title: Padomes Direktīva 2008/73/EK ( 2008. gada 15. jūlijs), ar ko vienkāršo informācijas norādīšanas un publicēšanas procedūras veterinārijas un zootehnikas jomā un groza Direktīvas 64/432/EEK, 77/504/EEK, 88/407/EEK, 88/661/EEK, 89/361/EEK, 89/556/EEK, 90/426/EEK, 90/427/EEK, 90/428/EEK, 90/429/EEK, 90/539/EEK, 91/68/EEK, 91/496/EEK, 92/35/EEK, 92/65/EEK, 92/66/EEK, 92/119/EEK, 94/28/EK, 2000/75/EK, Lēmumu 2000/258/EK un Direktīvas 2001/89/EK, 2002/60/EK un 2005/94/EK (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               14.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 219/40

      PADOMES DIREKTĪVA 2008/73/EK
   (2008. gada 15. jūlijs),
   ar ko vienkāršo informācijas norādīšanas un publicēšanas procedūras veterinārijas un zootehnikas jomā un groza Direktīvas 64/432/EEK, 77/504/EEK, 88/407/EEK, 88/661/EEK, 89/361/EEK, 89/556/EEK, 90/426/EEK, 90/427/EEK, 90/428/EEK, 90/429/EEK, 90/539/EEK, 91/68/EEK, 91/496/EEK, 92/35/EEK, 92/65/EEK, 92/66/EEK, 92/119/EEK, 94/28/EK, 2000/75/EK, Lēmumu 2000/258/EK un Direktīvas 2001/89/EK, 2002/60/EK un 2005/94/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Kopienas tiesību aktos veterinārajā jomā paredzēts, ka liellopu, cūku, kazu un aitu savākšanas punktiem, zirgu savākšanas centriem, šo dzīvnieku tirgotājiem, mājputnu audzētavām, spermas savākšanas vai glabāšanas centriem, embriju ieguves brigādēm, dažām iestādēm, institūtiem un centriem (“dzīvnieku veselības iestādes”) ir jāizpilda konkrēti nosacījumi un jāsaņem dalībvalstu oficiāls apstiprinājums Kopienas iekšējai tirdzniecībai ar dzīviem dzīvniekiem un to produktiem, it īpaši ar dzīvnieku ģenētisko materiālu, proti, spermu, olšūnām un embrijiem.

               (2)

               Kopienas tiesību aktos ir paredzētas dažādas procedūras, lai reģistrētu, apkopotu sarakstos, atjauninātu, nosūtītu un publicētu informāciju par minētajām dzīvnieku veselības iestādēm. Tomēr procedūru atšķirību dēļ informācijas norādīšana un atjaunināšana ir sarežģīta, un kompetentajiem kontroles dienestiem un attiecīgajiem dalībniekiem ir ļoti grūti praktiski izmantot minētos sarakstus.

               (3)

               Tādēļ procedūras ir jāsaskaņo un jānodrošina sistemātiskāki, saskaņotāki un vienotāki noteikumi, ņemot vērā piecus svarīgākos procedūras elementus, t. i., reģistrāciju sarakstos, sarakstu apkopošanu, atjaunināšanu, nosūtīšanu un publicēšanu.

               (4)

               Turklāt dalībvalstīm, nevis Komisijai, būtu jāatbild par sarakstu izveidi, jo dalībvalstis pārbauda, vai dažādās dzīvnieku veselības iestādes pilda nosacījumus, kas tām jāizpilda, lai tās varētu iekļaut sarakstā.

               (5)

               Tādēļ dalībvalstīm jāizveido un regulāri jāatjaunina attiecīgo dzīvnieku veselības iestāžu saraksti un jādara tie pieejami pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai. Lai saskaņotu minēto sarakstu paraugus un metodes, kā panākt vienkāršu piekļuvi atjauninātiem Kopienas sarakstiem, komitoloģijas procedūrā jāizveido kopīgi kritēriji.

               (6)

               Kopienas noteikumu skaidrības un konsekvences labad jaunā procedūra jāpiemēro arī zootehnikas jomā, it īpaši audzētāju apvienībām, kuras ir atzītas ciltsgrāmatu uzturēšanai vai izveidei dalībvalstīs, un informācijai, kas dalībvalstīm jāsniedz par zirgu sacensībām saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/428/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem, kas paredzēti sacensībām, un par piedalīšanās nosacījumiem sacensībās (1).

               (7)

               Līdzīgi kā ar noteikumiem, ko piemēro Kopienas iekšējā tirdzniecībā, arī spermas, olšūnu un embriju importu regulē tā, lai trešo valstu izcelsmes dzīvnieku veselības iestādēm izpildītu dažus nosacījumus, kas dzīvnieku veselības apdraudējumus samazina līdz minimumam. Tādēļ tādu ģenētisku materiālu importu Kopienā var atļaut tikai no spermas savākšanas vai glabāšanas centriem un embriju ieguves brigādēm vai sagatavošanas grupām, ko attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes oficiāli apstiprinājušas eksportam Kopienā atbilstoši Kopienas prasībām un vajadzības gadījumā pēc Kopienas veterinārās pārbaudes.

               (8)

               Pašlaik, kad veido dzīvnieku veselības iestāžu sarakstus un tos atjaunina, atkarībā no ģenētiskā materiāla veida un attiecīgās sugas piemēro dažādas procedūras, kuras var būt gan lēmumi, kas pieņemti komitoloģijas procedūrā saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (2), gan arī vienkārša apspriešanās ar dalībvalstīm.

               (9)

               Tas, ka dažādas procedūras pastāv vienlaikus, var radīt apjukumu un neskaidrības trešo valstu administratīvajiem darbiniekiem, lauksaimniecības nozarei un tirdzniecības dalībniekiem. Tā kā trešām valstīm ir jāpārbauda nosacījumi, kas dažādajām dzīvnieku veselības iestādēm jāpilda, lai tās iekļautu sarakstā ar iestādēm, kas apstiprinātas eksportam Kopienā atbilstoši Kopienas prasībām, pašreizējais tiesiskais regulējums minēto iestāžu apstiprināšanai ir jāsaskaņo un jāvienkāršo, lai par sarakstu izveidi un atjaunināšanu būtu atbildīgas trešās valstis, nevis Komisija. Ir būtiski pārliecināties, lai dzīvnieku veselības garantiju līmenis, ko nodrošina attiecīgā trešā valsts, netiktu ietekmēts. Vienkāršošanas pasākumi neskar Komisijas tiesības vajadzības gadījumā pieņemt aizsargpasākumus.

               (10)

               Tādēļ dažādās patlaban piemērotās procedūras jāizstāj ar procedūru, kuru piemērojot imports Kopienā atļauts tikai no trešām valstīm, kurās kompetentās iestādes veido sarakstus, tos atjaunina un dara zināmus Komisijai. Komisijai jāinformē dalībvalstis par sarakstiem un jādara tie pieejami sabiedrības informēšanai. Gadījumā, ja trešo valstu paziņotie saraksti rada bažas, ir jāpieņem drošības pasākumi saskaņā ar Padomes Direktīvu 97/78/EK (1997. gada 18. decembris), ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (3).

               (11)

               Kopienas tiesību aktu skaidrības un konsekvences labad minētā procedūra jāpiemēro arī trešo valstu iestādēm, kas apstiprinātas liellopu, aitu, kazu vai zirgu ciltsgrāmatu uzturēšanai atbilstoši Kopienas tiesību aktiem zootehnikas jomā.

               (12)

               Padomes Direktīva 91/496/EEK (1991. gada 15. jūlijs), ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm (4), paredz, ka gadījumos, kad no trešām valstīm ievestie dzīvnieki tiek izvietoti karantīnas centrā Kopienas teritorijā, šim karantīnas centram ir jābūt apstiprinātam, bet karantīnas centru sarakstam publicētam Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Kopienas noteikumu skaidrības un saskaņotības labad vienkāršota procedūra būtu jāpiemēro, arī atjauninot dalībvalstu karantīnas centru sarakstu.

               (13)

               Veterinārijas jomā Komisija atbild par tādu sarakstu izveidi un atjaunināšanu, kuros norādītas apstiprinātas valsts references laboratorijas un citas apstiprinātas laboratorijas un kuru pamatā ir dalībvalstu sniegtā informācija.

               (14)

               Saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem minētos sarakstus groza pēc dalībvalstu pieprasījuma un lēmuma pieņemšanas komitoloģijas procedūrā atbilstoši Lēmumam 1999/468/EK vai Padomei pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               (15)

               Tomēr šādu sarakstu grozījumi bieži vien ir formāli, piemēram, tiek mainīta valsts references laboratoriju vai citu apstiprināto laboratoriju kontaktinformācija.

               (16)

               Pašreizējā praksē periodiski atjaunina laboratoriju sarakstus, lai samazinātu lēmumu skaitu, kas jāpieņem Komisijai. Tomēr šī prakse negarantē, ka sarakstus atjaunina ātri. Tādēļ var tikt apdraudēts valsts references laboratoriju un citu apstiprinātu laboratoriju juridiskais statuss.

               (17)

               Tā kā dalībvalstis izraugās valsts references laboratorijas un sniedz visu vajadzīgo un aktuālo informāciju, par šo laboratoriju sarakstu izveidi būtu jāatbild dalībvalstīm, nevis Komisijai. Tāpat dalībvalstīm būtu jāatbild par citu apstiprinātu laboratoriju izveidi.

               (18)

               Tādēļ dalībvalstīm jāizveido un regulāri jāatjaunina attiecīgo valsts references laboratoriju un citu apstiprināto laboratoriju saraksti un jādara tie pieejami pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai. Lai saskaņotu minēto sarakstu paraugus un metodes, kā panākt vienkāršu piekļuvi atjauninātiem Kopienas sarakstiem, komitoloģijas procedūrā jāizveido kopīgi kritēriji.

               (19)

               Tomēr gadījumos, kad sarakstos minētas trešo valstu apstiprinātās laboratorijas, Komisijai arī turpmāk jāatbild par šādu laboratoriju sarakstu izveidi un publicēšanu.

               (20)

               Lai novērstu traucējumus, kas saistīti ar pieteikumiem, ko dalībvalstis iesniegušas, lai apstiprinātu laboratorijas atbilstoši Padomes Lēmumam 2000/258/EK (2000. gada 20. marts), ar ko tiek izraudzīta īpaša iestāde, kas atbildīga par tādu kritēriju noteikšanu, kas vajadzīgi, lai standartizētu seroloģiskos testus trakumsērgas vakcīnu efektivitātes pārraudzīšanai (5), šajā direktīvā jāparedz pārejas pasākumi.

               (21)

               Padomes Direktīvas 64/432/EEK (1964. gada 26. jūnijs) par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā (6), 6. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka liellopiem vaislai un rūpnieciskai izmantošanai, kas paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai, ir jābūt no ganāmpulka, kas ir oficiāli brīvs no tuberkulozes, bet par dzīvniekiem, kas ir vecāki par sešām nedēļām, ir jākonstatē negatīva reakcija intradermālajā tuberkulīna testā, ko veic 30 dienas pirms tam, kad dzīvnieks atstāj izcelsmes ganāmpulku. Tradicionālās lauksaimniecības un tirdzniecības dēļ dažām dalībvalstīm ir grūtības ievērot minēto prasību attiecībā uz testiem, kas veicami pirms dzīvnieku pārvietošanas. Tādēļ jāparedz iespēja veikt intradermālo tuberkulīna testu vietā, kas nav izcelsmes saimniecība, un šī vieta jānosaka saskaņā ar komitoloģijas procedūru.

               (22)

               Turklāt, lai ātri varētu ņemt vērā jaunus zinātnes sasniegumus, daži Direktīvas 64/432/EEK pielikumi, kam ir vienīgi tehniska nozīme, piemēram, pielikumi saistībā ar dzīvnieku veselības pārbaudēm, to slimību saraksti, par kurām obligāti jāpaziņo, vai dzīvnieku veselības sertifikātu saraksti, būtu jāgroza, izmantojot komitoloģijas procedūru. Tomēr pielikumus, kuros nosaka sīki izstrādātus noteikumus par no slimības brīvu statusu, kas var ietekmēt tirdzniecību Kopienas iekšienē, būtu jāļauj grozīt vienīgi Padomei.

