas pirkstiņkrāsās; un 10 mg/kg brīva anilīna pirkstiņkrāsās, kā iepriekš norādījusi ķīmisko vielu apakšgrupa.

                     (8)

                     Saskaņā ar Direktīvas 2009/48/EK 46. panta 2. punktu, pieņemot konkrētas robežvērtības ķīmiskām vielām, kas norādītas direktīvas C papildinājumā, jāņem vērā pārtikas iepakojuma prasības, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1935/2004 (17). Migrācijas testēšanas metožu pamatpieņēmumi, kuri minēti Komisijas Regulas (ES) Nr. 10/2011 (18) 11. panta 4. punktā, kas ir īpašs pasākums Regulas (EK) Nr. 1935/2004 5. panta nozīmē un ar ko nosaka īpašas prasības tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu ražošanai un tirdzniecībai, kuri paredzēti saskarei ar pārtiku, tomēr atšķiras no pamatpieņēmumiem par anilīna satura ierobežojumiem konkrētās rotaļlietās Direktīvā 2009/48/EK. Turklāt nav iespējams salīdzināt migrācijas robežvērtības ar satura robežvērtībām. Tāpēc pēc šiem secinājumiem nav iespējams ņemt vērā pārtikas produktu iepakojuma prasības, nosakot anilīna satura robežvērtības noteiktās rotaļlietās.

                     (9)

                     Ņemot vērā anilīna klasificēšanu par CMR vielu, Eiropas Savienības Riska novērtējuma ziņojumu par anilīnu, RAC un SCHER atzinumu un Rotaļlietu drošuma ekspertu grupas un tās ķīmisko vielu apakšgrupas atzinumus, kā arī pētījumus par anilīna klātbūtni tekstilizstrādājumos, ir jānosaka anilīna ierobežojums tekstila rotaļlietu materiālā un ādas rotaļlietu materiālā 30 mg/kg pēc reducējošas šķelšanas un anilīna ierobežojums pirkstiņkrāsās 10 mg/kg kā brīvam anilīnam un 30 mg/kg pēc reducējošas šķelšanas.

                     (10)

                     Tāpēc Direktīva 2009/48/EK būtu attiecīgi jāgroza.

                     (11)

                     Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Rotaļlietu drošuma komitejas atzinumu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma C papildinājumā pievieno šādu ierakstu:

                           Viela

                              CAS Nr.

                           Robežvērtība

                           “Anilīns

                           62-53-3

                                       30 mg/kg

                                       tekstila rotaļlietu materiālā un ādas rotaļlietu materiālā pēc reducējošas šķelšanas

                                       10 mg/kg

                                       kā brīvs anilīns pirkstiņkrāsās

                                       30 mg/kg

                                       pēc reducējošas šķelšanas pirkstiņkrāsās”

            2. pants

               1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2022. gada 4. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
               Tās piemēro minētos noteikumus no 2022. gada 5. decembra.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2021. gada 3. jūnijā

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētāja

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  OV L 170, 30.6.2009., 1. lpp.

            (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV L 353, 31.12.2008., 1. lpp.).

            (3)  Regulas (EK) Nr. 1272/2008 VI pielikuma 3. tabula.

            (4)  Regulas (EK) Nr. 1272/2008 I pielikuma 3.6.2. tabula.

            (5)  Regulas (EK) Nr. 1272/2008 I pielikuma 3.5.2. tabula.

            (6)  Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja (SCHER). CEN atbilde uz CSTEE atzinumu par CEN ziņojuma par rotaļlietās esošo organisko vielu riska novērtējumu. Pieņemta 2007. gada 29. maijā.
         http://ec.europa.eu/health/archive/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_056.pdf.

            (7)  Eiropas Ķīmisko vielu biroja Veselības un patērētāju aizsardzības institūts, 2004. EUR 21092 EN. 5.2.1.2. iedaļa, 180. lpp.
         https://echa.europa.eu/documents/10162/6434698/orats_final_rar_aniline_en.pdf/0abd36ad-53de-4b0f-b258-10cf90f90493.

            (8)  Riska novērtēšanas komitejas (RAC), Sociālās un ekonomiskās analīzes komitejas (SEAC) atzinums par XV pielikuma dokumentāciju, kurā ierosināti ierobežojumi attiecībā uz vielām, ko izmanto tetovējuma tintēs un permanentajā kosmētikā. Pieņemts 2018. gada 20. novembrī. 2. papildinājums, 2. iedaļa, 90. lpp.
         https://echa.europa.eu/documents/10162/2b4533af-f717-4bff-939b-2320fb43b462.

