title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/109/EK (2001. gada 19. decembris) par dalībvalstīm veicamajiem statistiskajiem apsekojumiem nolūkā noteikt dažu augļu koku sugu stādījumu ražošanas potenciālu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0109

Oficiālais Vēstnesis L 013 , 16/01/2002 Lpp. 0021 - 0024

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/109/EK(2001. gada 19. decembris)par dalībvalstīm veicamajiem statistiskajiem apsekojumiem nolūkā noteikt dažu augļu koku sugu stādījumu ražošanas potenciāluEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 285. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [2],tā kā:(1) Komisijai ir jāsaņem precīza informācija par dažu augļu koku sugu stādījumu ražošanas potenciālu Kopienā, kā arī jāsaņem vidēja termiņa ražošanas un tirgus piedāvājuma novērtējums, lai tā varētu veikt uzdevumus, kas noteikti ar Līgumu un Kopienas noteikumiem, kuri attiecas uz tirgu kopējo organizāciju augļu un dārzeņu nozarē. Šo informāciju pašlaik sniedz saskaņā ar Padomes 1976. gada 20. jūlija Direktīvu 76/625/EEK par dalībvalstīm veicamajiem statistiskajiem apsekojumiem nolūkā noteikt dažu augļu koku sugu stādījumu ražošanas potenciālu [3]. Pašlaik, kad tiek izdarīti jauni grozījumi, minētā direktīva skaidrības labad būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo direktīvu.(2) Vienu un to pašu augļu koku sugu stādījumu apsekojumi visām dalībvalstīm būtu jāveic pēc vienādiem kritērijiem, vienlaikus un ar salīdzināmu precizitāti. Jauni stādījumi sasniedz pilnu ražu pēc noteikta gadu skaita. Apsekojumi tādēļ būtu jāatkārto reizi piecos gados, lai ņemot vērā augļu kokus, kas vēl neražo, iegūtu ticamu ražošanas potenciāla statistiku.(3) Katrā dalībvalstī būtu jāveic vienādi apsekojumi par katras augļu sugas galvenajām šķirnēm, tajā pašā laikā izveidot, cik vajadzīgs, pilnīgu dalījumu pa šķirnēm.(4) Iepriekšējā augļu koku stādījumu apsekojumā gūtā pieredze rāda, ka ir jāievieš zināma elastība dalībvalstu izmantotajās apsekojuma metodēs, tajā pašā laikā saglabājot dalībvalstu datu salīdzināmību.(5) Sakarā ar to, ka ierosināto darbību mērķus, t. i., pilnīgas un ticamas statistikas iegūšanu par dažu augļu koku sugu stādījumu ražošanas potenciālu Kopienā un par vidēja termiņa ražošanas un tirgus novērtējumu Kopienā, dalībvalstis atsevišķi nevar pienācīgi sasniegt un tādēļ šīs darbības seku dēļ tos var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu ar šo direktīva nosaka tikai to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai.(6) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka procedūras Komisijai piešķirtās izpildvaras īstenošanai [4],IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis 2002. gadā un pēc tam reizi piecos gados veic to teritorijā esošu dažu augļu koku sugu stādījumu apsekojumus.2. Veic šādu sugu stādījumu apsekojumus:a) deserta āboli;b) deserta bumbieri;c) persiki;d) aprikozes;e) apelsīni;f) citroni;g) sīkaugļu citrusi.Sugas, kuru apsekojumi jāveic dažādajās dalībvalstīs, ir norādītas tabulā pielikumā.Minēto sugu sarakstu un minēto tabulu var grozīt saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto procedūru.To ābolu un bumbieru šķirņu stādījumu apsekojums, kas nav deserta āboli un bumbieri, nav obligāts.3. Apsekojums attiecas uz visām saimniecībām, kurās ir augļu koku stādījumi, ja tajās ražotie augļi ir pilnīgi vai galvenokārt paredzēti tirdzniecībai.Apsekojums aptver tīrus un jauktus stādījumus, t. i., vairāku 2. punkta pirmajā daļā minēto sugu augļu koku stādījumus atsevišķi vai kopā ar citām sugām.4. Apsekojums var būt vai nu pilnīgs, vai izlases veida, saskaņā ar 3. pantā noteiktajiem kritērijiem.2. pants1. Šīs direktīvas 1. pantā minētos apsekojumus organizē tā, lai to rezultātus varētu sniegt, dažādi kombinējot šādus rādītājus:A. Augļu šķirne:Svarīguma kārtībā katrai augļu sugai norāda pietiekami daudz šķirņu, lai katrai dalībvalstij varētu izdarīt atsevišķu novērtējumu pa šķirnēm vismaz 80 % no visas platības, kas apstādīta ar attiecīgās sugas augļu kokiem un katrā ziņā norāda visas šķirnes, kuras aizņem 3 % vai vairāk no kopējās platības, kas apstādīta ar attiecīgās sugas augļu kokiem.B. Koku vecums:Koku vecumu aprēķina no laika, kad tie iestādīti augļu dārzā. Stādīšanas sezonu, kas ilgst no rudens līdz pavasarim, uzskata par vienu periodu.C. Apstādītāplatība,kokuskaitsunstādījumablīvums:Stādījuma blīvumu var pētīt un norādīt tieši, vai arī aprēķināt pēc apstādītās platības.2. Sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot šo pantu, pieņem saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto kārtību.3. pants1. Ja paraugus ņem izlases veidā, paraugs ir raksturīgs vismaz 95 % no platības, kas ir apstādīta ar augļu kokiem. Attiecībā uz platībām, no kurām paraugi nav ņemti, veic novērtējumu.2. Attiecībā uz apsekojumiem, ko veic izlases veidā ņemot paraugus, dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka paraugu ņemšanas kļūda 68 % ticamības pakāpē būtu, lielākais, 3 % attiecībā uz katras valsts platību, kas apstādīta ar katras sugas augļu kokiem.3. Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai ierobežotu pārbaudes kļūdas un, ja vajadzīgs, novērtētu to ietekmi uz visu platību, kas apstādīta ar katras sugas augļu kokiem.4. Sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot šo pantu, pieņem saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto procedūru.4. pants1. Dalībvalstis pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā pirms 1. oktobra nākamajā gadā pēc apsekojuma gada paziņo Komisijai šo apsekojumu rezultātus.2. Šā panta 1. punktā minētos rezultātus iesniedz par katru ražošanas platību. Ražošanas platību robežas, kas dalībvalstīm jāpieņem, nosaka saskaņā ar 8. panta 2. punktā noteikto kārtību.3. Paraugu ņemšanas kļūdas kopā ar pārbaudes kļūdām, kas minētas 3. pantā, paziņo pirms 1. oktobra nākamajā gadā pēc apsekojuma gada.4. Dalībvalstis līdz 1. oktobrim nākamajā gadā pēc apsekojuma gada nosūta Komisijai metodoloģisku ziņojumu par apsekojuma veikšanu.5. pantsDalībvalstis, kuru rīcībā ir gada novērtējums:a) par augļu koku platībām, kuras to teritorijā ir iznīcinātas, unb) par jauniem augļu koku stādījumiem to teritorijā,šo informāciju paziņo Komisijai līdz 31. oktobrim nākamajā gadā pēc apsekojuma gada.6. pantsKomisija, apspriežoties un pastāvīgi sadarbojoties ar dalībvalstīm, pēta:a) iesniegtos rezultātus;b) radušās tehniskās problēmas, jo īpaši sagatavojot un veicot šos apsekojumus;c) šajos apsekojumos iegūto datu nozīmīgumu.7. pantsGada laikā pēc tam, kad dalībvalstis ir paziņojušas apsekojuma rezultātus, Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par apsekojumā gūto pieredzi.8. pants1. Komisijai palīdz Lauksaimniecības statistikas pastāvīgā komiteja, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 72/279/EEK [5].2. Ja ir norāde uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.9. pantsDirektīvu 76/625/EEK atceļ no 2002. gada 16. aprīļa.Norādes uz atcelto Direktīvu 76/625/EEK uzskata par norādēm uz šo direktīvu.10. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2002. gada 16. aprīlim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par tiem dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstīs pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.11. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 19. decembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājaA. Neyts-Uyttebroeck[1] OV C 96 E, 27.3.2001., 212. lpp.[2] Eiropas Parlamenta 2001. gada 13. jūnija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2001. gada 8. novembra Kopējā nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Eiropas Parlamenta 2001. gada 11. decembra Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV L 218, 11.8.1976., 10. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/87/EK (OV L 16, 21.1.2000., 72. lpp.).[4] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[5] OV L 179, 7.8.1972., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDAŽĀS DALĪBVALSTĪS APSEKOJAMĀS SUGAS| Āboli | Bumbieri | Persiki | Aprikozes | Apelsīni | Citroni | Sīkaugļu citrusi |Beļģija | × | × | | | | | |Dānija | × | × | | | | | |Vācija | × | × | | | | | |Grieķija | × | × | × | × | × | × | × |Spānija | × | × | × | × | × | × | × |Francija | × | × | × | × | × | × | × |Īrija | × | | | | | | |Itālija | × | × | × | × | × | × | × |Luksemburga | × | × | | | | | |Nīderlande | × | × | | | | | |Austrija | × | × | × | × | | | |Portugāle | × | × | × | × | × | × | × |Somija | × | | | | | | |Zviedrija | × | × | | | | | |Apvienotā Karaliste | × | × | | | | | |--------------------------------------------------


title: Padomes Trešā direktīva (1978. gada 9. oktobris), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību apvienošanos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0855

Oficiālais Vēstnesis L 295 , 20/10/1978 Lpp. 0036 - 0043 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 17 Sējums 1 Lpp. 0034  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0038  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 17 Sējums 1 Lpp. 0034  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 17 Sējums 1 Lpp. 0076  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 17 Sējums 1 Lpp. 0076

		Padomes Trešā direktīva(1978. gada 9. oktobris),kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz akciju sabiedrību apvienošanos(78/855/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 54. panta 3. punkta, g) apakšpunktuņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā 54. panta 3. punkta g) apakšpunktā un vispārējā programmā uzņēmējdarbības veikšanas brīvības ierobežojumu aizliegšanai [4] paredzētā saskaņošana tika sākta ar Direktīvu 68/151/EEK [5];tā kā šo saskaņošanu attiecībā uz akciju sabiedrību veidošanu un to kapitāla uzturēšanu un mainīšanu turpināja ar Direktīvu 77/91/EEK [6] un attiecībā uz noteikta veida sabiedrību gada pārskatiem — ar Direktīvu 78/660/EEK [7];tā kā locekļu un trešo personu interešu aizsardzība prasa, lai būtu saskaņoti dalībvalstu tiesību akti attiecībā uz akciju sabiedrību apvienošanos un lai visu dalībvalstu tiesību aktos būtu paredzēta apvienošanās;tā kā saistībā ar šādu saskaņošanu ir jo īpaši svarīgi, lai apvienošanā iesaistīto sabiedrību akciju turētāji būtu pietiekami informēti, cik vien objektīvi iespējams, un lai to tiesības tiktu attiecīgi aizsargātas;tā kā darbinieku tiesību aizsardzību sabiedrību, uzņēmējdarbības vai uzņēmējdarbības daļas pārvietošanas gadījumā šobrīd reglamentē Direktīva 77/187/EEK [8];tā kā kreditori, ieskaitot parādzīmju turētājus, un personas, kurām ir citas prasības pret sabiedrībām, kas gatavojas apvienoties, jāpasargā tā, lai apvienošanās nekaitētu viņu interesēm;tā kā Direktīvas 68/151/EEK prasības par informācijas nodošanu atklātībai jāpaplašina, iekļaujot apvienošanos, lai trešās personas tiktu pietiekami informētas;tā kā locekļiem