               (23)

               Ģenētisku materiālu iegūšanas jomā jau kopš pagājušā gadsimta deviņdesmito gadu sākuma vērojama tehnoloģiju un zinātnes attīstība. Padomes Direktīva 92/65/EEK (1992. gada 13. jūlijs), ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (7), nav papildināta, lai ņemtu vērā šo attīstību un jaunos Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) standartus. Tādēļ būtu lietderīgi grozīt minēto direktīvu un iekļaut tās darbības jomā noteikumus attiecībā uz tādu ģenētisku materiālu tirdzniecību un importu, kas iegūti no dzīvniekiem, izņemot aitas, kazas, zirgus un cūkas. Pēc tam, līdz sīkāk izstrādātu saskaņotu noteikumu pieņemšanai šajā jomā, dalībvalstīm vajadzētu ļaut piemērot valsts noteikumus. Tāpat, līdz sīki izstrādātu saskaņotu noteikumu pieņemšanai attiecībā uz minētās direktīvas darbības jomā ietilpstošo dzīvnieku tirdzniecību un importu, dalībvalstīm vajadzētu ļaut piemērot valstu noteikumus.

               (24)

               Padomei saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (8) būtu jāmudina dalībvalstis savās un Kopienas interesēs izveidot tabulas, kurās iespēju robežās būs izklāstīta direktīvas un transponēšanas pasākumu atbilsme, un darīt tās pieejamas sabiedrībai.

               (25)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Padomes Direktīvas 64/432/EEK, 77/504/EEK (9), 88/407/EEK (10), 88/661/EEK (11), 89/361/EEK (12), 89/556/EEK (13), 90/426/EEK (14), 90/427/EEK (15), 90/428/EEK, 90/429/EEK (16), 90/539/EEK (17), 91/68/EEK (18), 91/496/EEK, 92/35/EEK (19), 92/65/EEK, 92/66/EEK (20), 92/119/EEK (21) un 94/28/EK (22), 2000/75/EK (23), Lēmums 2000/258/EK, Padomes Direktīvas 2001/89/EK (24), 2002/60/EK (25) un 2005/94/EK (26),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi Direktīvā 64/432/EEK
   Direktīvu 64/432/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:
               “ir jābūt no ganāmpulka, kas ir oficiāli brīvs no tuberkulozes, un dzīvniekiem, kuri ir vecāki par sešām nedēļām, ir bijusi negatīva reakcija uz intradermālo tuberkulīna testu, kas veikts saskaņā ar B pielikuma 2.2. punkta noteikumiem 30 dienu laikā pirms izcelsmes ganāmpulka atstāšanas vai vietā un apstākļos, kas jānosaka saskaņā ar 17. pantā izklāstīto procedūru.”;

               2)

               iekļauj šādu 6.a pantu:
               “6.a pants
               Dalībvalstis izraugās valsts institūtus, valsts references laboratorijas vai oficiālos institūtus, kuri atbild par to diagnozes standartu un metožu saskaņošanu, kas minēti A līdz D pielikumā. Tās atjaunina minēto iestāžu sarakstus un dara tos pieejamus pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               Minēto valsts institūtu, valsts references laboratoriju un oficiālo institūtu uzdevumi un pienākumi ir aprakstīti B un C pielikumā un D pielikuma II nodaļā.
               Saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               3)

               direktīvas 11. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “3.   Kompetentā iestāde piešķir apstiprinājuma numuru katram apstiprinātam savākšanas centram. Savākšanas centru apstiprinājumu var ierobežot, to piešķirot konkrētai sugai vai dzīvniekiem vaislai un audzēšanai vai nokaušanai paredzētiem dzīvniekiem.
               Kompetentā iestāde izveido un regulāri atjaunina sarakstu, kurā iekļauti apstiprinātie savākšanas centri ar to apstiprinājuma numuriem, un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.”;

               4)

               direktīvas 13. pantu papildina ar šādiem punktiem:
               “5.   Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar apstiprinātajiem tirgotājiem un to apstiprinājuma numuriem, un reģistrētajām telpām, ko tirgotāji izmanto savā uzņēmējdarbībā, un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               6.   Saskaņā ar 17. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus 5. punkta vienādai piemērošanai.”;

               5)

               direktīvas 16. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “16. pants
               Padome ar kvalificētu balsu vairākumu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, groza A un D pielikumu (I nodaļa), jo īpaši attiecībā uz to pielāgošanu tehnoloģiju un zinātnes sasniegumiem.
               Komisija groza B, C, D (II nodaļa), E un F pielikumu, ievērojot 17. pantā izklāstīto procedūru.”;

               6)

               direktīvas B pielikumu groza šādi:

                           a)

                           4.1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “4.1.   Uzdevumi un pienākumi
                           Valsts institūti, valsts references laboratorijas vai oficiālie institūti, kas izraudzīti saskaņā ar 6.a pantu, atbild attiecīgi par 2. un 3. punktā minēto tuberkulīnu vai reaģentu oficiālo testēšanu attiecīgajā dalībvalstī, lai nodrošinātu, ka visi minētie tuberkulīni un reaģenti atbilst attiecīgi 2.1. apakšpunktā un 3. punktā minētajiem standartiem.”;

                           b)

                           minētā pielikuma 4.2. punktu svītro;

               7)

               direktīvas C pielikumu groza šādi:

                           a)

                           4.1. punktā ievadteikumu aizstāj ar šādu teikumu:
                           “Saskaņā ar direktīvas 6.a pantu noteiktās valsts references laboratorijas ir atbildīgas par:”;

                           b)

                           pielikuma 4.2. punktu svītro;

               8)

               direktīvas D pielikuma II nodaļas A daļas 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

                           “2.

                           Valsts institūtiem, valsts references laboratorijām vai oficiāliem institūtiem, kas izraudzīti saskaņā ar 6.a pantu, lai koordinētu govju enzootiskās leikozes testu diagnožu standartus un metodes, ir jāatbild par laboratorijas standarta darba antigēna kalibrēšanu attiecībā pret oficiālo EK standartserumu (EI serums), ko piegādā Dānijas Tehniskās universitātes Valsts veterinārais institūts.

                           3.

                           Laboratorijā izmantojamie standarta antigēni vismaz reizi gadā ir jāiesniedz valsts institūtiem, valsts references laboratorijām vai oficiālajiem institūtiem, kas izraudzīti saskaņā ar 6.a pantu, lai šos antigēnus pārbaudītu attiecībā pret oficiālo EK standartserumu. Izņemot šādu standartizāciju, izmantojamo antigēnu var kalibrēt, izmantojot B daļā aprakstīto metodi.”

         2. pants
   Grozījumi Direktīvā 77/504/EEK
   Direktīvā 77/504/EEK iekļauj šādu pantu:

      “4.a pants
      1.   Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar direktīvas 1. panta b) punkta pirmajā ievilkumā minētajām apstiprinātajām iestādēm, kuras ir oficiāli atzītas, lai tās uzturētu un veidotu ciltsgrāmatas, un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
      2.   Saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”

   3. pants
   Grozījumi Direktīvā 88/407/EEK
   Direktīvu 88/407/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Visus spermas savākšanas vai glabāšanas centrus reģistrē, katram centram piešķirot veterinārās reģistrācijas numuru. Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina spermas savākšanas vai glabāšanas centru sarakstu ar to veterinārās reģistrācijas numuriem un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               3.   Saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               2)

               direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “9. pants
               1.   Dalībvalstis atļauj tikai tādas spermas importu, kura nosūtīta no glabāšanas centra vienā no trešām valstīm, kuras norādītas 8. pantā minētajā sarakstā, un par kuru attiecīgās trešās valsts kompetentā iestāde var garantēt, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:

                           a)

                           tas atbilst nosacījumiem:

                                       i)

                                       kas paredzēti A pielikuma I nodaļā spermas savākšanas vai glabāšanas centru apstiprināšanai;

                                       ii)

                                       kas saistīti ar minētā pielikuma II nodaļā paredzēto šādu centru pārraudzību;

                           b)

                           to ir oficiāli apstiprinājušas trešās valsts kompetentās iestādes eksportam uz Kopienu;

                           c)

                           tas atrodas centra veterinārārsta uzraudzībā;

                           d)

                           vismaz divreiz gadā to pārbauda attiecīgajā trešā valstī pilnvarots veterinārārsts.

                     2.   Sarakstu ar spermas savākšanas un glabāšanas centriem, kurus saskaņā ar šā panta 1. punktā minētajiem nosacījumiem apstiprinājusi trešās valsts kompetentā iestāde, kura norādīta 8. pantā minētajā sarakstā, un no kuriem uz Kopienu var nosūtīt spermu, paziņo Komisijai.
               Trešās valsts kompetentajai iestādei nekavējoties jāatsauc vai jāatceļ apstiprinājums spermas savākšanas vai glabāšanas centram, kas vairs neatbilst 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, un tūlīt jāinformē par to Komisija.
               Komisija sniedz dalībvalstīm visus jaunos un atjauninātos sarakstus, ko tā saņēmusi no trešās valsts kompetentās iestādes atbilstoši šim punktam, un dara tos pieejamus sabiedrībai informatīvos nolūkos.
               3.   Saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               3)

               direktīvas 12. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “12. pants
               Direktīvā 97/78/EK izklāstītos noteikumus piemēro konkrēti dalībvalstu veikto pārbaužu organizācijai un turpmākajiem pasākumiem, kā arī drošības pasākumiem, kas piemērojami saskaņā ar minētās direktīvas 22. pantā minēto procedūru.”

         4. pants
   Grozījumi Direktīvā 88/661/EEK
   Direktīvu 88/661/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               iekļauj šādu 4.a pantu:
               “4.a pants
               Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar apstiprinātajām iestādēm, kā minēts 1. panta c) punkta pirmajā ievilkumā, un dara to pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               Saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               2)

               iekļauj šādu pantu:
               “7.a pants
               Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar apstiprinātajām iestādēm, kā minēts 1. panta d) punkta pirmajā ievilkumā, un dara to pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               Saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”

         5. pants
   Grozījumi Direktīvā 89/361/EEK
   Direktīvas 89/361/EEK 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:

      “5. pants
      Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar apstiprinātajām iestādēm, kā minēts 2. panta b) punkta pirmajā ievilkumā, kuras ir oficiāli atzītas, lai uzturētu un veidotu ciltsgrāmatas, un kuras atbilst saskaņā ar 4. panta pirmo ievilkumu noteiktajiem kritērijiem, un dalībvalstis dara šo sarakstu pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
      Saskaņā ar 8. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”

   6. pants
   Grozījumi Direktīvā 89/556/EEK
   Direktīvu 89/556/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 5. panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:
               “2.   Katras attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde reģistrē embriju ieguves brigādes un katrai brigādei piešķir veterinārās reģistrācijas numuru.
               Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina embriju ieguves brigāžu sarakstu ar to veterinārās reģistrācijas numuni.”;

               2)

               direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “8. pants
               1.   Dalībvalstis atļauj tikai tādu embriju importu, kas nosūtīti no embriju ieguves brigādes vai sagatavošanas grupas vienā no trešām valstīm, kuras norādītas 7. pantā minētajā sarakstā, un par kuru attiecīgās trešās valsts kompetentā iestāde var garantēt, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:

                           a)

                           tā atbilst nosacījumiem:

                                       i)

                                       kas jāievēro, lai saņemtu embriju ieguves brigādes un embriju sagatavošanas grupas apstiprinājumu, un kas aprakstīti A pielikuma I nodaļā;

                                       ii)

                                       kas attiecas uz minēto brigāžu darbu, iegūstot embrijus, tos apstrādājot, uzglabājot un pārvadājot, kā aprakstīts minētā pielikuma II nodaļā;

                           b)

                           to ir oficiāli apstiprinājušas trešās valsts kompetentās iestādes eksportam uz Kopienu;

                           c)

                           vismaz divreiz gadā to pārbauda attiecīgajā trešā valstī pilnvarots veterinārārsts.

