Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0440

Padomes Direktīva 75/440/EEK (1975. gada 16. jūnijs) par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens kvalitāti dalībvalstīs

Oficiālais Vēstnesis L 194 , 25/07/1975 Lpp. 0026 - 0031 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0080  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0123  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0123  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0232  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 1 Lpp. 0232  CS.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 ET.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 HU.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 LT.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 LV.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 MT.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 PL.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 SK.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 SL.ES Nodaļa 15 Sējums 01 Lpp. 17  - 22 DE L 328 25/07/1975 P. 0034-0039

		Padomes Direktīva 75/440/EEK(1975. gada 16. jūnijs)par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens kvalitāti dalībvalstīsEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā pastiprināta ūdens resursu izmantošana, lai iegūtu ūdeni cilvēku patēriņam, rada vajadzību samazināt ūdens piesārņošanu un aizsargāt to no turpmākas pasliktināšanās;tā kā vajadzīgs aizsargāt cilvēku veselību un tādā nolūkā pārraudzīt dzeramā ūdens ieguvei paredzēto virszemes ūdeni un šāda ūdens attīrīšanu;tā kā jebkura atšķirība noteikumos, ko dažādās dalībvalstīs jau piemēro vai gatavojas piemērot attiecībā uz dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens kvalitāti, var radīt nevienlīdzīgas konkurences apstākļus un tā tieši ietekmēt kopējā tirgus darbību; tā kā tāpēc saskaņā ar Līguma 100. pantu šajā jomā ir nepieciešams tuvināt tiesību aktus;tā kā ir vajadzīgs, lai šī tiesību aktu tuvināšana būtu apvienota ar Kopienas rīcību, kas, piemērojot pilnīgākus noteikumus, palīdzētu sasniegt vienu no Kopienas mērķiem vides aizsardzības un dzīves kvalitātes uzlabošanas jomā; tā kā, lai to panāktu, jāpieņem daži īpaši noteikumi; tā kā ir jāatsaucas uz Līguma 235. pantu, jo Līgums neparedz šim mērķim vajadzīgās pilnvaras;tā kā Eiropas Kopienu rīcības programma attiecībā uz vidi [3] paredz, ka ir jāvienojas par kvalitātes mērķiem, izvirzot dažādas prasības videi, inter alia nosakot parametru vērtības ūdenim, tostarp dzeramā ūdens ieguvei paredzētajam virszemes ūdenim;tā kā vienošanās par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens minimālajām kvalitātes prasībām pieļauj gan stingrākas prasības gadījumos, kad šādu ūdeni izmanto citām vajadzībām, gan prasības saistībā ar ūdenī mītošajiem dzīvajiem organismiem;tā kā, ievērojot jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas, vajadzēs pārskatīt parametru vērtības, kas nosaka dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens kvalitāti;tā kā metodes, ko pašlaik izstrādā ūdens paraugu ņemšanai un to parametru mērīšanai, kas nosaka dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens fiziskās, ķīmiskās un mikrobioloģiskās pazīmes, ir jāiekļauj direktīvā, kura jāpieņem cik drīz vien iespējams,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva attiecas uz kvalitātes prasībām, kurām jāatbilst virszemes saldūdenim, ko izmanto vai kas ir paredzēts dzeramā ūdens ieguvei, turpmāk tekstā "virszemes ūdens", pēc tam, kad tas attiecīgi apstrādāts. Uz gruntsūdeni, iesāļu ūdeni un ūdeni, kas paredzēts ūdens nesējslāņu papildināšanai, šī direktīva neattiecas.2. Šajā direktīvā par dzeramo ūdeni uzskata visu virszemes ūdeni, kas paredzēts cilvēku patēriņam un kuru vispārējai lietošanai piegādā pa sadales tīkliem.2. pantsŠajā direktīvā virszemes ūdeni pēc robežvērtībām iedala trīs kategorijās — A1, A2 un A3, kurām piemēro attiecīgas apstrādes standartmetodes, kas minētas I pielikumā. Šis dalījums grupās atbilst trijām dažādām virszemes ūdens īpašībām, kuru attiecīgās fiziskās, ķīmiskās un mikrobioloģiskās pazīmes ir izklāstītas II pielikuma tabulā.3. pants1. Dalībvalstis visiem paraugu ņemšanas punktiem vai katram atsevišķam paraugu ņemšanas punktam nosaka vērtības, kas jāievēro attiecībā uz visiem virszemes ūdens parametriem, kuri parādīti II pielikumā.Dalībvalstis var atturēties noteikt vērtības parametriem, attiecībā uz kuriem II pielikuma tabulā nav uzrādīta vērtība, ievērojot pirmo daļu, kamēr tiek noteikti skaitļi saskaņā ar 9. pantā paredzēto procedūru.2. Vērtības, kas noteiktas, ievērojot 1. punktu, nevar būt mazāk stingras par tām, kas dotas II pielikuma "I" slejās.3. Ja II pielikuma "G" slejās ir noteiktas vērtības, neņemot vērā to, vai šā pielikuma "I" slejās ir atbilstoša vērtība, dalībvalsts cenšas ievērot "G" slejas vērtības kā pamatnostādnes, ievērojot 6. pantu.4. pants1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka virszemes ūdens atbilst vērtībām, ka noteiktas, ievērojot 3. pantu. Katra dalībvalsts vienādi piemēro šo direktīvu iekšzemes ūdeņiem un ūdeņiem, kas šķērso tās robežas.2. Saskaņā ar šīs direktīvas mērķiem dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu pastāvīgu vides uzlabošanu. Šim nolūkam tās sastāda sistemātisku rīcības plānu, kurā ir grafiks virszemes ūdens uzlabošanai, jo īpaši tā ūdens uzlabošanai, kas atbilst A3 kategorijai. Šajā sakarā ievērojama uzlabošanās saskaņā ar nacionālajām programmām ir jāpanāk nākamo 10 gadu laikā.Panta pirmajā daļā minēto grafiku sastāda, ievērojot nepieciešamību uzlabot vides, jo īpaši ūdens kvalitāti un ievērojot ekonomiskās un tehniskās grūtības, kas pastāv vai var rasties dažādos Kopienas reģionos.Komisija rūpīgi pārbaudīs pirmajā daļā minētos plānus, tostarp grafikus, un vajadzības gadījumā iesniegs Padomei attiecīgus priekšlikumus.3. Virszemes ūdeni, kura fiziskās, ķīmiskās vai mikrobioloģiskās īpašības neatbilst obligātajām robežvērtībām, kas noteiktas A3 apstrādes tipam, nedrīkst izmantot dzeramā ūdens ieguvei. Tomēr šādu zemākas kvalitātes ūdeni izņēmuma gadījumos var lietot ar nosacījumu, ka tiek izmantoti piemēroti procesi — tostarp jaukšana — lai ūdens kvalitātes īpašības paaugstinātu līdz dzeramā ūdens kvalitātes standartiem. Komisijai jādara zināms, kādi ir šādu izņēmumu iemesli, pamatojoties uz attiecīgā reģiona ūdens resursu apsaimniekošanas plānu; ja iekārtas jau ir, tas jāpaziņo, cik drīz vien iespējams, ja iekārtas ir jaunas — iepriekš. Komisija sīki izpētīs šos iemeslus un vajadzības gadījumā iesniegs Padomei attiecīgus priekšlikumus.5. pants1. Piemērojot 4. pantu, virszemes ūdeni uzskata par atbilstošu attiecīgajiem parametriem, ja ūdens paraugi, kas ar regulāriem intervāliem tiek ņemti vienā paraugu ņemšanas vietā un kurus izmanto dzeramā ūdens ieguvei, liecina, ka tas atbilst parametru vērtībām attiecīgās kvalitātes ūdenim, tādā gadījumā, ja atbilst:- 95 % no paraugiem tiem parametriem, kas precizēti II pielikuma "I" slejās,- 90 % no paraugiem visos pārējos gadījumos,un ja tajos 5 vai 10 % paraugu, kas neatbilst:a) ūdens no attiecīgajām parametru vērtībām neatšķiras par vairāk kā 50 %, izņemot temperatūru, pH, izšķīdušo skābekli un mikrobioloģiskos parametrus;b) nevar rasties draudi cilvēku veselībai;c) turpmākie ūdens paraugi, kas ņemti pēc statistiski piemērotiem intervāliem, neatšķiras no attiecīgajām parametru vērtībām.2. Kamēr šajā jautājumā nav izstrādāta Kopienas politika, paraugu ņemšanas biežumu un katra parametra analīzi, kā arī mērīšanas metodes nosaka kompetentas valsts iestādes, kuras ņem vērā iegūtā ūdens daudzumu, ieguves vērienu, iedzīvotāju daudzumu, ūdens kvalitātes izraisīto riska pakāpi un kvalitātes maiņu dažādos gadalaikos.3. Vērtības, kas ir augstākas par tām, kas minētas 2. punktā, netiek ņemtas vērā, aprēķinot 1. punktā minētos procentus, ja tās ir radušās plūdu vai dabas katastrofu vai neparastu laika apstākļu dēļ.4. Paraugu ņemšana nozīmē vietu, kurā ņem virszemes ūdeni, pirms to nosūta uz attīrīšanu.6. pantsDalībvalstis jebkurā laikā virszemes ūdenim var noteikt stingrākas vērtības, nekā tās, ko paredz šī direktīva.7. pantsPasākumi, kas veikti, ievērojot šo Direktīvu, nekādā ziņā nedrīkst tieši vai netieši pasliktināt virszemes ūdens pašreizējo kvalitāti.8. pantsŠo direktīvu var neievērot:a) plūdu vai citu dabas katastrofu gadījumā;b) attiecībā uz dažiem parametriem, kas II pielikumā apzīmēti ar (O), ārkārtēju meteoroloģisku vai ģeogrāfisku apstākļu dēļ;c) ja virszemes ūdenī notiek dabiska bagātināšanās ar dažām vielām, kuru dēļ ūdens varētu pārsniegt ierobežojumus, kas A1, A2 un A3 kategorijai noteikti II pielikuma tabulā;d) gadījumā, ja virszemes ūdens ir no sekliem ezeriem vai tas faktiski ir stāvošs virszemes ūdens, parametriem, kas II pielikuma tabulā apzīmēti ar zvaigznīti, piemērojot šo atkāpi tikai ezeriem, kuru dziļums nepārsniedz 20 m ar ūdens apmaiņu, kas ir lēnāka par vienu gadu, un ar nosacījumu, ka ūdenstilpnē netiek iepludināti notekūdeņi.Dabiska bagātināšanās nozīmē procesu, kura laikā bez cilvēka iejaukšanās ūdenstilpne no augsnes saņem atsevišķas vielas, kas atrodamas augsnē.Pirmajā daļā paredzētiem izņēmumiem visos gadījumos jāatbilst iedzīvotāju veselības aizsardzības prasībām.Ja dalībvalsts neievēro šīs direktīvas noteikumus, tā par to tūlīt paziņo Komisijai, minot iemeslus un paredzamo laikposmu.9. pantsŠīs direktīvas II pielikuma tabulā sniegtās skaitliskās vērtības un parametru sarakstu, kas nosaka virszemes ūdens fiziskās, ķīmiskās un mikrobioloģiskās īpašības, var pārskatīt vai nu pēc dalībvalsts lūguma, vai pēc Komisijas priekšlikuma ikreiz, kad mainās zinātnes un tehnikas atziņas attiecībā uz attīrīšanas metodēm vai tiek mainīti dzeramā ūdens standarti.10. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības divos gados pēc tās paziņošanas. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1975. gada 16. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Ryan[1] OV C 62, 30.5.1974., 7. lpp.[2] OV C 109, 19.9.1974., 41. lpp.[3] OV C 112, 20.12.1973., 3. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDefinīcijas attīrīšanas standartmetodēm, kas vajadzīgas A1, A2 un A3 kategoriju virszemes ūdens pārveidošanai dzeramajā ūdenīA1 kategorijaVienkārša fiziska attīrīšana un dezinfekcija, piem., ātra filtrēšana un dezinfekcija.A2 kategorijaParasta fiziska attīrīšana, ķīmiska attīrīšana un dezinfekcija, piem., iepriekšēja hlorēšana, koagulācija, flokulācija, dekantēšana, filtrēšana, dezinfekcija (galīgā hlorēšana).A3 kategorijaIntensīva fiziska un ķīmiska attīrīšana, pastiprināta attīrīšana un dezinfekcija, piem., hlorēšana līdz lūzuma punktam, koagulācija, flokulācija, dekantēšana, filtrēšana, adsorbcija (aktivētā ogle), dezinfekcija (ozons, galīgā hlorēšana).