title: Padomes Direktīva 2010/18/ES ( 2010. gada 8. marts), ar ko īsteno pārskatīto BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu un atceļ Direktīvu 96/34/EK (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               18.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 68/13

         PADOMES DIREKTĪVA 2010/18/ES
   (2010. gada 8. marts),
   ar ko īsteno pārskatīto BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu un atceļ Direktīvu 96/34/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 155. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 153. pants dod iespēju Savienībai atbalstīt un papildināt dalībvalstu darbības, tostarp vīriešu un sieviešu vienlīdzības jomā attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā.

               (2)

               Saskaņā ar LESD 155. panta 1. punktu, ja darba devēji un darba ņēmēji (“sociālie partneri”) to vēlas, sociālais dialogs Savienības līmenī var radīt līgumattiecības, tostarp nolīgumus. Saskaņā ar LESD 155. panta 2. punktu sociālie partneri var kopīgi lūgt, lai Savienības līmenī noslēgtus nolīgumus jautājumos, uz ko attiecas LESD 153. pants, īsteno, Padomei pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               (3)

               Eiropas starpnozaru sociālo partneru organizācijas (ETUC, UNICE un CEEP) 1995. gada 14. decembrī noslēdza pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu, un juridisks spēks tam tika piešķirts ar Padomes Direktīvu 96/34/EK (1996. gada 3. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu (1). Ar Padomes Direktīvu 97/75/EK šī direktīva tika grozīta un attiecināta arī uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (2). Ar Direktīvu 96/34/EK ievērojami tika uzlabotas dalībvalstīs strādājošajiem vecākiem pieejamās iespējas labāk saskaņot darba un ģimenes dzīves pienākumus, izmantojot atvaļinājuma noteikumus.

               (4)

               Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (“EK līgums”) (3) 138. panta 2. un 3. punktu Komisija 2006. un 2007. gadā apspriedās ar sociālajiem partneriem par to, kā turpmāk uzlabot darba, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanu, un jo īpaši pašreizējos Kopienas tiesību aktus, kas regulē maternitātes aizsardzību un vecāku atvaļinājumu, un par iespēju ieviest jaunus ģimenes atvaļinājuma veidus, piemēram, paternitātes atvaļinājumu, adopcijas atvaļinājumu un atvaļinājumu ģimenes locekļu aprūpei.

               (5)

               Trīs Eiropas vispārējās starpnozaru sociālo partneru organizācijas (ETUC, CEEP un BUSINESSEUROPE, agrāk saukta – UNICE) un Eiropas starpnozaru sociālo partneru organizācijas, kuras pārstāv konkrētu uzņēmumu kategoriju (UEAPME), saskaņā ar EK līguma (4) 138. panta 4. punktu un 139. pantu 2008. gada 11. septembrī informēja Komisiju par vēlēšanos sākt sarunas, lai pārskatītu 1995. gadā noslēgto pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu.

               (6)

               Šīs organizācijas 2009. gada 18. jūnijā parakstīja pārskatīto pamatnolīgumu par vecāku atvaļinājumu (“pārskatītais pamatnolīgums”) un nosūtīja Komisijai kopīgu lūgumu iesniegt Padomei priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko īsteno minēto pārskatīto pamatnolīgumu.

               (7)

               Sarunu gaitā Eiropas sociālie partneri pilnīgi pārskatīja 1995. gada pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu. Tādēļ Direktīva 96/34/EK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar jaunu direktīvu, nevis tikai jāgroza.

               (8)

               Ņemot vērā to, ka direktīvas mērķus – proti, visā Savienībā uzlabot darba, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanu strādājošiem vecākiem un sieviešu un vīriešu vienlīdzību attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (9)

               Izstrādājot priekšlikumu direktīvai, Komisija ņēma vērā pārskatītā pamatnolīguma parakstītāju pušu pārstāvības statusu, pilnvaras un pārskatītā pamatnolīguma noteikumu likumību un tā atbilstību attiecīgajiem noteikumiem par maziem un vidējiem uzņēmumiem.

               (10)

               Komisija informēja Eiropas Parlamentu un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par savu priekšlikumu.

               (11)

               Pamatnolīguma 1. klauzulas 1. punktā saskaņā ar vispārējiem principiem, kas iekļauti Savienības tiesību aktos sociālās politikas jomā, paredzēts, ka šajā nolīgumā ir noteiktas minimālās prasības.

               (12)

               Pārskatītā pamatnolīguma 8. klauzulas 1. punktā paredzēts, ka dalībvalstis var piemērot vai pieņemt noteikumus, kuri ir labvēlīgāki nekā nolīgumā izklāstītie noteikumi.

               (13)

               Pārskatītā pamatnolīguma 8. klauzulas 2. punktā paredzēts, ka nolīguma noteikumu ieviešana nav likumīgs pamats tam, lai samazinātu darba ņēmējiem piešķirtās aizsardzības vispārējo līmeni šā nolīguma darbības jomā.

               (14)

               Dalībvalstīm būtu jāparedz iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas par jebkuru šajā direktīvā paredzēto saistību neizpildi.

               (15)

               Dalībvalstis pēc sociālo partneru kopīga lūguma šīs direktīvas īstenošanu var uzticēt sociālajiem partneriem, ja vien šīs dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās jebkurā brīdī var garantēt šajā direktīvā paredzēto mērķu sasniegšanu.

               (16)

               Saskaņā ar Iestāžu nolīguma par labāku likumdošanas procesu (5) 34. punktu dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Savienības interesēs izstrādāt savas tabulas, kurās pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un darīt tās publiski pieejamas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Ar šo direktīvu stājas spēkā pārskatītais pamatnolīgums par vecāku atvaļinājumu, ko 2009. gada 18. jūnijā noslēdza Eiropas starpnozaru sociālo partneru organizācijas (BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC), kā izklāstīts pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis nosaka, kādas sankcijas ir piemērojamas, ja ir pārkāpti valsts noteikumi, kas ir spēkā saskaņā ar šo direktīvu. Attiecīgās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vai nodrošina, ka vēlākais līdz 2012. gada 8. martam sociālie partneri ar nolīgumu ir ieviesuši paredzētos pasākumus. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno noteikumu oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Lai izpildītu šo direktīvu, dalībvalstis var izmantot papildu laikposmu, kas nepārsniedz vienu gadu, ja tas vajadzīgs, lai ņemtu vērā īpašas grūtības vai īstenošanu ar koplīgumu. Dalībvalstis par to vēlākais līdz 2012. gada 8. martam informē Komisiju, norādot iemeslus, kādēļ papildu laikposms ir nepieciešams.
   3.   Dalībvalstis Komisijai dara zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Ar šo Direktīvu 96/34/EK atceļ no 2012. gada 8. marta. Atsauces uz Direktīvu 96/34/EK uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu.
   5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 8. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. CORBACHO

      (1)  OV L 145, 19.6.1996., 4. lpp.

      (2)  OV L 10, 16.1.1998., 24. lpp.

      (3)  Mainīta numerācija: LESD 154. panta 2. un 3. punkts.

      (4)  Mainīta numerācija: LESD 154. panta 4. punkts un 155. pants.