un trešajām personām piešķirtās garantijas saistībā ar apvienošanos jāpaplašina, lai aptvertu noteiktas juridiskas norises, kas svarīgākajos aspektos ir līdzīgas apvienošanās gadījumiem, lai nevarētu apiet pienākumu nodrošināt šādu aizsardzību;tā kā, lai nodrošinātu noteiktību tiesību aktos par attiecībām starp attiecīgajām sabiedrībām, starp tām un trešajām personām, kā arī starp locekļiem, jāierobežo gadījumi, kuros sabiedrību var atzīt par neesošu, paredzot trūkumu novēršanu, kad vien iespējams, un ierobežojot laikposmu, kad var uzsākt procedūru sabiedrības atzīšanai par neesošu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDarbības joma1. Šajā direktīvā noteiktie saskaņošanas pasākumi attiecas uz dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem attiecībā uz šādām sabiedrībām:- Vācijā:,- Beļģijā:,- Dānijā:,- Francijā:,- Īrijā:,- Itālijā:,- Luksemburgā:,- Nīderlandē:,- Apvienotajā Karalistē:.2. Dalībvalstīm nav jāattiecina šī direktīva uz kooperatīviem, kas uzskaitīti 1. punktā kā sabiedrības veids. Ciktāl dalībvalstu tiesību aktos izmanto šo iespēju, šādām sabiedrībām visos Direktīvas 68/151/EEK 4. pantā minētajos dokumentos jāiekļauj vārds "kooperatīvs".3. Dalībvalstīm šī direktīva nav jāpiemēro gadījumos, ja sabiedrībai vai sabiedrībām, ko iegādājas vai kas pārstās pastāvēt, notiek bankrota procedūra, maksātnespējīgu sabiedrību likvidācijas process, tiesas process, apvienošanas vai līdzīgi procesi.I NODAĻANoteikumi par apvienošanos, vienai sabiedrībai iegādājoties vienu vai vairākas sabiedrības, un apvienošanās, veidojot jaunu sabiedrību2. pantsDalībvalstis attiecībā uz sabiedrībām, ko reglamentē valsts tiesību akti, paredz noteikumus, kas reglamentē apvienošanos, vienai sabiedrībai iegādājoties vienu vai vairākas sabiedrības, kā arī apvienošanos, veidojot jaunu sabiedrību.3. pants1. Šajā direktīvā "apvienošanās iegādājoties" nozīmē darbību, ar kuru viena vai vairākas sabiedrības pārstāj eksistēt, bet netiek likvidētas, un nodod otrai sabiedrībai visus aktīvus un pasīvus, apmaiņai izsniedzot iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību akcionāriem ieguvējas sabiedrības akcijas un maksājumu skaidrā naudā, ja tāds ir, nepārsniedzot 10 % no izsniegto akciju nominālvērtības vai, ja tām nav nominālvērtības, to uzskaites vērtības.2. Dalībvalsts tiesību akti var paredzēt, ka apvienošanās iegādājoties var notikt arī tad, ja viena vai vairākas iegūstamās sabiedrības tiek likvidētas, ar noteikumu, ka šī iespēja attiecas tikai uz sabiedrībām, kas vēl nav sākušas savu aktīvu sadalīšanu akcionāriem.4. pants1. Šajā direktīvā "apvienošanās, veidojot jaunu sabiedrību" nozīmē darbību, kad vairākas sabiedrības pārstāj eksistēt, bet netiek likvidētas, un nodod sabiedrībai, ko tās izveido, visus aktīvus un pasīvus, apmaiņai izsniedzot saviem akcionāriem jaunās sabiedrības akcijas un maksājumu skaidrā naudā, ja tāds ir, nepārsniedzot 10 % no izsniegto akciju nominālvērtības, vai, ja tām nav nominālvērtības, no to uzskaites vērtības.2. Dalībvalstu tiesību akti var paredzēt, ka apvienošanās, veidojot jaunu sabiedrību, var notikt arī tad, ja viena vai vairākas sabiedrības, kas pārstāj eksistēt, tiek likvidētas, ar nosacījumu, ka šī iespēja attiecas tikai uz sabiedrībām, kas vēl nav sākušas savu aktīvu sadalīšanu akcionāriem.II NODAĻAApvienošanās iegādājoties5. pants1. Apvienošanā iesaistīto sabiedrību pārvaldes vai vadības struktūras rakstiski sastāda apvienošanās noteikumu projektu.2. Apvienošanās noteikumu projektā norāda vismaz:a) katras apvienošanā iesaistītās sabiedrības veidu, nosaukumu un juridisko adresi;b) akciju apmaiņas attiecību un jebkura skaidras naudas maksājuma apjomu;c) noteikumus par akciju piešķiršanu ieguvējā sabiedrībā;d) datumu, no kura šādu akciju turēšana dod tiesības akciju turētājiem piedalīties peļņas sadalē, un jebkādus nosacījumus, kas saistīti ar šīm tiesībām;e) datumu, no kura iegūstamās sabiedrības darījumi grāmatvedības vajadzībām tiek uzskatīti par ieguvējas sabiedrības darījumiem;f) tiesības, ko ieguvēja sabiedrība piešķir to akciju turētājiem, kuras dod īpašas tiesības, kā arī tiesības tādu vērtspapīru turētājiem, kuras nav akcijas, vai ieteiktos pasākumus attiecībā uz šiem turētājiem;g) jebkuras priekšrocības, kas piešķirtas 10. panta 1. punktā minētajiem ekspertiem un apvienošanā iesaistīto sabiedrību pārvaldes, vadības, pārraudzības vai kontroles struktūru locekļiem.6. pantsApvienošanās noteikumu projekts jāpublicē atbilstoši katras dalībvalsts tiesību aktiem saskaņā ar Direktīvas 68/151/EEK 3. pantu katrai apvienošanā iesaistītajai sabiedrībai vismaz vienu mēnesi pirms datuma, kad paredzēta kopsapulce, kas par to lems.7. pants1. Katras apvienošanā iesaistītās sabiedrības kopsapulce dod vismaz piekrišanu apvienošanai. Dalībvalstu tiesību akti paredz, ka šā lēmuma pieņemšanai vajadzīgas ne mazāk kā divu trešdaļu vairākuma balsis, kas piesaistītas vai nu akcijām, vai pārstāvētajam dalības kapitālam.Tomēr dalībvalstu tiesību akti var paredzēt, ka pietiek ar pirmajā apakšpunktā minēto balsu vienkāršu vairākumu, ja ir pārstāvēta vismaz puse no dalības kapitāla. Vēl turklāt vajadzības gadījumā piemēro memoranda un statūtu grozījumu noteikumus.2. Ja ir vairāk par vienu akciju šķiru, lēmumu par apvienošanos nodod atsevišķai balsošanai vismaz tiem katras šķiras akcionāriem, kuru tiesības iespaido šis darījums.3. Lēmums attiecas gan uz apvienošanās noteikumu projekta apstiprināšanu, gan uz jebkuriem memoranda