--------------------------------------------------II PIELIKUMSDzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens īpašībasI = obligātiG = orientējošiO = ārkārtas klimatiskie vai ģeogrāfiskie apstākļi* = sk. 8 panta d) punktu[1] [2]| Parametri | A1 G | A1 I | A2 G | A2 I | A3 G | A3 I || |1 | pH | | 6,5 līdz 8,5 | 5,5 līdz 9 | 5,5 līdz 9 |2 | Krāsa (pēc vienkāršas filtrēšanas) | mg/l Pt skala | 10 | 20 (O) | 50 | 100 (O) | 50 | 200 (O) |3 | Kopējās suspendētās cietās vielas | mg/l SS | 25 | | | | | |4 | Temperatūra | oC | 22 | 25 (O) | 22 | 25 (O) | 22 | 25 (O) |5 | Vadītspēja | μs/cm— 120oC | 1000 | | 1000 | | 1000 | |6 | Smarža | (izšķīšanas faktors 25oC | 3 | | 10 | | 20 | |7* | Nitrāti | mg/l NO2 | 25 | 50 (O) | | 50 (O) | | 50 (O) |8 [1] | Fluorīdi | mg/l F | 0,7 līdz 1 | 1,5 | 0,7 līdz 1,7 | | 0,7 līdz 1,7 | |9 | Kopējais ekstrahējamais organiskais hlors | mg/l Cl | | | | | | |10* | Izšķīdusī dzelzs | mg/l Fe | 0,1 | 0,3 | 1 | 2 | 1 | |11* | Mangāns | mg/l Mn | 0,05 | | 0,1 | | 1 | |12 | Varš | mg/l Cu | 0,02 | 0,05 (O) | 0,05 | | 1 | |13 | Cinks | mg/l Zn | 0,5 | 3 | 1 | 5 | 1 | 5 |14 | Bors | mg/l B | 1 | | 1 | | 1 | |15 | Berilijs | mg/l Be | | | | | | |16 | Kobalts | mg/l Co | | | | | | |17 | Niķelis | mg/l Ni | | | | | | |18 | Vanādijs | mg/l V | | | | | | |19 | Arsēns | mg/l As | 0,01 | 0,05 | | 0,05 | 0,05 | 0,1 |20 | Kadmijs | mg/l Cd | 0,001 | 0,005 | 0,001 | 0,005 | 0,001 | 0,005 |21 | Kopējais hroms | mg/l Cr | | 0,05 | | 0,05 | | 0,05 |22 | Svins | mg/l Pb | | 0,05 | | 0,05 | | 0,05 |23 | Selēns | mg/l Se | | 0,1 | | 0,01 | | 0,01 |24 | Dzīvsudrabs | mg/l Hg | 0,0005 | 0,001 | 0,0005 | 0,001 | 0,0005 | 0,001 |25 | Bārijs | mg/l Ba | | 0,1 | | 1 | | 1 |26 | Cianīds | mg/l Cn | | 0,05 | | 0,05 | | 0,05 |27 | Sulfāti | mg/l SO4 | 150 | 250 | 150 | 250 (O) | 150 | 250 (O) |28 | Hlorīdi | mg/l Cl | 200 | | 200 | | 200 | |29 | Virsmaktīvā viela (kas reaģē ar metilēnzilo) | mg/l laurilsulfāts | 0,2 | | 0,2 | | 0,5 | |30* [2] | Fosfāti | mg/l P2O5 | 0,4 | | 0,7 | | 0,7 | |31 | Fenoli (fenolu indekss) paranitranilīns 4 aminoantipirīns | mg/l C6H5OH | | 0,001 | 0,001 | 0,005 | 0,01 | 0,1 |32 | Izšķīdināti vai emulģēti ogļūdeņraži (pēc ekstrahēšanas ar naftas ēteri) | mg/l | | 0,05 | | 0,2 | 0,5 | 1 |33 | Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži | mg/l | | 0,0002 | | 0,0002 | | 0,001 |34 | Kopējie pesticīdi (parations, benzola heksahlorīds, dieldrīns) | mg/l | | 0,001 | | 0,0025 | | 0,005 |35* | Ķīmiskais skābekļa patēriņš | mg/l O2 | | | | | 30 | |36* | Izšķīdušā skābekļa piesātināšanās pakāpe | % O2 | > 70 | | > 50 | | > 30 | |37* | Bioķīmiskais skābekļa patēriņš (BOD5) (20 oC bez nitrifikācijas) | mg/l O2 | < 3 | | < 5 | | < 7 | |38 | Slāpeklis pēc Kjeldāla metodes (izņemot NO3) | mg/l N | 1 | | 2 | | 3 | |39 | Amonjaks | mg/l NH4 | 0,5 | | 1 | 1,5 | 2 | 4 (O) |40 | Ar hloroformu ekstrahējamas vielas | mg/l SEC | 0,1 | | 0,2 | | 0,5 | |41 | Kopējais organiskais ogleklis | mg/l C | | | | | | |42 | Pārpalikušais organiskais ogleklis pēc flokulācijas un membrānfiltrēšanas (5μ) TOC | mg/l C | | | | | | |43 | Kopā zarnu nūjiņas 37 oC | /100 ml | 50 | | 5000 | | 50000 | |44 | Fekālās zarnu nūjiņas | /100 ml | 20 | | 2000 | | 20000 | |45 | Fekālie streptokoki | /100 ml | 20 | | 1000 | | 10000 | |46 | Salmonellas | | 5000 ml nav | | 1000 ml nav | | | |[1] Dotās vērtības ir augstākās robežas, kas noteiktas attiecībā pret gada vidējo temperatūru (augstāko un zemāko).[2] Šis parametrs ir iekļauts, lai izpildītu noteiktas ekoloģiskās prasības.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1989. gada 17. aprīlis), ar ko koordinē prasības par to, kā sastāda, pārbauda un izplata prospektus, kas jāpublicē sakarā ar pārvedamu vērtspapīru publisko piedāvājumu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0298

Oficiālais Vēstnesis L 124 , 05/05/1989 Lpp. 0008 - 0015 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0203  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0203

		Padomes direktīva(1989. gada 17. aprīlis),ar ko koordinē prasības par to, kā sastāda, pārbauda un izplata prospektus, kas jāpublicē sakarā ar pārvedamu vērtspapīru publisko piedāvājumu(89/298/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 54. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ieguldījumi pārvedamos vērtspapīros, tāpat kā citi ieguldījumi, ir riskanti; tā kā ieguldītāju aizsardzība prasa, lai ieguldītājiem būtu iespēja pareizi novērtēt šādu risku tā, lai lēmumus ieguldīt varētu pieņemt, pilnībā pārzinot faktus;tā kā pilnīga, piemērota informācija par pārvedamiem vērtspapīriem un šādu vērtspapīru emitentiem sekmē ieguldītāju aizsardzību;tā kā turklāt šāda informācija ir efektīvs līdzeklis, lai stiprinātu uzticību pārvedamiem vērtspapīriem, un tādējādi veicina pārvedamu vērtspapīru tirgu darbību un attīstību;tā kā tādēļ jāievieš reāla Kopienas informācijas politika attiecībā uz pārvedamiem vērtspapīriem; tā kā, izmantojot garantijas, ko šī politika piedāvā ieguldītājiem, un tās iespaidu uz pārvedamu vērtspapīru tirgu sekmīgu darbību, šāda informācijas politika spēj veicināt valstu pārvedamu vērtspapīru tirgu saplūšanu un tādējādi sekmēt reāla Eiropas kapitāla tirgus izveidi;tā kā Padomes Direktīva 80/390/EEK (1980. gada 17. marts), ar ko koordinē prasības par to, kā sastāda, pārbauda un izplata datus, kas jāpublicē pārvedamu vērtspapīru iekļaušanai biržas oficiālajā sarakstā [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/345/EEK [5], ir svarīgs solis šādas Kopienas informācijas politikas īstenošanā; tā kā minētā direktīva koordinē informāciju par piedāvātajiem vērtspapīriem un šādu vērtspapīru emitentiem, kas, vērtspapīrus uzņemot biržas sarakstā, ir jāpublicē, lai ieguldītāji varētu izdarīt pamatotu spriedumu par emitentu aktīviem un pasīviem, finanšu stāvokli, peļņu un zaudējumiem un perspektīvām, kā arī par šādos vērtspapīros nostiprinātām tiesībām;tā kā šāda informācijas politika arī prasa, lai prospekts ar šādu informāciju būtu ieguldītājiem pieejams, kad pārvedamos vērtspapīrus pirmoreiz publiski piedāvā kādā dalībvalstī, neatkarīgi no tā, vai to dara emitents, kāds viņa vārdā vai arī trešā puse, un neatkarīgi no tā, vai pārvedamos vērtspapīrus pēc tam iekļauj sarakstā; tā kā ir jākoordinē arī minētā prospekta saturs, lai vienādotu obligātās garantijas, kādas piedāvā ieguldītājiem dažādās dalībvalstīs;tā kā pagaidām nav izdevies sniegt vienotu definīciju terminam "publiskais piedāvājums" un visam, kas ar to saistīts;tā kā gadījumos, kad publiskajā piedāvājumā ir tādi pārvedami vērtspapīri, kam jābūt oficiālā biržas sarakstā, ir jāsniedz Direktīvas 80/390/EEK prasītajai informācijai līdzīga informācija, pielāgojot to publiskā piedāvājuma apstākļiem; tā kā attiecībā uz tādu pārvedamu vērtspapīru publisko piedāvājumu, kuriem nav jābūt oficiālā fondu biržas sarakstā, var prasīt vispārīgāku informāciju, lai pārmērīgi neapgrūtinātu mazos un vidēji lielos emitentus; tā kā attiecībā uz oficiālā fondu biržas sarakstā iekļaujamu pārvedamu vērtspapīru publiskiem piedāvājumiem jau ir panākta tāda koordinācija, ka vienas dalībvalsts kompetento iestāžu apstiprinātu prospektu var izmantot šo pašu vērtspapīru publiskam piedāvājumam citā dalībvalstī, pamatojoties uz savstarpējas atzīšanas principu; tā kā savstarpējas atzīšanas princips jāpiemēro arī tad, ja publiskā piedāvājuma prospekts atbilst pamatnormām, ko nosaka Direktīva 80/390/EEK, un to ir apstiprinājušas kompetentās iestādes, pat bez lūguma iekļaut oficiālā biržas sarakstā;tā kā, lai nodrošinātu šīs direktīvas mērķu pilnīgu sasniegšanu, šīs direktīvas darbības jomā jāiekļauj pārvedami vērtspapīri, ko emitējušas sabiedrības vai uzņēmumi, kurus reglamentē trešo valstu tiesību akti;tā kā, izmantojot Kopienas un trešo valstu noslēgtus līgumus, ir ieteicams no šīm valstīm nākušus prospektus atzīt abpusēji,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I IEDAĻAVispārīgi noteikumi1. pants1. Šo direktīvu piemēro attiecībā uz pārvedamiem vērtspapīriem, ko pirmoreiz publiski piedāvā kādā dalībvalstī, ja šie vērtspapīri vēl nav kotēti fondu biržā, kas atrodas vai darbojas šajā dalībvalstī.2. Ja kāds publisks piedāvājums attiecas tikai uz vienu daļu no pārvedamu vērtspapīru emisijas, dalībvalstij nav jāliek publicēt jaunu prospektu, ja vēlāk publiski piedāvā otru daļu.2. pantsŠī direktīva neattiecas uz:1. Šādu tipu piedāvājumiem, kuros:a) pārvedamus vērtspapīrus piedāvā personām sakarā ar to darbu, profesiju jeb nodarbošanos un/vaib) pārvedamus vērtspapīrus piedāvā ierobežotam personu lokam, un/vaic) visu piedāvāto pārvedamo vērtspapīru pārdošanas cena nepārsniedz ECU 40000, un/vaid) piedāvātos pārvedamos vērtspapīrus var iegūt tikai tā, ka katrs ieguldītājs maksā vismaz ECU 40000;2. Šādu tipu pārvedamiem vērtspapīriem:a) pārvedamiem vērtspapīriem, ko piedāvā atsevišķās daļās, kur katra ir vismaz ECU 40000 vērtībā;b) sertifikātiem, ko izlaiž kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, kas nav slēgta tipa kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi;c) pārvedamiem vērtspapīriem, ko izlaiž valsts vai kāda no valsts reģionālās vai vietējās varas iestādēm, vai publiskas starptautiskas organizācijas, kurās viena vai vairākas dalībvalstis ir locekles;d) pārvedamiem vērtspapīriem, ko piedāvā sakarā ar pārņemšanas priekšlikumu;e) pārvedamiem vērtspapīriem, ko piedāvā sakarā ar apvienošanos;f) akcijām, ko par brīvu piešķir akcionāriem;g) akcijām vai pārvedamiem vērtspapīriem, kas ir līdzvērtīgi akcijām, kurus piedāvā apmaiņai pret akcijām tajā pašā sabiedrībā, ja šādu jaunu vērtspapīru piedāvājums nav saistīts ar sabiedrības emitētā akciju kapitāla pieaugumu;h) pārvedamiem vērtspapīriem, ko darba devējs vai kāds radniecīgs uzņēmums piedāvā saviem darbiniekiem vai bijušajiem darbiniekiem prēmēšanas nolūkā;i) pārvedamiem vērtspapīriem, ko iegūst, konvertējot konvertējamus parāda vērtspapīrus vai īstenojot tiesības, ko piešķir garantijas, vai akcijām, ko piedāvā apmaiņā pret parāda vērtspapīriem, kurus var apmainīt, ar nosacījumu, ka publiskā piedāvājuma prospekts vai dati, kas attiecas uz šiem parāda vērtspapīriem, kurus var konvertēt vai apmainīt, vai šīm garantijām, tika publicēti šajā pašā dalībvalstī;j) pārvedamiem vērtspapīriem, ko emitējušas valsts atzītas apvienības ar juridisko statusu vai bezpeļņas organizācijas, lai iegūtu vajadzīgos līdzekļus savu nesavtīgo mērķu sasniegšanai;k) akcijām vai pārvedamiem vērtspapīriem, kas ir līdzvērtīgi akcijām un kas to turētājam dod tiesības uz pakalpojumiem, ko sniedz tādas iestādes kā building societies, Crédits populaires, Genossenschaftsbanken vai Industrial and Provident Societies, vai tiesības kļūt par šo struktūru biedru;l) eirovērtspapīriem, uz kuriem neattiecas vispārējā reklāmas vai izplatīšanas kampaņa.3. pantsŠajā direktīvā:a) "kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi, kas nav slēgta tipa uzņēmumi" ir ieguldījumu fondi un ieguldījumu sabiedrības:- kuru mērķis ir publiski sagādāta kapitāla kolektīva ieguldīšana un kuri darbojas pēc dalīta riska principa, un- kuru sertifikātus pēc turētāju lūguma tieši vai netieši atpērk vai izpērk no minētā uzņēmuma aktīviem. Šādu uzņēmumu darbību, kas nodrošina to, ka sertifikātu biržas cena ievērojami neatšķiras no to tīrās aktīvu cenas, uzskata par līdzvērtīgu šādai atpirkšanai vai izpirkšanai;b) "kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu sertifikāti" ir kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu emitēti pārvedami vērtspapīri, kuros nostiprinātas šādu uzņēmumu dalībnieku tiesības uz tā aktīviem;c) "emitenti" ir sabiedrības un citas juridiskas personas un visi uzņēmumi, kuru pārvedamie vērtspapīri tiek piedāvāti publiski;d) "kredītiestāde" ir uzņēmums, kura uzdevums ir pieņemt noguldījumus vai citus atmaksājamus līdzekļus un piešķirt kredītus uz savu rēķinu, tostarp kredītiestādes, kas minētas 2. pantā Direktīvā 77/780/EEK [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 86/524/EEK [7];e) "pārvedami vērtspapīri" ir akcijas sabiedrībās un citi akcijām sabiedrībās līdzvērtīgi pārvedami vērtspapīri, parāda vērtspapīri ar vismaz viena gada termiņu un citi parāda vērtspapīriem līdzvērtīgi pārvedami vērtspapīri, un jebkurš cits pārvedams vērtspapīrs, kas dod tiesības iegūt šādus pārvedamus vērtspapīrus parakstoties vai apmaiņā;f) "eirovērtspapīri" ir pārvedami vērtspapīri, kuri:- jāgarantē un jāizplata sindikātam, kura vismaz divu locekļu juridiskā adrese ir dažādās valstīs, un- kurus piedāvā plašā mērogā vienā vai vairākās valstīs, kas nav valsts, kurā emitentam ir juridiskā adrese, un- uz kuriem var parakstīties vai kurus uzreiz var iegūt tikai kredītiestādē vai citā finanšu