title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/96/EK (2001. gada 4. decembris), ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanaiDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0096

Oficiālais Vēstnesis L 013 , 16/01/2002 Lpp. 0009 - 0020

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/96/EK(2001. gada 4. decembris),ar ko nosaka saskaņotas prasības un procedūras beramkravu kuģu drošai iekraušanai un izkraušanai(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā:(1) Beramkravu kuģu biežo avāriju dēļ, kas prasa arī cilvēku upurus, būtu jāveic turpmāki pasākumi, lai uzlabotu jūras satiksmes drošību, ievērojot kopējās transporta politikas pamatnostādnes.(2) Izvērtējot nelaimes gadījumus, kas piemeklē beramkravu kuģus, var secināt, ka cietu beramkravu iekraušana vai izkraušana, ja to neveic pienācīgā veidā, var izraisīt beramkravu kuģu bojāeju kuģa konstrukciju pārslodzes dēļ vai mehāniski bojājot kravas tilpņu nesošās konstrukcijas. Beramkravu kuģu drošību var uzlabot, paredzot pasākumus, kas samazina konstrukciju bojājumu un citu zaudējumu risku saistībā ar iekraušanas un izkraušanas operāciju nepareizu veikšanu.(3) Starptautiskajā mērogā Starptautiskā jūrniecības organizācija (SJO) vairākās asamblejas rezolūcijās ir pieņēmusi ieteikumus attiecībā uz beramkravu kuģu drošību, aplūkojot kuģa un ostas saskarsmes jautājumus kopumā, un konkrēti iekraušanas un izkraušanas operācijas.(4) Savā Asamblejas rezolūcijā A.862(20) SJO ir pieņēmusi Beramkravu pārvadātāju iekraušanas un izkraušanas drošas prakses kodeksu ("BLU kodekss") un aicinājusi līgumslēdzējas valdības, tiklīdz iespējams, piemērot šo kodeksu un ziņot SJO par noteikumu neievērošanu. Turklāt SJO šajā rezolūcijā ir aicinājusi līgumslēdējas valdības, kuru pārvaldītajās teritorijās atrodas cieto beramkravu iekraušanas un izkraušanas termināli, pieņemt tiesību aktus, tajos iekļaujot dažus pamatprincipus, kas nepieciešami šā kodeksa ieviešanai.(5) Ņemot vērā, ka tirdzniecība ar sausām beramkravām ir izplatīta visā pasaulē, iekraušanas un izkraušanas operāciju ietekmei uz beramkravu kuģu drošību var būt pārrobežu sekas. Tādēļ lai pasargātu beramkravu kuģus no nogrimšanas nepareizi veiktas iekraušanas vai izkraušanas dēļ, vislabāk būtu jāizstrādā pasākumi Kopienas mērogā, nosakot saskaņotas prasības un procedūras saistībā ar SJO Asamblejas rezolūcijā A.862(20) un BLU kodeksā ietverto ieteikumu īstenošanu.(6) Ņemot vērā subsidiaritātes principu, kas izklāstīts Līguma 5. pantā, direktīva ir vispiemērotākais juridiskais instruments, jo tā nodrošina dalībvalstīm to prasību un procedūru vienādu un obligātu piemērošanu, kas ir jāievēro, lai beramkravu kuģu iekraušana un izkraušana būtu droša, atstājot katras dalībvalsts ziņā tiesības izlemt, kādi ipildes līdzekļi labāk atbilst tās iekšējai sistēmai. Saskaņā ar proporcionalitātes principu šī direktīva aprobežojas ar to, kas ir nepieciešams nosprausto mērķu sasniegšanai.(7) Beramkravu kuģu un to apkalpes locekļu drošību var uzlabot, samazinot nepareizas iekraušanas un izkraušanas risku sauso beramkravu terminālos. To var panākt, izstrādājot saskaņotas procedūras kuģa un termināla sadarbībai un informācijas apmaiņai, kā arī nosakot kuģu un terminālu piemērotības prasības.(8) Lai uzlabotu beramkravu kuģu drošību un nepieļautu konkurences izkropļojumus, saskaņotās procedūras un piemērotības kritēriji būtu jāpiemēro visiem beramkravu kuģiem neatkarīgi no valsts karoga, ar kuru tie kuģo, un visiem termināliem Kopienā, kuros šādi kuģi parasti piestāj saistībā ar cieto beramkravu iekraušanu vai izkraušanu.(9) Beramkravu kuģiem, kas piestāj terminālos cieto beramkravu iekraušanai vai izkraušanai, ir jābūt piemērotiem šim nolūkam. Arī termināliem ir jābūt piemērotiem uzņemt beramkravu kuģus, kas tajos piestāj, un nodrošināt to iekraušanu vai izkraušanu. Šim nolūkam BLU kodeksā ir noteikti piemērotības kritēriji.(10) Lai uzlabotu sadarbību un informācijas apmaiņu ar kuģa kapteini sakarā ar cietu beramkravu iekraušanu un izkraušanu, terminālos būtu jāieceļ termināla pārstāvis, kas ir atbildīgs par šādām operācijām terminālā, un jānodod kapteiņa rīcībā informatīvos materiālus, kas satur termināla un ostas norādījumus. Attiecīgie noteikumi šajā sakarā ir iekļauti BLU kodeksā.(11) Kvalitātes nodrošinājuma sistēmas ieviešana, pilnveidošana un uzturēšana terminālos ļautu panākt to, ka sadarbības un informācijas apmaiņas process un attiecīgi iekraušana un izkraušana terminālā noris pēc plāna un ievērojot starptautiski atzītās saskaņotās pamatnostādnes, kas pakļaujas pārbaudei. Kvalitātes nodrošinājuma sistēmai, ņemot vērā to, ka tā ir starptautiski atzīta, jābūt saderīgai ar ISO 9000 sērijas standartiem, ko pieņēmusi Starptautiskā standartizācijas organizācija. Lai tikko izveidoti termināli pagūtu saņemt vajadzīgo sertifikāciju, ir svarīgi nodrošināt tiem iespēju saņemt pagaidu atļauju darbības veikšanai, kas ir derīga ierobežotā laikā.(12) Ar mērķi nodrošināt iekraušanas un izkraušanas operāciju rūpīgu sagatavošanu, saskaņošanu un norisi, lai neapdraudētu kuģa vai tā apkalpes drošību, ir jānosaka kapteiņa un termināla pārstāvja kompetence. Attiecīgus noteikumus šajā sakarā var atrast 1974. gada Starptautiskajā konvencijā par cilvēku dzīvības aizsardzības uz jūras (1974. gada SOLAS konvencija), SJO Asamblejas rezolūcijā A.862(20) un BLU kodeksā. Tajā pašā sakarā iekraušanas vai izkraušanas operāciju sagatavošanas, saskaņošanas un norises procedūras var balstīties uz to pašu starptautisko dokumentu noteikumiem.(13) Kopienas vispārējo interešu labad, aizliedzot tās ostās piestāt kuģiem, kas neatbilst normām, termināla pārstāvim ir jāpaziņo par acīmredzamiem trūkumiem uz beramkravu kuģa, kas var apdraudēt iekraušanas vai izkraušanas operāciju drošību.(14) Dalībvalstu kompetentās iestādes nedrīkst pieļaut iekraušanas vai izkraušanas operācijas un tām tās jāpārtrauc, ja fakti liecina par to, ka šīs operācijas apdraud kuģa vai tā apkalpes drošību. Iestādēm būtu arī drošības labad jāiejaucas tad, ja kapteiņa un termināla pārstāvja starpā rodas domstarpības attiecībā uz šo procedūru piemērošanu. Kompetentās iestādes drošību veicinošo rīcību nedrīkst ietekmēt komerciāla rakstura apsvērumi, kas skar termināla intereses.(15) Ir nepieciešams noteikt procedūras, kas ir jāievēro, ziņojot attiecīgajām organizācijām, piemēram, klasificēšanas sabiedrībām par kuģiem nodarītajiem bojājumiem iekraušanas vai izkraušanas laikā un nepieciešamības gadījumā par šo bojājumu novēršanu. Ja šādi bojājumi var kaitēt kuģa drošībai vai spējām kuģot, lēmums par remontdarbu nepieciešamību un steidzamību ir jāpieņem ostas valsts kontroles iestādēm ostas valstī, apspriežoties ar karoga valsts administrāciju. Ņemot vērā tehnisko pieredzi, kas nepieciešama šāda lēmuma pieņemšanai, šīm iestādēm ir jābūt tiesībām pieaicināt atzītu organizāciju novērtēt bojājumus un sniegt ieteikumus par remontdarbu nepieciešamību.(16) Šīs direktīvas izpilde būtu jāveicina, ieviešot efektīvu pārraudzības un apsekošanas procedūru dalībvalstīs. Ziņojumi par šādas pārraudzības rezultātiem nodrošinās vērtīgu informāciju par šajā direktīvā izklāstīto saskaņoto prasību un procedūru efektivitāti.(17) SJO Asamblejas 1995. gada 23. novembra rezolūcija A.797(19) par kuģu drošību, pārvadājot cietas beramkravas, satur prasību, kas paredz, ka iestādēm ostas valstī ir iesniedz apstiprinājums tam, ka cieto beramkravu iekraušanas un izkraušanas termināli atbilst SJO kodeksiem un ieteikumiem par kuģa un krasta sadarbību. Paziņojums SJO par šīs direktīvas pieņemšanu būs pienācīga atbilde uz šo prasību un skaidrs signāls starptautiskajām jūrniecības aprindām, ka Kopiena apņemas atbalstīt starptautiskā mērogā veiktos pasākumus, lai veicinātu beramkravu kuģu iekraušanas un izkraušanas drošību.(18) Nepieciešamie pasākumi saistībā ar šīs direktīvas izpildi būtu jāapstiprina saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanas kārtību [4].(19) Būtu jāpastāv iespējai grozīt dažus šīs direktīvas noteikumus saskaņā ar minēto kārtību, pielāgojot tos starptautiskiem un Kopienas aktiem, kas pieņemti, grozīti vai stājušies spēkā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā, un ieviest šajā direktīvā paredzētās procedūras bez tās darbības jomas paplašināšanas.(20) Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīva 89/391/EEK par pasākumu ieviešanu, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā [5], un attiecīgās atsevišķās direktīvas attiecas uz darbu saistībā ar beramkravu kuģu iekraušanu un izkraušanu,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķisŠīs direktīvas mērķis ir uzlabot beramkravu kuģu drošību, kad tie piestāj dalībvalstu terminālos saistībā ar cietu beramkravu iekraušanu vai izkraušanu, samazinot kuģa konstrukciju pārslodzes risku un fizisko bojājumu risku, kas rodas iekraušanas vai izkraušanas laikā, izstrādājot:1) Saskaņotas piemērotības prasības kuģiem un termināliem, un2) Saskaņotas kuģu un terminālu sadarbības un informācijas apmaiņas procedūras.2. pantsDarbības jomaŠī direktīva attiecas uz:1) Visiem beramkravu kuģiem, neatkarīgi no karoga, kas piestāj terminālā saistībā ar cietu beramkravu iekraušanu vai izkraušanu, un2) Visiem dalībvalstu termināliem, kur piestāj beramkravu kuģi, uz kuriem attiecas šī direktīva.Neierobežojot 1974. gada SOLAS konvencijas VI nodaļas 7. noteikuma normas, šī direktīva neattiecas uz objektiem, kuros tikai ārkārtējos apstākļos veic sausu beramkravu iekraušanu beramkravu kuģos vai izkraušanu no tiem, kā arī uz gadījumiem, kad iekraušanu vai izkraušanu veic, izmantojot tikai attiecīgā beramkravu kuģa iekārtas.3. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:1) "Starptautiskas konvencijas" ir Padomes Direktīvas 95/21/EK [6] 2. panta 1. punktā norādītās konvencijas, kas ir spēkā 2001. gada 4. decembrī;2) "1974. gada SOLAS konvencija" ir Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras kopā ar tās protokoliem un grozījumiem, kuri ir spēkā 2001. gada 4. decembrī;3) "BLU kodekss" ir Beramkravu kuģu iekraušanas un izkraušanas drošas prakses kodekss, kas ietverts SJO Asamblejas 1997. gada 27. novembra rezolūcijas A.862(20) pielikumā, tā 2001. gada 4. decembra redakcijā;4) "Beramkravu kuģis" ir kuģis beramkravu pārvadāšanai saskaņā ar 1974. gada SOLAS konvencijas IX/1.6 noteikuma definīciju un tās skaidrojumu 1997. gada SOLAS konferences 6. rezolūcijā, proti:- kuģis ar vienu klāju, augšējiem tankiem un piltuvveida tankiem kravu nodalījumā, kas paredzēts galvenokārt sausu beramkravu pārvadāšanai, vai- kuģis rūdas pārvadāšanai, t.i., jūras kuģis ar vienu klāju, kam ir divas gareniskas starpsienas un dubults dibens visa kravas nodalījuma garumā un kas paredzēts rūdas kravu pārvadāšanai tikai vidējās tilpnēs, vai- dažādu kravu pārvadātājs, kas ir definēts 1974. gada SOLAS konvencijas II-2 nodaļas 3.27 noteikumā;5) "Sausa beramkrava" jeb "cieta beramkrava" ir cieta beramkrava, kas definēta 1974. gada SOLAS konvencijas XII nodaļas 1.4/noteikumā, izņemot graudus;6) "Graudiem" piešķir 1974. gada konvencijas VI nodaļas 8.2 noteikumā definēto nozīmi;7) "Termināls" ir jebkura stacionāra, peldoša vai pārvietojama iekārta, kas aprīkota un ko izmanto sausu beramkravu iekraušanai beramkravu kuģos vai izkraušanai no tiem;8) "Termināla operators" ir termināla īpašnieks un jebkura organizācija vai persona, kam īpašnieks ir uzticējis atbildību par iekraušanas vai izkraušanas operācijām, kuras veic terminālā saistībā ar konkrētu beramkravu kuģi;9) "Termināla pārstāvis" ir jebkura persona, ko iecēlis un pilnvarojis termināla operators un kas kopumā atbild par iekraušanas vai izkraušanas operāciju sagatavošanu, norisi un pabeigšanu, kuru veic terminālā saistībā ar konkrētu beramkravu kuģi;10) "Kapteinis" ir persona, kas komandē beramkravu kuģi, vai kuģa virsnieks, kuru kapteinis ir izraudzījis sakarā ar iekraušanas vai izkraušanas operācijām;11) "Atzīta organizācija" ir organizācija, kas atzīta saskaņā ar Padomes Direktīvas 94/57/EK 4. pantu [7];12) "Karoga valsts administrācija" ir tās valsts kompetentās iestādes, kuras karogu ir tiesīgs uzvilkt beramkravu kuģis;13) "Ostas valsts kontroles iestāde" ir dalībvalsts kompetentā iestāde, kam piešķirtas pilnvaras piemērot Direktīvas 95/21/EK uzraudzības noteikumus;14) "Kompetentā iestāde" ir valsts, reģionālā vai vietējā varas iestāde dalībvalstī, kam saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir piešķirtas pilnvaras īstenot un piemērot šīs direktīvas prasības;15) "Informācija par kravu" ir ziņas par kravu, kas paredzētas 1974. gada SOLAS konvencijas VI nodaļas 2. noteikumā;16) "Iekraušanas un izkraušanas grafiks" ir 1974. gada SOLAS konvencijas VI nodaļas 7.3. noteikumā minētais grafiks, kura paraugs ir ietverts BLU kodeksa 2. papildinājumā;17) "Kuģa un krasta drošības pārbaudes punktu saraksts" ir pārbaudes punktu saraksts, kas minēts BLU kodeksa 4. iedaļā, un kura paraugs ietverts