un statūtu grozījumiem, kas nepieciešami apvienošanās sakarā.8. pantsDalībvalsts tiesību aktiem nav jāpieprasa sabiedrības, kas veic iegādi, kopsapulces apstiprinājums apvienošanai, ja izpildīti šādi nosacījumi:a) publikācija, kas paredzēta 6. pantā, attiecībā uz ieguvēju sabiedrību jāveic vismaz vienu mēnesi pirms datuma, kad paredzēta iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību kopsapulce, kurā lems par apvienošanās noteikumu projektu;b) vismaz mēnesi pirms a) apakšpunktā minētā datuma visiem ieguvējas sabiedrības akcionāriem jābūt tiesīgiem pārbaudīt 11. panta 1. punktā minētos dokumentus tās sabiedrības juridiskajā adresē, kura veic iegādi;c) vienam vai vairākiem ieguvējas sabiedrības akcionāriem, kuriem ir dalības kapitāla minimālais daudzums procentos, jābūt tiesīgiem pieprasīt sasaukt ieguvējas sabiedrības kopsapulci, lai lemtu par apvienošanos. Minimālais daudzums procentos nedrīkst būt noteikts lielāks par 5 %. Tomēr dalībvalstis var paredzēt izslēgt no šiem aprēķiniem akcijas, kuras nedod balsstiesības.9. pantsKatras apvienošanā iesaistītās sabiedrības pārvaldes vai vadības struktūras rakstiski sastāda sīku ziņojumu, paskaidrojot apvienošanās noteikumu projektu un izklāstot to juridisko un ekonomisko pamatojumu, jo īpaši akciju apmaiņas proporciju.Ziņojumā norāda arī radušās novērtēšanas grūtības.10. pants1. Viens vai vairāki eksperti, kuri darbojas katras apvienošanā iesaistītās sabiedrības vārdā, bet neatkarīgi no tām, un kurus izraudzījusies vai apstiprinājusi juridiska vai administratīva iestāde, izpēta apvienošanās noteikumu projektu un sastāda akcionāriem rakstisku ziņojumu. Tomēr dalībvalsts tiesību akti var paredzēt iecelt vienu vai vairākus neatkarīgus ekspertus visām apvienošanā iesaistītajām sabiedrībām, ja pēc šo sabiedrību kopīga lūguma šādu iecelšanu veic juridiska vai administratīva iestāde. Atkarībā no katras dalībvalsts tiesību aktiem šādi eksperti var būt fiziskas vai juridiskas personas vai sabiedrības, vai firmas.2. Ekspertiem 1. punktā minētajā ziņojumā jebkurā gadījumā jānorāda, vai, viņuprāt, akciju apmaiņas proporcija ir godīga un saprātīga. Ekspertu ziņojumam vismaz:a) jānorāda metode vai metodes, kas izmantotas, lai nonāktu pie ieteiktās akciju apmaiņas proporcijas;b) jāziņo, vai šāda metode vai metodes ir pieņemamas attiecīgajā gadījumā, jānorāda vērtības, kas iegūtas, izmantojot katru metodi, un jāizsaka viedoklis par šādu metožu relatīvo nozīmi, iegūstot vērtību, par kuru izlemts.Ziņojumā norāda arī radušās novērtēšanas grūtības.3. Katram ekspertam ir tiesības iegūt no apvienošanā iesaistītajām sabiedrībām visu vajadzīgo informāciju un dokumentus un veikt jebkuru vajadzīgo izmeklēšanu.11. pants1. Visiem akcionāriem ir tiesības pārbaudīt vismaz turpmāk minētos dokumentus juridiskajā adresē vismaz vienu mēnesi pirms datuma, kad paredzēta kopsapulce, kas lems par apvienošanās noteikumu projektu:a) apvienošanās noteikumu projektu;b) apvienošanā iesaistīto sabiedrību gada atskaites un gada pārskatus par trim iepriekšējiem gadiem;c) atskaites ziņojumu, kas sastādīts datumā, kurš nedrīkst būt agrāk par trešā mēneša pirmo dienu pēc apvienošanās noteikumu projekta datuma, ja pēdējās gada atskaites attiecas uz finanšu gadu, kas beidzies vairāk nekā sešus mēnešus pirms šā datuma;d) apvienošanā iesaistīto sabiedrību pārvaldes vai vadības struktūru ziņojumus, kas minēti 9. pantā;e) šīs direktīvas 10. pantā minētos ziņojumus.2. Atskaites ziņojumu, kas minēts 1. punkta c) apakšpunktā, sastāda, izmantojot tās pašas metodes un to pašu formu kā pēdējā gada bilancē.Tomēr dalībvalsts tiesību akti var paredzēt, ka:a) nav jāveic jauna inventarizācija;b) pēdējā bilancē norādītos vērtējumus maina tikai, lai atspoguļotu ierakstus grāmatvedības uzskaitē; tomēr neņem vērā:- pagaidu vērtības samazināšanos un krājumus,- patiesās vērtības materiālās izmaiņas, kas nav uzrādītas grāmatvedības uzskaitē.3. Katram akcionāram ir tiesības pēc lūguma par brīvu saņemt pilnas vai pēc vēlēšanās daļējas 1. punktā minēto dokumentu kopijas.12. pantsKatras apvienošanā iesaistītās sabiedrības darbinieku tiesību aizsardzību regulē saskaņā ar Direktīvu 77/187/EEK.13. pants1. Dalībvalstu tiesību aktiem jāparedz piemērota sistēma to apvienošanā iesaistīto sabiedrību kreditoru interešu aizsardzībai, kuru prasījumi pieteikti pirms apvienošanās noteikumu projekta publicēšanas un publicēšanas brīdī vēl nav jāpilda.2. Šim nolūkam dalībvalstu tiesību akti paredz vismaz to, ka šādiem kreditoriem ir tiesības uz pietiekamām garantijām, ja apvienošanā iesaistīto sabiedrību finansiālais stāvoklis ir tāds, ka šāda aizsardzība ir vajadzīga, un ja šiem kreditoriem jau nav šādu garantiju.3. Šāda aizsardzība var būt atšķirīga ieguvējas sabiedrības kreditoriem un iegūstamās sabiedrības kreditoriem.14. pantsNeierobežojot noteikumus par kolektīvu savu tiesību izmantošanu, 13. pants attiecas uz parādzīmju turētājiem apvienošanā iesaistītajās sabiedrībās, izņemot gadījumus, ja apvienošanos apstiprinājusi parādzīmju turētāju sapulce, ja šāda sapulce paredzēta valsts tiesību aktos, vai parādzīmju turētāji individuāli.15. pantsTādu vērtspapīru turētājiem, kas nav akcijas, ar kurām saistītas īpašas tiesības, ieguvējā sabiedrībā jādod vismaz līdzvērtīgas tiesības tām, kādas tiem bija iegūstamajā sabiedrībā, ja vien pārmaiņas šajās tiesībās nav apstiprinājusi šādu vērtspapīru turētāju sapulce, ja šāda sapulce paredzēta valsts tiesību aktos, vai šie vērtspapīru