      (5)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      PIELIKUMS

         PAMATNOLĪGUMS PAR VECĀKU ATVAĻINĀJUMU (PĀRSTRĀDĀTS)

         2009. gada 18. jūnijs

      Ar šo pamatnolīgumu starp Eiropas sociālajiem partneriem BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP un ETUC (un sakaru koordinēšanas komiteju Eurocadres/CEC) pārstrādā 1995. gada 14. decembrī noslēgto pamatnolīgumu par bērna kopšanas atvaļinājumu, kurā ir noteiktas minimālās prasības attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu, kas ir svarīgs līdzeklis, saskaņojot darba un ģimenes pienākumus un veicinot vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi vīriešu un sieviešu vidū.
      Eiropas sociālie partneri lūdz Komisiju iesniegt Padomei šo pamatnolīgumu, lai Padome pieņemtu lēmumu, ar kuru tā noteikumi kļūtu saistoši Eiropas Savienības dalībvalstīs.
      I.   Vispārīgi apsvērumi

                  1.

                  Ņemot vērā EK līgumu un jo īpaši tā 138. un 139. pantu (1);

                  2.

                  ņemot vērā EK līguma 137. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 141. pantu (2), vienlīdzīgas attieksmes principu (EK līguma 2., 3. un 13. pantu (3)) un uz šā Līguma pamata pieņemtos sekundāros tiesību aktus, jo īpaši Padomes Direktīvu 75/117/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu, ievērojot principu par vienlīdzīgu atalgojumu vīriešiem un sievietēm (4), Padomes Direktīvu 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (5), Padomes Direktīvu 96/97/EK, ar ko groza Direktīvu 86/378/EEK par vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā arodnodrošinājuma sistēmās (6), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (7);

                  3.

                  ņemot vērā 2000. gada 7. decembra Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un tās 23. un 33. pantu par vīriešu un sieviešu līdztiesību un darba, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanu;

                  4.

                  ņemot vērā Komisijas 2003. gada Ziņojumu par to, kā īsteno Padomes Direktīvu 96/34/EK (1996. gada 3. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu;

                  5.

                  ņemot vērā Lisabonas izaugsmes un nodarbinātības stratēģijas mērķi – palielināt vispārējo nodarbinātības līmeni līdz 70 %, sieviešu nodarbinātības līmeni – līdz 60 % un gados vecāku darba ņēmēju nodarbinātības līmeni – līdz 50 %; ņemot vērā Barselonas mērķus attiecībā uz bērnu aprūpes iestādēm un to politikas jomu ieguldījumu, kas vērstas uz darba, privātas un ģimenes dzīves saskaņošanas pilnveidi ceļā uz šiem mērķiem;

                  6.

                  ņemot vērā Eiropas sociālo partneru 2005. gada 22. marta Dzimumu līdztiesības pasākumu programmu, kurā ģimenes un darba dzīves līdzsvara veicināšana ir minēta kā prioritāra rīcības joma un vienlaikus atzīts, ka turpmākai virzībai saskaņošanas jomā ir jāievieš līdzsvarots, integrēts un vienots politikas jomu kopums, kas ietvertu atvaļinājuma noteikumus, darba noteikumus un aprūpes infrastruktūras;

                  7.

                  tā kā darba un ģimenes dzīves saskaņošanas pilnveides pasākumi ir plašākas politikas programmas daļa, lai reaģētu uz darba devēju un darba ņēmēju vajadzībām un uzlabotu pielāgošanās un nodarbinātības spēju, kas savukārt ir elastdrošības pieejas daļa;

                  8.

                  tā kā ar ģimenes politikas jomām būtu jāveicina dzimumu līdztiesības sasniegšana un tās būtu jāaplūko saistībā ar demogrāfiskajām pārmaiņām, iedzīvotāju novecošanās ietekmi, paaudžu starpā esošās plaisas likvidēšanu, sieviešu iesaistīšanos darba tirgū un ģimenes pienākumu sadali starp sievieti un vīrieti;

                  9.

                  tā kā darba, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanas jautājumiem veltīto apspriežu pirmajā un otrajā posmā 2006. un 2007. gadā Komisija apspriedās ar Eiropas sociālajiem partneriem un cita starpā pārrunāja jautājumu par tiesiskā regulējuma atjaunināšanu Kopienas līmenī, un tā mudināja Eiropas sociālos partnerus novērtēt pamatnolīguma par bērna kopšanas atvaļinājumu noteikumus ar mērķi pārskatīt to;

                  10.

                  tā kā Eiropas sociālo partneru 1995. gadā noslēgtais pamatnolīgums par bērna kopšanas atvaļinājumu ir rosinājis pozitīvas pārmaiņas, dalībvalstīs nodrošinājis vienotu pamatu darba un ģimenes dzīves līdzsvaram un bijis nozīmīgs, lai palīdzētu strādājošiem vecākiem Eiropā labāk saskaņot profesionālo un ģimenes dzīvi; tomēr, balstoties uz kopēju novērtējumu, Eiropas sociālie partneri uzskata, ka daži nolīguma elementi jāpielāgo vai jāpārskata, lai labāk sasniegtu tā mērķus;

                  11.

                  tā kā daži aspekti jāpielāgo, ņemot vērā arvien lielāku darbaspēka dažādību un pārmaiņas sabiedrībā, tostarp ģimenes struktūru pieaugošo daudzveidību, vienlaikus ievērojot valstu tiesību aktus, koplīgumus un/vai praksi;

                  12.

                  tā kā daudzās dalībvalstīs pamudinājums vīriešiem uzņemties līdzvērtīgu ģimenes pienākumu daļu nav devis pietiekamus rezultātus; tādējādi būtu jāveic vēl efektīvāki pasākumi, lai mudinātu vienlīdzīgāku ģimenes pienākumu sadali starp vīriešiem un sievietēm;

                  13.

                  tā kā daudzās dalībvalstīs attiecībā uz atvaļinājuma iespējām, bērna aprūpi un elastīgiem darba noteikumiem jau ir plaša politikas pasākumu un prakses daudzveidība, kas pielāgota darba ņēmēju un darba devēju vajadzībām un kuras mērķis ir atbalstīt vecākus profesionālās, privātās un ģimenes dzīves saskaņošanā; tā būtu jāņem vērā, īstenojot šo pamatnolīgumu;

                  14.

                  tā kā šis pamatnolīgums ir viens no Eiropas sociālo partneru darbības elementiem profesionālas un ģimenes dzīves saskaņošanas jomā;

                  15.

                  tā kā šis nolīgums ir pamatnolīgums, kurā izklāstītas minimālās prasības un noteikumi attiecībā uz vecāku atvaļinājumu, kurš ir atšķirīgs no maternitātes atvaļinājuma un no prombūtnes no darba nepārvaramās varas dēļ, un tas uzdod dalībvalstīm un sociālajiem partneriem noteikt pieejamības nosacījumus un piemērošanas noteikumus, lai ņemtu vērā katras dalībvalsts situāciju;

                  16.