iestādē.4. pantsDalībvalstis nodrošina, ka pārvedamu vērtspapīru publiskais piedāvājums to teritorijā notiek ar nosacījumu, ka persona, kas izsaka piedāvājumu, publicē prospektu.5. pantsDalībvalstis drīkst noteikt daļēju vai pilnīgu atbrīvojumu no pienākuma publicēt prospektu, ja vērtspapīri, ko publiski piedāvā, ir:a) parādzīmes vai citi parādzīmēm līdzvērtīgi pārvedami vērtspapīri, ko nepārtraukti vai atkārtoti emitē kredītiestādes vai citas kredītiestādēm līdzvērtīgas finanšu iestādes, kas regulāri publicē gada pārskatus un kas Kopienā izveidotas vai darbojas saskaņā ar īpašiem tiesību aktiem vai uz ko attiecas valsts uzraudzība, kuras nolūks ir noguldījumu aizsardzība;b) parādzīmes vai citi parādzīmēm līdzvērtīgi pārvedami vērtspapīri, ko emitē sabiedrības vai citas juridiskas personas, kurām ir kādas dalībvalsts piederība un kurām:- attiecībā uz to darbību ir valsts monopols, un- kuras ir izveidotas vai darbojas saskaņā ar īpašiem tiesību aktiem, vai kuru aizņēmumus bez nosacījumiem un neatsaucami garantē dalībvalsts vai kāda no dalībvalsts reģionālās vai vietējās varas iestādēm;c) parādzīmes, ko emitē juridiskas personas, kuras nav sabiedrības, kam ir kādas dalībvalsts piederība, un- kuras ir izveidotas ar īpašu tiesību aktu, un- i) valsts kontrolēta līdzekļu piesaistīšana, emitējot parādzīmes, unii) ražošanas finansēšana no līdzekļiem, ko tās ir savākušas, un līdzekļiem, ko nodrošina dalībvalsts un/vai līdzdalība šādā ražošanā, un- kuru parādzīmes, lai tās iekļautu oficiālā sarakstā, valsts tiesību aktos uzskata par parādzīmēm, ko emitē vai garantē valsts.6. pantsJa dalībvalstī iepriekšējos 12 mēnešos ir publicēts pilnīgs prospekts, nākamajā prospektā par citiem pārvedamiem vērtspapīriem, kuru tajā pašā valstī veido tas pats emitents, drīkst uzrādīt tikai pēc pilnīgā prospekta publicēšanas notikušās izmaiņas, kas varētu iespaidot vērtspapīru cenu.Tomēr šādu prospektu drīkst piedāvāt vienīgi kopā ar pilnīgo prospektu, uz kuru tas attiecas, vai ar norādi uz to.II IEDAĻAProspektu saturs un pārbaudes un izplatīšanas procedūra attiecībā uz pārvedamiem vērtspapīriem, ko plānots iekļaut oficiālā biržas sarakstā7. pantsJa publiskais piedāvājums attiecas uz pārvedamiem vērtspapīriem, par kuriem piedāvājuma laikā ir iesniegums iekļaušanai oficiālā sarakstā biržā, kas atrodas vai darbojas šajā pašā dalībvalstī, prospekta saturu un tā pārbaudes un izplatīšanas procedūras nosaka saskaņā ar Direktīvu 80/390/EEK, izdarot attiecīgā publiskā piedāvājuma apstākļiem piemērotus pielāgojumus.8. pants1. Ja publiskais piedāvājums tiek izteikts vienā dalībvalstī, bet iekļaušana oficiālā sarakstā ir plānota biržā, kas atrodas citā dalībvalstī, personai, kas izsaka publisko piedāvājumu, ir jābūt iespējai dalībvalstī, kurā veic publisko piedāvājumu, izveidot prospektu, kura saturu un pārbaudes un izplatīšanas procedūras nosaka saskaņā ar Direktīvu 80/390/EEK, izdarot publiskā piedāvājuma apstākļiem piemērotus pielāgojumus.2. Šā panta 1. punktu piemēro tikai tajās dalībvalstīs, kur vispār paredzēta publiskā piedāvājuma prospektu iepriekšēja pārbaude.9. pantsProspekts jāpublicē vai jādara publiski pieejams līdz dienai, kad tiek izteikts publiskais piedāvājums.10. pants1. Ja prospekts ir publicēts vai ir jāpublicē saskaņā ar 7. vai 8. pantu, tad sludinājumi, paziņojumi, plakāti un dokumenti, kuros izsaka piedāvājumu, pirms tam jādara zināmi kompetentajām iestādēm. Minētajos dokumentos jānorāda, ka ir prospekts un kur tas ir publicēts.2. Ja dalībvalstis atļauj 1. punktā minētos dokumentus izplatīt, pirms prospekts ir ticis pieejams, šajos dokumentos jāpaziņo, ka tiks publicēts prospekts, un jānorāda, kur to varēs publiski iegūt.3. Prospekts jāpublicē, vai nu:- to ievietojot vienā vai vairākās attiecīgās dalībvalsts avīzēs, kurā izsaka publisko piedāvājumu, vai- kā brošūru, kas par brīvu ir pieejama dalībvalstī, kurā izsaka publisko piedāvājumu, un tās personas juridiskās adreses vietā, kura to izsaka, un attiecīgajās finanšu organizācijās, kuras nolīgtas, lai veiktu maksājumus dalībvalstī, kurā ir veikts piedāvājums.4. Turklāt publikācijā, ko prasa dalībvalsts, kurā izsaka publisko piedāvājumu, jāievieto vai nu viss prospekts, vai paziņojums par to, kur prospekts ir publicēts un kur to var publiski iegūt.III IEDAĻAProspektu saturs un pārbaudes un izplatīšanas procedūra attiecībā uz pārvedamiem vērtspapīriem, kuri nav domāti iekļaušanai oficiālā biržas sarakstā11. pants1. Ja publiskais piedāvājums attiecas uz pārvedamiem vērtspapīriem, kādi nav minēti 7. un 8. pantā, prospektā jābūt informācijai, kas atbilstīgi attiecīgā emitenta tipam un atklātībai piedāvāto pārvedamu vērtspapīru veidam ir vajadzīga, lai ieguldītāji varētu izdarīt pamatotu spriedumu par emitenta aktīviem un pasīviem, finanšu stāvokli, peļņu un zaudējumiem, un perspektīvām, kā arī par šajos pārvedamos vērtspapīros nostiprinātajām tiesībām.2. Lai izpildītu 1. pantā minēto pienākumu, ievērojot atbrīvojuma iespējas, kas paredzētas 5. un 13. pantā, prospektā pēc iespējas vieglāk analizējamā un saprotamā formā sniedzama vismaz šāda informācija:a) par attiecīgo prospektu atbildīgie (vārdi, amati un paziņojumi, ka, cik viņiem zināms, prospektā sniegtā informācija ir patiesa un nav noklusēts nekas tāds, kas varētu iespaidot tā nozīmi);b) publiskais piedāvājums un pārvedamie vērtspapīri, ko piedāvā (piedāvājamo vērtspapīru veids, emisijas apjoms un mērķis, emitēto vērtspapīru skaits un tajos nostiprinātās tiesības; ienākuma nodoklis, ko ietur ienākuma iegūšanas vietā; piedāvājuma termiņš; diena, kad ir tiesības saņemt dividendes vai procentus; personas, kuras garantē vai nodrošina piedāvājumu; visi ierobežojumi piedāvājamo vērtspapīru brīvai apgrozībai un tirgi, kur tos drīkst tirgot; iestādes, kas veic maksājumus; ja zināms, cena, par kādu attiecīgie vērtspapīri tiek piedāvāti, vai arī, ja tā nav zināma prospekta izveides brīdī un ja valsts noteikumi tā nosaka, cenas noteikšanas procedūra un grafiks; maksāšanas veidi; procedūra pirmpirkuma tiesību īstenošanai un vērtspapīru piegādes metodes un termiņi);c) emitents (vārds, juridiskā adrese; dibināšanas datums; emitentam piemērojamie tiesību akti un emitenta juridiskā forma, tā mērķi, norāde uz attiecīgo reģistru un reģistrācijas numurs tajā) un tā kapitāls (parakstītā kapitāla apjoms, kapitāla vērtspapīru skaits un galvenās ziņas par tiem, un kapitāla daļas, kas vēl ir jāsamaksā; visu konvertējamu parādzīmju daudzums, apmaināmu parādzīmju daudzums vai parādzīmes ar garantijām un konversijas, apmaiņas vai parakstīšanas procedūras; attiecīgā gadījumā uzņēmumu grupa, kurā emitents ietilpst; akciju gadījumā jāsniedz šāda papildu informācija: visas akcijas, kas nepārstāv kapitālu, atļautā kapitāla daudzumsun atļaujas termiņš; norāde par akciju turētājiem, ja tie ir zināmi, kuriem tieši vai netieši ir vai var būt būtiska nozīme emitenta pārvaldē);d) emitenta pamatdarbība (tā pamatdarbību apraksts un vajadzības gadījumā visi ārkārtējie faktori, kas ir iespaidojuši tā darbību; atkarība no patentiem, licencēm vai līgumiem, ja tiem ir būtiska nozīme; informācija par ieguldījumiem, kuri tiek veikti, ja tie ir svarīgi; iespējamās procedūras tiesā, kas būtiski iespaido emitenta finanšu stāvokli);e) emitenta aktīvi un pasīvi, finanšu stāvoklis un peļņa un zaudējumi (gada pārskati un vajadzības gadījumā konsolidētie pārskati; ja emitents sastāda tikai konsolidētos gada pārskatus, tas iekļauj minētos pārskatus prospektā; ja emitents sastāda gan nekonsolidētus, gan konsolidētus gada pārskatus, tas iekļauj prospektā gan vienu, gan otru; tomēr emitents drīkst iekļaut tikai vienu no tiem, ja neiekļautajos pārskatos nav kādas svarīgas papildu informācijas); pagaidu pārskati, ja tādi ir publicēti kopš iepriekšējā finanšu gada beigām; tās personas vārds, kura atbild par pārskatu revīziju; ja minētajai personai ir bijuši iebildumi vai tā atteikusies sniegt revīzijas ziņojumu, tas ir jāpaziņo un iemesli jādara zināmi;f) emitenta vadība, pārvalde un pārraudzība (vārdi, adreses, amati; ja publiski akcijas piedāvā sabiedrība ar ierobežotu atbildību, tad emitenta vadības, pārvaldes un pārraudzības iestāžu locekļu atalgojums);g) jaunākās pārmaiņas tā darbībā un perspektīvas, ciktāl šāda informācija varētu būtiski iespaidot emitenta novērtējumu (emitenta darbības pārmaiņu svarīgākās jaunākās tendences kopš iepriekšējā finanšu gada beigām, informācija par emitenta perspektīvām vismaz kārtējā finanšu gadā).3. Ja publiskais piedāvājums attiecas uz parādzīmēm, ko garantē viena vai vairākas juridiskās personas, 2. punkta c) līdz g) apakšpunktā norādītā informācija jāsniedz arī par garantētāju vai garantētājiem.4. Ja publiskais piedāvājums attiecas uz konvertējamām parādzīmēm, maiņas parādzīmēm vai parādzīmēm ar garantijām vai pašām garantijām, jāsniedz informācija arī par to akciju vai parādzīmju veidu, uz ko tie dod tiesības, un konversijas, maiņas vai parakstīšanās nosacījumus un procedūras. Ja akciju vai parādzīmju emitents nav parādzīmju vai garantiju emitents, 2. punkta c) līdz g) apakšpunktā norādītā informācija jāsniedz arī par akciju vai parādzīmju emitentu.5. Ja emitenta pastāvēšanas laiks ir mazāks par 2. punktā minēto termiņu, informācija jāsniedz tikai par emitenta pastāvēšanas laiku.6. Ja atklājas, ka 2. punktā norādītā informācija neatbilst emitenta darbībai vai tā juridiskajai formai, vai piedāvātajiem pārvedamajiem vērtspapīriem, jāizveido prospekts ar piemērotu informāciju.7. Ja, kotējot akcijas tirdzniecībai biržā, emitenta akciju turētājiem tās tiek piedāvātas ar pirmpirkuma tiesībām, dalībvalstis vai to norīkotas iestādes drīkst atļaut neuzrādīt daļu no 2. punkta d), e) un f) apakšpunktā norādītās informācijas, ja fondu biržas noteikto informācijas sniegšanas prasību dēļ ieguldītājiem jau ir jaunākā informācija par emitentu, kas ir līdzvērtīga tai, ko prasa III iedaļa.8. Ja kādas akciju šķiras akcijas ir kotētas fondu biržas tirgū, dalībvalstis vai to norīkotās iestādes drīkst daļēji vai pilnīgi atbrīvot no pienākuma publicēt prospektu, ja piedāvāto akciju skaits vai paredzētā tirgus cena, vai nominālvērtība vai, ja nav nominālvērtības, aprēķina nominālvērtība ir zemāka par 10 % no tās pašas šķiras akciju skaita vai attiecīgās cenas, kuras jau ir uzņemtas tirdzniecībai, ja fondu biržas noteikto informācijas sniegšanas prasību dēļ ieguldītājiem jau ir jaunākā informācija par emitentu, kas ir līdzvērtīga tai, ko prasa III iedaļa.12. pants1. Tomēr dalībvalstis drīkst noteikt, ka persona, kas izsaka publisko piedāvājumu, var izveidot prospektu, kura saturu nosaka saskaņā ar Direktīvu 80/390/EEK, izdarot attiecīgā publiskā piedāvājuma nosacījumiem atbilstīgus pielāgojumus.2. Prospekta, kas minēts 1. punktā, iepriekšēja pārbaude dalībvalstu norīkotajām iestādēm jāveic pat tad, ja nav lūguma par iekļaušanu oficiālā biržas sarakstā.13. pants1. Dalībvalstis vai to norīkotās iestādes drīkst atļaut 11. pantā minētajā prospektā nesniegt informāciju, ko paredz šī direktīva:a) ja šī informācija ir nenozīmīga un nevar iespaidot emitenta aktīvu un pasīvu, finanšu stāvokļa, peļņas un zaudējumu un perspektīvu novērtējumu vaib) ja šādas informācijas izpaušana būtu pretrunā valsts interesēm vai nopietni kaitētu emitentam, ja, pēdējā minētajāgadījumā, informācijas nesniegšana nevarētu maldināt sabiedrību attiecībā uz faktiem un apstākļiem, kas ir būtiski pārvedamu vērtspapīru novērtēšanai.2. Ja piedāvātājs nav ne emitents, ne trešā persona, kas darbojas emitenta vārdā, dalībvalstis vai to norīkotas iestādes drīkst atļaut prospektā nesniegt kādu informāciju, kas parasti nebūtu organizētāja rīcībā.3. Dalībvalstis vai to norīkotās iestādes drīkst paredzēt daļēju vai pilnīgu atbrīvojumu no pienākuma publicēt prospektu, ja