BLU kodeksa 3. papildinājumā;18) "Cietās beramkravas blīvuma deklarācija" ir ziņas par kravas blīvumu, kas jāiesniedz saskaņā ar 1974. gada SOLAS konvencijas XII nodaļas 10. noteikumu.4. pantsPrasības attiecībā uz beramkravu kuģu piemērotību ekspluatācijaiDalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, nodrošinot to, lai terminālu operatori, pārbaudot atbilstību I pielikuma noteikumiem, būtu apmierināti ar beramkravu kuģu piemērotību cietu beramkravu iekraušanai vai izkraušanai.5. pantsPrasības attiecībā uz terminālu piemērotībuDalībvalstis pārliecinās, ka terminālu operatori attiecībā uz terminālu, par kuru viņi ir uzņēmušies atbildību saskaņā ar šo direktīvu, nodrošina to, ka1) Termināls atbilst II pielikuma noteikumiem;2) Ir iecelts termināla pārstāvis (pārstāvji);3) Ir sagatavoti informatīvie materiāli, kas satur termināla un kompetento iestāžu norādījumus, kā arī BLU kodeksa 1. pielikuma 1.2. punktā norādīto informāciju par ostu un terminālu, un šie materiāli ir pieejami to beramkravu kuģu kapteiņiem, kas piestāj terminālā, lai iekrautu vai izkrautu cietas beramkravas; un4) Terminālā izveido, īsteno un uztur kvalitātes nodrošinājuma sistēmu. Šo kvalitātes nodrošinājuma sistēmu sertificē saskaņā ar ISO 9001:2000 standartiem vai kādu līdzvērtīgu standartu, kas vismaz atbilst visām ISO 9001:2000 prasībām, un to revidē saskaņā ar ISO 10011:1991 pamatnostādnēm vai kādu līdzvērtīgu standartu, kas atbilst visām ISO 10011:1991 prasībām. Attiecībā uz minētajiem līdzvērtīgajiem standartiem ir jāievēro Direktīvas 98/34/EK [8] prasības.Pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā paredz trīs gadu pārejas laiku kvalitātes nodrošinājuma sistēmas izveidošanai un vienu papildu gadu šīs sistēmas sertificēšanai.6. pantsPagaidu atļaujaAtkāpjoties no 5. panta 4. punkta prasībām, kompetentā iestāde var izdot tikko izveidotiem termināliem pagaidu atļauju darbības veikšanai, kas ir derīga ne ilgāk kā 12 mēnešus. Terminālam tomēr ir jāuzrāda kvalitātes nodrošinājuma sistēmas ieviešanas plāns saskaņā ar ISO 9001:2000 standartu vai līdzvērtīgu standartu, kā tas izklāstīts 5. panta 4. punktā.7. pantsKapteiņu un terminālu pārstāvju kompetenceDalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu zemāk norādīto principu ievērošanu un piemērošanu, kas skar kapteiņu un terminālu pārstāvju kompetenci.1) Kapteiņa kompetence:a) kapteinis vienmēr atbild par viņa komandētā beramkravu kuģa drošu iekraušanu un izkraušanu;b) kapteinis pirms paredzamā ierašanās laika savlaicīgi paziņo terminālam III pielikumā norādītās ziņas;c) pirms sākt cietas beramkravas iekraušanu, kapteinis pārliecinās, vai ir saņemta 1974. gada SOLAS konvencijas VI nodaļas 2.2. noteikumā paredzētā informācija par kravu un cietās beramkravas blīvuma deklarācija, ja tāda ir paredzēta. Šīs ziņas ir iekļautas kravas deklarācijas veidlapā, kas norādīta BLU kodeksa 5. papildinājumā;d) pirms iekraušanas vai izkraušanas uzsākšanas un tās laikā kapteinis veic IV pielikumā uzskaitītos pienākumus.2) Termināla pārstāvja kompetence:a) saņemot sākotnējo paziņojumu par paredzamo kuģa ierašanās laiku, termināla pārstāvis nosūta kapteinim V pielikumā minēto informāciju;b) termināla pārstāvis pārliecinās, ka kapteinim, cik ātri iespējams, paziņots par informāciju, kas ir iekļauta kravas deklarācijas veidlapā;c) termināla pārstāvis nekavējoties paziņo kapteinim un ostas valsts kontroles iestādei par acīmredzamajiem trūkumiem, ko viņš pamanījis uz beramkravu kuģa un kas var apdraudēt cietu beramkravu drošu iekraušanu vai izkraušanu;d) pirms iekraušanas vai izkraušanas uzsākšanas un tās laikā termināla pārstāvis veic VI pielikumā uzskaitītos pienākumus.8. pantsBeramkravu kuģu un terminālu savstarpējās procedūrasDalībvalstis nodrošina zemāk norādīto procedūru ievērošanu, veicot cietu beramkravu iekraušanu beramkravu kuģos vai to izkraušanu no tiem.1) Pirms uzsākt cietu beramkravu iekraušanu vai izkraušanu, kapteinis vienojas ar termināla pārstāvi par iekraušanas vai izkraušanas grafiku saskaņā ar 1974. gada SOLAS konvencijas VI nodaļas 7.3. noteikuma normām. Iekraušanas vai izkraušanas grafiku sastāda pēc BLU kodeksa 2. papildinājuma noteiktā parauga, tajā norādot attiecīgā beramkravu kuģa SJO numuru, un kapteinis kopā ar termināla pārstāvi saskaņoto grafiku apstiprina ar savu parakstu.Visas izmaiņas grafikā, kuras, pēc vienas puses ieskatiem, var ietekmēt kuģa vai apkalpes drošību, sagatavo un apstiprina kā pārstrādātu grafiku, abām pusēm vienojoties.Saskaņoto iekraušanas vai izkraušanas grafiku un visus turpmāk saskaņotos un pārstrādātos variantus sešus mēnešus glabā uz kuģa un terminālā, lai nodrošinātu kompetentajām iestādēm iespēju tos nepieciešamības gadījumā pārbaudīt.2) Pirms uzsākt iekraušanu vai izkraušanu, kapteinis un termināla pārstāvis kopīgi izskata kuģa un krasta drošības pārbaudes punktu sarakstu un paraksta to saskaņā ar pamatnostādnēm BLU kodeksa 4. papildinājumā.3) Organizē efektīvu informācijas apmaiņu starp kuģi un terminālu un nodrošina tās nepārtrauktu darbību, kas spēj apmierināt pieprasījumus pēc informācijas par iekraušanas un izkraušanas gaitu un nodrošina ātru kapteiņa vai termināla pārstāvja norādījumu izpildi, ja ir jāaptur iekraušanas vai izkraušanas operācijas.4) Kapteinis un termināla pārstāvis vada iekraušanas vai izkraušanas operācijas, ievērojot saskaņoto grafiku. Termināla pārstāvis atbild par to, lai, iekraujot vai izkraujot cietu beramkravu, tiktu ievēroti grafikā norādītā tilpņu secība, iekraušanas vai izkraušanas darbu apjoms un temps. Viņš drīkst atkāpties no saskaņotā grafika, tikai iepriekš apspriežoties un rakstiski vienojoties ar kapteini.5) Pēc iekraušanas vai izkraušanas pabeigšanas kapteinis un termināla pārstāvis rakstiski apliecina, ka iekraušana vai izkraušana noritējusi saskaņā ar iekraušanas vai izkraušanas grafiku, ievērojot visas saskaņotās izmaiņas. Ja veic izkraušanu, šajā protokolā iekļauj arī ierakstu, ka tilpnes ir atbrīvotas no kravas un uzkoptas, ievērojot kapteiņa prasības, un reģistrē visus kuģa bojājumus un visus veiktos remontdarbus.9. pantsKompetento iestāžu nozīme1. Neierobežojot kapteiņa tiesības un pienākumus, kas paredzēti 1974. gada SOLAS konvencijas VI nodaļas 7.7. noteikumā, dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes neļauj sākt vai aptur cietu beramkravu iekraušanu vai izkraušanu, ja fakti liecina par to, ka citādi tiks apdraudēta kuģa vai tā apkalpes drošība.2. Ja kompetentā iestāde ir informēta par nesaskaņām starp kapteini un termināla pārstāvi attiecībā uz 8. pantā paredzēto procedūru piemērošanu, kompetentā iestāde vajadzības gadījumā iejaucas šajā strīdā drošības un/vai jūras vides aizsardzības apsvērumu dēļ.10. pantsIekraušanas vai izkraušanas laikā notikušo bojājumu novēršana1. Ja iekraušanas un izkraušanas laikā kuģa konstrukcijām vai iekārtām nodara bojājumus, termināla pārstāvis par tiem ziņo kapteinim, un nepieciešamības gadījumā tos novērš.2. Ja bojājumi var kaitēt korpusa konstrukciju izturībai un tā ūdensnecaurlaidībai vai kuģa galvenajām inženiertehniskajām sistēmām, termināla pārstāvis un/vai kapteinis informē karoga valsts administrāciju vai tās atzīto organizāciju, kas darbojas tās uzdevumā, un ostas valsts kontroles iestādi. Lēmumu par to, vai būtu nekavējoties jāveic remontdarbi vai tos var atlikt uz vēlāku laiku, pieņem ostas valsts kontroles iestāde, ņemot vērā karoga valsts administrācijas vai tās atzītās organizācijas, kas darbojas tās uzdevumā, viedokli, kā arī kapteiņa viedokli, ja tādi tiek izteikti. Ja uzskata, ka ir nekavējoties jāveic remontdarbi, tos pabeidz, pirms kuģis atstāj ostu, ievērojot kapteiņa un kompetentās iestādes prasības.3. Pieņemot 2. punktā minēto lēmumu, ostas valsts kontroles iestāde var uzticēt atzītai organizācijai veikt bojājumu pārbaudi un sniegt atzinumu par tūlītēju remontdarbu nepieciešamību vai to atlikšanu.4. Šo pantu piemēro, neierobežojot Direktīvu 95/21/EK.11. pantsPārraudzība un ziņojumu sagatavošana1. Dalībvalstis sistemātiski pārbauda, vai termināli ievēro 5. panta 1. punkta, 7. panta 2. punkta un 8. panta prasības. Pārraudzības procedūra paredz veikt nepieteiktas pārbaudes iekraušanas vai izkraušanas operāciju laikā.Turklāt dalībvalstis pārbauda, vai termināli ir izpildījuši 5. panta 4. punkta prasības tajā noteiktajā termiņā, bet tikko izveidotie termināli — 6. pantā paredzētajā termiņā.2. Dalībvalsts ik pēc trīs gadiem iesniedz Komisijai ziņojumu par šādas pārraudzības rezultātiem. Ziņojumā arī izvērtē, cik efektīvas ir saskaņotās beramkravu kuģu un terminālu sadarbības un informācijas apmaiņas procedūras, kas paredzētas šajā direktīvā. Ziņojumu nosūta, vēlākais, nākamā gada 30. aprīlī, beidzoties trīs kalendāro gadu laikam, par kuru sagatavots ziņojums.12. pantsNovērtēšanaKomisija, pamatojoties uz dalībvalstu ziņojumiem, kas paredzēti 11. panta 2. punktā, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei šajā direktīvā paredzētās sistēmas darbības novērtējumu. Šajā novērtējumā iekļauj arī novērtējumu tam, vai ir nepieciešamība arī turpmāk dalībvalstīm sniegt 11. panta 2. punktā minētos ziņojumus.13. pantsPaziņojums SJOPadomes prezidentvalsts dalībvalstu vārdā un Komisija kopīgi paziņo SJO par šīs direktīvas pieņemšanu, atsaucoties uz SJO Rezolūcijas A.797(19) pielikuma 1.7. punktu.14. pantsRegulatīvā komiteja1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar Padomes Direktīvas 93/75/EEK [9] 12. panta 1. punktu, turpmāk tekstā "komiteja".2. Atsaucoties uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.15. pantsGrozīšanas procedūra1. Definīcijas 3. panta 1. līdz 6. punktā un 15. līdz 18. punktā, atsauces uz starptautiskām konvencijām un kodeksiem, kā arī SJO rezolūcijām un apkārtrakstiem, atsauces uz ISO standartiem, atsauces uz Kopienas dokumentiem un pielikumus var grozīt saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto procedūru, lai tos pielāgotu starptautiskajiem un Kopienas dokumentiem, kas pieņemti, grozīti vai stājušies spēkā pēc šīs direktīvas pieņemšanas, ar nosacījumu, ka tādējādi netiek paplašināta šīs direktīvas darbības joma.2. Direktīvas 14. panta 2. punktā minēto procedūru piemēro, izdarot grozījumus 8. pantā un pielikumos, lai ieviestu šajā direktīvā noteiktās procedūras, un grozot vai atceļot 11. panta 2. punktā un 12. pantā minēto pienākumu iesniegt ziņojumu, ja vien šie noteikumi nepaplašina šīs direktīvas darbības jomu.16. pantsSankcijasDalībvalstis nosaka noteikumus par sankcijām, ko piemēro par tādu valsts noteikumu pārkāpumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.17. pantsĪstenošana un piemērošana1. Dalībvalstis līdz 2003. gada 5. augustam pieņem un publicē nepieciešamos noteikumus, lai izpildītu šo direktīvu. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Šos tiesību aktus dalībvalstis piemēro no 2004. gada 1. marta.Dalībvalstīm pieņemot minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.18. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.19. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 4. decembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsD. Reynders[1] OV C 311 E, 31.10.2000., 240. lpp. un OV C 180 E, 26.6.2001., 273. lpp.[2] OV C 14, 16.1.2001., 37. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2001. gada 13. februāra atzinums (OV C 276, 1.10.2001., 38. lpp.), Padomes 2001. gada 27. jūnija kopējā nostāja (vēl nav publicēta Oficiālajā Vēstnesī) un Eiropas Parlamenta 2001. gada 25. oktobra lēmums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[4] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[5] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[6] Padomes 1995. gada 19. jūnija Direktīva 95/21/EK, kas nosaka, kā kuģošanai Kopienas ostās un dalībvalstu jurisdikcijai pakļautos ūdeņos piemērot starptautiskos standartus attiecībā uz kuģu drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļiem uz kuģiem (ostas valsts kontrole) (OV L 157, 7.7.1995., 1. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 1999/97/EK (OV L 331, 23.12.1999., 67. lpp.).[7] Padomes 1994. gada 22. novembra Direktīva 94/57/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu pārbaudes un apsekojumus, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā (OV L 319, 12.12.1994., 20. lpp.). Direktīva grozīta ar Komisijas Direktīvu 97/58/EK (OV L 274, 7.10.1997., 8. lpp.).[8] Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā, kā arī informācijas sabiedrības pakalpojumu normatīvu jomā (OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.). Direktīva grozīta ar Direktīvu 98/48/EK (OV L 217, 5.8.1998., 28. lpp.).[9] Padomes 1993. gada 13. septembra Direktīva 93/75/EEK par minimālajām prasībām attiecībā uz kuģiem, kas dodas uz Kopienas ostām vai atstāj tās, vedot bīstamas vai vidi piesārņojošas kravas (OV L 247, 5.10.1993., 19. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 98/74/EK (OV L 276, 13.10.1998., 7. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMSPRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ BERAMKRAVU KUĢU TEHNISKO PIEMĒROTĪBU CIETU BERAMKRAVU IEKRAUŠANAI UN IZKRAUŠANAI(skatīt 4. pantu)Beramkravu kuģus, kas piestāj dalībvalstu terminālos, lai veiktu cietu beramkravu iekraušanu vai izkraušanu, pārbauda saistībā ar zemāk norādīto prasību izpildi.1) Tajos jābūt pietiekami ietilpīgām kravas tilpnēm ar pietiekami lielām lūku atverēm, kuru konstrukcija ļauj pienācīgi iekraut, noblīvēt, izlīdzināt un izkraut cietu beramkravu.2) To kravas tilpņu lūkām jābūt identifikācijas numuriem, kas atbilst numuriem iekraušanas vai izkraušanas grafikā. Šo numuru novietojumam, izmēriem un krāsai jābūt tādai, lai termināla iekraušanas vai izkraušanas iekārtas operators tos varētu viegli saskatīt un atpazīt.3) To kravas lūkām, lūku vadības sistēmām un drošības ierīcēm jābūt labā tehniskā stāvoklī, un tās jāizmanto tikai paredzētiem mērķiem.4) Sānsveres indikatorus, ja tādi ir, pārbauda pirms iekraušanas vai izkraušanas un pārliecinās, ka tie darbojas.5) Ja uz klāja ir paredzēts piekraušanas mērītājs, tam jābūt sertificētam un darba kārtībā, lai veiktu slodzes aprēķinus iekraušanas un izkraušanas laikā.6) Piedziņas mehānismiem un palīgmehānismiem jābūt labā tehniskā stāvoklī.7) Piestāšanas un pietauvošanas aprīkojumam uz klāja jābūt darba kārtībā un labā tehniskā stāvoklī.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ CIETO BERAMKRAVU IEKRAUŠANAS UN IZKRAUŠANAS TERMINĀLU PIEMĒROTĪBU(skatīt 5. panta 1. punktu)1) Terminālos veic cietu beramkravu iekraušanu un izkraušanu tikai tādiem beramkravu kuģiem, kas var droši pietauvoties pie iekraušanas vai izkraušanas iekārtas, ņemot vērā ūdens dziļumu piestātnē, maksimāli pieļaujamos kuģa izmērus, pietauvošanas paņēmienus, amortizatorus, drošu piekļuvi un visus iespējamos traucējumus iekraušanas un izkraušanas operācijām.2) Termināla iekraušanas un izkraušanas iekārtas ir pienācīgi jāsertificē un jāuztur labā stāvoklī saskaņā ar attiecīgiem noteikumiem un normatīviem, un tās drīkst apkalpot tikai pietiekami kvalificēts un, vajadzības gadījumā, sertificēts personāls.3) Termināla personālam atbilstoši tā kompetencei ir jābūt vispusīgi apmācītam, kā droši veikt beramkravu kuģu iekraušanu un izkraušanu. Šīs apmācības mērķis ir iepazīstināt personālu ar vispārējo risku, kas pastāv iekraujot un izkraujot cietas beramkravas, un ar to, kā nepareizi veiktas iekraušanas un izkraušanas operācijas var kaitēt kuģa drošībai.4) Termināla personālu, kas piedalās iekraušanas un izkraušanas operācijās, nodrošina ar individuāliem aizsarglīdzekļiem, un tie jāizmanto, kā arī ar pietiekamu atpūtu, lai nepieļautu nelaimes gadījumus noguruma dēļ.--------------------------------------------------III PIELIKUMSINFORMĀCIJA, KAS KAPTEINIM JĀPAZIŅO TERMINĀLAM(skatīt 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu)1) Cik ātri iespējams, paredzamais kuģa iebraukšanas laiks ostas reidā. Šīs ziņas vajadzības gadījumā precizē.2) Sākotnēji paziņojot ierašanās laiku:a) kuģa vārds, izsaukuma signāls, SJO numurs, karogs, reģistrācijas osta;b) iekraušanas un izkraušanas grafiks, norādot kravas daudzumu, sadalījumu pa lūkām, iekraušanas vai izkraušanas secību un daudzumu, kas iekraujams vai izkraujams vienā paņēmienā;c) iegrime, kuģim piestājot, un paredzamā iegrime, aizbraucot;d) laiks, kas vajadzīgs balasta regulēšanai;e) kuģa kopējais garums, platums un kravas nodalījuma garums no vistuvāk priekšgalam esošās lūkas priekšējās apmales līdz vistuvāk pakaļgalam esošās lūkas pakaļējai apmalei, caur kurām jāiekrauj vai jāizkrauj krava;f) atstatums starp ūdenslīniju un pirmo lūku, caur kuru paredzēts veikt iekraušanu vai izkraušanu, un atstatums no kuģa malas līdz lūkas atverei;g) kuģa trapa atrašanās vieta;h) augstums virs ūdenslīnijas;i) kuģa iekraušanas un izkraušanas mehānismu, ja tādi ir, parametri un jauda;j) pietauvošanās trošu skaits un tips;k) īpašas prasības attiecībā uz kravas izlīdzināšanu vai nepārtrauktiem ūdens satura mērījumiem tajā;l) tādu nepieciešamo remontdarbu sīks apraksts, kuri var aizkavēt pietauvošanos, iekraušanas vai izkraušanas uzsākšanu, vai aizkavēt kuģa aizbraukšanu pēc iekraušanas vai izkraušanas;m) jebkuras citas ziņas par kuģi, ko var pieprasīt termināls.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSKAPTEIŅA PIENĀKUMI PIRMS IEKRAUŠANAS VAI IZKRAUŠANAS OPERĀCIJAS UN TĀS LAIKĀ(skatīt 7. panta 1. punkta d) apakšpunktu)Pirms iekraušanas vai izkraušanas operācijas un tās laikā kapteinis pārliecinās, ka1) Kravas iekraušanu vai izkraušanu un balasta regulēšanu uzrauga atbildīgais kuģa virsnieks;2) Kravas un balasta ūdens izvietojumu pārrauga visā iekraušanas vai izkraušanas gaitā, lai novērstu kuģa konstrukciju pārslodzi;3) Kuģis atrodas vertikālā stāvoklī vai, ja tehnisku iemeslu dēļ ir vajadzīga sānsvere, tās leņķis ir iespējami mazāks;4) Kuģis ir droši pietauvots, ievērojot vietējos laika apstākļus un laika prognozes;5) Uz klāja uzturas pietiekams virsnieku un apkalpes locekļu skaits, kas nepieciešams pietauvošanās trošu nostiprināšanā un jebkurā ierastā vai ārkārtas situācijā, paturot prātā, ka apkalpei nepieciešams pietiekams laiks atpūtai, lai tā nebūtu pārgurusi;6) Termināla pārstāvis ir informēts par kravas izlīdzināšanas prasībām, kam jābūt saskaņā ar procedūrām, kas izklāstītas SJO drošas prakses kodeksā attiecībā uz cietām beramkravām;7) Termināla pārstāvis ir informēts par to, kādā veidā viņa kuģī ir jāsaskaņo balasta regulēšana ar kravas iekraušanas vai izkraušanas tempu, un par jebkuru novirzi no balasta regulēšanas grafika, kā arī par visiem citiem jautājumiem, kas var skart kravas iekraušanu vai izkraušanu;8) Balasta ūdens tiek nodots nepieciešamā apjomā atbilstoši saskaņotajam iekraušanas grafikam, krastmala un blakus esošie kuģi necieš dēļ nopludināšanas. Ja nodot balasta ūdeni pilnā apjomā pirms kravas izlīdzināšanas stadijas iekraušanas gaitā ir nelietderīgi, viņš vienojas ar termināla pārstāvi par to, kurā brīdī būtu jāaptur iekraušana un uz cik ilgu laiku;9) Pastāv vienprātība ar termināla pārstāvi par to, kā būtu jārīkojas lietus gadījumā vai mainoties laika apstākļiem, ja kravas īpašību dēļ šādas izmaiņas varētu radīt apdraudējumu;10) Kamēr kuģis atrodas piestātnē, uz klāja vai kuģa tuvumā netiek veikti nekādi karstapstrādes darbi, izņemot gadījumus, kad ir saņemta termināla pārstāvja atļauja, un tikai ievērojot kompetentās iestādes prasības;11) Iekraušanas vai izkraušanas beigu posmā tiek īpaši rūpīgi uzraudzītas iekraušanas un izkraušanas operācijas un kuģis;12) Termināla pārstāvi nekavējoties brīdina par to, ka iekraušanas vai izkraušanas gaitā rodas bojājumi, bīstama situācija vai pastāv tāda varbūtība;13) Termināla pārstāvi informē par to, kad sākas kravas izlīdzināšana, lai varētu atbrīvot transportiera iekārtu no kravas;14) Vienas tilpnes izkraušana pie kreisā borta noris saskaņā ar tās izkraušanu pie labā borta, lai nepieļautu kuģa konstrukciju saliekšanos;15) Regulējot balastu vienā vai vairākās tilpnēs, ņem vērā to, ka no tilpnēm var izplūst uzliesmojoši tvaiki un veic drošības pasākumus, pirms atļaut jebkurus karstapstrādes darbus šo tilpņu tuvumā vai virs tām.--------------------------------------------------V PIELIKUMSINFORMĀCIJA, KAS TERMINĀLAM JĀPAZIŅO KAPTEINIM(skatīt 7. panta 2. punkta a) apakšpunktu)1) Piestātnes nosaukums, kurā notiks iekraušana vai izkraušana, un paredzamais pietauvošanās laiks un iekraušanas vai izkraušanas pabeigšanas laiks [1].2) Iekraušanas vai izkraušanas iekārtu parametri, ieskaitot termināla nominālo iekraušanas vai izkraušanas jaudu un izmantojamo iekraušanas vai izkraušanas transportieru skaitu, kā arī paredzamais laiks, kas vajadzīgs katra iekraušanas vai izkraušanas posma pabeigšanai.3) Piestātnes vai mola īpatnības, kas būtu jāzina kapteinim, ieskaitot pastāvīgos vai mainīgos šķēršļus, amortizatorus, polerus un pietauvošanas paņēmienus.4) Minimālais ūdens dziļums piestātnē un iebraukšanas un izbraukšanas kuģuceļā [2].5) Ūdens blīvums piestātnē.6) Maksimālais atstatums no ūdenslīnijas līdz kravas lūku vākiem vai apmalēm, atkarībā no tā, kuram izmēram ir nozīme, veicot iekraušanas un izkraušanas operācijas, un maksimāli pieļaujamais kuģa augstums virs ūdenslīnijas.7) Eju un piekļuves ceļu izvietojums.8) Ar kuru bortu kuģis pietauvojas piestātnē.9) Maksimāli pieļaujamais ātrums, ar kādu drīkst tuvoties molam, un velkoņu pieejamība, to tips un vilktspēja.10) Dažādu kravas partiju iekraušanas secība un jebkuri citi ierobežojumi, ja kuģis nevar uzņemt kravu jebkādā secībā un tilpnē.11) Jebkuras īpatnības, kas piemīt iekraujamai kravai, kuras var radīt apdraudējumu, ja to novieto kopā ar kravu vai tās atliekām, kas atrodas uz kuģa.12) Iepriekšēja informācija par paredzamajām iekraušanas vai izkraušanas operācijām un izmaiņām esošajā iekraušanas vai izkraušanas grafikā.13) Vai iekraušanas un izkraušanas iekārtas terminālā ir stacionāras un vai to pārvietošanās ir ierobežota.14) Vajadzīgās pietauvošanās troses.15) Brīdinājums par jebkuriem neparastiem pietauvošanas paņēmieniem.16) Jebkuri ierobežojumi, kas skar balasta regulēšanu.17) Kompetentās iestādes noteiktā maksimāli pieļaujamā iegrime, kuģim aizbraucot.18) Jebkura cita informācija saistībā ar terminālu, ko pieprasa kapteinis.[1] Informāciju par paredzamo pietauvošanās un aizbraukšanas laiku un minimālo ūdens dziļumu piestātnē sistemātiski precizē un nosūta kapteinim pēc kārtējo ziņu saņemšanas par paredzamo ierašanās laiku. Atkarībā no apstākļiem informāciju par minimālo ūdens dziļumu iebraukšanas un izbraukšanas kuģuceļā sniedz termināls vai kompetentā iestāde.[2] Information on estimated times for berthing and departure and on minimum water depth at the berth shall be progressively updated and passed to the master on receipt of successive ETA advice. Information on minimum water depth in approach and departure channels shall be provided by the terminal or the competent authority, as appropriate.--------------------------------------------------VI PIELIKUMSTERMINĀLA PĀRSTĀVJA PIENĀKUMI PIRMS IEKRAUŠANAS VAI IZKRAUŠANAS OPERĀCIJAS UN TĀS LAIKĀ(skatīt 7. panta 2. punkta d) apakšpunktu)Pirms iekraušanas vai izkraušanas operācijas un tās laikā termināla pārstāvis:1) Paziņo kapteinim to termināla darbinieku vai nosūtītāja pārstāvja vārdu, kas būs atbildīgi par iekraušanas vai izkraušanas operāciju un ar kuriem viņam būs jāsazinās, kā arī to, kā viņus sameklēt;2) Veic visus drošības pasākumus, lai nepieļautu to, ka iekraušanas vai izkraušanas iekārtas nodara bojājumus kuģim, un, ja rodas bojājumi, paziņo par tiem kapteinim;3) Rūpējas par to, lai kuģis būtu vertikālā stāvoklī vai, ja tehnisku iemeslu dēļ ir vajadzīga sānsvere, tās leņķis būtu iespējami mazāks;4) Rūpējas par to, lai vienas tilpnes izkraušana pie kreisā borta būtu saskaņota ar tās izkraušanu pie labā borta, lai izvairītos no kuģa saliekšanās;5) Ja kravai ir augsts blīvums vai ja viens kravas tvēriens ir ļoti smags, brīdina kapteini par lielu lokalizētu triecienu iespējamību pret kuģa konstrukcijām, kamēr tanka augšdaļu nav pilnīgi pārklājusi krava, jo īpaši kad visās kravas tilpnēs ir atļauts liels brīvais kritiens un iekraušanas operācijas sākumā būtu sevišķi jāuzmanās;6) Rūpējas par to, lai visā iekraušanas vai izkraušanas operācijas gaitā un visos jautājumos kapteinim un termināla pārstāvim būtu savstarpēja saskaņa un ka kapteini informē par visām saskaņotā iekraušanas tempa izmaiņām un katra iekraušanas posma beigās par iekrautās kravas svaru;7) Reģistrē iekrautās vai izkrautās kravas svaru un izvietojumu un pārliecinās par to, ka tilpņu kravas svars atbilst saskaņotajam iekraušanas vai izkraušanas grafikam;8) Pārliecinās, ka, veicot iekraušanu vai izkraušanu, krava ir izlīdzināta saskaņā ar kapteiņa prasībām;9) Pārbauda, vai kravas daudzums, kas vajadzīgs aizbraukšanas iegrimes un izlīdzināšanas sasniegšanai, ir aprēķināts tā, lai pēc iekraušanas beigām visas termināla transportieru iekārtas būtu brīvas no kravas. Šim nolūkam termināla pārstāvis paziņo kapteinim termināla transportieru iekārtu nominālo ietilpību tonnās un visas prasības attiecībā uz transportieru iekārtu tīrību pēc iekraušanas pabeigšanas;10) Ja veic izkraušanu, iespējami ātri brīdina kapteini par paredzamo izkraušanas mehānismu palielināšanu vai samazināšanu un dara zināmu kapteinim, kad var uzskatīt, ka izkraušana katrā konkrētā tilpnē ir pabeigta;11) Pārliecinās, ka nekādi karstapstrādes darbi netiek veikti uz klāja vai kuģa tuvumā, kamēr kuģis atrodas piestātnē, izņemot gadījumus, kad ir saņemta kapteiņa atļauja, un tikai saskaņā ar kompetentās iestādes prasībām.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2005/11/EK (2005. gada 16. februāris), ar ko groza Padomes Direktīvu 92/23/EEK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju riepām un riepu montāžu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībaiDokuments attiecas uz EEZ