                  tā kā šajā nolīgumā paredzētās tiesības uz vecāku atvaļinājumu ir individuālās tiesības un principā nav nododamas, tomēr dalībvalstīm ir atļauts paredzēt tiesību nodošanu. Pieredze rāda, ka aizliegums nodot tiesības uz vecāku atvaļinājumu var būt pozitīvs stimuls tam, lai tēvi izmantotu šo atvaļinājumu, tādēļ Eiropas sociālie partneri piekrīt tam, ka daļa no šā atvaļinājuma tiek noteikta kā nenododama;

                  17.

                  tā kā ir būtiski ņemt vērā tādu vecāku īpašās vajadzības, kuru bērns ir ar invaliditāti vai ilgstošu slimību;

                  18.

                  tā kā dalībvalstīm būtu jāparedz, ka tiesības uz pabalstiem pakalpojumu veidā saskaņā ar apdrošināšanu slimības gadījumiem tiek saglabātas vecāku atvaļinājuma minimālajā periodā;

                  19.

                  tā kā dalībvalstīm, īstenojot šo nolīgumu, saskaņā ar valstī paredzētajiem nosacījumiem un ievērojot budžeta situāciju, attiecīgā gadījumā būtu arī jāapsver, kā saglabāt tiesības uz attiecīgiem sociālā nodrošinājuma pabalstiem vecāku atvaļinājuma minimālajā periodā, kā arī, cita starpā, jāņem vērā ienākumu būtiskā nozīme citu faktoru vidū, izvēloties izmantot vecāku atvaļinājumu;

                  20.

                  tā kā dalībvalstu pieredze liecina, ka ienākumi vecāku atvaļinājuma laikā ir viens no faktoriem, kas ietekmē (jo īpaši tēvu) lēmumu par šā atvaļinājuma izmantošanu;

                  21.

                  tā kā pieeja elastīgiem darba noteikumiem dod vecākiem lielāku iespēju apvienot darba un ģimenes pienākumus un veicina reintegrāciju darbā jo īpaši pēc vecāku atvaļinājuma;

                  22.

                  tā kā vecāku atvaļinājuma noteikumi ir paredzēti, lai īpašā laikposmā atbalstītu strādājošus vecākus, un to mērķis ir saglabāt un veicināt vecāku nepārtrauktu dalību darba tirgū; tādēļ lielāka uzmanība būtu jāpievērš tam, lai darba ņēmējs minētā atvaļinājuma laikā saglabātu kontaktus ar darba devēju vai lai tiktu veikti pasākumi, kas vērsti uz darba ņēmēja atgriešanos darbā;

                  23.

                  tā kā šajā nolīgumā ir ievērots tas, ka ir jāuzlabo prasības sociālās politikas jomā, jāveicina Eiropas Savienības ekonomikas konkurētspēja un jāizvairās uzlikt tādus administratīvus, finansiālus un juridiskus ierobežojumus, kas traucētu mazo un vidējo uzņēmumu izveidi un attīstību;

                  24.

                  tā kā sociālie partneri vislabāk spēj rast risinājumus, kuri atbilst gan darba devēju, gan darba ņēmēju vajadzībām, un tādēļ tiem ir īpaša loma, īstenojot, piemērojot, pārraugot un novērtējot šo nolīgumu, plašākā saistībā ar citiem pasākumiem, kas vērsti uz to, lai labāk saskaņotu darba un ģimenes pienākumus un veicinātu vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi vīriešu un sieviešu vidū,

            PARAKSTĪTĀJAS PUSES IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      II.   Saturs

         1. klauzula:   Mērķis un darbības joma

                  1.

                  Šajā nolīgumā ir noteiktas prasību minimālās prasības, lai veicinātu strādājošu vecāku ģimenes un darba pienākumu saskaņošanu, ņemot vērā ģimenes struktūru pieaugošo daudzveidību un vienlaikus ievērojot valstu tiesību aktus, koplīgumus un/vai praksi.

                  2.

                  Šo nolīgumu piemēro visiem darba ņēmējiem – gan vīriešiem, gan sievietēm, kuriem ir darba līgums vai darba attiecības, kā noteikts tiesību aktos, koplīgumos un/vai katrā dalībvalstī spēkā esošajā praksē.

                  3.

                  Dalībvalstis un/vai sociālie partneri no šā nolīguma darbības un piemērošanas jomas neizslēdz darba ņēmējus, darba līgumus vai darba attiecības tikai tādēļ, ka tās attiecas uz nepilna laika darba ņēmējiem, noteikta termiņa līgumdarba ņēmējiem vai personām, kam ir darba līgums vai darba attiecības ar pagaidu darba aģentūru.

         2. klauzula:   Vecāku atvaļinājums

                  1.

                  Ar šo nolīgumu darba ņēmējiem – gan vīriešiem, gan sievietēm – tiek piešķirtas individuālās tiesības uz vecāku atvaļinājumu saistībā ar bērna piedzimšanu vai adopciju, lai aprūpētu šo bērnu, līdz noteiktam vecumam, bet ne ilgāk, līdz bērns sasniedz astoņu gadu vecumu, un šis vecums jānosaka dalībvalstīm un/vai sociālajiem partneriem.

                  2.

                  Atvaļinājumu piešķir vismaz uz četriem mēnešiem, un, lai veicinātu vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi vīriešu un sieviešu vidū, būtu jāparedz, ka tas principā nav nododams. Lai veicinātu, ka abi vecāki līdzvērtīgi izmanto vecāku atvaļinājumu, jāparedz, ka vismaz viens no šiem četriem mēnešiem nav nododams. Perioda, kurš nav nododams, piemērošanas noteikumus nosaka valsts līmenī, izmantojot tiesību aktus un/vai koplīgumus, ņemot vērā dalībvalstīs esošos atvaļinājuma noteikumus.

         3. klauzula:   Piemērošanas noteikumi

                  1.

                  Vecāku atvaļinājuma pieejamības nosacījumus un sīki izstrādātus noteikumus tā piemērošanai nosaka ar dalībvalstu tiesību aktiem un/vai koplīgumiem, ciktāl tajos ievērotas šajā nolīgumā paredzētās minimālās prasības. Konkrētāk, dalībvalstis un/vai sociālie partneri var:

                              a)

                              lemt, vai vecāku atvaļinājumu piešķir uz pilna darba laika vai nepilna darba laika pamata, pa daļām vai laika kredīta sistēmas veidā, ņemot vērā gan darba devēju, gan darba ņēmēju intereses;

                              b)

                              noteikt tiesības uz vecāku atvaļinājumu atkarībā no nodarbinātības perioda un/vai darba stāža uzņēmumā, šo tiesību iegūšanai nepieciešamais periods nepārsniedz vienu gadu. Dalībvalstis un/vai sociālie partneri nodrošina, ka, piemērojot šo noteikumu, gadījumā, ja ar vienu un to pašu darba devēju tiek noslēgti secīgi darba līgumi uz noteiktu laiku, kā noteikts Direktīvā 1999/70/EK par darbu uz noteiktu laiku, kvalifikācijas perioda aprēķināšanā jāņem vērā šādu līgumu kopējais ilgums;

                              c)

                              noteikt apstākļus, kādos darba devējam pēc apspriešanās saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi ir atļauts atlikt vecāku atvaļinājuma piešķiršanu ar uzņēmuma darbību saistītu attaisnojošu iemeslu dēļ. Visas problēmas, kas rodas, piemērojot šo noteikumu, būtu jārisina saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi;

                              d)

                              papildus c) apakšpunktam atļaut īpašus noteikumus, lai reaģētu uz mazo uzņēmumu darbības un organizācijas prasībām.