informācija, kas jāsniedz personai, kura izsaka piedāvājumu, saskaņā ar normatīvajiem aktiem vai noteikumiem, ko pieņēmušas iestādes, kuras to darīt pilnvaro valsts tiesību akti, ieguldītājiem ir pieejama vismaz līdz brīdim, kad prospekts saskaņā ar šo direktīvu publicējams vai tam jau jābūt publicētam vai pieejamam plašai sabiedrībai tādu dokumentu veidā, kuros sniegta vismaz III iedaļā prasītajai informācijai līdzvērtīga informācija.14. pantsPirms publicēšanas prospekts jānosūta iestādēm, kas šajā nolūkā norīkotas katrā dalībvalstī, kur pārvedamos vērtspapīrus publiski piedāvā pirmo reizi.15. pantsProspekts jāpublicē vai jādara publiski pieejams dalībvalstī, kur publisko piedāvājumu izsaka, saskaņā ar minētās dalībvalsts noteikto procedūru.16. pantsProspekts jāpublicē vai jādara publiski pieejams līdz dienai, kad izsaka publisko piedāvājumu.17. pants1. Ja prospekts, kas atbilst 11. vai 12. pantam, tiek publicēts vai ir jāpublicē, tad sludinājumi, paziņojumi, plakāti un dokumenti, kuri vēsta par publisko piedāvājumu, kurus izplata vai dara publiski pieejamus persona, kas izsaka publisko piedāvājumu, iepriekš jānosūta iestādēm, kas norīkotas saskaņā ar 14. pantu, ja šādas iestādes veic publiskā piedāvājuma prospektu iepriekšēju pārbaudi. Šādā gadījumā šī iestāde nosaka, vai attiecīgie dokumenti pirms publicēšanas jāpārbauda. Šādos dokumentos jāpaziņo, ka ir šāds prospekts, un jānorāda, kur tas ir publicēts.2. Ja dalībvalstis atļauj izplatīt 1. punktā minētos dokumentus pirms tam, kad kļūst pieejams prospekts, šajos dokumentos jāpaziņo, ka tiks publicēts prospekts, un jānorāda, kur to varēs iegūt.18. pantsSvarīgi jauni faktori vai neprecizitātes prospektā, kas var iespaidot pārvedamu vērtspapīru novērtējumu un kas radušās vai tiek pamanītas laikā no prospekta publikācijas līdz publiskā piedāvājuma galīgai slēgšanai, jāmin vai jālabo pielikuma papildinājumā, kas jāpublicē vai jādara publiski pieejams saskaņā vismaz ar tiem pašiem noteikumiem, kas piemēroti, izplatot sākotnējo prospektu, vai saskaņā ar procedūrām, ko nosaka dalībvalstis vai to norīkotās iestādes.IV IEDAĻADalībvalstu sadarbība19. pantsDalībvalstis norīko iestādes, kas drīkst būt tās pašas 14. pantā minētās iestādes, kuras savā starpā sadarbojas, lai pareizi piemērotu šo direktīvu, un atbilstīgi savai kompetencei pieliek visas pūles, lai cita citai sniegtu visu šim nolūkam vajadzīgo informāciju. Dalībvalstis paziņo Komisijai šādi norīkotās iestādes. Komisija šo informāciju nodod tālāk pārējām dalībvalstīm.Dalībvalstis nodrošina, ka norīkotajām iestādēm ir pietiekamas pilnvaras, lai izpildītu savu uzdevumu.20. pants1. Ja divās vai vairākās dalībvalstīs vienlaicīgi vai ar īsu laika atstarpi viens pēc otra tiek izteikti vienu un to pašu pārvedamu vērtspapīru publiskie piedāvājumi un ja publiskā piedāvājuma prospekts sastādīts saskaņā ar 7., 8. vai 12. pantu, tad iestāde, kas apstiprina prospektu, ir tās dalībvalsts iestāde, kurā emitentam ir juridiskā adrese, ja publiskais piedāvājums vai lūgums iekļaut oficiālā biržas sarakstā ir izteikts šajā dalībvalstī.2. Tomēr, ja 1. punktā minētā dalībvalsts nenosaka vispārēju publiskā piedāvājuma prospektu iepriekšēju pārbaudi un ja šajā dalībvalstī ir izteikts tikai publiskais piedāvājums vai iesniegums iekļaušanai sarakstā, kā arī visos citos gadījumos, personai, kas izsaka publisko piedāvājumu, pārraudzības iestāde jāizvēlas no minētajām iestādēm tajās dalībvalstīs, kurās izteikts publiskais piedāvājums un kuras nosaka vispārēju publiskā piedāvājuma prospektu iepriekšēju pārbaudi.V IEDAĻASavstarpēja atzīšana21. pants1. Ja prospekts ir apstiprināts saskaņā ar 20. pantu, tas, vajadzības gadījumā ar tulkojumu, jāatzīst vai jāuzskata par atbilstīgu pārējo dalībvalstu tiesību aktiem, kurās vienlaicīgi vai ar īsu atstarpi tiek publiski piedāvāti tie paši pārvedamie vērtspapīri, neprasot tiem nekādu apstiprinājumu šajās dalībvalstīs, un tās nevar prasīt, lai prospektā tiktu iekļauta papildu informācija. Minētās dalībvalstis tomēr drīkst prasīt, lai prospektos būtu īpaša informācija par attiecīgās valsts tirgu, kurā ir izteikts publiskais piedāvājums, par ienākumu nodokļu sistēmu, finanšu organizācijām, kuras šajā valstī veic emitenta maksājumus, un par to, kā tiek publicēti paziņojumi ieguldītājiem.2. Prospekts, ko kompetentās iestādes apstiprina Direktīvas 80/390/EEK 24.a panta nozīmē, jāatzīst vai jāuzskata par atbilstīgu citas dalībvalsts tiesību aktiem, kurā ir izteikts publiskais piedāvājums, pat tad, ja saskaņā ar šo direktīvu ir piešķirts daļējs atbrīvojums vai daļējs izņēmums, tomēr ar nosacījumu, ka:a) attiecīgais daļējais atbrīvojums vai daļējais izņēmums ir tāds, ko atzīst attiecīgās citas dalībvalsts noteikumi; unb) arī attiecīgajā citā dalībvalstī ir apstākļi, kas attaisno daļēju atbrīvojumu vai daļēju izņēmumu.Pat ja a) un b) apakšpunkta nosacījumi nav ievēroti, attiecīgā dalībvalsts drīkst uzskatīt, ka kompetentās iestādes ir apstiprinājušas prospekta atbilstību tās tiesību aktiem 20. panta nozīmē.3. Persona, kas izsaka publisko piedāvājumu, nosūta iestādēm, ko norīkojušas pārējās dalībvalstis, kurās domāts izteikt publisko piedāvājumu, prospektu, kuru tā paredzējusi izmantot šajā valstī. Šim prospektam jābūt tādam pašam kā tam, ko apstiprinājusi 20. pantā minētā iestāde.4. Dalībvalstis drīkst ierobežot šā panta piemērošanu, attiecinot to vienīgi uz to emitentu prospektiem, kuru juridiskā adrese ir kādā no dalībvalstīm.VI IEDAĻASadarbība22. pants1. Nolūkā izpildīt savus pienākumus kompetentās iestādes sadarbojas vienmēr, kad ir vajadzība, un piegādā viena otrai šim nolūkam vajadzīgo informāciju.2. Ja tādus pārvedamus vērtspapīrus, kas tūlīt vai termiņa beigās dod tiesības uz daļu no sabiedrības kapitāla, publiski piedāvā vienā vai vairākās dalībvalstīs, kas nav tā dalībvalsts, kurā atrodas tā emitenta juridiskā adrese, kurš izlaiž akcijas, uz kurām šie vērtspapīri dod tiesības, kaut arī šā emitenta akcijas jau iekļautas šīs dalībvalsts oficiālajā sarakstā, tad gadījumos, kad tiek pārbaudīts publiskā piedāvājuma prospekts, kompetentās iestādes tajā piedāvājuma dalībvalstī, kur tiek izteikts piedāvājums, drīkst pieņemt lēmumus tikai pēc apspriešanās ar tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā attiecīgo akciju emitentam ir juridiskā adrese.23. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka visas personas, kas strādā vai agrāk ir strādājušas 20. pantā minētajās iestādēs, saista profesionālā noslēpuma pienākums. Tas nozīmē, ka nekādu slepenu informāciju, kas saņemta, pildot pienākumus, nevienai personai vai iestādei nedrīkst izpaust citādi kā saskaņā ar tiesību aktu.2. Šā panta 1. punkts neliedz 20. pantā minētajām dažādo dalībvalstu iestādēm nodot informāciju tā, kā to paredz šī direktīva. Uz šādi sniegtu informāciju attiecas profesionālā noslēpuma pienākums personām, kas strādā vai agrāk strādājušas iestādēs, kuras saņem šo informāciju.3. Neskarot gadījumus, uz ko attiecas krimināltiesību akti, 20. pantā minētās iestādes, kas saņem informāciju saskaņā ar 21. pantu, drīkst tās izmantot tikai savu pienākumu izpildei vai sakarā ar administratīvām lietām vai tiesvedību, kas attiecas uz pienākumu izpildi.VII IEDAĻASarunas ar valstīm, kas nav dalībvalstis24. pantsKopiena, saskaņā ar Līgumu slēdzot līgumus ar vienu vai vairākām valstīm, pamatojoties uz abpusējību, var atzīt par šīs direktīvas prasībām atbilstošiem publisko piedāvājumu prospektus, ko sastāda un pārbauda saskaņā ar citas vai citu trešo valstu noteikumiem, ja attiecī gienoteikumi ieguldītājiem paredz aizsardzību, kas līdzvērtīga tai, ko paredz šī direktīva, pat ja šienoteikumi atšķiras no šīs direktīvas noteikumiem.VIII IEDAĻAKontaktkomiteja25. pants1. Kontaktkomitejai, kas ir izveidota saskaņā ar 20. pantu Padomes Direktīvā 79/279/EEK (1979. gada 5. marts), ar ko koordinē nosacījumus pārvedamu vērtspapīru iekļaušanai biržas oficiālajā sarakstā [8], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 82/148/EEK, ir arī šādi pienākumi: [9]a) nepārkāpjot Līguma 169. un 170. pantu, veicināt saskaņotu šīs direktīvas īstenošanu, regulāri apspriežoties par visiem praktiskiem jautājumiem, kuri rodas sakarā ar tās piemērošanu un par kuriem tiek uzskatīts, ka domu apmaiņa tajos ir lietderīga;b) veicināt dalībvalstu apspriedes par prospektu papildinājumiem un uzlabojumiem, ko tās ir tiesīgas prasīt vai ieteikt valstu līmenī;c) vajadzības gadījumā konsultēt Komisiju par visiem papildinājumiem vai grozījumiem, kas būtu jāizdara šajā direktīvā.2. Komitejas uzdevums nav vērtēt lēmumus, kas pieņemti atsevišķos gadījumos.IX IEDAĻANobeiguma noteikumi26. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai īstenotu šo direktīvu līdz 1989. gada 17. aprīlim. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai tos savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.27. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1989. gada 17. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Solchaga Catalan[1] OV C 226, 31.8.1982., 4. lpp.[2] OV C 125, 17.5.1982., 176. lpp., un OV C 69, 20.3.1989.[3] OV C 310, 30.11.1981., 50. lpp.[4] OV L 100, 17.4.1980., 1. lpp.[5] OV L 185, 4.7.1987., 81. lpp.[6] OV L 322, 17.12.1977., 30. lpp.[7] OV L 309, 4.11.1986., 15. lpp.[8] OV L 66, 16.3.1979., 1. lpp.[9] OV L 62, 5.3.1982., 22. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1988. gada 21. decembris), kas devīto reizi groza Direktīvu 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31988L0664

Oficiālais Vēstnesis L 382 , 31/12/1988 Lpp. 0041 - 0041 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0007  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0007

		Padomes Direktīva(1988. gada 21. decembris),kas devīto reizi groza Direktīvu 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos(88/664/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā 2. panta 6. punkts un 7.b panta 4. punkts Direktīvā 69/169/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/198/EEK [5], paredz, ka reizi divos gados un pirmoreiz vēlākais 1987. gada 31. oktobrī Padome, pieņemot lēmumu saskaņā procedūrām, kas šajā sakarā paredzētas Līgumā, pielīdzina summas, uz ko attiecas nodokļu atbrīvojumi un kas noteiktas minēto pantu 1. un 2. punktā, lai saglabātos to faktiskā vērtība;tā kā saskaņā ar Komisijas veikto pētījumu vidējais izsvērtais cenu indeksa palielinājums dalībvalstīs ir 11,3 % laikā no 1985. gada 1. oktobra līdz 1988. gada 31. decembrim;tā kā ir jānoapaļo radušās summas;tā kā tad, ja, pielīdzinot Kopienas atbrīvojumu, atbrīvojuma summa valsts valūtā mainās mazāk kā par 5 % vai šis atbrīvojums samazinās, attiecīgai dalībvalstij jāļauj saglabāt to summu valsts valūtā, kas bijusi spēkā pirms šīs pielīdzināšanas,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 69/169/EEK groza šādi:1) 2. pantā:a) 1. punktā vārdus "trīs simti piecdesmit ECU" aizstāj ar vārdiem "trīs simti deviņdesmit ECU";b) 2. punktā vārdus "deviņdesmit ECU" aizstāj ar vārdiem "simts ECU";2) 7. pantu papildina ar šādu punktu:"5. Dalībvalstis var saglabāt spēkā esošo atbrīvojuma summu, ja, konvertējot Eiropas norēķinu vienībās izteiktās summas, ko nosaka veicot pielīdzināšanu, kas paredzēta 2. panta 6. punktā un 7.b panta 4. punktā, summa valsts valūtā tiek grozīta mazāk kā par 5 % vai atbrīvojums samazinās.";3) 7.b pantā:a) 1. punkta a) apakšpunktā "280 ECU" aizstāj ar vārdiem "trīs simti desmit ECU";b) 1. punkta b) apakšpunktā "77 ECU" aizstāj ar vārdiem "astoņdesmit piecus ECU";c) 2. punktā "77 ECU" aizstāj ar vārdiem "astoņdesmit piecus ECU".2. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai līdz 1989. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības.2. Dalībvalstis informē Komisiju par tiem iekšējo tiesību aktiem, ko tās pieņem, lai īstenotu šo direktīvu.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1988. gada 21. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsV. Papandreou[1] OV C 102, 16.4.1988., 4. lpp. unOV C 272, 21.10.1988., 6. lpp.[2] OV C 235, 12.9.1988., 138. lpp.[3] OV C 95, 11.4.1988., 11. lpp.[4] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp.[5] OV L 78, 20.3.1987., 53. lpp.--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0065