turētāji individuāli, vai, ja vien turētājiem nav tiesības, kas garantē, ka pārpērk viņu vērtspapīrus, ieguvēja sabiedrība.16. pants1. Ja dalībvalsts tiesību akti neparedz juridisku vai administratīvu apvienošanās likumības profilakses pārraudzību vai ja šāda pārraudzība neattiecas uz visiem apvienošanai nepieciešamajiem tiesību aktiem, to kopsapulču protokolu, kuras lemj par apvienošanos, un vajadzības gadījumā šādu kopsapulču apvienošanās līguma protokolu sastāda un apstiprina likumā noteiktā kārtībā. Gadījumos, kad apvienošanās nav jāapstiprina visu apvienošanā iesaistīto sabiedrību kopsapulcēm, apvienošanās noteikumu projektu sastāda un apstiprina likumā noteiktā kārtībā.2. Notāram vai iestādei, kas ir kompetenta sastādīt un apstiprināt dokumentu likumā noteiktā kārtībā, jāpārbauda un jāapstiprina to tiesību aktu un formalitāšu, un apvienošanās noteikumu projekta pastāvēšana un derīgums, kuri pieprasīti no sabiedrības, kā labā viņš vai iestāde darbojas.17. pantsDalībvalstu tiesību akti nosaka datumu, kurā apvienošanās stājas spēkā.18. pants1. Par apvienošanos jāziņo katras dalībvalsts tiesību aktu noteiktā kārtībā, ievērojot Direktīvas 68/151/EEK 3. pantu, par katru no apvienošanā iesaistītajām sabiedrībām.2. Ieguvēja sabiedrība var pati veikt ar publicēšanu saistītās formalitātes attiecībā uz sabiedrību vai sabiedrībām, ko iegādājas.19. pants1. Apvienošanās ipso jure un vienlaikus rada šādas sekas:a) iegūstamās sabiedrības aktīvi un pasīvi tiek nodoti ieguvējai sabiedrībai gan starp iegūstamo sabiedrību un ieguvēju sabiedrību, gan attiecībā uz trešajām personām;b) iegūstamās sabiedrības akcionāri kļūst par ieguvējas sabiedrības akcionāriem;c) iegūstamā sabiedrība pārstāj pastāvēt.2. Ieguvējas sabiedrības akcijas nemaina pret iegūstamās sabiedrības akcijām, kas pieder vai nu:a) ieguvējai sabiedrībai pašai vai ar tādas personas starpniecību, kas darbojas pati ar savu vārdu, bet tās interesēs;vaib) iegūstamajai sabiedrībai pašai vai ar tādas personas starpniecību, kas darbojas ar savu vārdu, bet tās interesēs.3. Iepriekš minētais neiespaido dalībvalstu tiesību aktus, kas pieprasa pabeigt speciālas formalitātes konkrētu iegādātās sabiedrības aktīvu, tiesību un pienākumu nodošanai, lai tas būtu spēkā pret trešajām personām. Sabiedrība, kas veic iegādi, var pati kārtot šīs formalitātes; tomēr dalībvalstu tiesību akti var atļaut iegūstamajai sabiedrībai turpināt kārtot šīs formalitātes ierobežotā laikā, ko, izņemot ārkārtējus gadījumus, nevar noteikt ilgāku par sešiem mēnešiem no datuma, kad apvienošanās stājas spēkā.20. pantsDalībvalstu tiesību aktos ir vismaz jāietver noteikumi par iegūstamās sabiedrības pārvaldes vai vadības struktūru locekļu civiltiesisko atbildību pret šīs sabiedrības akcionāriem attiecībā uz šo struktūru locekļu pārkāpumiem, sagatavojot un realizējot apvienošanos.21. pantsDalībvalstu tiesību aktos ir vismaz noteikumi par iegūstamās sabiedrības ekspertu civiltiesisko atbildību, kuri atbildīgi par 10. panta 1. punktā minētā ziņojuma sastādīšanu šīs sabiedrības vārdā, pret šīs sabiedrības akcionāriem attiecībā uz šo ekspertu pārkāpumiem, veicot savus pienākumus.22. pants1. Dalībvalstu tiesību aktos neesamības noteikumi apvienošanās gadījumiem var būt spēkā tikai saskaņā ar šādiem nosacījumiem:a) sabiedrības atzīšana par neesošu jāpieprasa ar tiesas lēmumu;b) apvienošanos, kas stājusies spēkā saskaņā ar 17. pantu, var pasludināt par spēkā neesošu tikai tad, ja nav bijusi tās likumības juridiska vai administratīva profilaktiska pārraudzība vai ja tā nav veikta un apstiprināta likumā noteiktā kārtībā, vai ja ir redzams, ka kopsapulces lēmums nav spēkā vai ir atceļams saskaņā ar valsts tiesību aktiem;c) procedūru atzīšanai par spēkā neesošu nevar sākt vēlāk kā sešus mēnešus pēc datuma, kurā apvienošanās stājas spēkā, tāpat kā to nevar sākt pret personu, kas apliecina spēkā neesamības faktu, vai tad, ja situācija ir izlabota;d) ja ir iespējams labot defektu, kas var padarīt apvienošanos par spēkā neesošu, kompetenta tiesa attiecīgajām sabiedrībām dod laiku, kurā izlabot situāciju;e) spriedumu par apvienošanās spēkā neesamību publicē katras dalībvalsts tiesību aktos noteiktajā kārtībā saskaņā ar Direktīvas 68/151/EEK 3. pantu;f) ja dalībvalsts tiesību akti atļauj trešajai personai apstrīdēt šādu lēmumu, to var darīt tikai sešu mēnešu laikā pēc lēmuma publicēšanas saskaņā ar Direktīvā 68/151/EEK noteikto kārtību;g) spriedums par apvienošanās spēkā neesamību pats par sevi neietekmē tādu saistību likumīgumu, kas jāpilda ieguvējai sabiedrībai vai kas saistītas ar šo sabiedrību, ja šīs saistības radušās pirms lēmuma publicēšanas un pēc 17. pantā minētā datuma;h) apvienošanā iesaistītās sabiedrības ir kopīgi un atsevišķi atbildīgas attiecībā uz g) apakšpunktā minētajām tās sabiedrības saistībām, kura veic iegādi.2. Atkāpjoties no 1. punkta a) apakšpunkta, dalībvalsts tiesību akti var arī paredzēt, ka apvienošanās spēkā neesamību pasludina administratīva iestāde, ja apelācija par šādu lēmumu piekrīt tiesai. Minētā punkta b), d), e), f), g) un h) apakšpunkts līdzīgi attiecas uz administratīvu iestādi. Šādu procedūru atzīšanai par spēkā neesamību nevar sākt vēlāk kā sešus mēnešus pēc 17. pantā minētā datuma.3. Iepriekš minētais neietekmē dalībvalstu tiesību aktus par apvienošanās spēkā neesamību, par ko paziņots pēc jebkādas citas pārraudzības, ne likumības juridiskās vai administratīvās profilakses pārraudzības.III NODAĻAApvienošanās, veidojot