                  2.

                  Dalībvalstis un/vai sociālie partneri nosaka termiņu, kādā darba ņēmējam, kas izmantotu savas tiesības uz vecāku atvaļinājumu, par to jāpaziņo darba devējam, norādot atvaļinājuma sākuma un beigu datumu. Dalībvalstis un/vai sociālie partneri, nosakot šādu paziņošanas termiņu, ņem vērā darba ņēmēju un darba devēju intereses.

                  3.

                  Dalībvalstīm un/vai sociālajiem partneriem būtu jāizvērtē nepieciešamība pielāgot vecāku atvaļinājuma pieejamības nosacījumus un piemērošanas noteikumus tādu vecāku vajadzībām, kuru bērns ir ar invaliditāti vai ilgstošu slimību.

         4. klauzula:   Adopcija

                  1.

                  Dalībvalstis un/vai sociālie partneri novērtē, vai ir nepieciešami papildu pasākumi, kas vērsti uz īpašām to vecāku vajadzībām, kuri bērnus adoptējuši.

         5. klauzula:   Nodarbinātības tiesības un diskriminācijas aizliegums

                  1.

                  Beidzoties vecāku atvaļinājumam, darba ņēmējiem ir tiesības atgriezties tajā pašā darbā vai, ja tas nav iespējams, līdzvērtīgā vai līdzīgā darbā, kas ir atbilstīgs darba līgumam vai darba attiecībām.

                  2.

                  Tiesības, ko darba ņēmējs ieguvis vai iegūst dienā, kad sākas vecāku atvaļinājums, jāsaglabā līdz vecāku atvaļinājuma beigām. Šīs tiesības, to skaitā visas pārmaiņas, kas izriet no valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai prakses, piemēro, beidzoties vecāku atvaļinājumam.

                  3.

                  Dalībvalstis un/vai sociālie partneri nosaka darba līguma vai darba attiecību statusu vecāku atvaļinājuma laikā.

                  4.

                  Lai nodrošinātu darba ņēmējiem iespēju izmantot tiesības uz vecāku atvaļinājumu, dalībvalstis un/vai sociālie partneri saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi veic nepieciešamos pasākumus, lai aizsargātu darba ņēmējus pret mazāk labvēlīgu attieksmi vai atlaišanu vecāku atvaļinājuma pieprasīšanas vai izmantošanas dēļ.

                  5.

                  Visus jautājumus par sociālo nodrošinājumu saistībā ar šo nolīgumu dalībvalstis un/vai sociālie partneri izskata un lemj saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai koplīgumiem, ņemot vērā to, cik būtiska ir tiesību uz sociālo nodrošinājumu nepārtrauktība dažādu sistēmu, īpaši veselības aprūpes, ietvaros.
                  Visus jautājumus par ienākumiem saistībā ar šo nolīgumu dalībvalstis un/vai sociālie partneri izskata saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi, ņemot vērā, cita starpā, ienākumu būtisko nozīmi citu faktoru vidū, izvēloties izmantot vecāku atvaļinājumu.

         6. klauzula:   Atgriešanās darbā

                  1.

                  Lai veicinātu profesionālās un ģimenes dzīves labāku saskaņošanu, dalībvalstis un/vai sociālie partneri veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka darba ņēmēji, atgriežoties darbā pēc vecāku atvaļinājuma, var uz noteiktu laikposmu lūgt izmaiņas darba laika organizācijā un/vai darba kārtībā. Darba devēji apsver šādus lūgumus un atbild uz tiem, ievērojot gan savas, gan darba ņēmēju vajadzības.
                  Šā punkta noteikumus nosaka saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi.

                  2.

                  Lai veicinātu atgriešanos darbā pēc vecāku atvaļinājumam, darba ņēmēji un darba devēji tiek mudināti atvaļinājuma laikā saglabāt kontaktus, un uz iesaistīto pušu savstarpējas vienošanās pamata, ievērojot valsts tiesību aktus, koplīgumus un/vai praksi, viņi var vienoties par piemērotiem reintegrācijas pasākumiem.

         7. klauzula:   Prombūtne no darba nepārvaramās varas dēļ

                  1.

                  Dalībvalstis un/vai sociālie partneri veic nepieciešamos pasākumus, lai saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi paredzētu darba ņēmējiem tiesības uz prombūtni no darba nepārvaramās varas dēļ saistībā ar neatliekamiem ģimenes apstākļiem slimības vai nelaimes gadījumā, kad ir nepieciešama darba ņēmēja tūlītēja klātbūtne.

                  2.

                  Dalībvalstis un/vai sociālie partneri var noteikt attiecīgus pieejamības nosacījumus un sīki izstrādātus noteikumus šā panta 1. punkta piemērošanai un ierobežot šīs tiesības, paredzot konkrētu šādas prombūtnes ilgumu gadā un/vai katrā gadījumā.

         8. klauzula:   Nobeiguma noteikumi

                  1.

                  Dalībvalstis var piemērot vai ieviest labvēlīgākus noteikumus nekā šajā nolīgumā izklāstītie noteikumi.

                  2.

                  Šā nolīguma noteikumu izpilde nav likumīgs pamats, lai pazeminātu darbiniekiem piešķirtās aizsardzības vispārējo līmeni jomā, uz kuru attiecas šis nolīgums. Tas neierobežo dalībvalstu un/vai sociālo partneru tiesības izstrādāt dažādus normatīvos, administratīvos vai līgumiskus noteikumus, ņemot vērā mainīgos apstākļus (arī ieviešot noteikumu par to, ka tiesības uz atvaļinājumu vai tā daļu nav nododamas), ja vien ir ievērots šajā nolīgumā paredzēto prasību minimums.

                  3.

                  Šis nolīgums neskar sociālo partneru tiesības attiecīgā līmenī, tostarp Eiropas līmenī, noslēgt nolīgumus, ar ko pielāgo un/vai papildina šā nolīguma noteikumus, lai ņemtu vērā konkrētus apstākļus.

                  4.

                  Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas nepieciešami, lai izpildītu Padomes lēmumu divu gadu laikā no tā pieņemšanas dienas, vai nodrošina, ka sociālie partneri ar nolīgumu ievieš vajadzīgos pasākumus līdz šā termiņa beigām. Dalībvalstis, ja jāņem vērā īpašas grūtības vai ieviešana ar koplīgumu, var izmantot termiņa pagarinājumu ne vairāk kā uz vienu gadu.

                  5.

                  Strīdus un sūdzības, kas rodas, piemērojot šo nolīgumu, novērš un risina saskaņā ar valsts tiesību aktiem, koplīgumiem un/vai praksi.

                  6.