Oficiālais Vēstnesis L 271 , 09/10/2002 Lpp. 0016 - 0024

		Eiropas Parlamenta un padomes Direktīva 2002/65/EK(2002. gada 23. septembris)par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EKEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu, 55. pantu un 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 251. pantā [3],tā kā:(1) Vienotā tirgus mērķu sasniegšanas sakarā ir svarīgi pieņemt pasākumus, kas izstrādāti, lai progresīvi konsolidētu šo tirgu, un minētajiem pasākumiem ir jābūt vērstiem uz augsta līmeņa klientu aizsardzības panākšanu saskaņā ar Līguma 95. un 153. pantu.(2) Gan finanšu pakalpojumu patērētājiem, gan sniedzējiem finanšu pakalpojumu tālpārdošanā būs viens no galvenajiem iekšējā tirgus izveides materiālajiem rezultātiem.(3) Iekšējā tirgū patērētāju interesēs ir nediskriminējoša pieeja iespējami visplašākajam finanšu pakalpojumu klāstam, kas pieejami Kopienā, lai varētu izvēlēties savām vajadzībām vispiemērotākos. Lai nodrošinātu izvēles brīvību, kas ir būtiskas patērētāju tiesības, ir nepieciešama augstas pakāpes patērētāju aizsardzība, lai veicinātu patērētāju uzticēšanos tālpārdošanai.(4) Iekšējā tirgus vienmērīgai darbībai ir būtiski, lai patērētāji varētu pārrunāt un noslēgt līgumus ar piegādātāju, kas reģistrēts citās dalībvalstīs neatkarīgi no tā, vai piegādātājs ir reģistrēts arī dalībvalstī, kur atrodas patērētāja dzīvesvieta.(5) To nemateriālā rakstura dēļ finanšu pakalpojumi ir īpaši piemēroti tālpārdošanai, un tiesiskā regulējuma izveidei attiecībā uz finanšu pakalpojumu tālpārdošanu ir jāpalielina patērētāju uzticēšanās jaunu tehnoloģiju, piemēram, elektroniskās tirdzniecības, izmantošanai finanšu pakalpojumu tālpārdošanā.(6) Šī direktīva ir jāpiemēro atbilstīgi Līgumam un sekundārajiem tiesību aktiem, tostarp Direktīvai 2000/31/EK par elektronisko tirdzniecību [4], jo tā piemērojama tikai darījumiem, uz kuriem tā attiecas.(7) Šīs direktīvas mērķis ir sasniegt iepriekšminētos mērķus, neierobežojot Kopienas vai valstu tiesību aktus, kuri attiecas uz pakalpojumu sniegšanas brīvību, vai, ja vajadzīgs, uzņēmējas dalībvalsts kontroli un/vai pilnvarojuma vai uzraudzības sistēmas dalībvalstī, ja tas atbilst Kopienas tiesību aktiem.(8) Turklāt šī direktīva un jo īpaši tās noteikumi attiecībā uz informāciju par jebkuru līguma pantu par līgumam piemērojamiem likumiem un/vai kompetentu tiesu neietekmē Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 (2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās [5] vai 1980. gada Romas konvencijas par tiesībām, kas piemērojamas līgumsaistībām, piemērojamību patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanai.(9) Finanšu pakalpojumu rīcības plāna mērķu sasniegšanai ir nepieciešams augstāks patērētāju aizsardzības līmenis dažās jomās. Tas nozīmē lielāku konverģenci, jo īpaši nesaskaņotos kolektīvo ieguldījumu fondos, profesionālās ētikas normas, kas piemērojamas ieguldījumu pakalpojumiem un patēriņa kredītiem. Līdz iepriekšminētās konverģences sasniegšanai ir jāsasniedz augstāks patērētāju aizsardzības līmenis.(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/7/EK (1997. gada 20. maijs) par patērētāju aizsardzību saistībā ar distances līgumiem [6] paredzēti galvenie noteikumi, kas piemērojami distances līgumiem par precēm vai pakalpojumiem, kurus noslēdz piegādātājs un patērētājs. Tomēr minētā direktīva neattiecas uz finanšu pakalpojumiem.(11) Analīzes sakarā, ko Komisija veica nolūkā konstatēt vajadzību pēc konkrētiem pasākumiem finanšu pakalpojumu jomā, Komisija uzaicināja visas ieinteresētās puses iesniegt savas atsauksmes, jo īpaši saistībā ar tās Zaļās grāmatas ar nosaukumu "Finanšu pakalpojumi — patērētāju interešu apmierināšana" sagatavošanu. Konsultācijas šajā sakarā atklāja, ka ir nepieciešamība nostiprināt patērētāju aizsardzību šajā jomā. Tādēļ Komisija nolēma iesniegt konkrētu priekšlikumu par finanšu pakalpojumu tālpārdošanu.(12) Ja dalībvalstis pieņemtu pretrunīgus vai atšķirīgus patērētāju aizsardzības noteikumus attiecībā uz patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu, tas kavētu iekšējā tirgus darbību un konkurenci starp uzņēmumu tirgū. Tādēļ ir nepieciešams Kopienas līmenī ieviest kopīgus noteikumus šajā jomā, kas būtu saderīgi un kopumā nemazinātu patērētāju aizsardzību dalībvalstīs.(13) Šai direktīvai ir jāgarantē augsts patērētāju aizsardzības līmenis, lai nodrošinātu brīvu finanšu pakalpojumu kustību. Dalībvalstis nedrīkst pieņemt noteikumus, kas nav paredzēti šajā direktīvā, jomās, kuras tā saskaņo, ja tajā īpaši nav norādīts citādi.(14) Šī direktīva attiecas uz visiem finanšu pakalpojumiem, kas sniedzami no attāluma. Tomēr uz dažiem finanšu pakalpojumiem attiecas īpaši Kopienas tiesību aktu noteikumi, kuri turpina attiekties uz šiem finanšu pakalpojumiem. Tomēr ir jānosaka principi, kas attiecas uz šādu pakalpojumu tālpārdošanu.(15) Līgumi, ko noslēdz sarunu ceļā no attāluma, paredz distances saziņas līdzekļu izmantošanu, ko izmanto tālpārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas sistēmas sakarā, neparedzot vienlaicīgu pakalpojumu sniedzēja un patērētāja klātbūtni. Minēto saziņas līdzekļu pastāvīgā attīstība prasa noteikt principus, kuri būtu spēkā pat attiecībā uz tiem līdzekļiem, kurus vēl plaši neizmanto. Tādēļ distances līgumi ir tie, kuru piedāvāšana, sarunas par kuriem un kuru noslēgšana notiek no attāluma.(16) Uz vienu līgumu, kurā paredzēta tāda paša rakstura secīgu darbību vai atsevišķu darbību veikšana laika gaitā, dažādās dalībvalstīs var attiekties dažādas juridiskas prasības, taču ir svarīgi, ka šī direktīva ir piemērojama vienā un tajā pašā veidā visās dalībvalstīs. Šajā nolūkā ir lietderīgi uzskatīt, ka šī direktīva attiecas uz pirmo darbību no viena un tā paša rakstura secīgu darbību sērijas, ko veic laika gaitā un ko uzskata par tādām, kas veido vienu veselumu, neatkarīgi no tā, vai uz šo darbību vai darbību sēriju attiecas viens līgums vai vairāki secīgi līgumi.(17) Par "sākotnējo nolīgumu par pakalpojumiem" var uzskatīt, piemēram, bankas konta atvēršanu, kredītkartes iegūšanu, vērtspapīru portfeļa pārvaldības līguma noslēgšanu, un par "darbībām" var uzskatīt, piemēram, naudas līdzekļu noguldīšanu bankas kontā vai izņemšanu no tā, maksājumu ar kredītkarti, darījumus, kas veikti saskaņā ar vērtspapīru portfeļa pārvaldības līgumu. Jaunu elementu pievienošana sākotnējam nolīgumam par pakalpojumiem, piemēram, iespēja izmantot elektroniskas maksāšanas līdzekli kopā ar esošo bankas kontu, nav "darbība", bet papildu līgums, uz ko attiecas šī direktīva. Pierakstīšanas uz tā paša kolektīvo ieguldījumu fonda jaunām vienībām uzskata par vienu no "tā paša rakstura secīgām darbībām".(18) Iekļaujot tās darbības jomā pakalpojumu sniegšanas sistēmu, ko organizē finanšu pakalpojumu sniedzējs, šīs direktīvas mērķis ir izslēgt no tās darbības jomas pakalpojumus, ko sniedz stingri neregulārā kārtā un ārpus komercstruktūras, kas paredzēta distances līgumu slēgšanai.(19) Pakalpojumu sniedzējs ir persona, kura sniedz pakalpojumus no attāluma. Tomēr šī direktīva ir jāpiemēro arī tad, ja vienā no realizācijas posmiem iesaistās starpnieks. Ņemot vērā minētās iesaistīšanas raksturu un pakāpi, šīs direktīvas attiecīgie noteikumi ir jāpiemēro šādam starpniekam neatkarīgi no tā tiesiskā statusa.(20) Pastāvīgi informācijas nesēji jo īpaši ir disketes, CD-ROM, DVD un cietais disks patērētāja datorā, uz kura glabā elektronisko pastu, taču tie neiekļauj Interneta vietnes, ja vien tās neatbilst kritērijiem, kas noteikti pastāvīga informācijas nesēja definīcijā.(21) Distances saziņas līdzekļu izmantošana nedrīkst radīt neattaisnotu klientam sniegtās informācijas ierobežošanu. Pārredzamības labad šajā direktīvā ir noteiktas prasības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu atbilstīga informācijas līmeņa sniegšanu patērētājam gan pirms, gan pēc līguma noslēgšanas. Patērētājam pirms līguma noslēgšanas ir jāsaņem informācija, kas nepieciešama, lai pienācīgi novērtētu tam piedāvāto finanšu pakalpojumu un tādēļ izvēlētos, pamatojoties uz labu informētību. Pakalpojumu sniedzējam jāprecizē, cik ilgi viņa piedāvājums ir spēkā kā tāds.(22) Šajā direktīvā uzskaitītās informācijas daļas attiecas uz vispārēja rakstura informāciju, kas piemērojama visu veidu finanšu pakalpojumiem. Citas prasības attiecībā uz informāciju saistībā ar doto finanšu pakalpojumu, piemēram, apdrošināšanas polises segums, nav vienpusīgi precizētas šajā direktīvā. Šā veida informācija vajadzības gadījumā ir jāsniedz saskaņā ar attiecīgiem Kopienas tiesību aktiem vai valsts tiesību aktiem atbilstīgi Kopienas tiesībām.(23) Optimālas patērētāju aizsardzības nolūkā ir svarīgi, lai patērētājs būtu pietiekami informēts par šīs direktīvas noteikumiem un jebkuriem rīcības kodeksiem, kādi pastāv šajā jomā, un par to, ka viņam ir atteikuma tiesības.(24) Ja atteikuma tiesības nav spēkā tādēļ, ka patērētājs ir skaidri pieprasījis līguma izpildi, pakalpojumu sniedzējam par to ir jāinformē patērētājs.(25) Patērētājiem ir jābūt pasargātiem pret pakalpojumiem, kas ir nevēlami. Patērētājiem ir jābūt atbrīvotiem no jebkura pienākuma to pakalpojumu gadījumā, kas ir nevēlami, netulkojot atbildes neesamību kā piekrišanas zīmi no viņu puses. Tomēr šis noteikums nedrīkst ierobežot pušu starpā likumīgi noslēgto līgumu automātisku atjaunošanu, ja vien dalībvalstu likumi atļauj šādu automātisku atjaunošanu.(26) Dalībvalstīm ir jāveic pienācīgi pasākumi, lai efektīvi aizsargātu patērētājus, kuri nevēlas, ka ar viņiem sazinās ar noteiktu saziņas līdzekļu palīdzību vai noteiktā laikā. Šī direktīva nedrīkst ierobežot konkrētus drošības pasākumus, kādi pieejami patērētājiem saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par personas datu un privātās dzīves aizsardzību.(27) Patērētāju aizsardzības nolūkā ir vajadzīgas piemērotas un efektīvas sūdzību un pārsūdzību procedūras iespējamo strīdu risināšanai pakalpojumu sniedzēju un patērētāju starpā, vajadzības gadījumā izmantojot esošās procedūras.(28) Dalībvalstīm ir jāveicina valsts vai privātās struktūras, kas izveidotas strīdu risināšanai ārpus tiesas, sadarboties pārrobežu strīdu risināšanā. Šāda sadarbība jo īpaši ļautu patērētājiem iesniegt ārpustiesas iestādēm dalībvalstī, kur tie dzīvo, sūdzības par citā dalībvalstī reģistrētiem pakalpojumu sniedzējiem. FIN-NET izveide piedāvā pastiprinātu palīdzību patērētājiem, izmantojot pārrobežu pakalpojumus.(29) Šī direktīva neierobežo to, ka saskaņā ar Kopienas tiesībām dalībvalstis attiecina šajā direktīvā paredzēto aizsardzību arī uz bezpeļņas organizācijām un personām, kuras izmanto finanšu pakalpojumus, lai kļūtu par uzņēmējiem.(30) Šai direktīvai ir jāattiecas arī uz gadījumiem, kad valsts tiesību akti iekļauj tāda patērētāja jēdzienu, kurš veic saistošu līgumisku paziņojumu.(31) Šīs direktīvas noteikumi par pakalpojumu sniedzēja valodas izvēli nedrīkst ierobežot valstu tiesību aktu noteikumus, kas pieņemti atbilstīgi Kopienas tiesībām attiecībā uz valodas izvēli.(32) Kopiena un dalībvalstis ir uzņēmušās saistības Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (GATS) sakarā attiecībā uz patērētāju iespējām pirkt banku un ieguldījumu pakalpojumus ārzemēs. GATS ļauj dalībvalstīm pieņemt pasākumus piesardzības iemeslu dēļ, tostarp pasākumus ieguldītāju, noguldītāju, polišu īpašnieku un personu, kurām finanšu pakalpojumu sniedzējs ir parādā, finanšu pakalpojumu. Ar šādiem pasākumiem nav jāievieš ierobežojumi, kas pārsniedz patērētāju aizsardzības nodrošināšanai nepieciešamos.