jaunu sabiedrību23. pants1. Uz apvienošanos, veidojot jaunu sabiedrību, attiecas 5., 6., 7. un 9. līdz 22. pants, neierobežojot Direktīvas 68/151/EEK 11. un 12. pantu. Šim nolūkam "apvienojošās sabiedrības" un "iegūstamā sabiedrība" nozīmē sabiedrības, kas pārstās pastāvēt, un "ieguvēja sabiedrība" nozīmē jauno sabiedrību.2. Šīs direktīvas 5. panta 2. punkta a) apakšpunkts attiecas arī uz jauno sabiedrību.3. Apvienošanas noteikumu projektu un, ja tie ir atsevišķi dokumenti, jaunās sabiedrības memorandu vai memoranda projektu un statūtus vai statūtu projektu apstiprina katras tādas sabiedrības kopsapulcē, kas pārstās pastāvēt.4. Jaunas sabiedrības veidošanai dalībvalstīm nav jāpiemēro noteikumi par jebkādu citu apsvērumu apstiprinājumu, izņemot skaidru naudu, kas izklāstīti Direktīvas 77/91/EEK 10. pantā.IV NODAĻATādas sabiedrības iegāde, kurā otrai sabiedrībai pieder 90 % vai vairāk akciju24. pantsDalībvalstis attiecībā uz to jurisdikcijā esošajām sabiedrībām paredz noteikumus darbībai, kad viena vai vairākas sabiedrības beidz pastāvēt, netiekot likvidētas, un nodod visus savus aktīvus un pasīvus citai sabiedrībai, kurai pieder tās visas akcijas un citi vērtspapīri, kas dod balsstiesības kopsapulcēs. Šādas darbības reglamentē ar II nodaļas noteikumiem, izņemot 5. panta 2. punkta b), c) un d) apakšpunktu, 9., 10. pantu, 11. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktu, 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu, 20. un 21. pantu.25. pantsDalībvalstīm nav jāpiemēro 7. pants attiecībā uz 24. pantā uzskaitītajām darbībām, ja ir izpildīti vismaz turpmāk minētie nosacījumi:a) vismaz vienu mēnesi, pirms šī darbība stājas spēkā, jāveic 6. pantā paredzētā publikācija attiecībā uz katru darbībā iesaistīto sabiedrību;b) vismaz vienu mēnesi pirms darbības stāšanās spēkā tās sabiedrības akcionāriem, kas veic iegādi, jābūt tiesībām pārbaudīt 11. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos dokumentus sabiedrības juridiskajā adresē. Jāpiemēro 11. panta 2. un 3. punkts;c) jāpiemēro 8. panta c) apakšpunkts.26. pantsDalībvalstis var piemērot 24. un 25. pantu darbībām, kad viena vai vairākas sabiedrības pārstāj pastāvēt, bet netiek likvidētas, un nodod visus savus aktīvus un pasīvus citai sabiedrībai, ja iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību visas 24. pantā minētās akcijas un citi vērtspapīri pieder sabiedrībai, kas veic iegādi, un/vai personām, kas tur šīs akcijas un vērtspapīrus savā vārdā, bet šīs sabiedrības interesēs.27. pantsApvienošanās gadījumā, ja vienu vai vairākas sabiedrības iegādājas sabiedrība, kurai katrā no šīm sabiedrībām pieder 90 % vai vairāk akciju, bet ne visas akcijas, un citi vērtspapīri, kuru turēšana dod tiesības balsot kopsapulcēs, dalībvalstīm nav jāpieprasa, lai apvienošanos apstiprinātu ieguvējas sabiedrības pilnsapulce, ar noteikumu, ka tiek izpildīti vismaz turpmāk minētie nosacījumi:a) publikācija, kas paredzēta 6. pantā, attiecībā uz ieguvēju sabiedrību jāveic vismaz vienu mēnesi pirms datuma, kad noteikta iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību pilnsapulce, kas lems par apvienošanās noteikumu projektu;b) vismaz vienu mēnesi pirms a) apakšpunktā minētā datuma ieguvējas sabiedrības akcionāriem jābūt tiesīgiem pārbaudīt 11. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos dokumentus sabiedrības juridiskajā adresē. Jāpiemēro 11. panta 2. un 3. punkts;c) jāpiemēro 8. panta c) apakšpunkts.28. pantsDalībvalstīm nav jāattiecina 9. līdz 11. pants uz apvienošanos 27. panta nozīmē, ja tiek izpildīti vismaz turpmāk minētie nosacījumi:a) iegūstamās sabiedrības mazākuma akciju turētājiem jāgarantē tiesības, ka viņu akcijas iegādājas ieguvēja sabiedrība;b) ja viņi izmanto šīs tiesības, viņiem jābūt tiesīgiem saņemt kompensāciju, kas atbilst viņu akciju vērtībai;c) strīda gadījumā par šādu kompensāciju jāpastāv iespējai, ka kompensācijas vērtību nosaka tiesa.29. pantsDalībvalstis var piemērot 27. un 28. pantu darbībām, kad viena vai vairākas sabiedrības pārstāj pastāvēt, bet netiek likvidētas, un nodod visus savus aktīvus un pasīvus citai sabiedrībai, ja 90 % vai vairāk, bet ne visas, iegūstamās sabiedrības vai sabiedrību 27. pantā minētās akcijas un citi vērtspapīri pieder šai ieguvējai sabiedrībai un/vai personām, kurām pieder šīs akcijas un vērtspapīri uz sava vārda, bet šīs sabiedrības interesēs.V NODAĻACitas darbības, ko uzskata par apvienošanos30. pantsJa vienā no 2. pantā minētajām darbībām dalībvalsts tiesību akti pieļauj maksājumu skaidrā naudā, kas pārsniedz 10 %, piemēro II un III nodaļu un 27., 28. un 29. pantu.31. pantsJa dalībvalsts tiesību akti pieļauj vienu no 2., 24. un 30. pantā minētajām darbībām, visām sabiedrībām, kas veic nodošanu, nepārstājot eksistēt, piemēro II nodaļu, izņemot 19. panta 1. punkta c) apakšpunktu, III nodaļu vai IV nodaļu.VI NODAĻANobeiguma noteikumi32. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības trīs gadu laikā no tās paziņošanas dienas. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Tomēr var paredzēt nosacījumu, lai uz pieciem gadiem no 1. punktā minēto noteikumu stāšanās spēkā atliktu šo noteikumu piemērošanu nereģistrētām sabiedrībām Apvienotajā Karalistē un Īrijā.3. Dalībvalstīm nav jāpiemēro 13., 14. un 15. pants attiecībā uz konvertējamu parādzīmju un citu konvertējamu vērtspapīru turētājiem, ja laikā, kad stājas spēkā 1. punktā minētie normatīvie un administratīvie akti, šo turētāju pozīcija apvienošanās gadījumā iepriekš bijusi noteikta ar izdošanas nosacījumiem.4. Dalībvalstīm nav jāpiemēro šī direktīva apvienošanās gadījumiem vai darbībām, ko uzskata par apvienošanos, kuru sagatavošanai vai realizēšanai darbība vai formalitāte, ko pieprasa valsts tiesību akti, ir jau pabeigta, kad 1. punktā minētie noteikumi stājas spēkā.33. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1978. gada 9. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH.-J. Vogel[1] OV C 89, 14.7.1970., 20. lpp.[2] OV C 129, 11.12.1972., 50. lpp.; OV C 95, 28.4.1975., 12. lpp.[3] OV C 88, 6.9.1971., 18. lpp.[4] OV 2, 15.1.1962., 36./62. lpp.[5] OV L 65, 14.3.1968., 8. lpp.[6] OV L 26, 31.1.1977., 1. lpp.[7] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.[8] OV L 61, 5.3.1977., 26. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1984. gada 15. oktobris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz keramikas izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0500

Oficiālais Vēstnesis L 277 , 20/10/1984 Lpp. 0012 - 0016 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 13 Lpp. 0207  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0006  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 13 Lpp. 0207  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0006

		Padomes Direktīva(1984. gada 15. oktobris)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz keramikas izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem(84/500/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 23. novembra Direktīvu 76/893/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem [1], un jo īpaši tās 3. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvas 76/893/EEK 2. pants paredz, ka no materiāliem un izstrādājumiem to komponenti nedrīkst pāriet uz pārtikas produktiem tādos daudzumos, kas var apdraudēt cilvēku veselību;tā kā tās pašas direktīvas 3. pants paredz, ka Padome saskaņā ar Līguma 100. pantā paredzēto procedūru ar direktīvām pieņem īpašus noteikumus, kas piemērojami dažām materiālu un izstrādājumu grupām (īpašās direktīvas);tā kā lielākajā daļā dalībvalstu keramikas izstrādājumi, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, ir pakļauti obligātiem noteikumiem attiecībā uz cilvēku veselības aizsardzību, ar kuriem nosaka robežas svina un kadmija ekstrakcijas daudzumam;tā kā šie noteikumi dažādās dalībvalstīs ir atšķirīgi, tādējādi radot šķēršļus kopējā tirgus izveidei un darbībai;tā kā šādus šķēršļus var novērst, paredzot vienotus noteikumus attiecībā uz keramikas izstrādājumu laišanu Kopienas tirgū; tā kā tādēļ nepieciešams saskaņot robežlielumus, kā arī pārbaudes un analīzes metodes attiecībā uz šādiem izstrādājumiem;tā kā šī mērķa sasniegšanai piemērots dokuments ir īpaša direktīva Direktīvas 76/893/EEK 3. panta nozīmē, kuras vispārīgie noteikumi kļūst piemērojami arī šajā konkrētajā gadījumā;tā kā dažu minētajā direktīvā paredzēto pārbaudes un analīzes paņēmienu pielāgošana tehnikas attīstībai ir izpildes pasākums, kura pieņemšana jāuzdod Komisijai, lai vienkāršotu un paātrinātu procedūru;tā kā vienmēr, kad Padome piešķir Komisijai pilnvaras īstenot pasākumus attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, ir jāizveido procedūra, lai nodrošinātu ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju Pastāvīgajā pārtikas produktu komitejā, kas izveidota ar Padomes 1969. gada 13. novembra Lēmumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva ir īpaša Direktīvas 76/893/EEK 3. panta nozīmē.2. Šī direktīva attiecas uz iespējamo svina un kadmija migrāciju no noteiktiem keramikas izstrādājumiem, kas gatavā formā ir paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem vai kas saskaras ar pārtikas produktiem, un kuri ir minētajam nolūkam paredzēti.3. "Keramikas izstrādājumi" ir izstrādājumi, kas ražoti no neorganisko materiālu maisījuma ar visumā augstu māla vai silikāta saturu, kam var būt pievienotas organiskas vielas nelielos daudzumos. Šos izstrādājumus vispirms veido un šādā veidā iegūto formu pastāvīgi nostiprina apdedzinot. Tie var būt glazēti, emaljēti un/vai dekorēti.2. pants1. Svina un kadmija daudzums, kas izdalās no keramikas izstrādājumiem, nedrīkst pārsniegt turpmāk noteiktās robežas.2. Svina un kadmija daudzumu, kas izdalās no keramikas izstrādājumiem, nosaka pārbaudē, kuras apstākļi ir paredzēti I pielikumā, izmantojot II pielikumā aprakstītās analīzes metodes.3. Ja keramikas izstrādājums ir trauks ar keramikas vāku, tad svina un/vai kadmija robeža, kuru nedrīkst pārsniegt (mg/dm2 vai mg/litrs), ir tāda, kāda attiecas tikai uz trauku.Pašu trauku un vāka iekšējo virsmu pārbauda atsevišķi vienādos apstākļos.