                     2.   Sarakstu ar embriju ieguves brigādēm vai sagatavošanas grupām, kuras saskaņā ar šā panta 1. punktā minētajiem nosacījumiem apstiprinājusi trešās valsts kompetentā iestāde, kura norādīta 7. pantā minētajā sarakstā, un no kurām uz Kopienu var nosūtīt embrijus, paziņo Komisijai.
               Trešās valsts kompetentajai iestādei nekavējoties jāatsauc vai jāatceļ apstiprinājums embriju ieguves brigādei vai sagatavošanas grupai, kas vairs neatbilst 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, un tūlīt jāinformē par to Komisija.
               Komisija sniedz dalībvalstīm visus jaunos un atjauninātos sarakstus, ko tā saņēmusi no attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes atbilstoši šim punktam, un dara tos pieejamus sabiedrības informēšanai.
               3.   Saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               3)

               direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “11. pants
               Direktīvā 97/78/EK izklāstītos noteikumus piemēro konkrēti dalībvalstu veikto pārbaužu organizācijai un turpmākajiem pasākumiem, kā arī drošības pasākumiem, kas piemērojami saskaņā ar minētās direktīvas 22. pantā minēto procedūru.”

         7. pants
   Grozījumi Direktīvā 90/426/EEK
   Direktīvas 90/426/EEK 7. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

      “1.   Zirgu dzimtas dzīvnieki, cik drīz vien iespējams, jāpārved no izcelsmes saimniecības uz galamērķi tieši vai ar atestēta tirgus vai šķirošanas centra starpniecību, kas definēts kā “savākšanas centrs” Direktīvas 64/432/EEK 2. panta 2. punkta o) apakšpunktā, tādos transporta līdzekļos vai konteineros, kas ir regulāri tīrīti un dezinficēti ar dezinfekcijas līdzekli nosūtītājas dalībvalsts noteiktajos intervālos. Transporta līdzekļiem jābūt konstruētiem tā, lai transportējot no transportlīdzekļa nevar izkļūt zirgu dzimtas dzīvnieku mēsli, pakaiši vai barība. Jātransportē tā, lai varētu efektīvi aizsargāt zirgu dzimtas dzīvnieku veselību un labturību.”

   8. pants
   Grozījumi Direktīvā 90/427/EEK
   Direktīvas 90/427/EEK 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:

      “5. pants
      Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar apstiprinātajām iestādēm, kas uztur un veido ciltsgrāmatas, kā minēts 2. panta c) punkta pirmajā ievilkumā un kas ir apstiprinātas vai atzītas, pamatojoties uz 4. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktajiem kritērijiem, un dalībvalstis dara šo sarakstu pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
      Saskaņā ar 10. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”

   9. pants
   Grozījumi Direktīvā 90/428/EEK
   Direktīvas 90/428/EEK 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

      “2.   Tomēr:

                  —

                  saistības, kas minētas 3. pantā, organizējot pasākumus, neietekmē:

                              a)

                              sacensības, kas paredzētas šķirnes uzlabošanas nolūkā īpašā ciltsgrāmatā reģistrētiem zirgu dzimtas dzīvniekiem;

                              b)

                              reģionālas sacensības, lai atlasītu zirgu dzimtas dzīvniekus;

                              c)

                              vēsturiskus vai tradicionālus pasākumus.

                        Dalībvalstis, kas plāno izmantot šo iespēju, iepriekš par to paziņo pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai, pamatojot savu nodomu,

                  —

                  dalībvalstīm ir tiesības rezervēt katrām sacensībām vai sacensību veidam – ar oficiāli šim mērķim apstiprinātu vai atzītu institūciju starpniecību – konkrētu procentu no 1. punkta c) apakšpunktā minētās naudas balvas vai peļņas, lai garantētu ciltsdarba attīstību un uzlabošanu.
                  No 1993. gada apjoms nedrīkst pārsniegt 20 %.
                  Šo fondu sadalījuma kritērijus attiecīgajā dalībvalstī dara pieejamus pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.”

   10. pants
   Grozījumi Direktīvā 90/429/EEK
   Direktīvu 90/429/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Visus spermas savākšanas centrus reģistrē, katram centram piešķirot veterināro reģistrācijas numuru.
               Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina spermas savākšanas centru sarakstu ar to veterinārās reģistrācijas numuriem un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.”;

               2)

               direktīvas 8. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “8. pants
               1.   Dalībvalstis atļauj tikai tādas spermas importu, kura nosūtīta no spermas savākšanas centra vienā no trešām valstīm, kuras norādītas 7. pantā minētajā sarakstā, un par kuru attiecīgās trešās valsts kompetentā iestāde var garantēt, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:

                           a)

                           tas atbilst nosacījumiem:

                                       i)

                                       kas paredzēti A pielikuma I nodaļā spermas savākšanas centru apstiprināšanai;

                                       ii)

                                       kas saistīti ar minētā pielikuma II nodaļā paredzēto šādu centru pārraudzību;

                           b)

                           to ir oficiāli apstiprinājušas trešās valsts kompetentās iestādes eksportam uz Kopienu;

                           c)

                           tas atrodas centra veterinārārsta uzraudzībā;

                           d)

                           vismaz divas reizes gadā to pārbauda attiecīgajā trešā valstī pilnvarots veterinārārsts.

                     2.   Sarakstu ar spermas savākšanas centriem, kurus saskaņā ar šā panta 1. punktā minētajiem nosacījumiem apstiprinājusi trešās valsts kompetentā iestāde, kura norādīta 7. pantā minētajā sarakstā, un no kuriem uz Kopienu var nosūtīt spermu, paziņo Komisijai.
               Trešās valsts kompetentajai iestādei nekavējoties jāatsauc vai jāatceļ apstiprinājums spermas savākšanas centram, kas vairs neatbilst 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, un tūlīt jāinformē par to Komisija.
               Komisija sniedz dalībvalstīm visus jaunos un atjauninātos sarakstus, ko tā saņēmusi no attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes atbilstoši šim punktam, un dara tos pieejamus sabiedrības informēšanai.
               3.   Saskaņā ar 18. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               3)

               direktīvas 15. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Direktīvā 97/78/EK izklāstītos noteikumus piemēro konkrēti dalībvalstu veikto pārbaužu organizācijai un turpmākajiem pasākumiem, kā arī drošības pasākumiem, kas piemērojami saskaņā ar minētās direktīvas 22. pantā minēto procedūru.”

         11. pants
   Grozījumi Direktīvā 90/539/EEK
   Direktīvu 90/539/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “4. pants
               Katra dalībvalsts izraugās valsts references laboratoriju, kas atbild par šajā direktīvā paredzēto diagnostikas metožu koordinēšanu un izmantošanu apstiprinātās laboratorijās tās teritorijā.
               Katra dalībvalsts dara pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai pieejamu informāciju par savas valsts references laboratoriju un visām turpmākajām izmaiņām.
               Saskaņā ar 32. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               2)

               iekļauj šādu pantu:
               “6.a pants
               Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina saskaņā ar 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu apstiprināto iestāžu sarakstu ar to atšķirīgajiem numuriem un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               Saskaņā ar 32. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               3)

               šādi groza I pielikumu:

                           i)

                           pielikuma 1. punktu svītro;

                           ii)

                           pielikuma 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                                       “2.

                                       Saskaņā ar 4. pantu izraudzītās putnu slimību valsts references laboratorijas katrā dalībvalstī ir atbildīgas par šajā direktīvā paredzēto diagnostikas metožu koordinēšanu. Tādēļ:

                                                   a)

                                                   tās var apgādāt apstiprinātās laboratorijas ar reaģentiem, kas ir vajadzīgi diagnostikas analīzēm;

                                                   b)

                                                   tās uzrauga izmantojamo reaģentu kvalitāti laboratorijās, kas apstiprinātas, lai veiktu diagnostikas analīzes, kā noteikts šajā direktīvā;

                                                   c)

                                                   tās periodiski organizē salīdzinošos testus.”

         12. pants
   Grozījumi Direktīvā 91/68/EEK
   Direktīvu 91/68/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 8.a panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “3.   Kompetentā iestāde piešķir apstiprinājuma numuru katram apstiprinātam savākšanas centram. Apstiprinājums var būt attiecināts uz vienu vai vairākām sugām, uz kurām attiecas šī direktīva, vai arī uz dzīvniekiem vaislai vai audzēšanai, vai arī uz kaušanai paredzētiem dzīvniekiem.
               Kompetentā iestāde izveido un regulāri atjaunina apstiprināto savākšanas centru sarakstu ar to apstiprinājuma numuriem un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.”;

               2)

               direktīvas 8.b pantu papildina ar šādu punktu:
               “5.   Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstu ar apstiprinātajiem tirgotājiem un to apstiprinājuma numuriem, un reģistrētajām telpām, ko tirgotāji izmanto savā uzņēmējdarbībā, un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               Saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai.”

         13. pants
   Grozījumi Direktīvā 91/496/EEK
   Direktīvas 91/496/EEK 10. panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                  “4.

                              a)

                              Lai apstiprinātu un turpmāk atjauninātu 1. punkta pirmajā ievilkumā minēto karantīnas centru sarakstu, ir jāievēro direktīvas 22. pantā izklāstītā procedūra. Komisija publicē karantīnas centru sarakstu un visus turpmākos saraksta atjauninājumus Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                              b)

                              Dalībvalstis apstiprina 1. punkta otrajā ievilkumā un 2. punkta pirmajā ievilkumā minētos karantīnas centrus, kas atbilst B pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem, piešķirot katram centram apstiprinājuma numuru. Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina apstiprināto karantīnas centru un to apstiprinājuma numuru sarakstu un dara šo sarakstu pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai. Karantīnas centros veic pārbaudes, kas paredzētas 19. pantā.
                              Saskaņā ar 22. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā apakšpunkta vienādai piemērošanai.”

   14. pants
   Grozījumi Direktīvā 92/35/EEK
   Direktīvu 92/35/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 14. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “14. pants
               1.   Dalībvalstis izraugās valsts laboratoriju šajā direktīvā paredzēto laboratorijas pārbaužu veikšanai un dara pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai pieejamu informāciju par šo laboratoriju un visām turpmākām izmaiņām.
               Saskaņā ar 19. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai.
               2.   Atbilstoši 1. punktam izraudzīto valsts laboratoriju funkcijas un pienākumi ir aprakstīti I pielikumā.
               3.   Atbilstoši 1. punktam izraudzītās valsts laboratorijas sadarbojas ar 15. pantā minēto Kopienas references laboratoriju.”;

               2)

               direktīvas I pielikuma A daļu svītro.

         15. pants
   Grozījumi Direktīvā 92/65/EEK
   Direktīvu 92/65/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “11. pants
               1.   Dalībvalstis nodrošina, lai, neierobežojot lēmumus, kas jāpieņem, lai ieviestu 21. un 23. pantu, tirdzniecība tiktu atļauta tikai ar tādu spermu, olšūnām un embrijiem, kas atbilst 2., 3., 4. un 5. punktā izklāstītajiem nosacījumiem.
               2.   Aitu ģints, kazu ģints un zirgu dzimtas dzīvnieku spermai, neierobežojot nevienu kritēriju, kas jāizpilda, lai ierakstītu zirgu dzimtas dzīvniekus ciltsgrāmatās dažām īpašām sugām:

                           —

                           jābūt savāktai, apstrādātai un saglabātai, lai to izmantotu mākslīgajai apsēklošanai centrā, kas no veselības viedokļa ir apstiprināts saskaņā ar D pielikuma I nodaļu, vai aitu ģints vai kazu ģints dzīvnieku gadījumā – atkāpjoties no iepriekš sacītā, saimniecībā, kas atbilst Direktīvas 91/68/EEK prasībām,

                           —

                           jābūt savāktai no dzīvniekiem, kas atbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti D pielikuma II nodaļā,

                           —

                           jābūt savāktai, apstrādātai, uzglabātai, saglabātai un pārvadātai saskaņā ar D pielikuma III. nodaļu,

                           —

                           pārvadāšanas laikā uz citu dalībvalsti tai jābūt pievienotam veterinārajam sertifikātam, kurš atbilst paraugam, kas jānosaka saskaņā ar 26. pantā paredzēto procedūru.