            (9)  Sk. Komisijas Ekspertu grupu reģistru, Rotaļlietu drošuma ekspertu grupa (E01360).
         https://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetailDoc&id=20916&no=1.

            (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

            (11)  Ķīmisko vielu apakšgrupas sanāksmes dokuments: EXP/WG/2015/027/Ann1, Anilīns no azokrāsvielu šķelšanas, rezultāti no Zviedrijas.

            (12)  Brüschweiler et al.,
            Identification of non-regulated aromatic amines of toxicological concern which can be cleaved from azo dyes used in clothing textiles, Regulatory Toxicology and Pharmacology 69 (2014) 263–272. Citēts ziņojumā: ANEC. Nostājas dokuments par anilīnu, 2016. gada aprīlis. Iesniegts Ķīmisko vielu apakšgrupai 2016. gada 1. jūnija sanāksmē (EXP/WG/2016/027).

            (13)  Ökotest 2/2015, 69. lpp.

            (14)  Diskusiju dokuments EXP/2015/029/rev1.

            (15)  Komisijas Ekspertu grupu reģistrs, Rotaļlietu drošuma ekspertu grupa (E01360).
         http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupMeeting&meetingId=4151.

            (16)  Komisijas Ekspertu grupu reģistrs, Rotaļlietu drošuma ekspertu grupa (E01360), sadaļa “Sanāksmes
         ”. http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupMeeting&meetingId=1485.

            (17)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1935/2004 (2004. gada 27. oktobris) par materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, un par Direktīvu 80/590/EEK un 89/109/EEK atcelšanu (OV L 338, 13.11.2004., 4. lpp.).

            (18)  Komisijas Regula (ES) Nr. 10/2011 (2011. gada 14. janvāris) par plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtiku (OV L 12, 15.1.2011., 1. lpp.).


title: Komisijas Direktīva (ES) 2020/367 (2020. gada 4. marts), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK III pielikumu groza attiecībā uz vides trokšņa kaitīgo seku vērtēšanas metožu noteikšanu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  5.3.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 67/132

         KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2020/367
         (2020. gada 4. marts),
         ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/49/EK III pielikumu groza attiecībā uz vides trokšņa kaitīgo seku vērtēšanas metožu noteikšanu
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 25. jūnija Direktīvu 2002/49/EK par vides trokšņa novērtēšanu un pārvaldību (1) un jo īpaši tās 12. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Direktīvas 2002/49/EK III pielikums attiecas uz devas-iedarbības attiecībām, kas jāievieš, minēto pielikumu pielāgojot tehnikas un zinātnes attīstībai.

                     (2)

                     Šīs direktīvas pieņemšanas laikā augstas kvalitātes un statistiski nozīmīgā informācija, ko varētu izmantot, bija Pasaules Veselības organizācijas (PVO) Eiropas reģiona vides trokšņa pamatnostādnes (2), kurās izklāstītas devas-iedarbības attiecības vides trokšņa iedarbības kaitīgām sekām. Tādējādi Direktīvas 2002/49/EK III pielikumā ieviesto devas-iedarbības attiecību pamatā vajadzētu būt minētajām pamatnostādnēm. Īpaši saistībā ar statistisko nozīmību PVO pētījumu pamatā bija reprezentatīvas datu kopas, un tāpēc šo vērtēšanas metožu rezultāti tiek uzskatīti par relevantiem, kad tos piemēro reprezentatīvām datu kopām.

                     (3)

                     Papildus PVO kontekstā izstrādātajām devas-iedarbības attiecībām citi pētījumi var liecināt par ietekmi uz veselību atšķirīgā apmērā un citu ietekmi uz veselību, jo īpaši saistībā ar autoceļu, dzelzceļu un gaisa kuģu radītā trokšņa ietekmi vietējās situācijās konkrētās valstīs. Var izmantot tajos noteiktas alternatīvās devas-iedarbības attiecības, ja to pamatā ir augstas kvalitātes un statistiski nozīmīgi pētījumi.