                  Neskarot Komisijas, valstu tiesu un Eiropas Kopienu Tiesas attiecīgo lomu, Komisijai visi jautājumi, kas saistīti ar šā nolīguma interpretāciju Eiropas līmenī, pirmajā instancē būtu jānodod parakstītājām pusēm atzinuma sniegšanai.

                  7.

                  Parakstītājas puses pārskata šā nolīguma piemērošanu piecus gadus pēc Padomes lēmuma pieņemšanas dienas, ja to prasa viena no šā nolīguma pusēm.

         Briselē, 2009. gada 18. jūnijā

            Eiropas Arodbiedrību konfederācijas (ETUC) vārdā –
            ģenerālsekretārs

               John Monks

            Arodbiedrību delegācijas vārdā

            Eiropas Biznesa konfederācijas (BUSINESSEUROPE) vārdā –
            ģenerāldirektors

               Philippe de Buck

            Eiropas Amatnieku, mazo un vidējo uzņēmumu asociācijas (UEAPME) vārdā –
            ģenerālsekretārs

               Andrea Benassi

            Uzņēmumu ar valsts kapitāla daļu Eiropas centra (CEEP) vārdā –
            ģenerālsekretārs

               Ralf Resch

         (1)  Mainīta numerācija: LESD 154. un 155. pants.

         (2)  Mainīta numerācija: LESD 153. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 157. pants.

         (3)  EK līguma 2. pantu pēc būtības atceļ un aizstāj Līguma par Eiropas Savienību 3. pants. EK līguma 3. panta 1. punktu pēc būtības atceļ un aizstāj LESD 3. līdz 6. pants. EK līguma 3. panta 1. punkts pēc jaunās numerācijas ir LESD 8. pants. EK līguma 13. pants pēc jaunās numerācijas ir LESD 19. pants.

         (4)  OV L 45, 19.2.1975., 19. lpp.

         (5)  OV L 348, 28.11.1992., 1. lpp.

         (6)  OV L 46, 17.2.1997., 20. lpp.

         (7)  OV L 204, 26.7.2006., 23. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2011/28/ES ( 2011. gada 4. marts ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu indolilsviestskābi kā darbīgo vielu, un groza Komisijas Lēmumu 2008/941/EK  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               5.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 60/17

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2011/28/ES
   (2011. gada 4. marts),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu indolilsviestskābi kā darbīgo vielu, un groza Komisijas Lēmumu 2008/941/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulās (EK) Nr. 1112/2002 (2) un (EK) Nr. 2229/2004 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas ceturtā posma īstenošanai un izveidots to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Minētajā sarakstā ir iekļauta indolilsviestskābe.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2229/2004 24.e pantu ziņotājs atsauca savu atbalstu šīs darbīgās vielas iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā divu mēnešu laikā no novērtējuma ziņojuma projekta saņemšanas. Līdz ar to Komisijas 2008. gada 8. decembra Lēmums 2008/941/EK par dažu darbīgo vielu neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētās vielas (4), tika pieņemts attiecībā uz indolilsviestskābes neiekļaušanu.

               (3)

               Sākotnējais ziņotājs (turpmāk “pieteikuma iesniedzējs”) saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu iesniedza jaunu pieteikumu, kurā pieprasīja piemērot paātrināto procedūru, kas paredzēta 14.–19. pantā Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulā (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā (5).

               (4)

               Pieteikumu iesniedza Francijai, kura ar Regulu (EK) Nr. 2229/2004 bija izraudzīta par ziņotāju dalībvalsti. Tika ievērots paātrinātās procedūras termiņš. Darbīgās vielas specifikācija un atļautie lietošanas veidi ir tādi paši kā tie, uz kuriem attiecas Lēmums 2008/941/EK. Minētais pieteikums atbilst arī visām pārējām Regulas (EK) Nr. 33/2008 15. pantā minētajām pamatprasībām un procedūras prasībām.

               (5)

               Francija izvērtēja pieteikuma iesniedzēja iesniegtos papildu datus un sagatavoja papildu ziņojumu. Tā minēto ziņojumu 2010. gada 26. janvārī nosūtīja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk “iestāde”) un Komisijai. Iestāde papildu ziņojumu darīja zināmu pārējām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam, lai tie varētu izteikt piezīmes, un saņemtās piezīmes nosūtīja Komisijai. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 33/2008 20. panta 1. punktu un pēc Komisijas pieprasījuma iestāde 2010. gada 3. septembrī (6) Komisijai iesniedza savu secinājumu par indolilsviestskābi. Dalībvalstis un Komisija izskatīja novērtējuma ziņojuma projektu, papildu ziņojumu un iestādes secinājumu Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2011. gada 28. janvārī tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par indolilsviestskābi.

               (6)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs konstatēja, ka var uzskatīt, ka indolilsviestskābi saturoši augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut indolilsviestskābi I pielikumā, lai atļaujas par augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo darbīgo vielu, visās dalībvalstīs varētu piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (7)

               Neskarot minēto secinājumu, ir lietderīgi iegūt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušana I pielikumā var būt atkarīga no nosacījumu izpildes. Tādēļ ir lietderīgi pieprasīt, lai pieteikuma iesniedzējs iesniegtu papildu informāciju, kas apstiprina: indolilsviestskābes klastogenicitātes potenciāla neesību, indolilsviestskābes tvaika spiedienu (tādēļ iesniedz pētījumu par toksicitāti, ieelpojot) un indolilsviestskābes dabīgo fona koncentrāciju augsnē.

               (8)

               Pirms darbīgo vielu iekļauj I pielikumā, jāparedz pietiekams laikposms, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties šīs iekļaušanas radīto jauno prasību izpildei.

               (9)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, ko rada darbīgās vielas iekļaušana I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur indolilsviestskābi, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvas 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. panta prasībām un attiecīgajiem I pielikuma nosacījumiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc spēkā esošās atļaujas. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietošanas veidu atbilstīgi Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem.

               (10)

               Par iespējamām grūtībām, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz piekļuvi datiem, liecina pieredze, kas gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot darbīgās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulu (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (7). Lai izvairītos no turpmākām grūtībām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, galvenokārt pienākums pārbaudīt, vai atļaujas turētājam ir piekļuve dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr šāds precizējums, salīdzinot ar līdzšinējām direktīvām par grozījumiem I pielikumā, neparedz jaunus pienākumus dalībvalstīm vai atļauju turētājiem.

               (11)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EEK.

               (12)

               Lēmumā 2008/941/EK ir paredzēts, ka indolilsviestskābi neiekļauj minētajā pielikumā un līdz 2011. gada 31. decembrim atsauc tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju, kuros ir minētā viela. Minētā lēmuma pielikumā ir nepieciešams svītrot rindu attiecībā uz indolilsviestskābi.

               (13)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Lēmumu 2008/941/EK.