                     3.   Aitu ģints, kazu ģints, zirgu dzimtas dzīvnieku un cūku dzimtas dzīvnieku olšūnas un embriji:

                           —

                           jāizņem no sievišķajiem donordzīvniekiem, kas atbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti D pielikuma IV nodaļā, un to drīkst veikt ieguves brigāde, vai jāsagatavo, ko veic sagatavošanas grupa, kuru apstiprinājusi dalībvalsts kompetentā iestāde un kas atbilst D pielikuma I nodaļā izklāstītajiem nosacījumiem, ievērojot 26. pantā paredzēto procedūru,

                           —

                           jāsavāc, jāapstrādā un jāuzglabā atbilstošā laboratorijā un jāsaglabā un jāpārvadā saskaņā ar D pielikuma III nodaļu,

                           —

                           pārvadāšanas laikā uz citu dalībvalsti tiem jābūt pievienotam veterinārajam sertifikātam, kas atbilst paraugam, kurš jānosaka saskaņā ar procedūru, kas paredzēta 26. pantā.

                     Spermai, ko izmanto sieviešu dzimuma donoru apsēklošanai, ir jāatbilst 2. punkta noteikumiem aitu, kazu un zirgu dzimtas dzīvnieku gadījumā un Direktīvas 90/429/EEK noteikumiem cūku gadījumā.
               Jebkuras papildu garantijas drīkst noteikt saskaņā ar procedūru, kas noteikta 26. pantā.
               4.   Attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde reģistrē 2. punkta pirmajā ievilkumā minētos apstiprinātos centrus un 3. punkta pirmajā ievilkumā minētās apstiprinātās brigādes un grupas, katram centram, brigādei un grupai piešķirot veterinārās reģistrācijas numuru.
               Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina apstiprināto centru, brigāžu un grupu sarakstu ar to veterinārās reģistrācijas numuriem un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               Saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai.
               5.   Prasības attiecībā uz dzīvnieku veselību un veselības sertifikātu paraugus, ko piemēro to sugu spermai, olšūnām un embrijiem, kas nav minēti 2. un 3. punktā, nosaka saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta 26. pantā.
               Līdz dzīvnieku veselības prasību un veselības sertifikātu paraugu pieņemšanai tirdzniecībai ar šādu spermu, olšūnām un embrijiem turpina piemērot valstu noteikumus.”;

               2)

               direktīvas 13. panta 2. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                           “d)

                           kompetentā iestāde reģistrē visas apstiprinātās iestādes, institūtus un centrus un piešķir tiem apstiprinājuma numuru.
                           Visas dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina apstiprināto iestāžu, institūtu un centru sarakstu ar to apstiprinājuma numuriem un šo sarakstu dara pieejamu pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
                           Saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā apakšpunkta vienādai piemērošanai.”;

               3)

               direktīvas 17. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:
               “2.   Kopienā drīkst importēt tikai tādus dzīvniekus, spermu, olšūnas un embrijus, kas minēti 1. pantā un atbilst šādām prasībām:

                           a)

                           tiem jābūt no kādas trešās valsts, kura ir iekļauta sarakstā, kas jāsastāda saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu;

                           b)

                           tiem jābūt ar veselības sertifikātu, kurš atbilst paraugam, kas jāsastāda saskaņā ar 26. pantā noteikto procedūru, un kuru ir parakstījusi eksportētājvalsts kompetentā iestāde, apliecinot, ka:

                                       i)

                                       dzīvnieki:

                                                   —

                                                   atbilst papildu nosacījumiem, vai sniedz līdzvērtīgas garantijas, kas minētas 4. punktā, un

                                                   —

                                                   nāk no apstiprinātiem centriem, iestādēm, institūtiem, kas sniedz garantijas, kas līdzvērtīgas C pielikumā minētajām;

                                       ii)

                                       sperma, olšūnas un embriji nāk no apstiprinātiem savākšanas un saglabāšanas centriem vai ieguves brigādēm un sagatavošanas grupām, kuras sniedz līdzvērtīgas garantijas tām, kas jānosaka D pielikuma I daļā saskaņā ar 26. pantā paredzēto procedūru.

                     Līdz trešo valstu saraksta, b) apakšpunktā minēto apstiprināto iestāžu, dzīvnieku veselības prasību un paraugu veselības sertifikātu pieņemšanai, kā minēts a) un b) apakšpunktā, turpina piemērot valstu noteikumus, ja vien tie nav labvēlīgāki par tiem, kas izklāstīti II nodaļā.
               3.   Izveido sekojošo:

                           a)

                           saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru izveido to trešo valstu un trešo valstu daļu sarakstu, kuras dalībvalstīm un Komisijai var dot tādas garantijas par dzīvniekiem, spermu, olšūnām un embrijiem, kas ir līdzvērtīgas II nodaļā noteiktajām;

                           b)

                           atbilstoši šim apakšpunktam izveido sarakstu ar apstiprinātajiem centriem vai brigādēm un grupām, kuras minētas 11. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā un minētā panta 3. punkta pirmajā ievilkumā, kuras atrodas vienā no trešām valstīm, kas norādītas šā punkta a) apakšpunktā minētajā sarakstā, un par kurām kompetentā iestāde var sniegt 11. panta 2. un 3. punktā paredzētās garantijas.
                           Sarakstu ar apakšpunkta pirmajā daļā minētajiem apstiprinātajiem centriem un brigādēm un grupām un to veterinārās reģistrācijas numuriem paziņo Komisijai.
                           Trešās valsts kompetentajai iestādei nekavējoties jāatsauc vai jāatceļ apstiprinājums centriem vai brigādēm un grupām, kas vairs neatbilst 11. panta 2. un 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, un tūlīt jāinformē par to Komisija.
                           Komisija sniedz dalībvalstīm visus jaunos un atjauninātos sarakstus, ko tā saņēmusi no trešās valsts kompetentās iestādes atbilstoši otrajai un trešajai daļai, un dara tos pieejamus sabiedrībai informēšanai.
                           Saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai;

                           c)

                           saskaņā ar 26. pantā minēto procedūru izveido īpašas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpaši, lai aizsargātu Kopienu no dažām eksotiskām slimībām, vai garantijas, kas līdzvērtīgas tām, kuras paredzētas šajā direktīvā.
                           Īpašās prasības un līdzvērtīgās garantijas, kas noteiktas trešām valstīm, nedrīkst būt labvēlīgākas par tām, kas paredzētas II nodaļā.”;

               4)

               direktīvas 20. panta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:
               “Direktīvā 97/78/EK izklāstītos noteikumus piemēro konkrēti dalībvalstu veikto pārbaužu organizācijai un turpmākajiem pasākumiem, kā arī drošības pasākumiem, kas piemērojami saskaņā ar minētās direktīvas 22. pantā minēto procedūru.”

         16. pants
   Grozījumi Direktīvā 92/66/EEK
   Direktīvu 92/66/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 14. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “2.   Valstu laboratorijas, kas minētas 1. punktā, atbild par diagnostikas standartu un metožu koordināciju, reaģentu izmantošanu un vakcīnu pārbaužu veikšanu.”;

                           b)

                           panta 3. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu frāzi:
                           “3.   Valstu laboratorijas, kas minētas 1. punktā, atbild par to diagnostikas standartu un metožu koordināciju, ko dalībvalstī nosaka katra Ņūkāslas slimības diagnostikas laboratorija. Lai to panāktu, valstu laboratorijas:”;

                           c)

                           panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “4.   Valstu laboratorijas, kas minētas 1. punktā, sadarbojas ar Kopienas references laboratoriju, kas minēta 15. pantā.
                           5.   Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstus ar 1. punktā minētajām laboratorijām vai institūtiem un dara šos sarakstus pieejamus pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
                           Saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai.”;

               2)

               direktīvas IV pielikumu svītro.

         17. pants
   Grozījumi Direktīvā 92/119/EEK
   Direktīvu 92/119/EEK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 17. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “5.   Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstus ar 1. punktā minētajām valstu laboratorijām un dara šos sarakstus pieejamus pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.”;

               2)

               direktīvas II pielikuma 5. punktu svītro.

         18. pants
   Grozījumi Direktīvā 94/28/EK
   Direktīvu 94/28/EK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 3. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “1.   Sarakstu ar iestādēm, kas strādā ar attiecīgajām sugām un/vai šķirnēm un ko trešās valsts kompetentā iestāde apstiprinājusi šīs direktīvas nolūkiem, paziņo Komisijai.
                           Trešās valsts kompetentajai iestādei nekavējoties jāatsauc vai jāatceļ apstiprinājums iestādei, kas vairs neatbilst 3. panta 2. punkta b) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem, un tūlīt jāinformē par to Komisija.
                           Komisija sniedz dalībvalstīm visus jaunos un atjauninātos sarakstus, ko tā saņēmusi no attiecīgās trešās valsts kompetentās iestādes atbilstoši punkta otrajai daļai, un dara tos pieejamus sabiedrības informēšanai.”;

                           b)

                           panta 2. punkta a) apakšpunktu svītro;

                           c)

                           panta 3. punktu svītro;

               2)

               direktīvas 10. pantu papildina ar šādu daļu:
               “Gadījumā, ja nopietns 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumu pārkāpums to pamato, it īpaši ņemot vērā šā panta pirmajā daļā minēto uz vietas veikto pārbaužu konstatējumus, var pieņemt pasākumus, lai pārtrauktu 1. panta 1. punktā minēto dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju importu saskaņā ar 12. pantā minēto procedūru.”

         19. pants
   Grozījumi Direktīvā 2000/75/EK
   Direktīvu 2000/75/EK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 15. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “15. pants
               1.   Dalībvalstis izraugās valsts laboratoriju, kas atbild par šajā direktīvā paredzēto laboratorijas pārbaužu veikšanu, un dara pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai pieejamu informāciju par šo laboratoriju un visām turpmākajām izmaiņām.
               Saskaņā ar 20. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā punkta vienādai piemērošanai.
               2.   Atbilstoši 1. punktam izraudzīto valsts laboratoriju uzdevumi ir uzskaitīti I pielikumā.
               3.   Atbilstoši šā panta 1. punktam izraudzītās valsts laboratorijas sadarbojas ar 16. pantā minēto Kopienas references laboratoriju.”;

               2)

               direktīvas I pielikuma A daļu svītro.

         20. pants
   Grozījumi Lēmumā 2000/258/EK
   Lēmumu 2000/258/EK ar šo groza šādi:

               1)

               lēmuma 3. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “3. pants
               1.   Pamatojoties uz labvēlīgu AFSSA (Nansī) dokumentētu novērtējuma rezultātu dalībvalsts laboratorijai, kas iesniegusi pieteikumu, dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut šai laboratorijai veikt seroloģiskos testus trakumsērgas vakcīnu efektivitātes pārraudzīšanai.
               Dalībvalstis izveido un regulāri atjaunina sarakstus ar laboratorijām, ko tās apstiprinājušas, un dara šos sarakstus pieejamus pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai.
               2.   Pamatojoties uz labvēlīgu AFSSA (Nansī) dokumentētu novērtējuma rezultātu trešās valsts laboratorijai, kas iesniegusi pieteikumu, un pēc pieteikuma par apstiprinājumu saņemšanas no tās trešās valsts kompetentās iestādes, kurā atrodas pieteikumu iesniegusī laboratorija, šī laboratorija var saskaņā ar 5. panta 2. punktā minēto procedūru saņemt atļauju veikt seroloģiskos testus trakumsērgas vakcīnu efektivitātes pārraudzīšanai.
               3.   Saskaņā ar 5. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus šā panta vienādai piemērošanai.”;

               2)

               iekļauj šādu pantu:
               “5.a pants
               Uz pieteikumiem par laboratoriju apstiprināšanu, kurus saskaņā ar 3. pantu un II pielikumu dalībvalstis iesniegušas pirms 2010. gada 1. janvāra, attiecas minētais lēmums, kā tas bija formulēts pirms 2008. gada 3. septembra.”;

               3)

               lēmuma I un II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.