(33) Šīs direktīvas pieņemšanas nolūkā ir jāpielāgo Direktīvas 97/7/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/27/EK (1998. gada 19. maijs) par patērētāju interešu aizsardzības izpildrakstiem [7] darbības joma un atcelšanas perioda darbības joma Padomes Direktīvā 90/619/EEK (1990. gada 8. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu un par noteikumiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvākai izmantošanai [8].(34) Tā kā dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt šīs direktīvas mērķus, proti, kopīgu noteikumu ieviešanu par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu, un tādēļ tos var pilnīgāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu ar šo direktīva nosaka tikai to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķis un darbības joma1. Šīs direktīvas mērķis ir tuvināt dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu.2. Attiecībā uz līgumiem par finanšu pakalpojumiem, kuros iekļauts sākotnējais nolīgums par pakalpojumiem, kam seko secīgas darbības vai tāda paša rakstura atsevišķu darbību sērija, kuru veic laika gaitā, šīs direktīvas noteikumi attiecas tikai uz sākotnējo nolīgumu.Ja nav sākotnēja nolīguma par pakalpojumiem, taču secīgās darbības vai tāda paša rakstura atsevišķas darbības, ko izpilda laika gaitā, izpilda to pašu līgumslēdzēju pušu starpā, 3. un 4. pantu piemēro tikai tad, ja izpilda pirmo darbību. Tomēr, ja vairāk nekā gadu nav veikta neviena tāda paša rakstura darbība, nākošo darbību uzskata par pirmo jaunajā darbību sērijā un attiecīgi piemēro 3. un 4. pantu.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) "distances līgums" ir jebkurš līgums, kas noslēgts starp piegādātāju un patērētāju, saskaņā ar piegādātāja organizētu tālpārdošanas vai pakalpojumu sniegšanas sistēmu, kad piegādātājs minētā līguma vajadzībām ekskluzīvi izmanto vienu vai vairākus informācijas pārraides līdzekļus līdz līguma noslēgšanas brīdim un ieskaitot to;b) "finanšu pakalpojums" ir jebkurš bankas, kredīta, apdrošināšanas, personālo pensiju, ieguldījumu vai maksājumu rakstura pakalpojums;c) "piegādātājs" ir jebkura fiziska vai juridiska persona, publiska vai privāta, kura, darbojoties savā tirdzniecības vai profesionālajā statusā, ir pakalpojumu sniedzējs pēc līguma, ievērojot distances līgumus;d) "patērētājs" ir jebkura fiziska persona, kura distances līgumos, uz ko attiecas šī direktīva, darbojas nolūkos, kuri ir ārpus tās amata, nodarbošanās vai profesijas;e) "distances saziņas līdzekļi" attiecas uz jebkuriem līdzekļiem, kurus bez piegādātāja un patērētāja vienlaicīgas fiziskās klātbūtnes var izmantot, lai tālpārdotu pakalpojumu starp šīm pusēm;f) "pastāvīgs informācijas nesējs" ir jebkurš instruments, kurš dod iespēju patērētājam uzglabāt informāciju, kas adresēta personīgi viņam, tā, lai būtu pieejama turpmākai atsaucei par laika posmu, kurš atbilst informācijas mērķiem un kurš ļauj neizmainītā veidā pavairot uzglabāto informāciju;h) "distances saziņas līdzekļu operators" ir jebkura publiska vai privāta, fiziska vai juridiska persona, kuras amats, nodarbošanās vai profesionālā darbība iekļauj pienākumu darīt pieejamus piegādātājiem vienu vai vairākus distances saziņas līdzekļus.3. pantsInformācija patērētājam pirms distances līguma noslēgšanas1. Laikus, pirms patērētājs ir uzņēmies jebkura distances līguma saistības, viņam sniedz šādu informāciju par:1) piegādātājua) piegādātāja identitāte un galvenā nodarbošanās, ģeogrāfiskā adrese, kurā piegādātājs ir reģistrēts, un jebkura cita ģeogrāfiskā adrese, kas attiecas uz klienta attiecībām ar piegādātāju;b) piegādātāja pārstāvja, kas reģistrēts patērētāja dalībvalstī, identitāte un ģeogrāfiskā adrese, kas attiecas uz klienta attiecībām ar pārstāvi, ja ir šāds pārstāvis;c) ja patērētāja darījumi notiek ar jebkuru profesionāli, kas nav piegādātājs, šā profesionāļa identitāte, statuss, kādā tas darbojas attiecībā uz patērētāju, un ģeogrāfiskā adrese, kas attiecas uz klienta attiecībām ar šo profesionāli;d) ja piegādātājs ir reģistrēts tirdzniecības vai citā valsts reģistrā, tirdzniecības reģistrs, kurā tas reģistrēts, un viņa reģistrācijas numurs vai līdzvērtīgs identifikācijas līdzeklis attiecīgajā reģistrā;e) ja uz piegādātāja darbību attiecas atļauju izsniegšanas sistēma, ziņas par attiecīgo uzraudzības iestādi;2) finanšu pakalpojumua) finanšu pakalpojuma galveno īpašību apraksts;b) kopējā cena, kas patērētājam jāsamaksā piegādātājam par šo finanšu pakalpojumu, tostarp visas saistītās maksas un izdevumi, un visi nodokļi, kas maksājami ar piegādātāja starpniecību vai, ja nevar norādīt precīzu cenu, cenas aprēķināšanas pamats, kas ļauj patērētājam to pārbaudīt;c) ja nepieciešams, paziņojums, kas norāda, ka finanšu pakalpojums ir saistīts ar instrumentiem, kuri iekļauj īpašus riskus saistībā ar to īpašajām iezīmēm vai darbībām, kas izpildāmas vai kuru cena ir atkarīga no svārstībām finanšu tirgos ārpus piegādātāja kontroles, un ka vēsturiskie sasniegumi nav rādītāji turpmākiem sasniegumiem;d) paziņojums par iespēju, ka var pastāvēt citi nodokļi un/vai izmaksas, kurus nemaksā ar piegādātāja starpniecību vai kurus neuzliek viņš;e) jebkuri ierobežojumi laika posmam, kurā ir derīga sniegtā informācija;f) maksāšanas un izpildes kārtība;g) jebkuras konkrētas papildu izmaksas patērētājam, izmantojot distances saziņas līdzekļus, ja šādu papildu izmaksu iekasē;3) distances līgumua) atteikuma tiesību esamība vai neesamība saskaņā ar 6. pantu un, ja atteikuma tiesības pastāv, to ilgums un nosacījumi to izmantošanai, tostarp informācija par summu, kādu patērētājam var lūgt samaksāt, pamatojoties uz 7. panta 1. punktu, kā arī šo tiesību neizmantošanas sekas;b) distances līguma minimālais ilgums, ja finanšu pakalpojumi ir jāsniedz pastāvīgi vai periodiski;c) informācija par jebkurām iespējamām pušu tiesībām izbeigt līgumu priekšlaicīgi vai vienpusēji, pamatojoties uz distances līguma noteikumiem, tostarp par jebkurām sankcijām, ko uzliek ar līgumu šādos gadījumos;d) praktiski norādījumi par atteikuma tiesību izmantošanu, norādot, inter alia, adresi, uz kādu jāsūta paziņojums par atteikumu;e) dalībvalsts vai dalībvalstis, kuru likumus piegādātājs izmanto kā pamatu attiecību veidošanai ar patērētāju pirms distances līguma noslēgšanas;f) jebkurš līguma pants par likumiem, kas attiecas uz distances līgumu un/vai kompetento tiesu;g) kādā valodā vai valodās sniedz līguma noteikumus un iepriekšēju informāciju, kas minēta šajā pantā, un kādā valodā vai valodās turpmāk piegādātājs ar patērētāja piekrišanu apņemas sazināties šā distances līguma darbības laikā;4) pārsūdzībua) vai pastāv, vai nepastāv ārpustiesas sūdzību un pārsūdzību mehānisms patērētājam, kas ir distances līguma puse, un ja pastāv, tad metodes, kā tam piekļūt;b) garantiju fondu un citu kompensācijas sistēmu esamība, uz ko neattiecas Eiropas Parlamenta un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/19/EK (1994. gada 30. maijs) par noguldījumu garantiju sistēmām [9] un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/9/EK (1997. gada 3. marts) par ieguldītāju kompensācijas sistēmām [10].2. Šā panta 1. punktā minētās ziņas, kuru komerciālais nolūks ir jāpaskaidro, sniedz skaidri un saprotami jebkurā veidā, kas atbilst izmantotajiem distances saziņas līdzekļiem, jo īpaši ievērojot komercdarījumu godprātības principus un principus, kas reglamentē tādu personu aizsardzību, kuras, ievērojot dalībvalstu likumus, nevar dot savu piekrišanu, piemēram, nepilngadīgie.3. Attiecībā uz balss telefonijua) piegādātāja identitāti un piegādātāja ierosinātā zvana komerciālo mērķi nepārprotami paskaidro jebkuras sarunas ar patērētāju sākumā;b) ar nepārprotamu patērētāja piekrišanu nepieciešams sniegt tikai šādu informāciju:- tās personas, kura sazinās ar patērētāju, identitāte un tās saistība ar piegādātāju,- finanšu pakalpojuma galveno īpašību apraksts,- kopējā cena, kas patērētājam jāsamaksā piegādātājam par finanšu pakalpojumu, tostarp visi nodokļi, kas maksājami ar piegādātāja starpniecību vai, ja nevar norādīt precīzu cenu, cenas aprēķināšanas pamats, kas ļauj patērētājam to pārbaudīt,- paziņojums par iespēju, ka var pastāvēt citi nodokļi un/vai izmaksas, kurus nemaksā ar piegādātāja starpniecību vai kurus neuzliek viņš,- atteikuma tiesību esamība vai neesamība saskaņā ar 6. pantu un, ja atteikuma tiesības pastāv, to ilgums un nosacījumi to izmantošanai, tostarp informācija par summu, kādu patērētājam var lūgt samaksāt, pamatojoties uz 7. panta 1. punktu.Piegādātājs informē patērētāju, ka pēc pieprasījuma ir pieejama cita informācija un kāda rakstura informācija tā ir. Katrā ziņā piegādātājs sniedz pilnīgu informāciju, kad tas izpilda savu pienākumu saskaņā ar 5. pantu.4. Informācija par līgumsaistībām, kas jādara zināmas patērētājam posmā pirms līguma noslēgšanas, atbilst līgumsaistībām, kas izriet no likumiem, kurus uzskata par piemērojamiem distances līgumam, ja to noslēdz.4. pantsPrasības par papildu informāciju1. Ja Kopienas tiesību aktos ir noteikumi, kas attiecas uz finanšu pakalpojumiem, kuros ir prasības attiecībā uz informāciju papildus tiem, kuri uzskaitīti 3. panta 1. punktā, šīs prasības turpina piemērot.2. Līdz turpmākai saskaņošanai dalībvalstis drīkst saglabāt vai ieviest stingrākus noteikumus par prasībām attiecībā uz iepriekšēju informāciju, ja šie noteikumi atbilst Kopienas tiesībām.3. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai valstu likumdošanas aktus par prasībām attiecībā uz iepriekšēju informāciju saskaņā ar šā panta 1. un 2. punktu, ja šīs prasības ir papildus tām, kas uzskaitītas 3. panta 1. punktā. Komisija ņem vērā šos paziņotos valstu likumdošanas aktus, veidojot ziņojumu, kas minēts 20. panta 2. punktā.4. Nolūkā radīt augstu pārredzamības līmeni ar visiem pienācīgiem līdzekļiem Komisija nodrošina to, ka tai sniegtā informācija par valstu likumdošanas aktiem tiek padarīta pieejama patērētājiem un piegādātājiem.5. pantsLīguma noteikumu un nosacījumu iepriekšējas informācijas paziņošana1. Piegādātājs dara zināmus patērētājam visus līguma noteikumus un nosacījumus, un informāciju, kas minēta 3. panta 1. punktā un 4. pantā, rakstiski vai cita pastāvīga informācijas tāda nesēja veidā, kas laicīgi ir pieejams un sasniedzams patērētājam, pirms patērētājam kļuvis saistošs jebkurš distances līgums vai piedāvājums.2. Piegādātājs izpilda savas saistības, kas paredzētas 1. punktā, tūlīt pēc līguma noslēgšanas, ja līgums noslēgts pēc patērētāja lūguma, izmantojot distances saziņas līdzekli, kas nedod iespēju sniegt līguma noteikumus un nosacījumus, un informāciju atbilstoši 1. punktam.3. Jebkurā brīdī līgumsaistību spēkā esamības laikā patērētājam ir tiesības pēc viņa pieprasījuma saņemt rakstiskus līguma noteikumus un nosacījumus. Turklāt patērētājam ir tiesības nomainīt izmantojamo distances saziņas līdzekli, ja vien tas nav pretrunā noslēgtajam līgumam vai sniegtā finanšu pakalpojuma raksturam.6. pantsAtteikuma tiesības1. Dalībvalstis nodrošina, ka patērētājam ir 14 kalendāra dienas, lai atkāptos no līguma bez līgumsoda un bez iemesla paziņošanas. Tomēr šo termiņu pagarina līdz 30 kalendāra dienām distances līgumos, kuri saistīti ar dzīvības apdrošināšanu, uz ko attiecas Direktīva 90/619/EEK, un personālo pensiju darījumiem.Atteikuma termiņu sāk skaitīt:- vai nu no distances līguma noslēgšanas dienas, izņemot attiecībā uz minēto dzīvības apdrošināšanu, kur termiņš sāksies no brīža, kad patērētāju informē, ka distances līgums ir