               (14)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza atbilstīgi šīs direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Lēmuma 2008/941/EK pielikumā svītro rindu attiecībā uz indolilsviestskābi.
   3. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 30. novembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 1. decembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK līdz 2011. gada 30. novembrim vajadzības gadījumā groza vai atsauc pašreizējās tādu augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kuru sastāvā ir indolilsviestskābe kā darbīgā viela.
   Līdz minētajai dienai tās jo īpaši pārliecinās, vai ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz indolilsviestskābi, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un vai atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve šai dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur indolilsviestskābi kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā vēlākais līdz 2011. gada 31. maijam, dalībvalstis atkārtoti novērtē līdzekli saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma indolilsviestskābes ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir noteikts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur indolilsviestskābi kā vienīgo darbīgo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2015. gada 31. maijā; vai

               b)

               ja līdzeklis satur indolilsviestskābi kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju līdz 2015. gada 31. maijam vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām attiecīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         5. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. jūnijā.
   6. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2011. gada 4. martā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19. 8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 168, 27.6.2002., 14. lpp.

      (3)  OV L 379, 24.12.2004., 13. lpp.

      (4)  OV L 335, 13.12.2008., 91. lpp.

      (5)  OV L 15, 18.1.2008., 5. lpp.

      (6)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance indolylbutyric acid. EFSA Journal 2010. g.; 8(9):1720. (42. lpp.). doi:10.2903/j.efsa.2010.1720. Pieejams internetā: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu:

                     Nr.

                     Parastais nosaukums, Identifikācijas numurs

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “333

                     Indolilsviestskābe

                        CAS Nr.: 133-32-4

                        CIPAC Nr.: 830

                        4-(1H-indol-3-il)-sviestskābe

                     ≥ 994 g/kg

                     2011. gada 1. jūnijs

                     2021. gada 31. maijs

                     A   DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai kā dekoratīvo augu augšanas regulatoru.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par indolilsviestskābi un jo īpaši tā I un II papildinājumu, kas pabeigts 2011. gada 28. janvārī Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejā.
                     Šajā vispārējā novērtēšanā dalībvalstis īpašu uzmanību pievērš lietotāju un darbinieku drošībai. Atļautajos lietošanas nosacījumos jānorāda, ka jālieto atbilstoši individuālās aizsardzības līdzekļi un jāveic riska mazināšanas pasākumi, lai samazinātu iedarbību.
                     Attiecīgās dalībvalstis pieprasa iesniegt papildu informāciju, lai apstiprinātu:

                                 a)

                                 indolilsviestskābes klastogenicitātes potenciāla neesību;

                                 b)

                                 indolilsviestskābes tvaika spiedienu (tādēļ iesniedz pētījumu par toksicitāti ieelpojot);

                                 c)

                                 indolilsviestskābes dabīgo fona koncentrāciju augsnē.

                           Attiecīgās dalībvalstis nodrošina, lai pieteikuma iesniedzējs līdz 2013. gada 31. maijam iesniegtu šādu apstiprinošu informāciju Komisijai.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Direktīva 2001/57/EK (2001. gada 25. jūlijs), ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvām 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEKpar pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu attiecīgi labībā un uz tās, dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem, un dažos augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiemDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0057