         21. pants
   Grozījumi Direktīvā 2001/89/EK
   Direktīvu 2001/89/EK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 17. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                           “b)

                           valsts laboratorija atbild par diagnozes metožu un standartu koordinēšanu katrā dalībvalstī saskaņā ar III pielikuma noteikumiem.
                           Dalībvalstis pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai informāciju par savas valsts laboratoriju un jebkurām turpmākām izmaiņām dara pieejamu veidā, ko nosaka saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.”;

               2)

               direktīvas III pielikumu groza šādi:

                           a)

                           pielikuma nosaukumu aizstāj ar šādu:
                           “Valsts laboratoriju, kas nodarbojas ar klasisko cūku mēri, pienākumi”;

                           b)

                           pielikuma 1. punktu svītro.

         22. pants
   Grozījumi Direktīvā 2002/60/EK
   Direktīvu 2002/60/EK ar šo groza šādi:

               1)

               direktīvas 18. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:

                           “b)

                           valsts laboratorija atbild par diagnozes metožu un standartu koordinēšanu katrā dalībvalstī saskaņā ar IV pielikumu.
                           Dalībvalstis pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai informāciju par savas valsts laboratoriju un visām turpmākām izmaiņām dara pieejamu veidā, ko nosaka saskaņā ar 23. panta 2. punktā minēto procedūru.”;

               2)

               direktīvas IV pielikumu groza šādi:

                           a)

                           pielikuma nosaukumu aizstāj ar šādu:
                           “Valsts laboratoriju, kas nodarbojas ar klasisko cūku mēri, pienākumi”;

                           b)

                           pielikuma 1. punktu svītro.

         23. pants
   Grozījumi Direktīvā 2005/94/EK
   Direktīvas 2005/94/EK 51. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

      “2.   Dalībvalstis izraugās valsts references laboratoriju un pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai informāciju par to un visām turpmākām izmaiņām dara pieejamu veidā, ko nosaka saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru.”

   24. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2010. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt paziņo Komisijai minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādu atsauci.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   25. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   26. pants
   Adresāti
   Direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 15. jūlijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. BARNIER

      (1)  OV L 224, 18.8.1990., 60. lpp.

      (2)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (3)  OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/104/EK (OV L 363, 20.12.2006., 352. lpp.).

      (4)  OV L 268, 24.9.1991., 56. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/104/EK.

      (5)  OV L 79, 30.3.2000., 40. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2003/60/EK (OV L 23, 28.1.2003., 30. lpp.).

      (6)  OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/729/EK (OV L 294, 13.11.2007., 26. lpp.).

      (7)  OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/265/EK (OV L 114, 1.5.2007., 17. lpp.).

      (8)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp. Labota redakcija OV C 4, 8.1.2004., 7. lpp.

      (9)  OV L 206, 12.8.1977., 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).

      (10)  OV L 194, 22.7.1988., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2008/120/EK (OV L 42, 16.2.2008., 63. lpp.)

      (11)  OV L 382, 31.12.1988., 36. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).

      (12)  OV L 153, 6.6.1989., 30. lpp.

      (13)  OV L 302, 19.10.1989., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2006/60/EK (OV L 31, 3.2.2006., 24. lpp.).

      (14)  OV L 224, 18.8.1990., 42. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/104/EK.

      (15)  OV L 224, 18.8.1990., 55. lpp.

      (16)  OV L 224, 18.8.1990., 62. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003.

      (17)  OV L 303, 31.10.1990., 6. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/729/EK.

      (18)  OV L 46, 19.2.1991., 19. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/104/EK.

      (19)  OV L 157, 10.6.1992., 19. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/729/EK.

      (20)  OV L 260, 5.9.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/104/EK.

      (21)  OV L 62, 15.3.1993., 69. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/10/EK (OV L 63, 1.3.2007., 24. lpp.).

      (22)  OV L 178, 12.7.1994., 66. lpp.

      (23)  OV L 327, 22.12.2000., 74. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/729/EK.

      (24)  OV L 316, 1.12.2001., 5. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/729/EK.

      (25)  OV L 192, 20.7.2002., 27. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2007/729/EK.

      (26)  OV L 10, 14.1.2006., 16. lpp.

      PIELIKUMS
      “
            I PIELIKUMS

                           AFSSA, Nansī

                           Laboratoire d’études sur la rage et la pathologie des animaux sauvages

                           Technopôle Agricole et Vétérinaire

                           BP 40 009

                           54220 Malzéville Cedex

                        Francija

            II PIELIKUMS
            Īpašā iestāde, kas atbildīga par tādu kritēriju noteikšanu, kas vajadzīgi, lai standartizētu seroloģiskos testus trakumsērgas vakcīnu efektivitātes pārraudzīšanai:

                        —

                        koordinē pret trakumsērgu vakcinētiem gaļēdājiem paredzētās seroloģiskās titrēšanas metožu izveidošanu, uzlabošanu un standartizāciju,

                        —

                        novērtē tās laboratorijas, par kurām dalībvalstis ir iesniegušas apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz pirmajā ievilkumā minēto seroloģisko titrēšanu; ja novērtējuma rezultāts ir labvēlīgs, to nosūta pieteikumu iesniegušajai laboratorijai un attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm,

                        —

                        novērtē tās trešo valstu laboratorijas, kas ir iesniegušas apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz pirmajā ievilkumā minēto seroloģisko titrēšanu; ja novērtējuma rezultāts ir labvēlīgs, to nosūta pieteikumu iesniegušajai laboratorijai un Komisijai,

                        —

                        sniedz minētajām laboratorijām visu noderīgo informāciju par analīzes metodēm un salīdzinošajiem izmēģinājumiem un organizē mācības un tālākmācības to personālam,

                        —

                        organizē zināšanu pārbaudes (kvalifikācijas pārbaudes) starp laboratorijām,

                        —

                        nodrošina zinātnisku un tehnisku atbalstu Komisijai un kompetentajām iestādēm, kas strādā ar šajā pielikumā minētajiem jautājumiem, it īpaši gadījumos, ja rodas domstarpības par seroloģiskās titrēšanas rezultātiem.

                  ”


title: Padomes Direktīva (1972. gada 18. maijs), ar ko paplašina darbības sfēru attiecībā uz darba ņēmējiem, kuri izmanto tiesības palikt dalībvalstī pēc tam, kad tie bijuši nodarbināti šajā dalībvalstī, 1964. gada 25. februāra Direktīvai par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojama, ņemot par pamatu sabiedrisko kārtību, valsts drošību vai veselības aizsardzību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31972L0194

Oficiālais Vēstnesis L 121 , 26/05/1972 Lpp. 0032 - 0032 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 5 Sējums 1 Lpp. 0174  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(II) Lpp. 0456  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 5 Sējums 1 Lpp. 0174  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(II) Lpp. 0474  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 05 Sējums 1 Lpp. 0218  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 05 Sējums 2 Lpp. 0006  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 05 Sējums 2 Lpp. 0006

		Padomes Direktīva(1972. gada 18. maijs),ar ko paplašina darbības sfēru attiecībā uz darba ņēmējiem, kuri izmanto tiesības palikt dalībvalstī pēc tam, kad tie bijuši nodarbināti šajā dalībvalstī, 1964. gada 25. februāra Direktīvai par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojama, ņemot par pamatu sabiedrisko kārtību, valsts drošību vai veselības aizsardzību(72/194/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49. pantu un 56. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā Padomes 1964. gada 25. februāra Direktīva [1] saskaņoja īpašus pasākumus attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojami, ņemot par pamatu sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību, un Komisijas 1970. gada 29. jūnija Regula (EEK) Nr. 1251/70 [2] par darba ņēmēju tiesībām palikt dalībvalstī pēc tam, kad tie bijuši nodarbināti šajā dalībvalstī, izklāstīja nosacījumus šādu tiesību izmantošanai;tā kā 1964. gada 25. februāra Direktīvai vajadzētu turpināt attiekties uz personām, uz kurām attiecas minētā regula,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU DIREKTĪVU.1. pantsPadomes 1964. gada 25. februāra Direktīva par īpašu pasākumu saskaņošanu attiecībā uz ārvalstnieku pārvietošanos un dzīvesvietu, kas ir attaisnojama, ņemot par pamatu sabiedrisko kārtību, valsts drošību un veselības aizsardzību, attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem un to ģimeņu locekļiem, kuri saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 1251/70 izmanto tiesības palikt dalībvalstī.2. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības sešos mēnešos pēc tās izziņošanas, un tūlīt par to informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1972. gada 18. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Mart[1] OV 56, 4.4.1964., 850/64. lpp.[2] OV L 142, 30.6.1970., 24. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0093