text:
               17.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 46/42

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/11/EK
   (2005. gada 16. februāris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 92/23/EEK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju riepām un riepu montāžu, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu (1), un jo īpaši tās 13. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Padomes 1992. gada 31. marta Direktīvu 92/23/EEK par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju riepām un riepu montāžu (2), un jo īpaši tās 10. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 92/23/EEK ir viena no atsevišķajām direktīvām par EK tipa apstiprinājuma procedūru, kas noteikta ar Direktīvu 70/156/EEK.

               (2)

               Direktīva 92/23/EEK, kas grozīta ar Direktīvu 2001/43/EK, paredz iespēju, ka tipa apstiprinātājas iestādes līdz 2005. gada 31. decembrim var pieņemt riepu ražotāju laboratorijas kā apstiprinātas testu laboratorijas. Šī noteikuma izmantošanas pieredze ir bijusi ļoti pozitīva un tāpēc iespēja jāturpina un minētais termiņš jāatceļ.

               (3)

               Tehnikas attīstība riepu ražošanas nozarē ir ārkārtīgi strauja. Klientu un automašīnu ražotāju lielā pieprasījuma rezultātā riepu ražošanas cikli paātrinās un dažāda veida riepu skaits pastāvīgi pieaug. Paredzams, ka nākotnē šī situācija kļūs vēl kritiskāka, jo būs vajadzīgas ļoti dārgas vai unikālas testēšanas iekārtas un speciālās zināšanas. Lai jaunie produkti bez kavēšanās nonāktu tirgū, ļoti svarīgs ir pietiekams skaits elastīgi izmantojamu testēšanas iekārtu.

               (4)

               Tehnikas attīstības rezultātā tiek izstrādātas augstākā labuma riepas, ar tām saistītās testa procedūras kļūst aizvien sarežģītākas. Izņemot riepu ražotājus, nekur citur nav pietiekamu testēšanas jaudu, kas varētu veikt tik lielu testu skaitu, cik tas ir nepieciešams.

               (5)

               Direktīva 92/23/EEK tāpēc ir atbilstoši jāgroza.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehnikas attīstības pielāgošanas komiteja, kas izveidota ar Direktīvu 70/156/EEK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 92/23/EEK I pielikuma 1.3. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                  “1.3.

                  Apstiprinātāja iestāde kā apstiprinātas testu laboratorijas var pieņemt riepu ražotāja laboratorijas saskaņā ar 14. panta 1. punktu Direktīvā 70/156/EEK.”

   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2005. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2006. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 16. februārī

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētaja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/104/EK (OV L 337, 13.11.2004., 13. lpp.).

      (2)  OV L 129, 14.5.1992., 95. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/43/EK (OV L 211, 4.8.2001., 25. lpp.).


title: Padomes Direktīva (ES) 2016/2258 (2016. gada 6. decembris), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz nodokļu iestāžu piekļuvi informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu

text:
                  16.12.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 342/1

            PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2016/2258
      (2016. gada 6. decembris),
      ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz nodokļu iestāžu piekļuvi informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. un 115. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
      ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
      saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
      tā kā:

                  (1)

                  Padomes Direktīva 2014/107/ES (3), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES (4), no 2016. gada 1. janvāra ir spēkā 27 dalībvalstīs un no 2017. gada 1. janvāra – Austrijā. Ar minēto direktīvu Savienībā īsteno finanšu konta informācijas nodokļu jomā automātiskas apmaiņas globālo standartu, tādējādi nodrošinot, ka informācija par finanšu kontu turētājiem tiek paziņota tai dalībvalstij, kurā konta turētājs ir rezidents.

                  (2)

                  Direktīva 2011/16/ES nosaka, ka, ja konta turētājs ir starpniekstruktūra, finanšu iestāde izvērtē šo struktūru un identificē tās faktiskos īpašniekus un ziņo par tiem. Minētais svarīgais minētās direktīvas piemērošanas elements balstās uz tādu informāciju par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, kas iegūta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849 (5), lai identificētu faktiskos īpašniekus.

                  (3)

                  Lai nodrošinātu, ka tiek veikta efektīva pārraudzība attiecībā uz to, kā finanšu iestādes piemēro klientu uzticamības pārbaudes procedūras, kas noteiktas Direktīvā 2011/16/ES, nodokļu iestādēm ir nepieciešama piekļuve informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu. Bez šādas piekļuves minētās iestādes nevarētu veikt pārraudzību un revīzijas un apstiprināt, ka finanšu iestādes pienācīgi piemēro Direktīvu 2011/16/ES, pareizi identificējot starpniekstruktūras faktiskos īpašniekus un par tiem ziņojot.

                  (4)

                  Direktīva 2011/16/ES ietver citus informācijas apmaiņas veidus un administratīvās sadarbības paņēmienus starp dalībvalstīm. Piekļuve tādai informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, ko uzglabā vienības saskaņā ar Direktīvu (ES) 2015/849 saistībā ar administratīvu sadarbību nodokļu jomā, dotu iespēju nodrošināt, ka nodokļu iestādes ir labāk aprīkotas, lai pildītu savus pienākumus saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES un iedarbīgāk apkarotu izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un krāpšanu nodokļu jomā.