noslēgts, vai arī- no dienas, kad patērētājs saņem līguma noteikumus un nosacījumus, un informāciju saskaņā ar 5. panta 1. vai 2. punktu, ja tas ir vēlāk nekā pirmajā ievilkumā minētajā dienā.Dalībvalstis papildus atteikuma tiesībām drīkst noteikt, ka saistībā ar ieguldījumu pakalpojumiem īstenošanas iespējas līgumiem aptur uz to pašu termiņu, kas paredzēts šajā punktā.2. Atteikuma tiesības neattiecas uz:a) finanšu pakalpojumiem, kuru cena ir atkarīga no finanšu tirgus svārstībām ārpus piegādātāja kontroles, kas var rasties atteikuma termiņā, piemēram, pakalpojumiem, kuri saistīti ar:- ārvalstu valūtu,- naudas tirgus instrumentiem,- vērtspapīriem,- kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu vienībām,- finanšu termiņlīgumiem, tostarp līdzvērtīgiem instrumentiem, par kuriem norēķinās skaidrā naudā,- nestandartizētiem nākotnes procentu likmes līgumiem (FRA),- procentu likmēm, valūtas un akciju mijmaiņas darījumiem,- iespēju līgumiem par jebkuru šajā punktā minētu instrumentu iegādi vai pārdošanu, tostarp instrumentus, par kuriem norēķinās skaidrā naudā. Šajā kategorijā jo īpaši iekļauj iespēju līgumus par valūtu un procentu likmēm;b) ceļojumu un bagāžas apdrošināšanas polisēm vai līdzīgām īstermiņa apdrošināšanas polisēm, kuru termiņš ir mazāks par vienu mēnesi;c) līgumiem, kuru izpildījums ir pilnībā pabeigts pēc patērētāja skaidra lūguma, pirms patērētājs izmanto savas atteikuma tiesības.3. Dalībvalstis var noteikt, ka atteikuma tiesības neattiecas uz:a) jebkuru kredītu, kas galvenokārt paredzēts, lai iegādātos īpašumtiesības uz zemi vai esošu, vai projektējamu ēku, vai nolūkā atjaunot vai uzlabot ēku, vaib) jebkuru kredītu, kas nodrošināts vai nu ar nekustamā īpašuma hipotēku, vai arī tiesībām saistībā ar nekustamo īpašumu, vaic) tādu patērētāju deklarācijām, kuri izmanto amatpersonas pakalpojumus, ar noteikumu, ka šī amatpersona apstiprina, ka patērētājam ir garantētas 5. panta 1. punktā paredzētās tiesības.Šis punkts neierobežo tiesības uz apdomāšanās laiku to patērētāju labā, kuri dzīvo dalībvalstīs, kur tas pastāv šīs direktīvas pieņemšanas laikā.4. Dalībvalstis, kuras izmanto 3. punktā izklāstīto iespēju, dara to zināmu Komisijai.5. Komisija dalībvalstu sniegto informāciju dara zināmu Eiropas Parlamentam un Padomei un nodrošina, ka tā ir pieejama arī patērētājiem un piegādātājiem, kuri to pieprasa.6. Ja patērētājs izmanto savas atteikuma tiesības, viņš līdz attiecīgā termiņa beigām par to paziņo saskaņā ar praktiskajiem norādījumiem, kas viņam doti saskaņā ar 3. panta 1. punkta 3. daļas d) apakšpunktu, veidā, kuru var pierādīt saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Uzskata, ka termiņš ir ievērots, kad paziņojumu, ja tas ir rakstisks vai cita pastāvīga informācijas nesēja veidā un ir saņēmējam sasniedzams, nosūta pirms termiņa beigām.7. Šis pants neattiecas uz kredītlīgumiem, kas atcelti saskaņā ar Direktīvas 97/7/EK 6. panta 4. punkta vai 7. panta nosacījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 26. oktobra Direktīvā 94/47/EK par tiesību ieguvēju aizsardzību attiecībā uz dažiem aspektiem līgumos par tādu tiesību pirkšanu, kas uz laiku ļauj izmantot nekustamo īpašumu [11].Ja distances līgumam par konkrēto finanšu pakalpojumu ir pievienots vēl viens distances līgums par pakalpojumiem, ko sniedz piegādātājs vai trešā persona, pamatojoties uz nolīgumu starp trešo personu un piegādātāju, šo papildu līgumu atceļ bez līgumsoda, ja patērētājs izmanto savas atteikuma tiesības, kā noteikts 6. panta 1. punktā.8. Šā panta noteikumi neierobežo dalībvalstu normatīvos aktus, kas attiecas uz distances līguma atcelšanu vai izbeigšanu, vai neizpildāmību, vai patērētāja tiesības izpildīt savas līgumsaistības pirms laika, kas noteikts distances līgumā. To piemēro neatkarīgi no līguma izbeigšanas nosacījumiem un juridiskajām sekām.7. pantsTā pakalpojuma apmaksāšana, kas sniegts pirms atteikuma1. Ja patērētājs izmanto savas 6. panta 1. punktā paredzētās atteikuma tiesības, viņam var tikai prasīt bez nepamatotas kavēšanās samaksāt par pakalpojumu, ko piegādātājs viņam faktiski sniedzis saskaņā ar līgumu. Līguma izpilde var sākties tikai pēc tam, kad patērētājs ir devis savu piekrišanu. Maksājamā summa:- nepārsniedz summu, kas ir proporcionāla jau sniegtajam pakalpojumam, salīdzinot ar pilnu līguma izpildi,- katrā ziņā nav tāda, ka to var uzskatīt par līgumsodu.2. Dalībvalstis var noteikt, ka patērētājam nevar prasīt nekādas summas samaksu, kad tas atsakās no apdrošināšanas līguma.3. Piegādātājs nevar prasīt patērētājam maksāt nekādas summas, pamatojoties uz 1. punktu, ja vien tas nevar pierādīt, ka patērētājs bija pietiekami informēts par maksājamo summu atbilstīgi 3. panta 1. punkta 3. daļas a) apakšpunktam. Tomēr viņš nekādā ziņā nevar prasīt šādu maksājumu, ja viņš bez patērētāja iepriekšēja lūguma ir uzsācis līguma izpildi pirms 6. panta 1. punktā paredzētā atteikuma termiņa beigām.4. Piegādātājs bez nepamatotas kavēšanās un ne vēlāk kā 30 kalendāra dienās atmaksā patērētājam jebkuras summas, ko viņš ir no tā saņēmis saskaņā ar distances līgumu, izņemot 1. punktā minēto summu. Šis termiņš sākas dienā, kurā piegādātājs saņem paziņojumu par atteikumu.5. Patērētājs bez nepamatotas kavēšanās un 30 kalendāra dienās atdod piegādātājam jebkuras summas un/vai īpašumu, ko viņš ir saņēmis no piegādātāja. Šis termiņš sākas no dienas, kurā patērētājs nosūta paziņojumu par atteikumu.8. pantsMaksājumi ar kartiDalībvalstis nodrošina vajadzīgos pasākumus, lai patērētājs varētu:- lūgt maksājuma atcelšanu, ja saistībā ar distances līgumiem ir negodīgi izmantota viņa maksājumu karte,- negodīgas izmantošanas gadījumā saņemt atpakaļ samaksātās summas.9. pantsNevēlamie pakalpojumiNeierobežojot dalībvalstu noteikumus par distances līgumu automātisku atjaunošanu, ja šādi noteikumi atļauj automātisku atjaunošanu, dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai:- aizliegtu finanšu pakalpojumu sniegšanu patērētājam bez viņa iepriekšēja lūguma, ja šī sniegšana iekļauj tūlītēja vai atlikta maksājuma pieprasījumu,- atbrīvotu patērētāju no jebkurām saistībām nevēlamu pakalpojumu gadījumos, kad atbildes nesniegšana nav uzskatāma par piekrišanu.10. pantsNevēlamas komunikācijas1. Lai izmantotu šādas informācijas pārraides tehnoloģijas, piegādātājam ir nepieciešama patērētāja iepriekšēja piekrišana:a) automātiskas zvanīšanas sistēmas (automātiskie atbildētāji);b) faksa aparāti.2. Dalībvalstis nodrošina, ka distances saziņas līdzekļus, izņemot tos, kuri minēti 1. punktā, ja tie dod iespēju individuālai saziņai:a) neļauj izmantot, ja vien nav iegūta attiecīgo patērētāju piekrišana, vaib) drīkst izmantot tikai tad, ja patērētājs nav izteicis skaidri redzamus iebildumus.3. Pasākumi, kas minēti 1. un 2. punktā, nerada izmaksas patērētājiem.11. pantsSankcijasDalībvalstis nosaka atbilstošas sankcijas, kad piegādātājs nevar izpildīt valstu likumdošanas aktus, kas pieņemti, ievērojot šo direktīvu.Šajā nolūkā tās var jo īpaši noteikt, ka patērētājs drīkst atcelt līgumu jebkurā laikā, bez maksas un bez līgumsoda.Tādām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.12. pantsŠīs direktīvas noteikumu obligātais raksturs1. Patērētāji nevar atteikties no tiesībām, kādas viņiem piešķir šī direktīva.2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka patērētājs nezaudē šīs direktīvas piešķirto aizsardzību tādēļ, ka par līgumam piemērojamu likumu ir izvēlēts tās valsts likums, kas nav dalībvalsts, ja līgumam ir cieša saistība ar vienas vai vairāku dalībvalstu teritorijām.13. pantsTiesiskā un administratīvā pārsūdzība1. Dalībvalstis nodrošina pienācīgus un efektīvus līdzekļus, lai nodrošinātu šīs direktīvas prasību izpildi patērētāju interesēs.2. Šā panta 1. punktā minētie līdzekļi iekļauj noteikumus, kas paredz, ka viena vai vairākas no turpmāk minētajām iestādēm, kā paredzēts attiecīgās valsts tiesību aktos, saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem var iesniegt prasību tiesā vai kompetentās pārvaldības iestādēs, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti attiecīgās valsts likumdošanas akti šīs direktīvas īstenošanai:a) valsts iestādes vai to pārstāvji;b) patērētājorganizācijas, kurām ir likumīgas intereses patērētāju aizsardzībā;c) profesionālas organizācijas, kurām ir likumīgas intereses rīkoties.3. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka distances saziņas līdzekļu operatori un piegādātāji izbeidz praksi, kas ir pasludināta kā šai direktīvai pretrunā esoša, pamatojoties uz tiem paziņotu tiesas nolēmumu, administratīvu lēmumu vai uzraudzības iestādes izdotu lēmumu, ja attiecīgie operatori vai piegādātāji var šādi rīkoties.14. pantsĀrpustiesas pārsūdzība1. Dalībvalstis veicina atbilstošu un efektīvu ārpustiesas sūdzību un pārsūdzību procedūru izveidi vai izstrādi patērētāju strīdu risināšanai saistībā ar finanšu pakalpojumiem, ko sniedz no attāluma.2. Dalībvalstis jo īpaši veicina iestādes, kas atbild par strīdu ārpustiesas risināšanu, sadarboties pārrobežu strīdu risināšanā saistībā ar finanšu pakalpojumiem, kas sniegti no attāluma.15. pantsPierādīšanas pienākumsNeierobežojot 7. panta 3. punktu, dalībvalstis var noteikt, ka pierādīšanas pienākumu attiecībā uz piegādātāja pienākumu informēt patērētāju un patērētāja piekrišanu līguma noslēgšanai un, ja vajadzīgs, tā izpildi, var uzlikt piegādātājam.Jebkurš noteikums, kas paredzētu pierādīšanas pienākuma attiecībā uz to, ka piegādātājs pilda visas vai daļu savu saistību, kas tam jāpilda, ievērojot šo direktīvu, uzlikšanu patērētājam, būtu netaisnīgs noteikums Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvas 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos [12] nozīmē.16. pantsPārejas posma pasākumiDalībvalstis var piemērot šai direktīvai atbilstīgas valsts tiesību normas piegādātājiem, kas reģistrēti dalībvalstī, kura vēl nav pārņēmusi šo direktīvu un kuras likumos nav saistību, kas atbilstu šajā direktīvā noteiktajām saistībām.17. pantsDirektīva 90/619/EKDirektīvas 90/619/EEK 15. panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"1. Katra dalībvalsts paredz, ka apdrošinājuma ņēmējam, kurš noslēdz atsevišķu dzīvības apdrošināšanas līgumu, ir 30 kalendāra dienu termiņš no brīža, kad viņš ir informēts par līguma noslēgšanu, kurā viņš var atcelt līgumu."18. pantsDirektīva 97/7/EKDirektīvu 97/7/EK groza šādi:1. Direktīvas 3. panta 1. punkta pirmo ievilkumu aizstāj ar šādu ievilkumu:"— saistībā ar jebkuru finanšu pakalpojumu, uz kuru attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/65/EK (2002. gada 23. septembris) par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK [13]2. Svītro II pielikumu.19. pantsDirektīva 98/27/EKDirektīvas 98/27/EK pielikumam pievieno šādu punktu:"11. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/65/EK (2002. gada 23. septembris) par patēriņa finanšu pakalpojumu tālpārdošanu un grozījumiem Padomes Direktīvā 90/619/EEK un Direktīvās 97/7/EK un 98/27/EK [14]."20. pantsPārskatīšana1. Pēc šīs direktīvas ieviešanas Komisija pārbauda iekšējā finanšu pakalpojumu tirgus darbību attiecībā uz šādu pakalpojumu laišanu tirgū. Tai jācenšas analizēt un sīki izklāstīt grūtības, ar kādām var sastapties gan patērētāji, gan piegādātāji un kuru pamatā ir jo īpaši atšķirības valstu likumdošanas aktos attiecībā uz informāciju un atteikuma tiesībām.2. Ne vēlāk kā 2006. gada 9. aprīlī Komisija ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par problēmām, kādas pastāv gan patērētājiem, gan piegādātājiem, cenšoties pirkt un pārdot finanšu pakalpojumus, un vajadzības gadījumā iesniedz priekšlikumus informācijas un atteikuma tiesību noteikumu saskaņošanai Kopienas tiesību aktos par finanšu pakalpojumiem un/vai tiem, kas aplūkoti 3. pantā.21. pantsPārņemšana1. Ne vēlāk kā 2004. gada 9. oktobrī dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis Komisijai dara zināmus galveno noteikumu tekstus, kas iekļauti tiesību aktos, ko tās pieņēmušas jomā, uz ko attiecas šī direktīva, kopā ar tabulu, kas norāda to, kā šīs direktīvas noteikumi atbilst valstu pieņemtajiem likumdošanas aktiem.22. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.23. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 23. septembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Fischer Boel[1] OV C 385, 11.12.1998., 10. lpp. unOV C 177 E, 27.6.2000., 21. lpp.[2] OV C 169, 16.6.1999., 43. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1999. gada 5. maija Atzinums (OV C 279, 1.10.1999., 207. lpp.), Padomes 2001. gada 19. decembra kopējā nostāja (OV C 58 E, 5.3.2002., 32. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 14. maija Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2002. gada 26. jūnija Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.[5] OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp.[6] OV L 144, 4.6.1997., 19. lpp.[7] OV L 166, 11.6.1998., 51. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2000/31/EK (OV L 178, 17.7.2001., 1. lpp.).[8] OV L 330, 29.11.1990., 50. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/96/EEK (OV L 360, 9.12.1992., 1. lpp.).[9] OV L 135, 31.5.1994., 5. lpp.[10] OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.[11] OV L 280, 29.10.1994., 83. lpp.[12] OV L 95, 21.4.1993., 29. lpp.[13] OV L 271, 9.10.2002., 16. lpp.".[14] OV L 271, 9.10.2002., 16. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/50/EK (1997. gada 6. oktobris), ar ko groza Direktīvu 93/16/EEK, lai atvieglotu ārstu brīvu pārvietošanos un viņu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0050

Oficiālais Vēstnesis L 291 , 24/10/1997 Lpp. 0035 - 0037

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/50/EK(1997. gada 6. oktobris),ar ko groza Direktīvu 93/16/EEK, lai atvieglotu ārstu brīvu pārvietošanos un viņu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49. pantu, 57. panta 1. punktu un 2. punkta pirmo un trešo teikumu un 66. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],pēc apspriešanās ar Ekonomikas un sociālo jautājumu komiteju [2],rīkojoties saskaņā ar Līguma [3] 189.b pantā noteikto procedūru, ņemot vērā kopīgo dokumentu, ko 1997. gada 28. maijā apstiprinājusi Samierināšanas komiteja,tā kā ir jāievieš atbilstīgas procedūras Direktīvas 93/16/EEK [4] 5. panta 3. punkta, 7. panta 2. punkta, 26. panta un 27. panta atjaunināšanai, lai ņemtu vērā biežās pārmaiņas mācībās medicīnas specialitātēs un to nosaukumos dažādās dalībvalstīs;tā kā šīs procedūras, kas noteiktas Padomes 1987. gada 13. jūlija Lēmumā 87/373/EEK, ar ko paredz Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanas kārtību [5], ļautu uzlabot Kopienas lēmumu pieņemšanas efektivitāti, lai būtu vieglāk efektīvi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus tiem medicīnas speciālistiem, kuru tiesības ir atkarīgas no minēto noteikumu atjaunināšanas;tā kā Lēmumā 87/373/EEK noteiktās procedūras tiks piemērotas, pamatojoties uz modus vivendi [6]attiecībā uz komitejas noteikto kārtību, kam piekritis Eiropas Parlaments, Padome un Komisija līdz laikam, kad saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību N panta 2. punktu tiks veikta Līgumu pārskatīšana;tā kā ir jāatjaunina 5. panta 3. punkts un 7. panta 2. punkts attiecībā uz medicīnas specialitātēm, ja un kad tās atzīst divas vai vairākas dalībvalstis, un ir jāpievieno šīs dalībvalstis attiecīgajiem specialitāšu sarakstiem, ja un kad mācības šajās dalībvalstīs atbilst obligātajām prasībām, kas noteiktas Direktīvā 93/16/EEK;tā kā minētās direktīvas 26. un 27. pantā ir jānosaka mācību kursu obligātais ilgums specialitātēm, kad kursi tiek ieviesti, un ir jāatjaunina citi, ja un kad tas ir vajadzīgs;tā kā Komisija, palīdzot Sabiedrības veselības aprūpes vecāko amatpersonu komitejai, kurai ar Lēmumu 75/365/EEK [7] ir noteikts padomdevējas statuss, var izdarīt vajadzīgās izmaiņas 5. panta 3. punktā un 7. panta 2. punktā;tā kā ir lietderīgi, lai, palīdzot Komisijai izdarīt šīs izmaiņas 26. un 27. pantā, minētā komiteja darbotos kā pārvaldības komiteja;tā kā Medicīnas mācību padomdevēja komiteja, kas izveidota Komisijā saskaņā ar Lēmumu 75/364/EEK [8], paziņo Komisijai un dalībvalstīm savu atzinumu un ieteikumus saistībā ar Direktīvas 93/16/EEK piemērošanu;tā kā attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem, kuriem ir trešās valstīs piešķirta kvalifikācija, nozaru direktīvu piemērošanas kontekstā būtu jāpievēršas attiecīgiem jautājumiem saskaņā ar augstākās izglītības diplomu, kas piešķirti, beidzot profesionālo izglītību un mācības, atzīšanas vispārējo sistēmu,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīva 93/16/EEK tiek grozīta šādi:1. Direktīvas 5. pantu papildina ar šādu 4. punktu:"4. Nosaukumu sarakstu 3. punktā groza saskaņā ar 44.a panta 2. punktā noteikto kārtību."2. Direktīvas 7. pantu papildina ar šādu 3. punktu:"3. Nosaukumu sarakstu 2. punktā groza saskaņā ar 44.a panta 2. punktā noteikto kārtību."3. Direktīvas 26. un 27. pantu papildina ar šādu daļu:"Šajā pantā minēto specializēto mācību kursu obligātā ilguma sarakstu groza saskaņā ar 44.a panta 3. punktā noteikto kārtību."4. Papildina ar šādu pantu:"44.a pants1. Ja ir jāievēro šajā pantā noteiktā kārtība, Komisijai palīdz Veselības aizsardzības vecāko amatpersonu komiteja, kas izveidota ar Lēmumu 75/365/EEK [9].2. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komisija par projektu sniedz savu atzinumu termiņā, ko var noteikt priekšsēdētājs atbilstīgi jautājuma steidzamībai, vajadzības gadījumā balsojot.Atzinumu protokolē; turklāt katrai dalībvalstij ir tiesības lūgt atzīmēt protokolā savu nostāju.Komisija rūpīgi iepazīstas ar komitejas iesniegto atzinumu. Tā informē komiteju, kā atzinums ir ņemts vērā.3. Komisijas pārstāvis iesniedz komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja par projektu sniedz savu atzinumu termiņā, ko var noteikt priekšsēdētājs atbilstīgi jautājuma steidzamībai. Atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kā noteikts Līguma 148. panta 2. punktā par lēmumiem, kas Padomei ir jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis vērtē, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.Komisija pieņem pasākumus, ko piemēro tūlīt. Tomēr, ja šie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu, tos Komisija tūlīt paziņo Padomei.Šādā gadījumā:a) Komisija atliek pasākumu piemērošanu, par ko tā pieņēmusi lēmumu, uz diviem mēnešiem no šādas paziņošanas dienas;b) Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, var pieņemt atšķirīgu lēmumu a) punktā minētajā termiņā."2. pantsŠī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 6. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Poos[1] OV C 389, 31.12.1994., 19. lpp. un OV C 28, 1.2.1996., 7. lpp.[2] OV C 133, 31.5.1995., 10. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 29. jūnija atzinums (OV C 183, 17.7.1995., 24. lpp.), Padomes 1996. gada 18 jūnija kopējā nostāja (OV C 248, 26.8.1996., 71. lpp.)un Eiropas Parlamenta 1996. gada 22. oktobra lēmums (OV C 347, 18.11.1996., 31. lpp.). Eiropas Parlamenta 1997. gada 17. jūlija lēmums. Padomes 1997. gada 24. jūlija lēmums.[4] OV L 165, 7.7.1993., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[5] OV L 197, 18.7.1987., 33. lpp.[6] OV C 102, 4.4.1996., 1. lpp.[7] OV L 167, 30.6.1975., 19. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 80/157/EEK (OV L 33, 11.2.1980., 15. lpp.).[8] OV L 167, 30.6.1975., 17. lpp.[9] OV L 167, 30.6.1975., 19. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 80/157/EEK (OV L 33, 11.2.1980., 15. lpp.).--------------------------------------------------Komisijas paziņojumsRe recital 7b (jauns)Komisija uzsver, ka vajadzība iedibināt ārpus Eiropas Savienības ārstiem piešķirto diplomu līdzvērtību ir viens no svarīgajiem uzdevumiem, kas ir jārisina.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 98/94/EK (1998. gada 14. decembris), kas groza Direktīvu 94/4/EK un pagarina pagaidu izņēmuma statusu, ko piemēro Austrijai un Vācijai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0094

Oficiālais Vēstnesis L 358 , 31/12/1998 Lpp. 0105 - 0106

		Padomes Direktīva 98/94/EK(1998. gada 14. decembris),kas groza Direktīvu 94/4/EK un pagarina pagaidu izņēmuma statusu, ko piemēro Austrijai un VācijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ar Direktīvas 94/4/EK [4] 3. panta 2. punktu Vācijas Federatīvajai Republikai un Austrijas Republikai līdz 1997. gada 31. decembrim tika piešķirts pagaidu izņēmuma statuss, pamatojoties uz ko tika piešķirts atbrīvojums ne mazāk kā ECU 75 apjomā precēm, ko ieved ceļotāji, kuri iebrauc Vācijas vai Austrijas teritorijā, šķērsojot sauszemes robežu, kas minētās dalībvalstis savieno ar valstīm, kuras nav Kopienas vai EBTA dalībvalstis, vai kuri no tādām valstīm ierodas ar piekrastes kuģošanas līdzekļiem;tā kā ir apsvērtas saimnieciskās grūtības, ko varētu radīt apjoms, kādā piemēro atlaides ceļotājiem, kuri ieved preces Kopienā iepriekš aprakstītajos apstākļos;tā kā savās 1997. gada 24. jūnija un 23. jūlija vēstulēs Vācijas Federatīvā Republika un Austrijas Republika lūdza pagarināt izņēmuma statusu, kas tām piešķirts ar Direktīvas 94/4/EK 3. panta 2. punktu; tā kā minēto dalībvalstu lūgumu pamato fakts, ka saimnieciskās grūtības, kas bija par iemeslu Direktīvu 94/4/EK un 94/75/EK pieņemšanai, turpinās un dažos gadījumos pat ir saasinājušās;tā kā būtu jāņem vērā abu minēto dalībvalstu aprakstītais stāvoklis;tā kā, pagarinot izņēmuma statusu, vienlaikus tomēr jānosaka arī termiņš, kādā Vācijā un Austrijā piemērotos atbrīvojumus pieskaņot citās dalībvalstīs attiecīgajā laikā piemērotiem atbrīvojumiem, kā arī no 1999. gada 1. janvāra jāpalielina abās dalībvalstīs piemērotais ierobežojums, lai novērstu konkurences traucējumus, un abām dalībvalstīm jāuzņemas saistības pakāpeniski un vienoti turpināt palielināt minēto ierobežojumu, lai tas līdz 2003. gada 1. janvārim atbilstu pārējā Kopienā piemērotajam ierobežojumam,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. "2. Atkāpjoties no 1. punkta, Vācijas Federatīvajai Republikai un Austrijas Republikai ir atļauts veikt vajadzīgos pasākumus, lai vēlākais līdz 2003. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības attiecībā uz precēm, ko ieved ceļotāji, kuri iebrauc Vācijas vai Austrijas teritorijā, šķērsojot sauszemes robežu, kas savieno Vāciju vai Austriju ar valstīm, kuras nav Kopienas vai EBTA dalībvalstis, vai kuri ierodas no minētajām valstīm ar piekrastes kuģošanas līdzekļiem."2. "No 1999. gada 1. janvāra precēm, ko ieved ceļotāji atbilstīgi šā punkta iepriekšējai daļai, abas minētās dalībvalstis tomēr piemēro atbrīvojumu, kas nav mazāks par ECU 100. Minētās dalībvalstis savstarpēji saskaņoti un pakāpeniski palielina minēto summu, lai attiecīgajām ievedprecēm piemērotais ierobežojums vēlākais no 2003. gada 1. janvāra atbilstu Kopienā piemērotajam ierobežojumam."2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1999. gada 1. janvārim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šādus aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 14. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Molterer[1] OV C 273, 2.9.1998., 8. lpp.[2] Atzinums sniegts 1998. gada 3. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] Atzinums sniegts 1998. gada 15. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 60, 3.3.1994., 14. lpp. Direktīva grozīta ar Direktīvu 94/75/EK (OV L 365, 31.12.1994., 52. lpp.).--------------------------------------------------