                     (4)

                     Šobrīd zināšanas par rūpnieciskā trokšņa kaitīgajām sekām ir ierobežotas, un tāpēc nav iespējams ierosināt vienotu to vērtēšanas metodi. Turklāt pētījumos nav vērtētas valstu īpatnības, un tāpēc tās šajā pielikumā nav iekļautas. Lai arī ir atklātas saiknes starp vides troksni un turpmāk minētajām kaitīgajām sekām, šobrīd nav pietiekamu pierādījumu, kas ļautu noteikt vienotu metodi attiecīgu kaitīgu seku vērtēšanai: insults, hipertensija, diabēts un citi ar vielmaiņu saistīti veselības stāvokļi, kognitīvo spēju vājināšanās bērniem, ietekme uz garīgo veselību un labklājību, dzirdes traucējumi, troksnis ausīs, dzemdību sarežģījumi. Visbeidzot, lai arī ir apstiprināta saikne starp dzelzceļa un gaisa kuģu radīto troksni un sirds išēmisko slimību (IHD), ir pāragri kvantificēt IHD riska pieaugumu, kura pamatā ir abi minētie trokšņa avoti.

                     (5)

                     Tāpēc Direktīva 2002/49/EK būtu attiecīgi jāgroza.

                     (6)

                     Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota saskaņā ar Direktīvas 2002/49/EK 13. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvas 2002/49/EK III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.

            2. pants

               1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2021. gada 31. decembrim. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2020. gada 4. martā

                  Komisijas vārdā –

                  Komisijas loceklis

               Virginijus SINKEVIČIUS

            (1)  OV L 189, 18.7.2002., 12. lpp.

            (2)  Environmental Noise Guidelines for the European Region, Pasaules Veselības organizācija, 2018. gads, ISBN 978 92 890 5356 3.

            PIELIKUMS

                     “III PIELIKUMS
                     KAITĪGO SEKU VĒRTĒŠANAS METODES
                     (minētas 6. panta 3. punktā)
                     1.   Kaitīgo seku kopa

                     Kaitīgo seku vērtēšanā ņem vērā:

                                 —

                                 sirds išēmisko slimību (IHD), kas atbilst Pasaules Veselības organizācijas izveidotās ICD-11 starptautiskās klasifikācijas BA40–BA6Z kodam,

                                 —

                                 lielu kairinājumu (HA),

                                 —

                                 lielus miega traucējumus (HSD).

                           2.   Kaitīgo seku aprēķināšana

                     Kaitīgās sekas aprēķina ar vienu no šādām divām formulām:

                                 —

                                 kaitīgo seku relatīvais risks (RR), ko definē šādi:

                                 —

                                 kaitīgo seku absolūtais risks (AR), ko definē šādi:

                           2.1.   IHD

                     Lai aprēķinātu RR attiecībā uz IHD kaitīgajām sekām un saistībā ar saslimstības biežumu (i), izmanto šādas devas-iedarbības attiecības:

                     attiecībā uz autoceļu troksni.
                     2.2.   HA

                     Lai aprēķinātu AR attiecībā uz HA kaitīgajām sekām, izmanto šādas devas-iedarbības attiecības:

                                 attiecībā uz autoceļu troksni;

                                 attiecībā uz dzelzceļa troksni;

                                 attiecībā uz gaisa kuģu troksni.

                           2.3.   HSD

                     Lai aprēķinātu AR attiecībā uz HSD kaitīgajām sekām, izmanto šādas devas-iedarbības attiecības:

                                 attiecībā uz autoceļu troksni;

                                 attiecībā uz dzelzceļa troksni;

                                 attiecībā uz gaisa kuģu troksni.

                           3.   Kaitīgo seku vērtēšana

                     3.1.   Katra trokšņa avota un kaitīgo seku iedarbību uz iedzīvotājiem novērtē atsevišķi. Ja tie paši iedzīvotāji vienlaikus tiek pakļauti dažādu trokšņa avotu iedarbībai, kaitīgās sekas parasti nesummē. Tomēr šādas sekas var salīdzināt, lai novērtētu katra trokšņa relatīvo nozīmību.
                     3.2.   Vērtēšana attiecībā uz IHD

                     3.2.1.   Attiecībā uz IHD dzelzceļa un gaisa kuģu trokšņa gadījumā ir aplēsts, ka iedzīvotājiem, kuri pakļauti tādu Lden līmeņu iedarbībai, kas lielāki nekā adekvātais, ir paaugstināts IHD risks, bet precīzu IHD gadījumu skaitu N nevar aprēķināt.
                     3.2.2.   Attiecībā uz

                           IHD autoceļu trokšņa gadījumā konkrētu kaitīgo seku gadījumu proporcionālo daļu to iedzīvotāju vidū, kuri pakļauti RR, ko, kā aprēķināts, izraisa vides troksnis, trokšņa avotam x (autoceļš), kaitīgām sekām y (IHD) un saslimstības biežumam i iegūst šādi:

                     kur:

                                 —

                                    PAFx,y
                                     ir attiecīgā iedzīvotāju daļa,

                                 —

                                 trokšņa joslu j kopu veido atsevišķas joslas, kas nav lielākas kā 5 dB (piem., 50–51 dB, 51–52 dB, 52–53 dB utt. vai 50–54 dB, 55–59 dB, 60–64 dB utt.),

                                 —

                                    pj
                                     visu novērtētā rajona iedzīvotāju P proporcionālā daļa, kas pakļauta j joslas iedarbībai, kas tiek saistīta ar konkrētu kaitīgo seku noteiktu RR, proti, RRj,x,y
                                    . RRj,x,y
                                     aprēķina ar šā pielikuma 2. punktā aprakstītajām formulām, izmantojot katras trokšņa joslas centrālo vērtību (piem., atkarībā no datu pieejamības izmanto 50,5 db trokšņa joslai 50–51 dB vai 52 dB trokšņa joslai 50–54 dB).

                           3.2.3.   Attiecībā uz IHD autoceļa trokšņa gadījumā IHD gadījumu kopējo skaitu N
                         (cilvēku skaits, kurus ietekmē kaitīgās sekas (y), attiecīgo gadījumu skaits) avota x dēļ iegūst šādi:

                        Nx,y
                         = PAFx,y,i
                         * Iy
                         * P (11. formula)
                     attiecībā uz autoceļu
                     kur:

                                 —

                                    PAFx,y,i
                                     aprēķina saslimstības biežumam i,

                                 —

                                    Iyir IHD saslimstības biežums rajonā, kas tiek vērtēts; to var aprēķināt, izmantojot statistikas datus par veselību reģionā vai valstī, kurā ir attiecīgais rajons,

                                 —

                                    P ir kopējais iedzīvotāju skaits rajonā, kas tiek vērtēts (iedzīvotāju summa dažādās trokšņa joslās).

                           3.3.   Attiecībā uz

                           HA um HSD autoceļa, dzelzceļa un gaisa kuģu trokšņa gadījumā to cilvēku skaitu N, kurus ietekmē kaitīgās sekas y
                         (attiecīgo gadījumu skaits) avota x dēļ, katrai trokšņa avota x (autoceļa, dzelzceļa vai gaisa kuģu troksnis) un kaitīgo seku y (HA, HSD) kombinācijai iegūst šādi:

                     kur:

                                 —

                                    ARx,y
                                     ir attiecīgo kaitīgo seku (HN, HSD) AR, un to aprēķina ar šā pielikuma 2. punktā noteiktajām formulām, izmantojot katras trokšņa joslas centrālo vērtību (piem., atkarībā no datu pieejamības izmanto 50,5 db trokšņa joslai 50–51 dB vai 52 dB trokšņa joslai 50–54 dB),

                                 —

                                    nj
                                     ir j joslas iedarbībai pakļauto cilvēku skaits.

                           4.   Turpmāka pārskatīšana

                     Devas-iedarbības attiecībām, ko nākotnē ieviesīs ar šā pielikuma grozījumiem, jo īpaši jāattiecas uz:

                                 —

                                 attiecību starp kairinājumu un rūpnieciskā trokšņa Lden,

                                 —

                                 attiecību starp miega traucējumiem un rūpnieciskā trokšņa Lnight.

                           Vajadzības gadījumā var ieviest īpašas devas-iedarbības attiecības saistībā ar:

                                 —

                                 mājokļiem, kuros veikti īpaši skaņas izolācijas pasākumi, kā definēts VI pielikumā,

                                 —

                                 mājokļiem ar klusu fasādi, kā definēts VI pielikumā,

                                 —

                                 dažādiem klimata apstākļiem/dažādām kultūrām,

                                 —

                                 mazāk aizsargātām iedzīvotāju grupām,

                                 —

                                 tonālu rūpniecisku troksni,

                                 —

                                 impulsveida rūpniecisku troksni un citiem īpašiem gadījumiem.

               ”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2020/700 (2020. gada 25. maijs), ar ko Direktīvas (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798 groza attiecībā uz to transponēšanas laikposmu pagarināšanu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  27.5.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 165/27

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2020/700
         (2020. gada 25. maijs),
         ar ko Direktīvas (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798 groza attiecībā uz to transponēšanas laikposmu pagarināšanu
         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         pēc apspriešanās ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju,
         pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
         saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/797 (2) 57. panta 1. punktu un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/798 (3) 33. panta 1. punktu dalībvalstīs līdz 2019. gada 16. jūnijam bija jāstājas spēkā normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas vajadzīgi, lai tās izpildītu attiecīgās minēto direktīvu prasības. Tomēr saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/797 57. panta 2. punktu un Direktīvas (ES) 2016/798 33. panta 2. punktu dalībvalstīm bija iespēja pagarināt transponēšanas laikposmu par vienu gadu.