                  (5)

                  Tādēļ ir nepieciešams nodrošināt, ka nodokļu iestādes var piekļūt informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, procedūrām, dokumentiem un mehānismiem, kas pastāv, lai tās varētu pildīt savus pienākumus, pārraugot, vai Direktīva 2011/16/ES tiek pareizi piemērota, un lai darbotos visa veida administratīvā sadarbība, kas paredzēta minētajā direktīvā.

                  (6)

                  Šī direktīva respektē pamattiesības un ievēro principus, kas ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Tiktāl, ciktāl šī direktīva paredz, ka nodokļu iestādēm piekļuve personas datiem jānodrošina ar likumu, tas uzreiz nenozīmē, ka ir vajadzīgs parlamenta pieņemts tiesību akts, neskarot konstitucionālo kārtību attiecīgajā dalībvalstī. Tomēr šādam likumam vajadzētu būt skaidram un precīzam un tā piemērošanai vajadzētu būt skaidrai un paredzamai personām, uz ko tas attiecas, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru.

                  (7)

                  Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, efektīvu administratīvo sadarbību starp dalībvalstīm un tās efektīvu pārraudzību saskaņā ar nosacījumiem, kas ir saderīgi ar pienācīgu iekšējā tirgus darbību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet nepieciešamās vienādības un efektivitātes dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

                  (8)

                  Klientu uzticamības pārbaudes procedūras, ko veic finanšu iestādes saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES, jau ir sāktas, un pirmā informācijas apmaiņa ir jāpabeidz līdz 2017. gada septembrim. Tādēļ, lai nodrošinātu, ka efektīva minētās direktīvas piemērošanas pārraudzība netiek aizkavēta, šai direktīvai, ar ko izdara grozījumus, būtu jāstājas spēkā un tā būtu jātransponē pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā 2018. gada 1. janvārī.

                  (9)

                  Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2011/16/ES,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
      1. pants
      Direktīvas 2011/16/ES 22. pantam pievieno šādu punktu:

         “1.a   Lai īstenotu un izpildītu dalībvalstu tiesību aktus, ar ko īsteno šo direktīvu, un nodrošinātu, ka darbojas administratīvā sadarbība, ko izveido ar šo direktīvu, dalībvalstis likumā nodokļu iestādēm paredz piekļuvi mehānismiem, procedūrām, dokumentiem un informācijai, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 (*1) 13., 30., 31. un 40. pantā.

      2. pants
      1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2017. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
      Tās piemēro minētos noteikumus no 2018. gada 1. janvāra.
      Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
      2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
      3. pants
      Šī direktīva stājas spēkā tās pieņemšanas dienā.
      4. pants
      Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

         Briselē, 2016. gada 6. decembrī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

            P. KAŽIMÍR

         (1)  2016. gada 22. novembra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

         (2)  2016. gada 19. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

         (3)  Padomes Direktīva 2014/107/ES (2014. gada 9. decembris), ar ko groza Direktīvu 2011/16/ES attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā (OV L 359, 16.12.2014., 1. lpp.).

         (4)  Padomes Direktīva 2011/16/ES (2011. gada 15. februāris) par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (OV L 64, 11.3.2011., 1. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 684/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).


title: Padomes Direktīva 2003/50/EK (2003. gada 11. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 91/68/EEK par kontroles pastiprināšanu attiecībā uz aitu un kazu pārvadāšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0050