Oficiālais Vēstnesis L 208 , 01/08/2001 Lpp. 0036 - 0043

		Komisijas Direktīva 2001/57/EK(2001. gada 25. jūlijs),ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvām 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEKpar pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu attiecīgi labībā un uz tās, dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem, un dažos augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/362/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/48/EK [2], un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/363/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/39/EK [4], un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dažos augu izcelsmes produktos un uz tiem, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/48/EK, un jo īpaši tās 7. pantu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/49/EK [7], un jo īpaši tās 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu,tā kā:(1) Ar Komisijas Direktīvu 2000/10/EK [8] tirdzniecībā esošā aktīvā viela fluroksipīrs tika iekļauta Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Komisija minētajai aktīvajai vielai vēl nav noteikusi saskaņotus atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus. Atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu saskaņošana ir vēlama gan no sabiedrības veselības, gan tirdzniecības viedokļa.(2) Pēc vielas iekļaušanas I pielikumā dalībvalstis saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. pantu piešķīra atļaujas attiecībā uz vairākiem augu aizsardzības līdzekļiem, kas to satur, un provizoriski noteica atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus, kā paredzēts minētās direktīvas 4. panta 1. punkta f) apakšpunktā. Ar minētajām atļaujām minētos līdzekļus var izmantot kā herbicīdus augļu dārzos vai kā herbicīdus, ko izmanto pēc nezāļu uzdīgšanas ap ābelēm, olīvām, sīpoliem, labībai, pļavās un ganībās. Saskaņā ar minētās direktīvas prasībām minētie pieļaujamie daudzumi, kā arī informācija, ar ko tos pamato, ir darīti zināmi Komisijai. Minēto informāciju, kā arī datus, kas pieejami no citiem avotiem, izskatīja atkārtoti, un tie ir pietiekami, lai provizoriski noteiktu dažus atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus.(3) Direktīvas 86/363/EEK 5. pantā paredzēts, ka dzīvnieku izcelsmes produktiem, ievērojot Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu, provizoriski noteiktie atliekvielu maksimāli pieļaujamie daudzumi, jānorāda Direktīvas 86/363/EEK II pielikumā.(4) Iekļaujot fluroksipīru Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, 1999. gada 30. novembrī tika pabeigts fluroksipīra tehniskais un zinātniskais novērtējums, noformējot to kā Kopienas pārskata ziņojumu par fluroksipīru. Minētajā pārskata ziņojumā fluroksipīra pieļaujamā diennakts deva (PDD) tika noteikta 0,8 mg uz svara kg. Tas, kā pārtikas produkti, kas apstrādāti ar fluroksipīru, ietekmē patērētājus viņu dzīves laikā, ir novērtēts saskaņā ar procedūrām un praksi, ko izmanto Eiropas Kopienā, ņemot vērā pamatnostādnes, kuras publicējusi Pasaules veselības organizācija [9], un ir aprēķināts – ja atliekvielas nepārsniedz maksimāli pieļaujamos daudzumus, kas noteikti šajā direktīvā, PDD netiek pārsniegta.(5) Akūta toksiskā iedarbība, kuras dēļ vajadzētu noteikt akūtu standartdevu, netika novērota, veicot novērtēšanu un notiekot diskusijām, pirms fluroksipīru iekļāva Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.(6) Lai nodrošinātu, ka patērētājs ir pienācīgi pasargāts no tādu neatļautu atliekvielu ietekmes, kuras atrodas produktos vai uz tiem, ir lietderīgi minimālos analītiski nosakāmos pieļaujamos daudzumus noteikt par atliekvielu maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem attiecībā uz visiem produktiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK. Provizoriska atliekvielu maksimāli pieļaujamā daudzuma noteikšana Kopienas līmenī nekavē dalībvalstis provizoriski noteikt fluroksipīra atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta f) apakšpunktu un tās VI pielikumu.(7) Tiek uzskatīts, ka četri gadi ir pietiekams laiks, lai noteiktu lielāko daļu iespējamā turpmākā fluroksipīra izmantojuma. Pēc minētā laika provizoriski noteiktiem atliekvielu maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem būtu jākļūst par galīgajiem pieļaujamajiem daudzumiem.(8) Par pieļaujamajiem daudzumiem, kas paredzēti šajā direktīvā, ar Pasaules tirdzniecības organizācijas starpniecību ir notikušas apspriedes ar Kopienas tirdzniecības partneriem, un to piezīmes par minētajiem pieļaujam daudzumiem ir ņemtas vērā. Fluroksipīram nav noteikti CODEX atliekvielu maksimāli pieļaujamie daudzumi. Pamatojoties uz iesniegtiem pieņemamiem datiem, Komisija izskatīs iespēju noteikt atliekvielu maksimāli pieļaujamos daudzumus konkrētām pesticīdu un laukaugu kombinācijām, kas nav uzskaitītas šajā direktīvā.(9) Ir ņemti vērā Augu zinātniskās komitejas atzinumi, jo īpaši konsultācijas un ieteikumi attiecībā uz patērētāju aizsardzību no pārtikas produktiem, kas apstrādāti ar pesticīdiem.(10) Šī direktīva ir saskaņā ar Augu veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 86/362/EEK II pielikuma A daļai pievieno šādas ailes:"Pesticīdu atliekvielas | Maksimāli pieļaujamais daudzums mg/kg |Fluroksipīrs, tostarp tā esteri, izteikti kā fluroksipīrs | 0,1 mieži, auzas, rudzi, tritikāle un kvieši |0,05 citas labības |2. pantsDirektīvas 86/363/EEK II pielikuma B daļai pievieno šādas ailes:"Pesticīdu atliekvielas | Maksimāli pieļaujamais daudzums (mg/kg) |Attiecībā uz gaļu, tostarp taukiem, gaļas izstrādājumiem, subproduktiem un dzīvnieku taukiem, kas uzskaitīti I pielikumā un uz ko attiecas KN kodi: 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex0208, 020900, 0210, 160100 un 1602 | Attiecībā uz pienu un piena produktiem, kas uzskaitīti I pielikumā un uz ko attiecas KN kodi: 0401, 0402, 040500 un 0406 | Attiecībā uz svaigām olām bez čaumalām, putnu olu dzeltenumiem, kas uzskaitīti I pielikumā un uz ko attiecas KN kodi: 040700 un 0408 |Fluroksipīrs | 0,5 ex0206 nieres 0,05 citi produkti | 0,05 | 0,05 |3. pantsDirektīvas 90/642/EEK II pielikumam pievieno sleju "fluroksipīrs, tostarp tā esteri, izteikti kā fluroksipīrs", kas norādīta šīs direktīvas pielikumā.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2002. gada 28. februārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2002. gada 1. marta.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 25. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp.[2] OV L 180, 3.7.2001., 26. lpp.[3] OV L 221, 7.8.1986., 43. lpp.[4] OV L 148, 1.6.2001., 70. lpp.[5] OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp.[6] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[7] OV L 176, 29.6.2001., 61. lpp.[8] OV L 57, 2.3.2000., 28. lpp.[9] Pamatnostādnes par to, kā noteikt pesticīdu atliekvielu uzņemšanu ar uzturu (pārskatītas), ko sagatavojusi GEMS/Pārtikas Programma sadarbībā ar Pesticīdu atliekvielu Kodeksa komiteju un publicējusi Pasaules veselības organizācija 1997. gadā (WHO/FSF/FOS/97.7).--------------------------------------------------PIELIKUMSTo atsevišķo produktu grupas un paraugi, uz ko attiecas atliekvielu maksimāli pieļaujamie daudzumi | Pesticīdu atliekvielas un atliekvielu maksimāli pieļaujamie daudzumi (mg/kg) |Fluroksipīrs, tostarp tā esteri, izteikti kā fluroksipīrs |1.Svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti augļi, kas iekonservēti sasaldējot, bez cukura piedevām; rieksti | 0,05 |(i)CITRUSAUGĻIgreipfrūti | |citroni | |laimi | |mandarīni (tostarp klementīni un pārējie hibrīdi) | |apelsīni | |pampelmūzes | |citi | |(ii)KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti)mandeles | |Brazīlijas rieksti | |Indijas rieksti | |ēdamie kastaņi | |kokosrieksti | |lazdu rieksti | |Makadāmijas rieksti | |pekanrieksti | |priežu rieksti | |pistācijas | |valrieksti | |citi | |(iii)SĒKLEŅIāboli | |bumbieri | |cidonijas | |citi | |(iv)KAULEŅIaprikozes | |ķirši | |persiki (tostarp nektarīni un līdzīgi hibrīdi) | |plūmes | |citi | |(v)OGAS UN SĪKIE AUGĻI(a)galda un vīna vīnogasgalda vīnogas | |vīna vīnogas | |(b)zemenes (izņemot meža zemenes) | |(c)stublāju augļi (izņemot savvaļas)kazenes (Rubus fruticosus) | |kazenes (Rubus arcticus) | |kazeņavenes | |avenes | |citi | |(d)citi sīkie augļi un ogas (izņemot savvaļas)mellenes | |dzērvenes | |jāņogas (sarkanās un baltās, kā arī upenes) | |ērkšķogas | |citi | |(e)savvaļas ogas un savvaļas augļi | |(vi)DAŽĀDIavokado | |banāni | |dateles | |vīģes | |kivi | |kumkvati | |ličī | |mango | |olīvas | |pasifloru augļi | |ananasi | |grānātāboli | |citi | |2.Svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai sausi dārzeņi | 0,05 |(i)SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅIgalda bietes | |burkāni | |sakņu selerijas | |mārrutki | |topinambūri | |pastinaki | |pētersīļa saknes | |redīsi | |puravlapu plostbārdis | |batātes | |kāļi | |rāceņi | |jamss | |citi | |(ii)SĪPOLU DĀRZEŅIķiploki | |sīpoli | |šalotes sīpoli | |loki | |citi | |(iii)AUGĻU DĀRZEŅI(a)nakteņaugitomāti | |pipari | |baklažāni | |citi | |(b)ķirbjaugi ar ēdamu mizugurķi | |pipargurķīši | |tumšzaļie kabači | |citi | |(c)ķirbjaugi ar neēdamu mizumelones | |ķirbji | |arbūzi | |citi | |(d)saldā kukurūza | |(iv)KĀPOSTU DĀRZEŅI(a)ziedoši kāpostu dārzeņibrokoļi | |ziedkāposti | |citi | |(b)kāpostu dzimtas galviņdārzeņiBriseles kāposti | |galviņkāposti | |citi | |(c)kāpostu lapu dārzeņiĶīnas kāposti | |lapu kāposti | |citi | |(d)kolrābji | |(v)LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI DĀRZEŅI(a)lapu salāti un līdzīgikressalāti | |salātu baldriņi | |lapu salāti | |platlapu cigoriņi | |citi | |(b)spināti un līdzīgispināti | |lapu bietes | |citi | |(c)ūdenskreses | |(d)lapu cigoriņi | |(e)lapu garšaugikārveles | |maurloki | |pētersīļi | |lapu selerijas | |citi | |(vi)PĀKŠAUGU DĀRZEŅI (svaigi)pupiņas (ar pākstīm) | |pupiņas (bez pākstīm) | |zirņi (ar pākstīm) | |zirņi (bez pākstīm) | |citi | |(vii)KĀTU DĀRZEŅI (svaigi)sparģeļi | |lapu artišoki | |selerijas | |fenheļi | |artišoki | |puravi | |rabarberi | |citi | |(viii)SĒNES(a)kultivētās sēnes | |(b)savvaļas sēnes | |3.Pākšaugi | 0,05 |pupas | |lēcas | |zirņi | |citi | |4.Eļļas augu sēklas | 0,05 |linsēklas | |zemesrieksti | |magoņu sēklas | |sezama sēklas | |saulespuķu sēklas | |rapšu sēklas | |sojas pupas | |sinepju sēklas | |kokvilnas sēklas | |citi | |5.Kartupeļi | 0,05 |agrie kartupeļi | |galda kartupeļi | |6.Tēja (lapas un kāti, žāvēti, fermentēti vai citādi sagatavoti, no Camellia sinensis lapām) | 0,1 |7.Apiņi (žāvēti), tostarp apiņu rogas un nekoncentrēts pulveris | 0,1 |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1977. gada 21. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu stiklu tīrīšanas un apskalošanas ierīcēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0318