                     (2)

                     Septiņpadsmit dalībvalstis ir paziņojušas Komisijai un Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūrai (“Aģentūra”) par Direktīvas (ES) 2016/797 un Direktīvas (ES) 2016/798 transponēšanas termiņu pagarināšanu līdz 2020. gada 16. jūnijam.

                     (3)

                     Covid-19 uzliesmojuma izraisītās ārkārtējās un neparedzamās situācijas dēļ dažām no minētajām dalībvalstīm ir grūtības noteiktajos transponēšanas termiņos pabeigt likumdošanas darbu, tāpēc pastāv risks, ka tie netiks ievēroti. To neievērošana varētu dzelzceļa nozarei, valstu iestādēm un Aģentūrai radīt juridisku nenoteiktību par to, kādi tiesību akti attiecas uz dzelzceļa drošību un savstarpējo izmantojamību. Dažu dalībvalstu nespējai Covid-19 uzliesmojuma dēļ transponēt Direktīvas (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798 ir negatīva ietekme uz dzelzceļa nozari.

                     (4)

                     Ir būtiski dzelzceļa nozarē nodrošināt juridisko skaidrību un noteiktību, attiecīgā gadījumā atļaujot dalībvalstīm no 2020. gada 16. jūnija ierobežotu laiku turpināt piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/49/EK (4) un 2008/57/EK (5).

                     (5)

                     Covid-19 uzliesmojums sākās Direktīvu (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798 valsts transponēšanas pasākumu pieņemšanas pēdējā posmā, tāpēc būtu jāatvēl dalībvalstīm papildu laikposms transponēšanas procesa pabeigšanai.

                     (6)

                     Direktīvu (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798 transponēšanas termiņi būtu jāpagarina līdz 2020. gada 31. oktobrim. Atbilstīgi būtu jāpielāgo Direktīvu 2004/49/EK un 2008/57/EK atcelšanas datumi, kas noteikti attiecīgi Direktīvas (ES) 2016/797 58. pantā un Direktīvas (ES) 2016/798 34. pantā.

                     (7)

                     Pamatojoties uz Direktīvu (ES) 2016/798, ir pieņemti vairāki deleģētie akti, kuros atspoguļoti iepriekšējie transponēšanas termiņi. Ņemot vērā pašreizējo situāciju, minētie deleģētie tiesību akti ir jāsaskaņo ar jauno transponēšanas termiņu.

                     (8)

                     Ņemot vērā steidzamību, ko radījuši Covid-19 uzliesmojuma izraisītie ārkārtas apstākļi, ir lietderīgi paredzēt izņēmumu attiecībā uz astoņu nedēļu laikposmu, kas minēts 4. pantā Protokolā Nr. 1 par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību (LES), Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam.

                     (9)

                     Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, Covid-19 uzliesmojuma dēļ grozīt Direktīvas (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet rīcības mēroga vai iedarbības dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

                     (10)

                     Tāpēc Direktīvas (ES) 2016/797 un (ES) 2016/798 būtu attiecīgi jāgroza.

                     (11)

                     Lai būtu iespējams nekavējoties piemērot šajā direktīvā paredzētos pasākumus, steidzamības kārtā šai direktīvai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Grozījums Direktīvā (ES) 2016/797
            Direktīvu (ES) 2016/797 groza šādi:

                        1)

                        direktīvas 54. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

                           “4.   Vēlākais no 2019. gada 16. jūnija Aģentūra veic atļauju izsniegšanas uzdevumus, ievērojot 21. un 24. pantu, un 19. pantā minētos uzdevumus attiecībā uz izmantošanas telpām dalībvalstīs, kuras nav paziņojušas Aģentūrai un Komisijai saskaņā ar 57. panta 2. punktu. Atkāpjoties no 21. un 24. panta, dalībvalstu valsts drošības iestādes, kuras ir paziņojušas Aģentūrai un Komisijai, ievērojot 57. panta 2. punktu, var turpināt izsniegt atļaujas saskaņā ar Direktīvu 2008/57/EK līdz 2020. gada 16. jūnijam. Atkāpjoties no 21. un 24. panta, dalībvalstu valsts drošības iestādes, kuras ir paziņojušas Aģentūrai un Komisijai, ievērojot 57. panta 2.a punktu, var turpināt izsniegt atļaujas saskaņā ar Direktīvu 2008/57/EK līdz 2020. gada 31. oktobrim.”;

                        2)

                        direktīvas 57. pantā iekļauj šādu punktu:

                           “2.a   Dalībvalstis, kuras ir pagarinājušas transponēšanas laikposmu saskaņā ar 2. punktu, var to pagarināt vēl līdz 2020. gada 31. oktobrim. To transponēšanas pasākumus piemēro no minētās dienas. Minētās dalībvalstis par to paziņo Aģentūrai un Komisijai līdz 2020. gada 29. maijam.”;

                        3)

                        direktīvas 58. panta pirmajā daļā datumu “2020. gada 16. jūnija” aizstāj ar “2020. gada 31. oktobrim”.