Oficiālais Vēstnesis L 169 , 08/07/2003 Lpp. 0051 - 0066

		Padomes Direktīva 2003/50/EK(2003. gada 11. jūnijs),ar ko groza Direktīvu 91/68/EEK par kontroles pastiprināšanu attiecībā uz aitu un kazu pārvadāšanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Padomes Direktīva 91/68/EEK [4] paredz dzīvnieku veselības nosacījumus, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar aitām un kazām.(2) Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīva 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām [5], ir turpmāk grozīta un atjaunināta ar Direktīvu 97/12/EK [6], lai Kopienā ņemtu vērā attīstību lopkopības nozarē.(3) Aitām un kazām ir ne vien līdzīgas zootehnikas sistēmas ar liellopiem un cūkām, bet tās arī ir uzņēmīgas pret vienas grupas slimībām.(4) Aitu pārvadāšana lielā mērā veicināja mutes un nagu sērgas izplatīšanos dažās Kopienas daļās šīs slimības uzliesmojuma laikā 2001. gadā. Tādēļ ar Komisijas 2001. gada 24. aprīļa Lēmumu 2001/327/EK par ierobežojumiem attiecībā uz uzņēmīgu sugu dzīvnieku pārvadāšanu sakarā ar mutes un nagu sērgu un ar ko atceļ Lēmumu 2001/263/EK [7] pastiprināja dzīvnieku veselības nosacījumus Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar aitām un kazām.(5) Beidzoties 2001. gada mutes un nagu sērgas izraisītajai krīzei, Beļģijas vadītā Padomes prezidentūra un Komisija 2001. gada decembrī kopīgi noorganizēja Starptautisko konferenci par mutes un nagu sērgas profilaksi un kontroli, lai izdarītu pirmos secinājumus pēc slimības uzliesmojuma 2001. gadā. Konference aicināja Komisiju iesniegt nepieciešamos priekšlikumus attiecībā uz Kopienas tiesību aktiem, lai turpmāk novērstu šādus uzliesmojumus, kā arī gadījumos, ja tādi tomēr notiek, mazinātu to nelabvēlīgo ietekmi uz tautsaimniecību. Cita starpā ir prasīts, ka uzņēmīgu dzīvnieku pārvadāšanā efektīvāk jākontrolē paredzētās veselības garantijas.(6) Tādēļ šīs direktīvas mērķis ir pastiprināt kontroli pār aitu un kazu pārvadāšanu, lai saskaņā ar Direktīvu 64/432/EEK nodrošinātu veselības garantijas, ko paredz dalībvalstis Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar minēto sugu dzīvniekiem.(7) Vajag noteikt ātri īstenojamu procedūru veterināro sertifikātu atjaunināšanai.(8) Tādēļ jāgroza Direktīva 91/68/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 91/68/EEK groza šādi.1. Ar šādu pantu aizstāj 2. pantu:"2. pantsa) Definīcijas, kas norādītas Direktīvas 90/425/EEK 2. pantā un 2. pantā 1991. gada 19. novembra Direktīvai 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā un ar ko groza Direktīvu 90/425/EEK un 91/496/EEK [8], piemēro tiktāl, ciktāl tās ir piemērojamas;b) bez tam šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:1. kaušanai paredzētas aitas un kazas ir aitu un kazu sugu dzīvnieki, kurus paredzēts vai nu tieši vai via apstiprinātu savākšanas centru starpniecību nogādāt lopkautuvē, lai nokautu;2. vaislai paredzētas aitas un kazas ir aitu un kazu sugas dzīvnieki, izņemot tos, kas minēti 1. un 3. punktā, kurus paredzēts tieši vai via apstiprinātu savākšanas centru starpniecību pārvest uz galamērķa vietu vaislai un audzēšanai;3. nobarošanai paredzētas aitas un kazas ir aitu un kazu sugas dzīvnieki, izņemot tos, kas minēti 1. un 2. punktā, kurus paredzēts tieši vai via apstiprinātu savākšanas centru starpniecību pārvest uz galamērķa vietu nobarošanai, lai pēc tam nokautu;4. aitu vai kazu saimniecība, kas oficiāli nav brucelozes skarta ir saimniecība, kas atbilst A pielikuma 1. nodaļas I iedaļā izklāstītajiem nosacījumiem;5. aitu vai kazu saimniecība, kas nav brucelozes skarta ir saimniecība, kas atbilst A pielikuma 2. nodaļā izklāstītajiem nosacījumiem;6. slimība, par kuru obligāti jāziņo ir slimība, kas uzskaitīta B pielikuma I iedaļā;7. valsts pilnvarots veterinārārsts ir veterinārārsts, ko izraudzījusi dalībvalsts centrālā kompetentā iestāde;8. izcelsmes saimniecība ir jebkura saimniecība, kurā aitas un kazas nepārtraukti turētas, kā paredzēts šajā direktīvā, un par kuru jāsaglabā dzīvnieku turēšanas uzskaites dati, un kuru var revidēt kompetentas iestādes;9. savākšanas centrs ir savākšanas centri un tirgi, kas valsts pilnvarota veterinārārsta uzraudzībā nošķir grupās aitas un kazas, kuru izcelsme ir dažādās saimniecībās, lai veidotu dzīvnieku sūtījumus pārvadāšanai valstī;10. apstiprināts savākšanas centrs ir telpas, kurās nošķir grupās tās aitas vai kazas, kuru izcelsme ir dažādās saimniecībās, lai veidotu dzīvnieku sūtījumus, kas paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai;11. tirgotājs ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas komerciālos nolūkos tieši vai netieši pērk un pārdod dzīvniekus un kam ir minēto dzīvnieku apgrozījums, un kas vēlākais 29 dienu laikā pēc nopirkšanas dzīvniekus pārdod tālāk vai arī pārvieto no pirmajām telpām uz citām telpām vai tieši uz lopkautuvi, kura nav viņa īpašumā;12. apstiprinātas tirgotāja telpas ir telpas, kurās tirgotājs veic 11. punktā noteiktās darbības un kuras apstiprinājušas kompetentās iestādes, un kurās nošķir grupās aitas vai kazas, kam izcelsme ir dažādās saimniecībās, lai veidotu dzīvnieku sūtījumus, kas paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai;13. pārvadātājs ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas minēta Direktīvas 91/628/EEK 5. pantā;14. reģions ir vismaz2000km2liela dalībvalsts teritorijas daļa, uz ko attiecas kompetento iestāžu pārbaudes un kurā ietilpst vismaz viens no šādiem administratīviem apgabaliem:— Beļģijā | province/provincie |— Vācijā | Regierungsbezirk |— Dānijā | amt or island |— Francijā | département |— Itālijā | provincia |— Luksemburgā | __ |— Nīderlandē | RW – kring |— Apvienotā Karalistē | |Anglijā, Velsā un Ziemeļīrijā | county |Skotijā | district or islandarea |— Īrijā | county |— Grieķijā | νομός |— Spānijā | provincia |— Portugālē | |kontinentāla daļā | distrito |citās Portugāles teritorijas daļās | região autónoma |— Austrijā | Bezirk |— Zviedrijā | län |— Somijā | lääni/län" |2. Ar šādu pantu aizstāj 3. pantu:"3. pants1) Nokaušanai paredzētas aitas un kazas var būt tirdzniecības darījumu priekšmets vienīgi, ja tās atbilst nosacījumiem, kas noteikti 4., 4.a, 4.b un 4.c pantā;2) nobarošanai paredzētas aitas un kazas var būt tirdzniecības darījumu priekšmets vienīgi, ja tās atbilst nosacījumiem, kas noteikti 4., 4.a, 4.b un 5. pantā, neierobežojot nekādas papildu garantijas, kādas var tikt prasītas atbilstoši 7. un 8. pantam;3) vaislai paredzētas aitas un kazas var būt tirdzniecības darījumu priekšmets vienīgi, ja tās atbilst nosacījumiem, kas paredzēti 4., 4.a, 4.b, 5. un 6. pantā, neierobežojot nekādas papildu garantijas, kādas var tikt prasītas atbilstoši 7. un 8. pantam;4) atkāpjoties no 2. un 3. punkta noteikumiem, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes var piešķirt vispārējus vai ierobežotus izņēmumus attiecībā uz vaislai paredzētu tādu aitu un kazu, kā arī nobarošanai paredzētu aitu un kazu pārvadāšanu, kuras paredzētas vienīgi, lai pagaidām ganītos netālu no Kopienas iekšējām robežām. Dalībvalstis, kas izmanto šādus izņēmumus, informē Komisiju par piešķirto izņēmumu būtību;5) aitas un kazas, uz kurām attiecas šī direktīva, pārvadāšanas laikā no izcelsmes saimniecības līdz galamērķim nekādā gadījumā nedrīkst nonākt saskarē ar pārnadžiem, izņemot dzīvniekus, kuriem ir tāds pats veselības stāvoklis."3. Ar šādu pantu aizstāj 4. pantu:"4. pants1) Dalībvalstis nodrošina, ka aitas un kazas:a) tiek identificētas un reģistrētas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem;b) tās pārbauda valsts pilnvarots veterinārārsts 24 stundu laikā pirms dzīvnieku iekraušanas un šajā laikā tām nav konstatētas klīniskas saslimšanas pazīmes;c) tās nav no saimniecības un nav bijušas saskarē ar dzīvniekiem no saimniecības, kam dzīvnieku veselības dēļ piemēro aizliegumu; šāds aizliegums pēc tam, kad nokauts un/vai iznīcināts pēdējais dzīvnieks, kas cietis no vai bijis uzņēmīgs pret kādu no slimībām, kuras minētas i), ii) vai iii) punktā, ilgst vismaz:i) 42 dienas brucelozes gadījumā;ii) 30 dienas trakumsērgas gadījumā;iii) 15 dienas liesassērgas gadījumā;d) tās nav no saimniecības un nav bijušas saskarē ar dzīvniekiem no saimniecības, kura atrodas apgabalā, kam veselības apsvērumu dēļ saskaņā ar Kopienas un/vai valstu tiesību aktiem piemērots aizliegums vai ierobežojums, kas skar attiecīgās sugas;e) uz tām neattiecas dzīvnieku veselības ierobežojumi atbilstoši Kopienas tiesību aktiem par mutes un nagu sērgu, un tie nav vakcinēti pret mutes un nagu sērgu;2) dalībvalstis nodrošina, ka šādi dzīvnieki nav tirdzniecības darījumu priekšmets:a) aitas un kazas, kuras var nākties nokaut saskaņā ar valsts programmu par to slimību izskaušanu, kas nav minētas Direktīvas 90/425/EEK C pielikumā vai šīs direktīvas pielikuma I nodaļā;b) aitas un kazas, kuras nevar laist pārdošanā to teritorijā tādu veselības vai dzīvnieku veselības apsvērumu dēļ, kas pamatoti ar Līguma 30. pantu;3) dalībvalstis nodrošina, ka aitas un kazas:a) vai nu ir dzimušas vai kopš dzimšanas audzētas Kopienā; vaib) importētas no trešās valsts saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem."4. Iestarpina šādus pantus:"4.a pants1) Dalībvalstis nodrošina, ka nokaušanai, vaislai un nobarošanai paredzētas aitas un kazas netiek nosūtītas uz citu dalībvalsti, izņemot, ja šie dzīvnieki:a) nepārtraukti turēti izcelsmes saimniecībā vismaz 30 dienas vai arī kopš dzimšanas, ja dzīvnieki ir jaunāki par 30 dienām;b) nav no saimniecības, kurā aitas vai kazas ievestas 21 dienu pirms nosūtīšanas;c) nav no saimniecības, kurā 30 dienas pirms nosūtīšanas ievesti pārnadži, kas importēti no trešās valsts.2) Atkāpjoties no 1. punkta b) un c) apakšpunkta, dalībvalstis var atļaut aitu un kazu sūtījumus uz citu dalībvalsti, ja 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētie dzīvnieki bijuši pilnīgi izolēti no visiem citiem dzīvniekiem saimniecībā.4.b pants1) Dalībvalstis nodrošina, ka 2. līdz 6. punktā izklāstītos nosacījumus attiecina uz Kopienas iekšējo tirdzniecību ar visām aitām un kazām.2) Dzīvnieki neatrodas ārpus to izcelsmes saimniecībām vairāk nekā sešas dienas pirms tie pēdējo reizi sertificēti tirdzniecībai attiecībā uz galamērķi citā dalībvalstī, kā norādīts veterinārajā sertifikātā.Neskarot 9. panta 1. punktu, gadījumā, ja dzīvniekus pārvadā ar ūdenstransportu, sešu dienu termiņu pagarina par laiku, kādā ilgst brauciens pa jūru.3) Pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības dzīvniekus nosūta tieši uz galamērķa vietu citā dalībvalstī.4) Atkāpjoties no 3. punkta, aitas un kazas pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības līdz nogādāšanai galamērķa vietā citā dalībvalstī var vest tikai uz vienu apstiprinātu savākšanas centru, kas atrodas izcelsmes dalībvalstī.Kaušanai paredzētu aitu un kazu gadījumā apstiprināto savākšanas centru var aizstāt ar apstiprinātām tirgotāja telpām, kas atrodas izcelsmes dalībvalstī.5) Kaušanai paredzēti dzīvnieki, kas pēc ievešanas galamērķa dalībvalstī nogādāti lopkautuvē, jānokauj tur, cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā 72 stundās pēc ievešanas.6) Neskarot 3. panta 5. punktu, dalībvalstis nodrošina, ka dzīvnieki, uz kuriem attiecas šī direktīva, no brīža, kad tos izved no izcelsmes saimniecības, līdz brīdim, kad tie tiek nogādāti galamērķa vietā, neatstāj nelabvēlīgu ietekmi uz to aitu un kazu veselības stāvokli, kas nav paredzētas Kopienas iekšējai tirdzniecībai.4.c pants1) Atkāpjoties no 4.a panta 1. punkta a) apakšpunkta, tirdzniecības darījumus ar kaušanai paredzētajām aitām un kazām var veikt vienīgi pēc tam, kad tās ir nepārtraukti turētas izcelsmes saimniecībā vismaz 21 dienu.2) Atkāpjoties no 4.a panta 1. punkta b) apakšpunkta un neskarot 1. punktu un 4.b panta 2. punktu, kaušanai paredzētas aitas un kazas var nosūtīt no izcelsmes saimniecības, kurā aitas un kazas ievestas 21 dienu pirms nosūtīšanas, ja tās tiek pārvestas tieši uz lopkautuvi citā dalībvalstī, lai tās tur nekavējoties nokautu, nevedot tās uz savākšanas centru vai atpūtināšanas punktu, kas izveidots saskaņā ar Direktīvu 91/628/EEK.3) Atkāpjoties no 4.b panta 3. un 4. punkta un neskarot 4.b panta 2. punkta noteikumus, kaušanai paredzētas aitas un kazas pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības var vest uz vienu papildu savākšanas centru saskaņā ar šādiem alternatīviem nosacījumiem:a) dzīvnieki, pirms tos ved uz apstiprināto savākšanas centru, kas minēts 4.b panta 4. punktā un kas atrodas izcelsmes dalībvalstī, atbilst šādiem nosacījumiem:i) pēc izvešanas no izcelsmes saimniecības dzīvniekus ved tikai uz vienu savākšanas centru oficiālā veterinārajā uzraudzībā, kas vienlaicīgi ļauj pārvest tikai dzīvniekus, kuriem ir vismaz vienāds veselības stāvoklis;ii) neskarot Kopienas tiesību aktus par aitu un kazu identifikāciju, dzīvniekus atsevišķi identificē vēlākais savākšanas centrā tā, lai katrā gadījumā būtu iespējams izsekot, kas ir izcelsmes saimniecība; uniii) no savākšanas centra dzīvnieki ar tiem pievienotu oficiālu veterināro dokumentu tiek pārvesti uz apstiprināto savākšanas centru, kas minēts 4.b panta 4. punktā, lai tos sertificētu un nosūtītu tieši uz lopkautuvi galamērķa dalībvalstī;vaib) dzīvniekus pēc nosūtīšanas no izcelsmes dalībvalsts var vest uz vienu apstiprinātu savākšanas centru pirms nosūtīšanas uz lopkautuvi galamērķa dalībvalstī, ievērojot šādus nosacījumus:i) vai nu šis apstiprinātais savākšanas centrs atrodas galamērķa dalībvalstī, no kura dzīvnieki ar valsts pilnvarotā veterinārārsta atbildību jāaizved tieši uz lopkautuvi, lai tos nokautu piecās dienās pēc to ievešanas apstiprinātajā savākšanas centrā; vaiii) šis apstiprinātais savākšanas centrs atrodas vienā tranzīta dalībvalstī, no kura dzīvniekus nosūta tieši uz lopkautuvi galamērķa dalībvalstī, kura norādīta dzīvnieka veterinārajā sertifikātā, kas izsniegts saskaņā ar 9. panta 6. punktu."5) 5.Ar šādu pantu aizstāj 8.a pantu:"8.a pants1) Dalībvalstis nodrošina, ka savākšanas centriem, lai kompetentā iestāde tos