Oficiālais Vēstnesis L 081 , 28/03/1978 Lpp. 0049 - 0071 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0104  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0089  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0104  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0151  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0151

		Padomes Direktīva(1977. gada 21. decembris)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu stiklu tīrīšanas un apskalošanas ierīcēm(78/318/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kurām mehāniskajiem transportlīdzekļiem jāatbilst saskaņā ar valsts tiesību aktiem, interalia attiecas uz to stiklu tīrītājiem un apskalotājiem;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tādēļ visās dalībvalstīs papildus spēkā esošajiem noteikumiem vai to vietā jānosaka vienādas prasības, lai konkrēti attiecībā uz visu veidu transportlīdzekļiem varētu piemērot EEK tipa apstiprinājuma procedūru, kas noteikta ar Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [3], kas grozīta ar Direktīvu 78/315/EEK [4];tā kā vēlams tehniskās prasības sagatavot tā, lai tām būtu tādi paši mērķi kā darbam, ko šajā jomā veic ANO Eiropas Ekonomikas komisijā;tā kā šīs prasības attiecas uz M1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem (mehānisko transportlīdzekļu starptautiskā klasifikācija ir iekļauta Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā);tā kā dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem paredz, ka dalībvalstis savstarpēji atzīst pārbaudes, ko katra no tām veic, pamatojoties uz kopīgajām prasībām;tā kā priekšējā stikla apskalošanas ierīces jau pārdod gan atsevišķi, gan uzstādītas transportlīdzeklim; tā kā, ja iespējams pārbaudīt šīs ierīces pirms uzstādīšanas transportlīdzeklim, to brīvo apriti var atvieglot, ieviešot EEK tipa apstiprinājumu arī šīm ierīcēm kā atsevišķām tehniskām vienībām Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠajā direktīvā "transportlīdzeklis" ir visi Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā definētie M1 kategorijas mehāniskie transportlīdzekļi, ko paredzēts izmantot uz ceļa, kam ir vismaz četri riteņi un kuru maksimālais projektētais ātrumu ir lielāks par 25 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt EEK tipa apstiprinājuma vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu transportlīdzeklim priekšējā stikla apskalošanas un tīrīšanas ierīču vai priekšējā stikla apskalošanas ierīču dēļ, ja:- transportlīdzeklis atbilst I līdz V pielikuma prasībām attiecībā uz priekšējā stikla apskalošanas un tīrīšanas ierīcēm,- šāda priekšējā stikla apskalošanas ierīce, ko uzskata par atsevišķu tehnisku vienību Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, atbilst attiecīgajām I pielikumā noteiktajām prasībām,- šis transportlīdzeklis ir aprīkots ar priekšējā stikla apskalošanas ierīci, kam piešķirts tipa apstiprinājums kā atsevišķai tehniskai vienībai Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē un kas uzstādīta saskaņā ar I pielikuma 6.2.5. punkta prasībām.3. pants1. Neviena dalībvalsts nedrīkst atteikt vai aizliegt transportlīdzekļa pārdošanu, reģistrāciju, ekspluatācijas sākšanu vai lietošanu:- priekšējā stikla tīrīšanas un apskalošanas ierīču dēļ, ja tās atbilst I līdz V pielikuma prasībām,- priekšējā stikla apskalošanas ierīces dēļ, ja tai piešķirts tipa apstiprinājums kā atsevišķai tehniskai vienībai Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē un tā ir uzstādīta saskaņā ar I pielikuma 6.2.5. punkta prasībām.2. Neviena dalībvalsts nedrīkst aizliegt laist tirgū priekšējā stikla apskalošanas ierīci, ko uzskata par atsevišķu tehnisku vienību Direktīvas 70/156/EEK 9.a panta nozīmē, ja tā atbilst tipam, kuram piešķirts tipa apstiprinājums 2. panta otrā ievilkuma nozīmē.4. pantsDalībvalsts, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai iegūtu informāciju par visiem I pielikuma 2.2. punktā minēto daļu vai parametru pārveidojumiem. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka, vai jāveic jauni pārveidoto transportlīdzekļu tipu testi un vai par tiem jāsagatavo jauns ziņojums. Ja minētie testi liecina par neatbilstību šīs direktīvas prasībām, tad pārveidojumu neatļauj.5. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai I līdz VII pielikuma prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā paredzēto procedūru.Tomēr šo procedūru nepiemēro tiem grozījumiem, ar ko ievieš prasības to stiklu stikla tīrīšanas un apskalošanas ierīcēm, kas nav priekšējais stikls.6. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu šīs direktīvas prasības, un tās par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, paziņo Komisijai.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1977. gada 21. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Chabert[1] OV C 118, 16.5.1977., 33. lpp.[2] OV C 114, 11.5.1977., 8. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[4] OV L 81, 28.3.1978., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMU SARAKSTSI pielikums. | Darbības joma, definīcijas, EEK tipa apstiprinājuma pieteikums, EEK tipa apstiprinājums, specifikācijas, testa metode. |II pielikums. | Metode, kā noteikt H punktu un faktisko sēdekļa atzveltnes leņķi un pārbaudīt R un H punktu relatīvo novietojumu un attiecību starp projektēto sēdekļa atzveltnes leņķi un faktisko sēdekļa atzveltnes leņķi. |III pielikums. | Metode, kā mērogā noteiktu attiecību starp transportlīdzekļa primārajām norādes zīmēm un trīsdimensiju koordinātu sistēmu. |IV pielikums. | Metode, kā noteikt M1 kategorijas transportlīdzekļu priekšējo stiklu redzamības zonas attiecībā pret V punktiem. |V pielikums. | Priekšējā stikla tīrīšanas ierīces un priekšējā stikla un apskalošanas ierīces testos izmantojamā testa maisījuma specifikācija. |VI pielikums. | Pielikums transportlīdzekļa EEK tipa apstiprinājuma sertifikātam attiecībā uz priekšējā stikla tīrīšanas un apskalošanas ierīcēm. |VII pielikums. | Atsevišķas tehniskas vienības EEK tipa apstiprinājuma sertifikāts. |--------------------------------------------------