            2. pants
            Grozījums Direktīvā (ES) 2016/798
            Direktīvu (ES) 2016/798 groza šādi:

                        1)

                        iekļauj šādu pantu:

                           “6.a pants

                              CSM saskaņošana ar pārskatītajiem termiņiem
                           Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 27. pantu, lai atbilstīgi 6. panta 6. punktam pieņemto deleģēto aktu piemērošanas datumus saskaņotu ar 33. panta 2.a punktā noteikto transponēšanas termiņu. 27.a pantā paredzēto procedūru piemēro deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu.”;

                        2)

                        direktīvas 27. pantam pievieno šādu punktu:

                           “7.   Pilnvaras pieņemt 6.a pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir no 2020. gada 28. maija līdz 2020. gada 31. oktobrim.”;

                        3)

                        iekļauj šādu pantu:

                           “27.a pants

                           Steidzamības procedūra

                              1.   Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar šo pantu, stājas spēkā nekavējoties, un to piemēro, kamēr nav izteikti nekādi iebildumi atbilstīgi 2. punktam. Paziņojot deleģētu aktu Eiropas Parlamentam un Padomei, izklāsta iemeslus, kādēļ izmanto steidzamības procedūru.

                              2.   Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu saskaņā ar 27. panta 6. punktā minēto procedūru. Šādā gadījumā Komisija atceļ aktu nekavējoties pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes paziņojuma par lēmumu izteikt iebildumus.”;

                        4)

                        direktīvas 31. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

                           “3.   Vēlākais no 2019. gada 16. jūnija Aģentūra, ievērojot 10. pantu, veic sertificēšanas uzdevumus attiecībā uz darbības telpām dalībvalstīs, kuras nav paziņojušas Aģentūrai vai Komisijai saskaņā ar 33. panta 2. punktu. Atkāpjoties no 10. panta, to dalībvalstu valsts drošības iestādes, kuras ir paziņojušas Aģentūrai un Komisijai saskaņā ar 33. panta 2. punktu, līdz 2020. gada 16. jūnijam var turpināt izsniegt sertifikātus saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK. Atkāpjoties no 10. panta, to dalībvalstu valsts drošības iestādes, kuras ir paziņojušas Aģentūrai un Komisijai saskaņā ar 33. panta 2.a punktu, var turpināt izsniegt sertifikātus saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK līdz 2020. gada 31. oktobrim.”;

                        5)

                        direktīvas 33. pantā iekļauj šādu punktu:

                           “2.a   Dalībvalstis, kuras ir pagarinājušas transponēšanas laikposmu saskaņā ar 2. punktu, var to pagarināt vēl līdz 2020. gada 31. oktobrim. To transponēšanas pasākumus piemēro no minētās dienas. Minētās dalībvalstis par to paziņo Aģentūrai un Komisijai līdz 2020. gada 29. maijam.”;

                        6)

                        direktīvas 34. panta pirmajā daļā datumu “2020. gada 16. jūnija” aizstāj ar “2020. gada 31. oktobra”.

            3. pants
            Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2020. gada 25. maijā

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               D. M. SASSOLI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  Eiropas Parlamenta 2020. gada 15. maija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2020. gada 25. maija lēmums.

            (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/797 (2016. gada 11. maijs) par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (OV L 138, 26.5.2016., 44. lpp.).

            (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/798 (2016. gada 11. maijs) par dzelzceļa drošību (OV L 138, 26.5.2016., 102. lpp.).

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/49/EK (2004. gada 29. aprīlis) par drošību Kopienas dzelzceļos un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) (OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp.).