Oficiālais Vēstnesis L 013 , 19/01/2000 Lpp. 0012 - 0020

		Eiropas Parlamenta un padomes Direktīva 1999/93/EK(1999. gada 13. decembris)par Kopienas elektronisko parakstu sistēmuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu [3],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [4],tā kā:(1) 1997. gada 16. aprīlī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Ziņojumu par Eiropas elektroniskās tirdzniecības iniciatīvu.(2) 1997. gada 8. oktobrī Komisija iesniedza Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Ziņojumu par drošības un uzticības nodrošināšanu elektroniskajā saziņā — virzoties uz Eiropas elektronisko parakstu un šifrēšanas sistēmu.(3) 1997. gada 1. decembrī Padome aicināja Komisiju, cik drīz vien iespējams, iesniegt priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par elektroniskiem parakstiem.(4) Elektroniskai saziņai un tirdzniecībai vajadzīgi "elektroniski paraksti" un ar to saistīti pakalpojumi datu autentiskuma noteikšanai; atšķirīgi noteikumi attiecībā uz elektronisko parakstu juridisku atzīšanu un sertifikācijas pakalpojuma sniedzēju akreditāciju dalībvalstīs var radīt ievērojamu šķērsli elektroniskās saziņas un elektroniskās tirdzniecības izmantošanai; no otras puses, skaidra Kopienas sistēma attiecībā uz elektroniskajiem parakstiem piemērojamajiem noteikumiem stiprinās uzticību jaunajām tehnoloģijām un to vispārēju atzīšanu; dalībvalstu likumiem nevajadzētu kavēt preču un pakalpojumu kustību iekšējā tirgū.(5) Būtu jāveicina elektronisko parakstu produktu savstarpēja izmantojamība; saskaņā ar Līguma 14. pantu iekšējais tirgus aptver telpu bez iekšējām robežām, kurā nodrošināta preču brīva aprite; jāpanāk atbilstība pamatprasībām, kas ir īpašas elektroniska paraksta produktiem, lai nodrošinātu brīvu apriti iekšējā tirgū un veicinātu uzticību elektroniskajiem parakstiem, neskarot Padomes 1994. gada 19. decembra Regulu (EK) 3381/94, ar ko izveido Kopienas divējādas pielietojamības preču eksporta kontroles režīmu [5], un Padomes 1994. gada 19. decembra Lēmumu 94/942/CFSP par Padomes pieņemto kopīgo rīcību attiecībā uz divējāda lietojuma preču eksporta kontroli [6].(6) Šī direktīva nesaskaņo pakalpojumu sniegšanu attiecībā uz informācijas konfidencialitāti, ja uz to attiecas valstu noteikumi par sabiedrisko kārtību vai drošību.(7) Iekšējais tirgus nodrošina personu brīvu pārvietošanos, tāpēc Eiropas Savienības pilsoņiem un iedzīvotājiem arvien vairāk jākontaktējas ar to dalībvalstu iestādēm, kurās tie nedzīvo; elektroniskā saziņa šajā jomā varētu ļoti palīdzēt.(8) Ātra tehnikas attīstība un interneta globālā būtība liek būt atvērtiem pret dažādām tehnoloģijām un pakalpojumiem, kas spēj datus autentificēt elektroniski.(9) Elektroniskos parakstus izmantos ar ļoti dažādiem nosacījumiem un dažādos apstākļos, tāpēc radīsies jauni pakalpojumi un produkti, kas būs saistīti ar elektroniskajiem parakstiem vai to izmantošanu; šo produktu definīcija nebūtu jāierobežo ar sertifikātu izsniegšanu un pārraudzību, bet tai būtu jāaptver jebkādi citi pakalpojumi un produkti, kur izmanto elektroniskos parakstus vai kas ir ar tiem saistīti, piemēram, pakalpojumu reģistrēšana, laika reģistrācijas pakalpojumi, izziņu pakalpojumi, skaitļošanas pakalpojumi un konsultāciju pakalpojumi, kas saistīti ar elektroniskiem parakstiem.(10) Iekšējais tirgus ļauj sertifikācijas pakalpojuma sniedzējiem attīstīt to pārrobežu darbību nolūkā palielināt to konkurētspēju un tādējādi piedāvāt patērētājiem un uzņēmumiem jaunas iespējas droši apmainīties ar informāciju un tirgoties elektroniski neatkarīgi no robežām; lai veicinātu Kopienas mēroga sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu pa atklātiem tīkliem, sertifikācijas pakalpojuma sniedzējiem jāspēj brīvi sniegt pakalpojumus bez iepriekšējas atļaujas; iepriekšēja atļauja ir ne tikai atļauja, kas attiecīgajam sertifikācijas pakalpojumu sniedzējam, pirms tas drīkst sniegt sertifikācijas pakalpojumus, jāiegūst no valsts iestādēm, kuras par to pieņem lēmumu, bet arī jebkādi citi pasākumi ar tādām pašām sekām.(11) Brīvprātīgas akreditācijas sistēmas, kuru mērķis ir augstāks pakalpojumu sniegšanas līmenis, var sniegt sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem piemērotu vidi tālāk attīstīt savus pakalpojumus tādā uzticības, drošības un kvalitātes līmenī, kādā to pieprasa tirgus attīstība; šīm sistēmām būtu jāveicina vislabākā prakse sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju vidū; sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem būtu jāļauj izvēlēties attiecībā uz piederību šīm akreditācijas sistēmām un labuma gūšanu no tām.(12) Sertifikācijas pakalpojumus var piedāvāt vai nu valsts iestāde, vai juridiska vai fiziska persona, ja tā reģistrēta atbilstīgi valsts tiesību aktiem; tā kā dalībvalstīm nevajadzētu aizliegt sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem darboties ārpus brīvprātīgajām sistēmām; būtu jānodrošina, ka šīs akreditācijas sistēmas nesamazina konkurenci sertifikācijas pakalpojumu jomā.(13) Dalībvalstis var lemt par to, kā tās nodrošinās pārraudzību pār atbilstību šajā direktīvā noteiktajiem noteikumiem; šī direktīva neizslēdz privātu pārraudzības sistēmu izveidošanu; šī direktīva neuzliek par pienākumu sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem pieteikties pēc pārraudzības kādā akreditācijas sistēmā.(14) Ir svarīgi sabalansēt patērētāju un uzņēmumu vajadzības.(15) III pielikums aptver prasības attiecībā uz drošām paraksta radīšanas ierīcēm, lai nodrošinātu uzlabotu elektronisko parakstu funkcionalitāti; tās neaptver visu sistēmvidi, kurā šīs ierīces darbojas; iekšējā tirgus darbība liek Komisijai un dalībvalstīm darboties ātri, lai norīkotu organizācijas, kas būtu atbildīgas par drošu parakstu ierīču atbilstības III pielikumam novērtēšanu; lai atbilstu tirgus prasībām, atbilstības novērtējums jāveic laikus un efektīvi.(16) Šī direktīva sekmē elektronisko parakstu izmantošanu un juridisku atzīšanu Kopienā; regulatīvs pamats nav vajadzīgs attiecībā uz elektroniskiem parakstiem, ko izmanto tikai tādās sistēmās, kuras pamatojas uz brīvprātīgiem līgumiem starp noteiktu dalībnieku skaitu atbilstīgi privāttiesībām; ciktāl to atļauj valstu tiesību akti, būtu jārespektē pušu brīvība vienoties savā starpā par nosacījumiem, ar kādiem tās pieņem elektroniski parakstītus datus; būtu jāatzīst šādās sistēmās izmantoto elektronisko parakstu juridiskā efektivitāte un to pieņemamība kā pierādījums tiesas prāvās.(17) Šīs direktīvas mērķis nav saskaņot valstu tiesību aktus attiecībā uz līgumtiesībām, jo īpaši līgumu sastādīšanu un izpildi vai citām ārpuslīguma formalitātēm attiecībā uz parakstiem; šā iemesla dēļ noteikumiem par elektronisko parakstu juridiskajām sekām nevajadzētu skart prasības attiecībā uz valstu tiesību aktos noteikto līgumu slēgšanas veidu vai noteikumiem, kas nosaka to, kur līgumu slēdz.(18) Paraksta radīšanas datu uzglabāšana un kopēšana varētu apdraudēt elektronisko parakstu juridisko derīgumu.(19) Elektroniskos parakstus valsts sektorā izmantos valstu un Kopienas administrācijas saziņai savā starpā un saziņai ar pilsoņiem un uzņēmējiem, piemēram, attiecībā uz valsts līgumiem, nodokļiem, kā arī sociālās apdrošināšanas, veselības aprūpes un tiesu sistēmās.(20) Saskaņoti kritēriji attiecībā uz elektronisko parakstu juridiskajām sekām saglabās saskaņotu juridisko bāzi visā Kopienā; valstu tiesību akti nosaka dažādas prasības attiecībā uz parakstu rokrakstā juridisko derīgumu; tā kā sertifikātus var izmantot, lai apliecinātu elektroniski parakstījušās personas identitāti; uzlaboti elektroniskie paraksti, kas pamatojas uz kvalificētiem sertifikātiem, nodrošina augstāku drošības līmeni; uzlabotus elektroniskos parakstus, kas pamatojas uz kvalificētu sertifikātu un kas radīti ar droša paraksta radīšanas ierīci, var uzskatīt par juridiski līdzvērtīgiem parakstiem rokrakstā tikai tad, ja izpildītas prasības attiecībā uz parakstiem rokrakstā.(21) Lai veicinātu elektronisko autentiskuma noteikšanas metožu vispārēju pieņemšanu, jānodrošina, ka elektroniskos parakstus var izmantot kā pierādījumus visās dalībvalstīs; elektronisko parakstu juridiskai atzīšanai jāpamatojas uz objektīviem kritērijiem un tā nav jāsaista ar iesaistītā sertifikācijas pakalpojumu sniedzēja pilnvarām; valstu tiesību akti regulē juridiskās jomas, kurās var izmantot elektroniskus dokumentus un elektroniskos parakstus; šī direktīva neskar valsts tiesas pilnvaras spriest par atbilstību šīs direktīvas prasībām un neskar valstu tiesību aktus attiecībā uz brīvu juridisku pierādījumu izskatīšanu.(22) Uz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem, kas sniedz sertifikācijas pakalpojumus sabiedrībai, attiecas valsts tiesību akti par atbildību.(23) Starptautiskas elektroniskās tirdzniecības attīstībai vajadzīgas starptautiskas vienošanās, kurās iesaistītas trešās valstis; lai nodrošinātu savstarpēju izmantojamību visplašākajā mērogā, varētu būt derīgi noslēgt līgumus ar trešām valstīm par daudzpusējiem noteikumiem attiecībā uz sertifikācijas pakalpojumu atzīšanu.(24) Lai palielinātu lietotāju uzticēšanos elektroniskai saziņai un elektroniskai tirdzniecībai, sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem jāievēro datu aizsardzības likumi un privātums.(25) Pseidonīmu izmantošanas noteikumiem sertifikātos nevajadzētu kavēt dalībvalstis pieprasīt personu identifikāciju atbilstīgi Kopienas vai valsts tiesību aktiem.(26) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, kas nosaka procedūras Komisijai piešķirto īstenošanas pilnvaru izpildei [7].(27) Divus gadus pēc šīs direktīvas īstenošanas Komisija veiks tās pārskatīšanu, lai, cita starpā, pārliecinātos, ka tehnikas attīstība vai pārmaiņas juridiskajā vidē nav radījušas šķēršļus šajā direktīvā noteikto mērķu sasniegšanai; tai būtu jāizskata saistītu tehnisko jomu ietekme un par to jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei.(28) Saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes un proporcionalitātes principu dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt mērķi radīt saskaņotu juridisko bāzi elektronisko parakstu un saistītu pakalpojumu sniegšanai, un to tādēļ var labāk sasniegt Kopiena; šī direktīva nepārsniedz to, kas ir nepieciešams šā mērķa sasniegšanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDarbības jomaŠīs direktīvas nolūks ir atvieglot elektronisko parakstu izmantošanu un veicināt to juridisku atzīšanu. Tā iedibina elektronisko parakstu un noteiktu sertifikācijas pakalpojumu juridisko bāzi, lai nodrošinātu pareizu iekšējā tirgus darbību.Tā neaptver jautājumus, kas saistīti ar līgumu vai citu juridisku saistību slēgšanu un derīgumu, ja valsts vai Kopienas tiesību aktos paredzētas prasības attiecībā uz to veidu, un tā arī neskar noteikumus un ierobežojumus, kas ietverti valsts vai Kopienas tiesību aktā un regulē dokumentu izmantošanu.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:1) "elektroniskais paraksts" ir dati elektroniskā formā, kas pievienoti vai loģiski saistīti ar citiem elektroniskiem datiem un ko izmanto par autentificēšanas metodi;2) "uzlabots elektroniskais paraksts" ir elektronisks paraksts, kas atbilst šādiem kritērijiem:a) tas ir saistīts tikai un vienīgi ar parakstītāju;b) tas spēj identificēt parakstītāju;c) to rada ar tādiem līdzekļiem, ko vienmēr var kontrolēt tikai un vienīgi parakstītājs; und) tas ir saistīts ar attiecīgajiem datiem tādā veidā, ka jebkādas vēlākas to pārmaiņas ir atklājamas;3) "parakstītājs" ir persona, kurai ir paraksta radīšanas ierīce un kura darbojas vai nu savā vārdā, vai fiziskas vai juridiskas personas, vai iestādes vārdā, kuru tā pārstāv;4) "paraksta radīšanas dati" ir unikāli dati, piemēram, kodi vai privātas šifrēšanas atslēgas, ko parakstītājs izmanto elektroniska paraksta radīšanai;5) "paraksta radīšanas ierīce" ir attiecīgi izstrādāta programmatūra vai aparatūra, ko lieto paraksta radīšanas datu izmantošanai;6) "droša paraksta radīšanas ierīce" ir paraksta radīšanas ierīce, kas atbilst III pielikumā noteiktajām prasībām;7) "paraksta pārbaudes dati" ir dati, piemēram, kodi vai publiskas šifrēšanas atslēgas, ko izmanto elektroniska paraksta pārbaudei;8) "paraksta pārbaudes ierīce" ir attiecīgi izstrādāta programmatūra vai aparatūra, ko lieto paraksta pārbaudes datu izmantošanai;9) "sertifikāts" ir elektronisks apliecinājums, kas saista paraksta pārbaudes datus ar personu un apliecina šīs personas identitāti;10) "kvalificēts sertifikāts" ir tāds sertifikāts, kas atbilst I pielikumā noteiktajām prasībām un ko sniedz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, kurš atbilst II pielikumā noteiktajām prasībām;11) "sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs" ir iestāde vai juridiska vai fiziska persona, kas izsniedz sertifikātus vai sniedz citus ar elektroniskajiem parakstiem saistītus pakalpojumus;12) "elektroniskā paraksta produkts" ir aparatūra vai programmatūra, vai to būtiskas sastāvdaļas, ko paredzēts izmantot sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem elektroniskā paraksta pakalpojumu sniegšanai vai paredzēts izmantot elektronisko parakstu radīšanai vai pārbaudei;13) "brīvprātīga akreditācija" ir atļauja, kurā nosaka tiesības un pienākumus, kas ir raksturīgi tieši sertifikācijas pakalpojumu sniegšanai, un kuru piešķir pēc attiecīgā sertifikācijas pakalpojumu sniedzēja lūguma vai pēc valsts vai privātas organizācijas lūguma, kura nodarbojas ar šo tiesību un pienākumu izstrādāšanu un pārrauga atbilstību tiem, ja sertifikācijas pakalpojumu sniedzējam nav tiesību izmantot atļaujas piešķirtās tiesības, kamēr minētā organizācija nav par to lēmusi.3. pantsPieeja tirgum1. Dalībvalstis nepakļauj sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu nosacījumam, ka jāsaņem iepriekšēja atļauja.2. Neskarot 1. punkta noteikumus, dalībvalstis var ieviest vai saglabāt brīvprātīgas akreditācijas sistēmas, kuru nolūks ir attīstīt sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu. Visiem ar šīm sistēmām saistītiem nosacījumiem jābūt objektīviem, caurskatāmiem, proporcionāliem un nediskriminējošiem. Dalībvalstis nedrīkst ierobežot akreditēto sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju skaitu tādu iemeslu dēļ, kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā.3. Katra dalībvalsts nodrošina pienācīgas sistēmas ieviešanu, kas ļauj pārraudzīt sertifikācijas pakalpojumu sniedzējus, kuri reģistrēti tās teritorijā un izsniedz kvalificētus sertifikātus.4. Drošu paraksta radīšanas ierīču atbilstību III pielikuma prasībām nosaka dalībvalstu norīkotas atbilstīgas valsts vai privātas organizācijas. Komisija saskaņā ar 9. pantā paredzēto procedūru nosaka kritērijus, pēc kuriem dalībvalstis nosaka to, vai jānorīko šāda organizācija.Atbilstības pārbaudi III pielikumā noteiktajām prasībām, kuru veikušas pirmajā daļā minētās organizācijas, atzīst visas dalībvalstis.5. Komisija saskaņā ar 9. pantā paredzēto procedūru var noteikt un publicēt Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī vispārēji atzītu elektronisko parakstu produktu standartu atsauces numurus. Dalībvalstis uzskata, ka ir nodrošināta atbilstība II pielikuma f) punktā un III pielikumā noteiktajām prasībām, ja elektroniskā paraksta produkts atbilst šiem standartiem.6. Dalībvalstis un Komisija kopīgi darbojas, lai veicinātu paraksta pārbaudes ierīču attīstību un izmantošanu, ņemot vērā IV pielikumā noteiktos ieteikumus attiecībā uz drošu parakstu pārbaudi, kā arī patērētāju intereses.7. Dalībvalstis var attiecināt papildu prasības uz elektronisko parakstu izmantošanu valsts sektorā. Šīm prasībām jābūt objektīvām, caurskatāmām, proporcionālām un nediskriminējošām, un tām jāsaistās tikai ar attiecīgā lietojuma īpašajām iezīmēm. Šādas prasības nevar būt šķērslis pilsoņiem paredzētiem pārrobežu pakalpojumiem.4. pantsIekšējā tirgus principi1. Katra dalībvalsts piemēro valsts noteikumus, ko tā pieņem atbilstīgi šai direktīvai, attiecībā uz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem, kuri reģistrēti tās teritorijā, un pakalpojumiem, kurus tie sniedz. Dalībvalstis nedrīkst ierobežot sertifikācijas pakalpojumu sniegšanu, kas izceļas citā dalībvalstī, šīs direktīvas aptvertajās jomās.