apstiprinātu, vismaz:a) jābūt valsts pilnvarota veterinārārsta kontrolē, kas jo īpaši nodrošina, ka tiek ievēroti 3. panta 5. punkta noteikumi;b) ir jāatrodas apgabalā, uz ko neattiecas aizliegumi vai ierobežojumi saskaņā ar attiecīgajiem Kopienas un/vai valsts tiesību aktiem;c) pirms lietošanas jābūt iztīrītiem un dezinficētiem, kā to pieprasa valsts pilnvarotais veterinārārsts;d) ņemot vērā attiecīgā savākšanas centra dzīvnieku uzņemšanas ietilpību, tam jābūt apgādātam ar:- telpām un aprīkojumu, ko izmanto tikai un vienīgi savākšanas centra darbā,- atbilstošām iekārtām dzīvnieku iekraušanai, izkraušanai un, ja vajadzīgs, adekvātām un atbilstoša standarta mītnēm dzīvnieku atpūtināšanai, iekārtām dzīvnieku barošanai un dzirdināšanai, kā arī iekārtām, kas vajadzīgas, lai veiktu nepieciešamo aprūpi; šīm iekārtām ir jābūt viegli tīrāmām un dezinficējamām,- atbilstošām pārbaudes telpām,- atbilstošām izolācijas telpām,- atbilstošai iekārtai attiecībā uz telpu un transporta līdzekļu tīrīšanu un dezinfekciju,- atbilstošām barības, pakaišu un mēslu glabātuvēm,- atbilstošu notekūdeņu savākšanas sistēmu,- valsts pilnvarotajam veterinārārstam paredzētu kabinetu;e) jāuzņem vienīgi dzīvnieki, kas identificēti saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem un atbilst dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas šajā direktīvā noteikti attiecīgajai dzīvnieku kategorijai. Šajā sakarā centra īpašnieks vai par centru atbildīgā persona nodrošina, ka, pieņemot dzīvniekus, tiem pievienoti attiecīgajām sugām un kategorijām paredzēti veterinārie dokumenti vai attiecīgie sertifikāti;f) tos regulāri pārbauda kompetentā iestāde, lai pārliecinātos, ka apstiprināšanas prasības joprojām ir ievērotas.2) Savākšanas centra īpašniekam vai par to atbildīgajai personai, pamatojoties uz dzīvnieku pavaddokumentiem vai identifikācijas numuriem, vai dzīvnieku marķējumiem ir reģistrā vai datu bāzē jāievada un vismaz trīs gadus jāglabā šāda informācija:- īpašnieka vārds, uzvārds vai nosaukums, aitu un kazu izcelsme, ievešanas un izvešanas datums, identifikācijas numurs vai to dzīvnieku izcelsmes saimniecības reģistrācijas numurs, kuri tiek ievesti centrā, kā arī, ja nepieciešams – tā savākšanas centra apstiprinājuma vai reģistrācijas numurs, kurā dzīvnieki pieņemti pirms ievešanas centrā, un to paredzētā galamērķa vieta,- pārvadātāja reģistrācijas numurs, kā arī licences numurs kravas automobilim, kas atved dzīvniekus uz centru vai arī aizved no tā.3) Kompetentā iestāde piešķir apstiprinājuma numuru katram apstiprinātam savākšanas centram. Šāds apstiprinājums var būt attiecināts tikai uz vienu vai otru sugu, uz kuru attiecas šī direktīva, vai arī uz vaislai vai nobarošanai paredzētiem dzīvniekiem, vai arī uz kaušanai paredzētiem dzīvniekiem. Kompetentā iestāde dara zināmu Komisijai apstiprināto savākšanas centru sarakstu, kā arī visus precizējumus tajā. Komisija uzrāda šo sarakstu dalībvalstīm 15. panta 1. punktā minētās komitejas ietvaros.4) Kompetentā iestāde var apturēt vai arī atsaukt apstiprinājumu, ja nav izpildīts šis pants vai arī citi attiecīgie šīs direktīvas vai citu direktīvu noteikumi attiecībā uz veterinārajiem (veselības) ierobežojumiem. Apstiprinājumu var atjaunot, ja kompetentā iestāde ir pārliecinājusies, ka savākšanas centrs pilnībā atbilst visiem attiecīgajiem šīs direktīvas noteikumiem.5) Kompetentā iestāde nodrošina, ka, veicot darbību, savākšanas centru rīcībā ir pietiekams skaits apstiprinātu veterinārārstu, lai veiktu visus pienākumus.6) Visus sīki izstrādātus noteikumus, kas ir vajadzīgi šā panta vienotai piemērošanai, pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta 15. panta 2. punktā."6. Iestarpina šādus pantus:"8.b pants1) Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentā iestāde reģistrē visus tirgotājus un Kopienas iekšējās tirdzniecības vajadzībām piešķir un izsniedz tiem apstiprinājuma numuru, kā arī to, ka reģistrētie tirgotāji atbilst vismaz šādiem nosacījumiem:a) tiem jātirgojas vienīgi ar dzīvniekiem, kuri ir identificēti un ir no saimniecības, kas atbilst 3. pantā izklāstītajiem nosacījumiem. Šajā sakarā tirgotājs nodrošina, ka dzīvnieki ir pienācīgi identificēti un saskaņā ar šo direktīvu tiem pievienoti attiecīgie veterinārie dokumenti;b) pamatojoties uz dzīvnieku pavaddokumentiem, identifikācijas numuriem vai dzīvnieku marķējumiem, tirgotājam ir jākārto uzskaite vai datu bāze un jāglabā vismaz trīs gadus šādi dati:- īpašnieka vārds, uzvārds vai nosaukums, aitu un kazu izcelsme, pirkšanas datums, kategorijas, identifikācijas numurs vai nopirkto dzīvnieku izcelsmes saimniecības reģistrācijas numurs, kā arī, ja nepieciešams, tā savākšanas centra apstiprinājuma vai reģistrācijas numurs, kurā dzīvnieki pieņemti pirms to nopirkšanas, kā arī to galamērķa vieta,- pārvadātāja reģistrācijas numurs un/vai tā kravas automobiļa, kas piegādā vai savāc dzīvniekus, licences numurs,- pircēja vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese, kā arī dzīvnieka galamērķa vieta,- attiecīgo maršruta plānu kopijas un/vai dzīvnieku veterināro sertifikātu sērijas numurs;c) ja tirgotājs tur dzīvniekus savās telpās, tas nodrošina, ka:- personāls, kas atbild par dzīvniekiem, ir īpaši apmācīts jautājumos par to, kā izpildīt šīs direktīvas prasības, kā arī aprūpēt dzīvniekus un nodrošināt to labturību,- valsts pilnvarots veterinārārsts regulāri veic visas nepieciešamās dzīvnieku pārbaudes un testus un ka tiek veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu slimības izplatīšanos.2) Dalībvalstis nodrošina, ka visas telpas, ko tirgotājs izmanto saistībā ar savu uzņēmējdarbību, ir reģistrētas un kompetentā iestāde tām piešķīrusi apstiprinājuma numuru, kā arī tās atbilst vismaz šādiem nosacījumiem:a) tās ir valsts pilnvarota veterinārārsta kontrolē;b) tām ir jāatrodas apgabalā, uz kuru neattiecas Kopienas vai valsts tiesību aktos noteikts aizliegums vai ierobežojumi;c) tajās ir jābūt:- atbilstošām un pietiekami ietilpīgām iekārtām, jo īpaši iekārtām dzīvnieku pārbaudei un izolācijai, lai lipīgas slimības uzliesmojuma gadījumā varētu izolēt visus dzīvniekus,- atbilstošām iekārtām dzīvnieku izkraušanai un, ja vajadzīgs, adekvātām piemērota standarta dzīvnieku mītnēm, iekārtām dzīvnieku dzirdīšanai un barošanai, kā arī iekārtām, kas vajadzīgas lai veiktu nepieciešamo aprūpi; šīm iekārtām ir jābūt viegli tīrāmām un dezinficējamām,- pietiekami lielai platībai pakaišu un kūtsmēslu glabāšanai,- atbilstošai sistēmai notekūdeņu savākšanai;d) pirms lietošanas tām jābūt iztīrītām un dezinficētām saskaņā ar valsts pilnvarotā veterinārārsta prasībām.3) Kompetentā iestāde var apturēt vai atsaukt apstiprinājumu, ja nav izpildīts šis pants vai arī citi attiecīgie šīs direktīvas vai citu direktīvu noteikumi, kas attiecas uz veterinārajiem (veselības) ierobežojumiem. Apstiprinājumu var atjaunot, kad kompetentā iestāde ir pārliecinājusies, ka tirgotājs pilnībā izpilda attiecīgos šīs direktīvas noteikumus.4) Kompetentajai iestādei ir jāveic regulāras pārbaudes, lai pārliecinātos, ka ir izpildītas šā panta prasības.8.c pants1) Dalībvalstis nodrošina, ka Direktīvas 91/628/EEK 5. pantā minētie pārvadātāji atbilst šādiem papildu nosacījumiem:a) dzīvnieku pārvadāšanai viņiem jāizmanto transportlīdzekļi, kas:- ir konstruēti tādā veidā, ka dzīvnieku izkārnījumi, pakaiši vai barība nevar izsūkties cauri transportlīdzeklim vai izkrist no tā,- izmantojot kompetentās iestādes oficiāli apstiprinātus dezinfekcijas līdzekļus, ir iztīrīti un dezinficēti uzreiz pēc katra dzīvnieku, kā arī produktu, kas varētu ietekmēt dzīvnieku veselību, pārvadājuma, kā arī, ja vajadzīgs, pirms jaunu dzīvnieku iekraušanas;b) tiem ir atbilstošas, kompetentās iestādes apstiprinātas iekārtas tīrīšanai un dezinfekcijai, tostarp iekārtas pakaišu un mēslu glabāšanai, vai arī tām jāsniedz dokumentārs pierādījums, ka šīs darbības veic trešā persona, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde.2) Pārvadātājiem ir jānodrošina, ka par katru dzīvnieku pārvadāšanai izmantoto transportlīdzekli ir kārtots reģistrs, kas ietver vismaz šādu informāciju, ko minimāli glabā trīs gadus:i) savākšanas vietas un datumi, kā arī to saimniecību vai savākšanas centru nosaukums vai firma un adrese, kuros dzīvnieki tiek savākti;ii) piegādes vietas un datumi, kā arī saņēmēja(-u) vārds, uzvārds vai nosaukums vai firma un adrese;iii) pārvadāto dzīvnieku suga un skaits;iv) dezinfekcijas datums un vieta;v) sīkas ziņas par pavaddokumentiem, to numuru utt.3) Pārvadātāji nodrošina, ka visi sūtījumi vai dzīvnieki laikā, kad tos pārved no izcelsmes saimniecības vai savākšanas centra līdz galamērķim, nekādā gadījumā nenonāk saskarē ar dzīvniekiem, kam ir sliktāks veselības stāvoklis.4) Dalībvalstis nodrošina, ka pārvadātāji rakstiski apņemas:- ka tiks veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai atbilstu šai direktīvai, jo īpaši noteikumiem, kas izklāstīti šajā pantā un attiecas uz atbilstošu dokumentāciju, kurai jābūt pievienotai dzīvnieku sūtījumam,- ka dzīvnieku pārvadāšana tiek uzticēta darbiniekiem ar vajadzīgajām spējām, profesionālo kompetenci un zināšanām.5) Šā panta pārkāpuma gadījumā līdzīgā veidā piemēro Direktīvas 91/628/EEK 18. pantu."7. Ar šādu pantu aizstāj 9. pantu:"9. pants1) Aitām un kazām laikā, kad tās pārved uz galamērķi, jābūt pievienotam veterinārajam sertifikātam, kas pēc vajadzības atbilst I, II vai III paraugam kā noteikts E pielikumā. Sertifikāts ir uz vienas lapas vai, ja nepieciešamas vairāk nekā viena lapa, un tas ir tādā veidā, ka jebkuras divas vai vairāk lapas ir daļa no vienota kopuma un ir nedalāmas, un uz tām ir sērijas numurs. To aizpilda veterinārās ekspertīzes dienā vismaz vienā no kravas saņēmējas valsts oficiālajām valodām. Sertifikāts ir derīgs 10 dienas pēc tam, kad izdarīta veterinārā ekspertīze.2) Dzīvnieku sūtījuma veterināro ekspertīzi veterinārā sertifikāta izsniegšanai, tostarp papildu garantijas, var veikt izcelsmes saimniecībā vai apstiprinātā savākšanas centrā vai, kaušanai paredzētu dzīvnieku gadījumā, apstiprinātās tirgotāja telpās. Šajā sakarā kompetentā iestāde nodrošina, ka valsts pilnvarots veterinārārsts visus sertifikātus aizpilda pēc pārbaudēm, vizītēm un kontrolēm, kā paredzēts šajā direktīvā.(3) Savākšanas centra valsts pilnvarotais veterinārārsts veic visas vajadzīgās pārbaudes centrā ievestiem dzīvniekiem.(4) Nobarošanai un vaislai paredzētām aitām un kazām, kuras no apstiprināta savākšanas centra izcelsmes dalībvalstī nosūtītas uz citu dalībvalsti, 1. punktā minēto veterināro sertifikātu, kurš pēc vajadzības atbilst II vai III paraugam kā izklāstīts E pielikumā, var izsniegt vienīgi, pamatojoties uz 3. punktā noteiktajām pārbaudēm un oficiālu dokumentu, kurā ietverta visa nepieciešamā informācija un ko aizpildījis izcelsmes saimniecības valsts pilnvarotais veterinārārsts.(5) Kaušanai paredzētām aitām un kazām, kuras no apstiprināta savākšanas centra vai apstiprinātām tirgotāja telpām izcelsmes dalībvalstī nosūtītas uz citu dalībvalsti, 1. punktā minēto veterināro sertifikātu, kurš atbilst I paraugam kā izklāstīts E pielikumā, var izsniegt vienīgi, pamatojoties uz 3. punktā noteiktajām pārbaudēm un oficiālu dokumentu, kurā ietverta visa nepieciešamā informācija un ko aizpildījis valsts pilnvarots veterinārārsts, kurš atbildīgs par izcelsmes saimniecību vai savākšanas centru, kas minēts 4.c panta 3. punkta a) apakšpunkta i) daļā.(6) Nokaušanai paredzētajām aitām un kazām, kuras ievestas apstiprinātā savākšanas centrā saskaņā ar 4.c panta 3. punkta b) apakšpunkta ii) daļu, valsts pilnvarotais veterinārārsts, kas atbildīgs par apstiprināto savākšanas centru tranzīta dalībvalstī, sniedz apstiprinājumu galamērķa dalībvalstij, izsniedzot otro veterināro sertifikātu, kas atbilst I paraugam kā izklāstīts E pielikumā, aizpildot to ar nepieciešamajiem datiem no oriģinālā veterinārā sertifikāta(-iem) un pievienojot tam oficiāli vizētu kopiju. Šajā gadījumā sertifikātu kopējais derīguma termiņš nepārsniedz 1. punktā paredzēto.(7) Valsts pilnvarotais veterinārārsts, izsniedzot Kopienas iekšējās tirdzniecības vajadzībām veterināro sertifikātu, kas pēc vajadzības atbilst I, II vai III paraugam kā izklāstīts E pielikumā, nodrošina, ka pārvadāšana tiek reģistrēta dzīvu dzīvnieku pārvadāšanas un importa izziņošanas sistēmā (ANIMO) dienā, kad ir izsniegts sertifikāts."8. Atceļ 13. pantu.9. Ar šādu pantu aizstāj 14. pantu:"14. pants1) A pielikumu pēc Komisijas priekšlikuma groza Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu.2) B, C un D pielikumu groza saskaņā ar procedūru, kas minēta 15. panta 2. punktā.3) Šīs direktīvas īstenošanas noteikumus pieņem saskaņā ar procedūru, kas minēta 15. panta 2. punktā."10. Atceļ 16. pantu.11. E pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2004. gada 1. jūlijam izpildītu šo direktīvu. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kādā veidā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus valsts tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2003. gada 11. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Drys[1] OV C 331 E, 31.12.2002., 287. lpp.[2] Atzinums sniegts 2002. gada 17. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 85, 8.4.2003., 36. lpp.[4] OV L 46, 19.2.1991., 19. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2002/261/EK (OV L 91, 6.4.2002., 31. lpp.).[5] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1226/2002 (OV L 179, 9.7.2002., 13. lpp.).[6] OV L 109, 25.4.1997., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 98/99/EK (OV L 358, 31.12.1998., 107. lpp.).[7] OV L 115, 25.4.2001., 12. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2002/1004/EK (OV L 349, 24.12.2002., 108. lpp.).[8] OV L 340, 11.12.1991., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/29/EK (OV L 148, 30.6.1995., 52. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS"“E PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 93/92/EEK (1993. gada 29. oktobris), par apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0092