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/57/EK (2008. gada 17. jūnijs) par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Kopienā (OV L 191, 18.7.2008., 1. lpp.).


title: Padomes Direktīva (ES) 2020/876 (2020. gada 24. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES, lai risinātu steidzamo nepieciešamību Covid-19 pandēmijas dēļ atlikt konkrētus termiņus informācijas iesniegšanai un apmaiņai nodokļu jomā

text:
                  26.6.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 204/46

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2020/876
         (2020. gada 24. jūnijs),
         ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES, lai risinātu steidzamo nepieciešamību Covid-19 pandēmijas dēļ atlikt konkrētus termiņus informācijas iesniegšanai un apmaiņai nodokļu jomā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. un 115. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
         saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
         tā kā:

                     (1)

                     Nopietnais sabiedrības veselības apdraudējums un citi šķēršļi, ko radījusi Covid-19 pandēmija, kā arī pārvietošanās ierobežojumu pasākumi, ko dalībvalstis ir noteikušas, lai palīdzētu apturēt pandēmijas izplatīšanos, ir būtiski traucējuši uzņēmumu un dalībvalstu nodokļu iestāžu spēju veikt dažus no pienākumiem, kas tiem jāpilda, ievērojot Padomes Direktīvu 2011/16/ES (3).

                     (2)

                     Vairākas dalībvalstis un personas, kuru pienākums ir sniegt informāciju dalībvalstu kompetentajām iestādēm saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES, ir lūgušas atlikt dažus minētajā direktīvā noteiktos termiņus. Minētie termiņi attiecas uz automātisku informācijas apmaiņu par finanšu kontiem, kuru saņēmēji ir nodokļu rezidenti citā dalībvalstī, un par ziņojamām pārrobežu shēmām, kurām ir vismaz viena no Direktīvas 2011/16/ES IV pielikumā izklāstītajām pazīmēm (“ziņojamās pārrobežu shēmas”).

                     (3)

                     Nopietnie traucējumi, ko Covid-19 pandēmija ir radījusi daudzu to finanšu iestāžu un personu darbībām, kuru pienākums ir ziņot par ziņojamām pārrobežu shēmām, neļauj tām laikus izpildīt saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES uzliktos ziņošanas pienākumus. Finanšu iestādes patlaban saskaras ar steidzamiem uzdevumiem, kas saistīti ar Covid-19 pandēmiju.

                     (4)

                     Turklāt finanšu iestādes un personas, kuru pienākums ir ziņot, saskaras ar nopietniem, ar darbu saistītiem traucējumiem, galvenokārt tāldarba apstākļu dēļ, jo lielākajā daļā dalībvalstu ir noteikti pārvietošanās ierobežojumi. Līdzīgi ir negatīvi skarta arī dalībvalstu nodokļu iestāžu spēja vākt un apstrādāt datus.

                     (5)

                     Šajā situācijā Savienībā ir nepieciešama steidzama un, cik vien iespējams, koordinēta reakcija. Šajā nolūkā ir jādod dalībvalstīm iespēja atlikt termiņu informācijas apmaiņai par finanšu kontiem, kuru saņēmēji ir nodokļu rezidenti citā dalībvalstī, lai ļautu dalībvalstīm pielāgot savus valsts termiņus šādas informācijas iesniegšanai, ko veic finanšu iestādes, kas sniedz ziņojumus. Turklāt būtu jādod dalībvalstīm iespēja arī atlikt termiņus informācijas iesniegšanai un apmaiņai par ziņojamām pārrobežu shēmām.

                     (6)

                     Termiņu atlikšanas (“atlikšana”) mērķis ir pārvarēt ārkārtas situāciju, un tai nevajadzētu traucēt ar Direktīvu 2011/16/ES ieviesto struktūru vai minētās direktīvas darbību. Tāpēc ir nepieciešams, ka atlikšana ir ierobežota un ka tā turpina būt proporcionāla praktiskajām grūtībām, ko Covid-19 pandēmija ir radījusi informācijas iesniegšanai un apmaiņai.

                     (7)

                     Ņemot vērā pašreizējo nenoteiktību saistībā ar Covid-19 pandēmijas attīstību un to, ka apstākļi, kas pamato šīs direktīvas pieņemšanu, var saglabāties kādu laiku, ir lietderīgi paredzēt iespēju vienu reizi fakultatīvi pagarināt atlikšanas laikposmu. Šādu pagarinājumu būtu jāveic tikai tad, ja ir izpildīti šajā direktīvā paredzētie nosacījumi.

                     (8)

                     Ņemot vērā to, cik nozīmīgu ekonomisko traucējumu Covid-19 pandēmija ir radījusi budžetam, cilvēkresursiem un dalībvalstu nodokļu iestāžu darbībai, būtu jāpiešķir Padomei pilnvaras vienprātīgi pieņemt lēmumu par Komisijas priekšlikumu pagarināt atlikšanas laikposmu.