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka elektroniskā paraksta produkti, kas atbilst šīs direktīvas nosacījumiem, ir brīvā apritē iekšējā tirgū.5. pantsElektronisko parakstu juridiskās sekas1. Dalībvalstis nodrošina to, ka uzlaboti elektroniskie paraksti, kas pamatojas uz kvalificētu sertifikātu un kurus radījusi droša paraksta radīšanas ierīce:a) atbilst juridiskajām prasībām attiecībā uz parakstu saistībā ar datiem elektroniskā formā tādā pašā veidā, kā paraksts rokrakstā atbilst šīm prasībām saistībā ar datiem uz papīra; unb) ir pieņemami kā pierādījumi tiesas procesos.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka elektronisko parakstu nenoraida attiecībā uz tā juridisko efektivitāti un pieņemamību kā pierādījumu tiesas procesos tikai tādēļ, ka tas:- ir elektroniskā formā vai- nepamatojas uz kvalificētu sertifikātu, vai- nepamatojas uz kvalificētu sertifikātu, ko izsniedzis akreditēts sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, vai- nav radīts ar droša paraksta radīšanas ierīci.6. pantsAtbildība1. Dalībvalstis nodrošina vismaz to, ka, izsniedzot sertifikātu kā kvalificētu sertifikātu vai garantējot šādu sertifikātu, sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs ir atbildīgs par zaudējumiem, kas nodarīti iestādei vai juridiskai vai fiziskai personai, kura saprotami paļaujas uz šo sertifikā:a) attiecībā uz kvalificētajā sertifikātā esošās informācijas pareizību izsniegšanas brīdī un attiecībā uz faktu, ka sertifikātā ir visas detaļas, kas kvalificētam sertifikātam paredzētas;b) pieņemot, ka šī sertifikāta izsniegšanas brīdī kvalificētajā sertifikātā norādītajam parakstītājam bija paraksta radīšanas dati, kas atbilst paraksta pārbaudes datiem, kuri atrodas vai ir identificējami sertifikātā;c) pieņemot, ka paraksta radīšanas datus un paraksta pārbaudes datus var izmantot vienam otru papildinošā veidā, ja sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs rada tos abus;ja vien sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nepierāda, ka tas nav darbojies nolaidīgi.2. Dalībvalstis nodrošina vismaz to, ka sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, kurš izsniedzis sertifikātu kā kvalificētu sertifikātu, ir atbildīgs par zaudējumiem iestādei vai juridiskai vai fiziskai personai, kura saprotami paļaujas uz šo sertifikātu, sakarā ar to, ka tas nav reģistrējis sertifikāta atsaukšanu, ja vien sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nepierāda, ka tas nav darbojies nolaidīgi.3. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs kvalificētajā sertifikātā var norādīt tā izmantošanas ierobežojumus, ar nosacījumu, ka tos var atzīt trešās personas. Sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nav atbildīgs par zaudējumiem, kas rodas no tādas kvalificēta sertifikāta izmantošanas, kas pārsniedz tam uzliktos ierobežojumus.4. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs var kvalificētajā sertifikātā norādīt ierobežojumu attiecībā uz darījumu vērtību, kam šo sertifikātu var izmantot, ar nosacījumu, ka šo ierobežojumu var atzīt trešās personas.Sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs nav atbildīgs par zaudējumiem, kas rodas šī ierobežojuma pārsniegšanas rezultātā.5. 1. līdz 4. punkta noteikumi neskar Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/13/EEK par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos [8].7. pantsStarptautiskie aspekti1. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikātus, kurus kā kvalificētus sertifikātus ir izsniedzis trešā valstī reģistrēts sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, atzīst par juridiski līdzvērtīgiem tādiem sertifikātiem, kurus izsniedzis Kopienā reģistrēts sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, jaa) sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām un ir akreditēts dalībvalstī reģistrētā brīvprātīgā akreditācijas sistēmā; unb) Kopienā reģistrēts sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, garantē sertifikātu; unc) sertifikātu vai sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju atzīst atbilstīgi divpusējam vai daudzpusējam līgumam starp Kopienu un trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām.2. Lai atvieglotu pārrobežu sertifikācijas pakalpojumus ar trešām valstīm un trešās valstīs izcēlušos uzlabotu elektronisko parakstu juridisku atzīšanu, Komisija, ja vajadzīgs, iesniedz priekšlikumus sertifikācijas pakalpojumiem piemērojamu standartu un starptautisku līgumu efektīvai īstenošanai. Jo īpaši vajadzības gadījumā tā iesniedz priekšlikumus Padomei attiecībā uz atbilstīgiem mandātiem divpusēju un daudzpusēju līgumu slēgšanai ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.3. Ja Komisiju informē par grūtībām, ar ko Kopienas uzņēmumi sastopas attiecībā uz piekļūšanu tirgum trešās valstīs, tā vajadzības gadījumā var iesniegt priekšlikumus Padomei attiecībā uz atbilstīgiem mandātiem līdzīgu tiesību panākšanai Kopienas uzņēmumiem šajās trešās valstīs. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Saskaņā ar šo punktu veikti pasākumi neskar Kopienas un dalībvalstu saistības attiecīgos starptautiskos līgumos.8. pantsDatu aizsardzība1. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu sniedzēji un valstu organizācijas, kas ir atbildīgas par akreditāciju vai pārraudzību, atbilst prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par personu datu aizsardzību attiecībā uz to apstrādi un brīvu kustību [9].2. Dalībvalstis nodrošina to, ka sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs, kas izsniedz sertifikātus, var iegūt personīgu informāciju tikai tieši no šīs informācijas subjekta pēc skaidras šīs informācijas subjekta piekrišanas, kā arī tikai tiktāl, cik tas nepieciešams sertifikāta izsniegšanai un uzturēšanai. Informāciju bez šīs informācijas subjekta skaidras piekrišanas nedrīkst iegūt vai apstrādāt citiem nolūkiem.3. Neskarot juridiskās sekas, kas atbilstīgi valstu tiesību aktiem piešķirtas pseidonīmiem, dalībvalstis nekavē sertifikācijas pakalpojumu sniedzējus sertifikātā parakstītāja vārda vietā norādīt pseidonīmu.9. pantsKomiteja1. Komisijai palīdz Elektroniskā paraksta komiteja, turpmāk saukta "komiteja".2. Ja izdarīta atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laikposms ir trīs mēneši.3. Komiteja apstiprina savu reglamentu.10. pantsKomitejas uzdevumiKomiteja saskaņā ar 9. panta 2. punktā noteikto procedūru izskaidro šīs direktīvas pielikumos noteiktās prasības, 3. panta 4. punktā noteiktos kritērijus un vispārēji atzītos standartus elektroniskā paraksta produktiem, kas noteikti un publicēti atbilstīgi 3. panta 5. punktam.11. pantsPaziņošana1. Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm šādus jautājumus:a) informāciju par valsts brīvprātīgajām akreditācijas sistēmām, tostarp jebkādas papildu prasības atbilstīgi 3. panta 7. punktam;b) par akreditāciju un pārraudzību atbildīgo valstu organizāciju, kā arī 3. panta 4. punktā minēto organizāciju nosaukumus un adreses;c) visu akreditēto valsts sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju nosaukumus un adreses.2. Visu atbilstīgi 1. punktam sniedzamo informāciju un pārmaiņas tajā dalībvalstis paziņo, cik drīz vien iespējams.12. pantsPārskatīšana1. Komisija pārskata šīs direktīvas darbību un par to ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei, vēlākais, 2003. gada 19. jūlijā.2. Pārskatā cita starpā izvērtē to, vai būtu jāmaina šīs direktīvas darbības joma, ņemot vērā tehnikas un tirgus attīstību, kā arī attīstību juridiskajā jomā. Ziņojumā jo īpaši iekļauj visu saskaņošanas aspektu izvērtējumu, pamatojoties uz gūto pieredzi. Ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno tiesību aktu projektus.13. pantsIzpilde1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2001. gada 19. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz tādus pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.14. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.15. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 13. decembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Hassi[1] OV C 325, 23.10.1998., 5. lpp.[2] OV C 40, 15.2.1999., 29. lpp.[3] OV C 93, 6.4.1999., 33. lpp.[4] Eiropas Parlamenta 1999. gada 13. janvāra atzinums (OV C 104, 14.4.1999., 49. lpp.), 1999. gada 28. jūnija Padomes kopējā nostāja (OV C 243, 27.8.1999., 33. lpp.) un 1999. gada 27. oktobra Eiropas Parlamenta lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 1999. gada 30. novembra lēmums.[5] OV L 367, 31.12.1994., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) 837/95 (OV L 90, 21.4.1995., 1. lpp.).[6] OV L 367, 31.12.1994., 8. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 99/193/CFSP (OV L 73, 19.3.1999., 1. lpp.).[7] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[8] OV L 95, 21.4.1993., 29. lpp.[9] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPrasības kvalificētiem sertifikātiemKvalificētos sertifikātos jābūt šādai informācijai:a) norādei, ka sertifikāts izsniegts kā kvalificēts sertifikāts;b) ziņām par sertifikācijas pakalpojumu sniedzēju un valsti, kurā tas reģistrēts;c) parakstītāja vārdam vai pseidonīmam, kuru kā tādu identificē;d) iespējai iekļaut īpašu parakstītājam raksturīgu pazīmi, ja vajadzīgs, atkarībā no sertifikāta nolūka;e) paraksta pārbaudes datiem, kas atbilst paraksta radīšanas datiem, kurus pārvalda parakstītājs;f) norādei par sertifikāta derīguma termiņa sākumu un beigām;g) sertifikāta identitātes kodam;h) sertifikātu izsniegušā sertifikācijas pakalpojumu sniedzēja uzlabotajam elektroniskajam parakstam;i) vajadzības gadījumā — ierobežojumiem attiecībā uz sertifikāta izmantošanas jomām; unj) vajadzības gadījumā — ierobežojumiem attiecībā uz darījumu vērtību, kam sertifikātu var izmantot.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPrasības attiecībā uz sertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem, kas izsniedz kvalificētus sertifikātusSertifikācijas pakalpojumu sniedzējiem:a) jāparāda uzticamība, kas nepieciešama sertifikācijas pakalpojumu sniegšanai;b) jānodrošina ātra un droša izziņu pakalpojumu, kā arī droša un tūlītēja atsaukšanas pakalpojuma darbība;c) jānodrošina, ka var precīzi noteikt sertifikāta izsniegšanas vai atsaukšanas datumu un laiku;d) piemērotiem līdzekļiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem jāpārbauda tās personas identitāte, kurai kvalificēto sertifikātu izsniedz, un — vajadzības gadījumā — šīs personas īpašās raksturīgās pazīmes;e) jānodarbina personāls, kam ir lietpratēju zināšanas, pieredze un kvalifikācija, kas vajadzīga sniedzamajiem pakalpojumiem, jo īpaši kompetence vadības līmenī, speciālas zināšanas elektronisko parakstu tehnoloģijā un laba attiecīgu drošības procedūru pārzināšana; tiem arī jāpiemēro administratīvās un vadības procedūras, kas ir piemērotas un atbilst atzītiem standartiem;f) jāizmanto uzticamas sistēmas un produkti, kas ir aizsargāti pret pārmaiņām un nodrošina to piedāvātā procesa tehnisko un kriptogrāfisko drošību;g) jāveic pasākumi pret sertifikātu viltošanu un, ja sertifikācijas pakalpojumu sniedzējs rada paraksta radīšanas datus, jāgarantē konfidencialitāte šo datu radīšanas procesā;h) jāsaglabā pietiekami finansiālie resursi, lai varētu darboties saskaņā ar šajā direktīvā noteiktajām prasībām, jo īpaši spējot uzņemties risku sakarā ar atbildību par zaudējumiem, piemēram, nokārtojot atbilstīgu apdrošināšanu;i) uz atbilstīgu laikposmu jāreģistrē visa saistītā informācija attiecībā uz kvalificēto sertifikātu, jo īpaši lai spētu sniegt sertifikācijas pierādījumu saistībā ar tiesas procesiem. Reģistrāciju var veikt elektroniski;j) nav ļauts uzglabāt vai kopēt tās personas paraksta radīšanas datus, kurai sertifikācijas pakalpojuma sniedzējs ir sniedzis ievērojamus pakalpojumus vadības jomā;k) pirms iesaistīšanās līgumsaistībās ar personu, kurai nepieciešams sertifikāts tās elektroniskajam parakstam, ar noturīgiem saziņas līdzekļiem jāinformē šī persona par precīziem noteikumiem attiecībā uz sertifikāta izmantošanu, tostarp tā izmantošanas ierobežojumus, brīvprātīgas akreditācijas sistēmas esamību un kārtību attiecībā uz sūdzībām un strīdu izšķiršanu. Šai informācijai, ko var nosūtīt elektroniski, jābūt rakstveidā un tūlītēji saprotamā valodā. Būtiskākā šīs informācijas daļa pēc to lūguma jādara pieejama arī trešām personām, kuras paļaujas uz sertifikātu;l) jāizmanto uzticamas sistēmas sertifikātu uzglabāšanai pārbaudāmā formā, lai- tikai attiecīgi pilnvarotas personas varētu izdarīt ierakstus un maiņas,- varētu pārbaudīt informācijas autentiskumu,- sertifikāti būtu pieejami izsniegšanai tikai tad, ja ir saņemta sertifikāta īpašnieka atļauja, un- operatoram būtu acīmredzamas visas tehniskās pārmaiņas, kas apdraud šīs prasības attiecībā uz drošību.--------------------------------------------------III PIELIKUMSPrasības attiecībā uz drošām paraksta radīšanas ierīcēm1. Drošām paraksta radīšanas ierīcēm ar atbilstīgiem tehniskiem un procesuāliem līdzekļiem ir jānodrošina vismaz tas, kaa) paraksta radīšanā izmantotie paraksta radīšanas dati var faktiski parādīties tikai vienu reizi, un to slepenība ir pienācīgi nodrošināta;b) paraksta radīšanā izmantotos paraksta radīšanas datus faktiski nevar atvasināt un paraksts ir aizsargāts pret viltošanu, izmantojot tobrīd pieejamo tehnoloģiju;c) likumīgais parakstītājs var paraksta radīšanā izmantotos paraksta radīšanas datus droši aizsargāt pret to, ka tos izmanto citi.2. Drošās paraksta radīšanas ierīces nedrīkst mainīt parakstāmos datus vai kavēt šo datu parādīšanu parakstītājam pirms parakstīšanas procesa.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSIeteikumi droša paraksta pārbaudeiParaksta pārbaudes procesa laikā ar pietiekamu pārliecību būtu jāpārliecinās, kaa) paraksta pārbaudīšanai izmantojamie dati atbilst pārbaudītājam parādītajiem datiem;b) paraksts ir droši pārbaudīts un pārbaudes rezultāts ir parādīts pareizi;c) pārbaudītājs vajadzības gadījumā var droši noteikt parakstīto datu saturu;d) ir droši pārbaudīts nepieciešamā sertifikāta autentiskums un derīgums paraksta pārbaudīšanas brīdī;e) pārbaudes rezultāts un parakstītāja identitāte ir parādīta pareizi;f) ir skaidri norādīta pseidonīma izmantošana ung) iespējams atklāt ar drošību saistītas maiņas.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 92/79/EEK (1992. gada 19. oktobris) par nodokļu saskaņošanu cigaretēm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992L0079