Oficiālais Vēstnesis L 311 , 14/12/1993 Lpp. 0001 - 0075

		Padomes Direktīva 93/92/EEK(1993. gada 29. oktobris),par apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 30. jūnija Direktīvu 92/61/EEK par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanu [1],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [3],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [4],tā kā apgaismes ierīcēm un gaismas signālierīcēm, kas uzstādītas divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem, katrā dalībvalstī nepieciešami konkrēti tehniskie parametri, kuri paredzēti obligātos noteikumos, kas katrā dalībvalstī ir citādi; tā kā šādas noteikumu atšķirības var radīt šķēršļus tirdzniecībai Kopienā;tā kā šos šķēršļus iekšējā tirgus darbībā var likvidēt, ja visas dalībvalstis savu noteikumu vietā pieņem vienādas prasības;tā kā, lai visiem šādiem transportlīdzekļiem varētu piemērot tipa apstiprināšanas un detaļas tipa apstiprināšanas procedūras, kas paredzētas Direktīvā 92/61/EEK, jāizstrādā saskaņotas prasības attiecībā uz apgaismes un gaismas signalizācijas ierīču uzstādīšanu;tā kā, lai atvieglotu pieejamību trešo valstu tirgiem, attiecībā uz divriteņu motocikliem šīs direktīvas prasības jāvienādo ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Noteikumu Nr. 53 prasībām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu visu tipu transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 92/61/EEK 1. pantā.2. pantsProcedūra, saskaņā ar kuru piešķir detaļas tipa apstiprinājumu attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipiem, un nosacījumi par tādu transportlīdzekļu neierobežotu laišanu tirgū ir paredzēti Direktīvā 92/61/EEK.3. pantsSaskaņā ar Direktīvas 92/61/EEK 11. panta noteikumiem ar šo divriteņu motocikliem tiek atzīta šīs direktīvas prasību līdzvērtība ar ANO/EEK Noteikumiem Nr. 53 (E/ECE/TRANS/505/Add.52/Amend. 1).Dalībvalstu iestādes, kas izsniedz detaļas tipa apstiprinājumus, atzīst apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar iepriekšminēto Noteikumu Nr. 53 prasībām, tāpat kā detaļas tipa apstiprinājuma zīmes kā alternatīvu atbilstīgiem apstiprinājumiem, kas piešķirti saskaņā ar šīs direktīvas prasībām.4. pantsVisus grozījumus, kas nepieciešami, lai I līdz VI pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK [5] 13. pantā noteikto procedūru.5. pantsDalībvalstis, kuru tiesību aktos attiecībā uz stopsignālu uzstādīšanu divriteņu mopēdiem paredzētas mazāk stingras prasības nekā šajā direktīvā noteiktās, var turpināt piemērot tās prasības maksimāli trīs gadus no šīs direktīvas īstenošanas dienas.6. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas nepieciešami, lai izpildītu šo direktīvu, ne vēlāk kā līdz 1995. gada 1. maijam. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.No dienas, kas minēta pirmajā daļā, dalībvalstis nedrīkst ar apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu saistītu iemeslu dēļ aizliegt sākt tādu transportlīdzekļu ekspluatāciju, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām.Dalībvalstis piemēro pirmajā daļā minētos noteikumus no 1995. gada 1. novembra.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 29. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Urbain[1] OV L 225, 10.8.1992., 72. lpp.[2] OV C 93, 13.4.1992., 39. lpp.[3] OV C 305, 23.11.1992., 115. lpp. un 1993. gada 27. oktobra lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV C 313, 30.11.1992., 7. lpp.[5] (OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 92/53/EEK (OV L 225, 10.8.1992., 1. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMU SARAKSTSI PIELIKUMS: | Definīcijas un vispārīgas prasības … | 122 |1. papildinājums: | Luktura virsma, asis un atskaites punkts, un ģeometriskās redzamības leņķi … | 128 |2. papildinājums: | Lukturu krāsu noteikšana … | 129 |II PIELIKUMS: | Prasības, kas attiecas uz divriteņu mopēdiem … | 130 |1. papildinājums: | Sarkanas gaismas redzamība priekšpusē un baltas gaismas redzamība aizmugurē … | 138 |2. papildinājums: | Uzstādījuma rasējums … | 139 |3. papildinājums: | Informācijas dokuments attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu mopēda tipam … | 140 |4. papildinājums: | Detaļu tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu mopēda tipam … | 141 |III PIELIKUMS: | Prasības, kas attiecas uz trīsriteņu mopēdiem un vieglajiem kvadricikliem … | 142 |1. papildinājums: | Sarkanas gaismas redzamība priekšpusē un baltas gaismas redzamība aizmugurē … | 150 |2. papildinājums: | Uzstādījuma rasējums … | 151 |3. papildinājums: | Informācijas dokuments attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu trīsriteņu mopēda tipam … | 152 |4. papildinājums: | Detaļu tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu trīsriteņu mopēda tipam … | 153 |IV PIELIKUMS: | Prasības, kas attiecas uz divriteņu motocikliem … | 154 |1. papildinājums: | Sarkanas gaismas redzamība priekšpusē un baltas gaismas redzamība aizmugurē … | 163 |2. papildinājums: | Uzstādījuma rasējums … | 164 |3. papildinājums: | Informācijas dokuments attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu motocikla tipam … | 165 |4. papildinājums: | Detaļu tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu motocikla tipam … | 166 |V PIELIKUMS: | Prasības, kas attiecas uz motocikliem ar blakusvāģi … | 167 |1. papildinājums: | Sarkanas gaismas redzamība priekšpusē un baltas gaismas redzamība aizmugurē … | 176 |2. papildinājums: | Uzstādījuma rasējums … | 177 |3. papildinājums: | Informācijas dokuments attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu motocikla ar blakusvāģi tipam … | 178 |4. papildinājums: | Detaļu tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu motocikla ar blakusvāģi tipam … | 179 |VI PIELIKUMS: | Prasības, kas attiecas uz tricikliem … | 180 |1. papildinājums: | Sarkanas gaismas redzamība priekšpusē un baltas gaismas redzamība aizmugurē … | 190 |2. papildinājums: | Uzstādījuma rasējums … | 191 |3. papildinājums: | Informācijas dokuments attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu tricikla tipam … | 192 |4. papildinājums: | Detaļu tipa apstiprinājuma sertifikāts attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu tricikla tipam … | 193 |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1971. gada 22. marts), ar ko groza 1968. gada 9. aprīļa Direktīvu par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31971L0140

Oficiālais Vēstnesis L 071 , 25/03/1971 Lpp. 0016 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 3 Lpp. 0163  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1971(I) Lpp. 0149  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 3 Lpp. 0163  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1971(I) Lpp. 0166  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0144  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 4 Lpp. 0150  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 4 Lpp. 0150

		Padomes Direktīva(1971. gada 22. marts),ar ko groza 1968. gada 9. aprīļa Direktīvu par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību(71/140/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Parlamenta atzinumu,apspriedusies ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju,tā kā ir jāgroza dažus Padomes 1968. gada 9. aprīļa Direktīvas [1] par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību noteikumus;tā kā Padomes 1970. gada 13. jūlija Regulā (EEK) Nr. 1388/70 [2] par vīnogulāju šķirņu klasificēšanas vispārējiem noteikumiem izklāstītas normas, kas attiecas uz vīnogulāju šķirņu audzēšanu noteiktos reģionos;tā kā tādēļ dalībvalstī bez ierobežojumiem būtu jātirgo tikai to šķirņu pavairošanas materiāls, kuru audzēšana šajā valstī ir atļauta;tā kā tādēļ vairs nav vajadzīgs veidot kopēju šķirņu sarakstu, kurā norādītas visas šķirnes, kuru pavairošanas materiālu brīvi atļauts tirgot Kopienas teritorijā;tā kā tomēr joprojām ir vajadzīgs katrā dalībvalstī sastādīt katalogu, kurā norādītas šķirnes, ko tās teritorijā pieņem sertificēšanai un standartmateriāla pārbaudei;tā kā, sastādot šo katalogu, būtu jāizmanto vienoti noteikumi, lai pieņemamās šķirnes būtu atšķirīgas, stabilas un pietiekami viendabīgas;tā kā, lai veiktu pārbaudes šķirnes pieņemšanai, ir jānosaka daudzi kritēriji un obligātās prasības;tā kā būtu arī jāparedz noteikumi, lai nodrošinātu, ka klasificēšanas nolūkā šīs pārbaudes veic, ciktāl iespējams, vienlaicīgi ar pārbaudēm, kurās izvērtē šķirnes piemērotību audzēšanai;tā kā, ja vīnogulāju pavairošanas materiālu kādas dalībvalsts teritorijā parasti nepavairo un netirgo, būtu jāparedz noteikums par šīs valsts iespējamu atbrīvošanu no pienākuma piemērot šo direktīvu;tā kā ar paātrinātas procedūras palīdzību būtu jāveicina pielikuma tehniskie labojumi;tā kā būtu jāgroza viens no attiecīgās direktīvas I pielikuma tehniskajiem noteikumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Padomes 1968. gada 9. aprīļa Direktīvu par vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiāla tirdzniecību groza šādi.2. pants"2. Dalībvalstis drīkst pēc tam, kad spēkā stājušies šīs direktīvas izpildei nepieciešamie normatīvie akti vai administratīvie noteikumi, kā pārejas pasākumu noteikt, ka pavairošanas materiāls, kas ir izmantots potcelmu audzētavu vai spraudeņu audzētavu izveidei, ir līdzvērtīgs pavairošanas materiālam, kas ir sertificēts vai pārbaudīts saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, ja pirms šādas izmantošanas tas ir sniedzis tādas pašas garantijas, kā pavairošanas materiāls, kas ir sertificēts vai pārbaudīts saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem."3. pants"Katra dalībvalsts sastāda to vīnogulāju šķirņu katalogu, kuras tās teritorijā oficiāli pieņem sertificēšanai un standartmateriāla pārbaudei. Katalogu var izmantot jebkura persona. Katalogā precizē galvenās morfoloģiskās un fizioloģiskās īpašības, pēc kurām šķirnes var atšķirt citu no citas. Attiecībā uz šķirnēm, kas jau ir pieņemtas 1971. gada 31. decembrī, var atsaukties uz aprakstu, kurš dots oficiālās ampelogrāfiskās publikācijās."4. pants"5.a pantsDalībvalstis nodrošina, lai netiktu pieņemta neviena šķirne, ja vien tā nav atšķirīga, stabila un pietiekami viendabīga.5.b pants1. Šķirni uzskata par atšķirīgu, ja tā laikā, kad tiek iesniegts pieteikums par pieņemšanu, izteikti atšķiras no jebkuras citas šķirnes, kas attiecīgajā dalībvalstī ir pieņemta vai par kuras pieņemšanu ir iesniegts pieteikums, pēc vienas vai vairākām morfoloģiskām vai fizioloģiskām īpašībām.2. Šķirni uzskata par stabilu, ja pēc sekojošas pavairošanas tā joprojām atbilst tās galveno īpašību aprakstam.3. Šķirni uzskata par pietiekami viendabīgu, ja, neskaitot dažas novirzes, augi, kas to veido, ir kopumā līdzīgi īpašību ziņā.5.c pantsDalībvalstis nodrošina, ka uz šķirnēm, kas nāk no citām dalībvalstīm, attiektos tādas pašas prasības, kādas piemēro vietējām šķirnēm, jo īpaši attiecībā uz pieņemšanas procedūru.5.d pants1. Dalībvalstis paredz, ka šķirņu pieņemšana pamatojas uz oficiālu pārbaužu, jo īpaši audzēšanas izmēģinājumu, rezultātiem, kas attiecas uz pietiekamu aprakstāmās šķirnes īpašību skaitu. Metodēm, ko izmanto īpašību noteikšanai, ir jābūt precīzām un uzticamām.2. Saskaņā ar 17. pantā noteikto procedūru, ņemot vērā pašreizējās zināšanas zinātnes un tehnoloģijas jomā, nosaka šo:a) īpašības, kas obligāti jāapskata pārbaudēs;b) pārbaužu veikšanas obligātās prasības.3. Ja ir zināms, ka attiecīgās šķirnes pavairošanas materiālu tirgo citā valstī ar citu nosaukumu, katalogā norāda arī šo nosaukumu.5.e pants1. Pieņemtās šķirnes regulāri oficiāli pārbauda. Ja kādam no nosacījumiem, lai šķirni pieņemtu sertificēšanai vai pārbaudei, atbilstības vairs nav, pieņemšanu atsauc un šķirni no kataloga svītro.2. Šķirņu katalogu un jebkādas tajā veiktās izmaiņas nekavējoties nosūta citām dalībvalstīm un Komisijai."5. pantsAr šo tiek atcelts 6. pants.6. pants"2. Ja Komisija saskaņā ar 3. panta 4. punkta b) apakšpunktu nav pieņēmusi nekādus pasākumus, kas stājušies spēkā, dalībvalstis drīkst noteikt, ka pēc konkrētiem datumiem dažu vīnogulāju šķirņu pavairošanas materiālu nedrīkst laist tirgū, ja vien tas nav oficiāli sertificēts kā "bāzes materiāls" vai "sertificēts materiāls"."7. pants"12.a pantsDalībvalstis nodrošina, lai vīnogulāju šķirņu, kas ir apstiprinātas audzēšanai to teritorijā vai tās daļā saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 1388/70, pavairošanas materiāls to teritorijā nebūtu pakļauts nekādiem tirdzniecības ierobežojumiem saistībā ar šķirni."8. pants"17.a pantsPadome, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma un ņemot vērā pašreizējās zināšanas zinātnes un tehnoloģijas jomā, pieņem grozījumus, kas izdarāmi pielikumos."9. pants"18.a pantsPēc dalībvalsts iesnieguma, kuru izskata saskaņā ar 17. pantu, šo valsti drīkst pilnīgi vai daļēji atbrīvot no pienākuma piemērot šo direktīvu, ja tās teritorijā parasti nepavairo vai netirgo vīnogulāju veģetatīvās pavairošanas materiālu.18.b pantsŠī direktīva neierobežo Padomes 1968. gada 27. februāra Regulu (EEK) Nr. 234/68 [3] par augošu koku un citu augu, sīpolu, sakņu un tamlīdzīgi, grieztu ziedu un dekoratīvo lapaugu kopējas tirgus organizācijas izveidošanu."10. pants"5. No bāzes materiāla sagatavošanai paredzētām kultūrām ir jāizskauž kaitīgas vīrusu slimības, jo īpaši vīnogulāju virālā izviršana un lapu ritināšanās. Citu kategoriju pavairošanas materiāla gatavošanai paredzētas kultūras uztur brīvas no augiem, kas uzrāda vīrusu slimību simptomus."11. pantsDalībvalstīs ne vēlāk kā 1972. gada 1. jūlijā stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1971. gada 22. martāKomisijas vārdā —priekšsēdētājsM. Cointat[1] OV L 93, 17.4.1968., 15. lpp.[2] OV L 155, 16.7.1970., 5. lpp.[3] OV L 55, 2.3.1968., 1. lpp.--------------------------------------------------