                     (9)

                     Jebkādai atlikšanai nebūtu jāietekmē Direktīvā 2011/16/ES noteiktos būtiskos ziņošanas pienākuma un informācijas apmaiņas elementus, un būtu jānodrošina, ka informācija, kas jāpaziņo atlikšanas laikposmā, nepaliek nepaziņota vai informācijas apmaiņā neiesaistīta.

                     (10)

                     Ņemot vērā steidzamību, ko radījuši Covid-19 pandēmijas izraisītie ārkārtas apstākļi, ar to saistītā sabiedrības veselības krīze un krīzes sociālās un ekonomiskās sekas, tika uzskatīts par lietderīgu paredzēt izņēmumu attiecībā uz astoņu nedēļu laikposmu, kas minēts Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam pievienotā Protokola Nr. 1 par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā 4. pantā.

                     (11)

                     Tādēļ Direktīva 2011/16/ES būtu attiecīgi jāgroza.

                     (12)

                     Ņemot vērā to, ka dalībvalstīm jārīkojas ļoti īsā laikposmā, lai atliktu termiņus, kas citādi būtu piemērojami, ievērojot Direktīvu 2011/16/ES, šai direktīvai būtu jāstājas spēkā steidzamības kārtā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            1. pants
            Direktīvā 2011/16/ES iekļauj šādus pantus:

                  “27.a pants
                  Fakultatīva termiņu atlikšana Covid-19 pandēmijas dēļ

                     1.   Neatkarīgi no termiņiem informācijas iesniegšanai par ziņojamām pārrobežu shēmām, kā norādīts 8.ab panta 12. punktā, dalībvalstis var veikt vajadzīgos pasākumus, lai starpniekiem un attiecīgajiem nodokļu maksātājiem dotu iespēju līdz 2021. gada 28. februārim iesniegt informāciju par ziņojamām pārrobežu shēmām, kuru pirmais posms ir īstenots no 2018. gada 25. jūnija līdz 2020. gada 30. jūnijam.

                     2.   Ja dalībvalstis veic 1. punktā minētos pasākumus, tās veic arī vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu iespēju, ka:

                                 a)

                                 neatkarīgi no 8.ab panta 18. punkta pirmo informāciju tiktu paziņota līdz 2021. gada 30. aprīlim;

                                 b)

                                 8.ab panta 1. un 7. punktā minētais 30 dienu laikposms informācijas iesniegšanai sāktos līdz 2021. gada 1. janvārim, ja:

                                             i)

                                             ziņojama pārrobežu shēma ir darīta pieejama īstenošanai vai ir gatava īstenošanai, vai ja pirmais tās īstenošanas posms ir veikts no 2020. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 31. decembrim, vai

                                             ii)

                                             ja starpnieki 3. panta 21. punkta otrās daļas nozīmē laikposmā no 2020. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 31. decembrim tieši vai ar citu personu starpniecību sniedz atbalstu, palīdzību vai konsultācijas;

                                 c)

                                 tirgojamu shēmu gadījumā starpnieks pirmo periodisko ziņojumu saskaņā ar 8.ab panta 2. punktu sagatavotu līdz 2021. gada 30. aprīlim.

                     3.   Neatkarīgi no 8. panta 6. punkta b) apakšpunktā noteiktā termiņa dalībvalstis var veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka informācijas paziņošana, kas minēta 8. panta 3.a punktā un attiecas uz 2019. kalendāro gadu vai citu attiecīgo ziņošanas periodu, notiek 12 mēnešu laikā pēc 2019. kalendārā gada vai cita attiecīgā ziņošanas perioda beigām.

                  27.b pants
                  Atlikšanas laikposma pagarināšana

                     1.   Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var pieņemt īstenošanas lēmumu, ar ko 27. a pantā paredzēto termiņu atlikšanas laikposmu var pagarināt par trīs mēnešiem, ar noteikumu, ka joprojām pastāv Covid-19 pandēmijas radītais nopietnais sabiedrības veselības apdraudējums, šķēršļi un ekonomikas traucējumi un ka dalībvalstis piemēro pārvietošanās ierobežojumu pasākumus.

                     2.   Priekšlikumu Padomes īstenošanas lēmumam iesniedz Padomei vismaz vienu mēnesi pirms attiecīgo termiņu beigām.”

            2. pants
            Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            3. pants
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2020. gada 24. jūnijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  2020. gada 19. jūnija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  2020. gada 14. jūnija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (3)  Padomes Direktīva 2011/16/ES (2011. gada 15. februāris) par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (OV L 64, 11.3.2011., 1. lpp.).