Oficiālais Vēstnesis L 316 , 31/10/1992 Lpp. 0008 - 0009 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0087  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0087

		Padomes Direktīva 92/79/EEK(1992. gada 19. oktobris)par nodokļu saskaņošanu cigaretēmEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvā 72/464/EEK [4] izklāstīti vispārīgi noteikumi attiecībā uz akcīzes nodokli tabakas izstrādājumiem un īpaši noteikumi attiecībā uz cigaretēm piemērojamā akcīzes nodokļa struktūru;tā kā Direktīvā 79/32/EEK [5] ir definētas dažādas tabakas izstrādājumu grupas;tā kā, lai līdz 1993. gada 1. janvārim izveidotu iekšējo tirgu bez robežām, jāievieš vispārējs zemākais akcīzes nodoklis cigaretēm;tā kā Spānijas Karalistei vajadzīgs divu gadu pārejas laiks, lai ieviestu šo vispārējo zemāko akcīzes nodokli;tā kā Portugāles Republikai jāpiešķir iespēja piemērot pazeminātu likmi cigaretēm, kuras ražo sīkražotāji un kuras tiek patērētas tālākajos Azoru salu un Madeiras apgabalos;tā kā jāievieš procedūra, lai varētu reizi divos gados attiecībā uz cigaretēm uzliekamā akcīzes nodokļa vispārējo apjomu un struktūru izdarīt pielāgojumus, kas vajadzīgi pienācīgai iekšējā tirgus darbībai un Līguma augstāko mērķu sasniegšanai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Ne vēlāk kā 1993. gada 1. janvārī dalībvalstis cigaretēm piemēro zemākos patēriņa nodokļus saskaņā ar šās direktīvas noteikumiem.2. Šā panta 1. punkts attiecas uz nodokļiem, kurus saskaņā ar Direktīvu 72/464/EEK uzliek cigaretēm un kuros ietilpst:a) īpašs akcīzes nodoklis par katru preces vienību;b) proporcionāls akcīzes nodoklis, ko aprēķina, pamatojoties uz augstāko mazumtirdzniecības cenu;c) PVN, kas ir proporcionāls mazumtirdzniecības cenai.2. pantsNe vēlāk kā no 1993. gada 1. janvāra pieprasītākās cenu kategorijas cigaretēm dalībvalstis piemēro vispārēju zemāko akcīzes nodokli (īpašu nodokli un ad valorem nodokli, izņemot PVN), kas nosakāms 57 % apjomā no cigarešu mazumtirdzniecības cenas (ar visiem nodokļiem).Vispārējo zemāko akcīzes nodokli cigaretēm nosaka, pamatojoties uz pieprasītākās kategorijas cigarešu cenu, saskaņā ar datiem, kas iegūti katra gada 1. janvārī, sākot no 1993. gada 1. janvāra.3. pants1. Spānijas Karalistei no 1993. gada 1. janvāra tiek piešķirts divu gadu pārejas periods 2. pantā noteiktā vispārējā zemākā akcīzes nodokļa ieviešanai.2. Portugāles Republika var cigaretēm, ko patērē attālākajos Azoru salu un Madeiras apgabalos un ko saražojuši sīkražotāji, kuru ražošanas apjoms gadā nepārsniedz 500 tonnas, piemērot likmi, kas ir līdz pat 50 % zemāka par 2. pantā noteikto.4. pantsReizi divos gados, pirmoreiz - ne vēlāk kā 1994. gada 31. decembrī, Padome, pieņemot lēmumu uz ziņojuma un, vajadzības gadījumā, Komisijas priekšlikuma pamata, izskata vispārējo zemāko akcīzes nodokli, kas noteikts 2. pantā, 3. panta 2. punkta noteikumus un akcīzes nodokļa struktūru, kas noteikta Direktīvas 72/464/EEK 10.b pantā, un, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, ar vienprātīgu lēmumu nosaka vajadzīgos pasākumus. Komisijas ziņojumā un Padomes pārbaudē ņem vērā iekšējā tirgus pienācīgas darbības vajadzību un augstākus Līguma mērķus.5. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šās direktīvas prasības līdz 1992. gada 31. decembrim. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Pieņemot šos tiesību aktus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai tos savu likumu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1992. gada 19. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Cope[1] OV C 12, 18.1.1990., 4. lpp.[2] OV C 94, 13.4.1992., 35. lpp.[3] OV C 225, 10.9.1990., 56. lpp.[4] OV L 303, 31.12.1972., 1. lpp.Jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/78/EEK (OV L 316, 31.10.1992., 5. lpp.[5] OV L 10, 16.1.1979., 8. lpp.--------------------------------------------------