Šādi iegūto abu – svina un/vai kadmija – ekstrakcijas līmeņu summu attiecina kā atbilstīgu tikai attiecībā pret trauka virspusi vai tilpumu.4. Keramikas izstrādājumu atzīst par atbilstīgu šīs direktīvas prasībām, ja svina un/vai kadmija daudzums, kas ekstrahēts pārbaudē, kuru veic I un II pielikumā noteiktajos apstākļos, nepārsniedz turpmāk norādītas šādas robežas:| Pb | Cd |—1. kategorija:Pildāmi un nepildāmi izstrādājumi, kuru iekšējais dziļums, mērot no zemākā punkta uz horizontālo plakni pa augšējo malu, nepārsniedz 25 mm | 0,8 mg/dm² | 0,07 mg/dm² |—2. kategorija:Visi pārējie pildāmie izstrādājumi | 4,0 mg/l | 0,3 mg/l |—3. kategorija:Ēdiena gatavošanas piederumi; iesaiņošanas un pārtikas uzglabāšanas trauki ar ietilpību ne lielāku par trīs litriem | 1,5 mg/l | 0,1 mg/l |5. Tomēr, ja keramikas izstrādājums nepārsniedz iepriekšminētos daudzumus vairāk kā par 50 %, minēto izstrādājumu atzīst par atbilstīgu šīs direktīvas prasībām, ja vismaz trīs citus tādas pašas formas un izmēra izstrādājumus ar tādu pašu dekorējumu un glazējumu pakļauj pārbaudei I un II pielikumā noteiktajos apstākļos, un vidējais svina un/vai kadmija daudzums, kas ekstrahēts no šiem izstrādājumiem, nepārsniedz noteiktās robežas, nevienam no šiem izstrādājumiem nepārsniedzot šīs robežas vairāk kā par 50 %.3. pantsGrozījumus, kuri jāizdara pielikumos, izņemot I pielikuma 1. un 2. iedaļā, ņemot vērā zinātnes un tehnikas sasniegumus, pieņem saskaņā ar Direktīvas 76/893/EEK 10. pantā noteikto procedūru.4. pants1. Trīs gadu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas [4] Padome saskaņā ar Līguma 100. pantā noteikto procedūru nosaka:a) ierobežojumus attiecībā uz to keramikas izstrādājuma daļu, kas paredzēta saskarei ar muti;b) metodes, lai pārbaudītu, vai a) apakšpunktā paredzētie ierobežojumi tiek ievēroti.2. Tajā pašā termiņā Komisija, pamatojoties uz toksikoloģiskajiem un tehnoloģiskajiem datiem, pārskata 2. pantā noteiktās robežas ar nolūku tās samazināt, kā arī I pielikumā precizētos apgaismojuma apstākļus pārbaudēm, un vajadzības gadījumā iesniedz Padomei priekšlikumus attiecībā uz grozījumiem šajā direktīvā.5. pants1. Dalībvalstis, lai ievērotu šo direktīvu, nepieciešamības gadījumā groza to tiesību aktus tā, lai:- trīs gadu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas atļautu tādu keramikas izstrādājumu tirdzniecību, kas atbilst tās noteikumiem,- piecu gadu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas aizliegtu tādu keramikas izstrādājumu laišanu tirgū, kas neatbilst tās noteikumiem.Dalībvalstis informē Komisiju par jebkuriem šādiem grozījumiem.2. Neskarot 1. punkta noteikumus, dalībvalstis var aizliegt vai neatcelt aizliegumu ražot keramikas izstrādājumus, kas neatbilst šai direktīvai.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1984. gada 15. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Bruton[1] OV L 340, 9.12.1976., 19. lpp.[2] OV C 95, 28.4.1975., 41. lpp.[3] OV C 263, 17.11.1975., 66. lpp.[4] Šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm 1984. gada 17. oktobrī.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPAMATNOTEIKUMI SVINA UN KADMIJA MIGRĀCIJAS NOTEIKŠANAI1. Pārbaudes šķidrums ("pārtikas aizstājējs")4 % (v/v) etiķskābe svaigi sagatavotā ūdens šķīdumā.2. Pārbaudes apstākļi2.1. Pārbaudi veic 22 ± 2?C temperatūrā, un tās ilgums ir 24 ± 0,5 stundas.2.2. Ja jānosaka svina migrācija, paraugu nosedz ar atbilstīgiem aizsardzības līdzekļiem un noliek to parastā apgaismojuma apstākļos laboratorijā.Ja jānosaka kadmija migrācija vai arī svina un kadmija migrācija, paraugu nosedz tā, lai nodrošinātu, ka pārbaudāmo virsmu uzglabā pilnīgā tumsā.3. Pildīšana3.1. Paraugi, kurus var piepildītIzstrādājumu piepilda ar 4 % (v/v) etiķskābes šķīdumu līdz līmenim, kas nepārsniedz 1 mm no pārpildes punkta; attālumu mēra no parauga augšējās malas.Paraugus ar plakanu vai nedaudz slīpu malu jāpiepilda tā, lai attālums starp šķidruma virsmu un pārpildes punktu nav lielāks par 6 mm, mērot gar slīpo malu.3.2. Paraugi, kurus nevar piepildītParauga virsmu, kas nav paredzēta saskarei ar pārtiku, vispirms nosedz ar piemērotu aizsargslāni, kas var izturēt 4 % (v/v) etiķskābes iedarbību. Tad paraugu iegremdē saņēmējtraukā, kurā ir zināms daudzums etiķskābes, tādā veidā, ka virsma, kas paredzēta saskarei ar pārtiku, ir pilnībā nosegta ar pārbaudes šķidrumu.4. Virsmas platības noteikšanaVirsmas platība 1. kategorijas izstrādājumiem ir vienlīdzīga ar meniska platību, kuru veido šķidruma brīvā virsma, ko iegūst, ievērojot piepildīšanas prasības, kas paredzētas 3. iedaļā.--------------------------------------------------II PIELIKUMSANALĪZES METODES SVINA UN KADMIJA MIGRĀCIJAS KVANTITATĪVAI NOTEIKŠANAI1. Priekšmets un piemērošanas jomaMetode ļauj kvantitatīvi noteikt īpašo svina un/vai kadmija migrāciju.2. PrincipsĪpašās svina un/vai kadmija migrācijas kvantitatīvu noteikšanu veic ar atomu absorbcijas spektrofotometriju.3. Reaģenti- Visiem reaģentiem jābūt analīzes kvalitātes, ja nav noteikts citādi.- Ja ir minēts ūdens, ar to vienmēr ir domāts destilēts ūdens vai līdzvērtīgas kvalitātes ūdens.3.1. 4 % (v/v) etiķskābe ūdens šķīdumāPievieno 40 ml ledus etiķskābes ūdenim un sagatavo līdz 1000 ml.3.2. StandartšķīdumiSagatavo standartšķīdumus, kas satur 1000 mg/litru svina un vismaz 500 mg/litru kadmija attiecīgi 4 % etiķskābes šķīdumā (3.1).4. Instrumenti4.1. Atomu absorbcijas spektrofotometrsInstrumenta svina un kadmija noteikšanas robežām jābūt vienlīdzīgām ar vai zemākām kā:- 0,1 mg/litru svinam,- 0,01 mg/litru kadmijam.Noteikšanas robežas definē kā elementa koncentrāciju 4 % etiķskābes šķīdumā (3.1), kas dod signālu, kurš līdzvērtīgs divkāršam instrumenta fona troksnim.5. Metode5.1. Parauga sagatavošanaParaugam jābūt tīram un uz tā nedrīkst būt tauki vai citas vielas, kas varētu ietekmēt pārbaudi.Paraugu nomazgā šķīdumā, kas satur sadzīves šķidro mazgājamo līdzekli, aptuveni 40 °C temperatūrā. Paraugu vispirms noskalo ūdensvada ūdenī un tad destilētā ūdenī vai līdzvērtīgas kvalitātes ūdenī. Notecina un nosusina tā, lai nebūtu nekādu traipu. Pārbaudāmo virsmu pēc notīrīšanas vairs nedrīkst aiztikt.5.2. Svina un/vai kadmija kvantitatīvā noteikšana- Šādi sagatavotu paraugu pārbauda I pielikumā noteiktajos apstākļos.- Pirms ņem pārbaudes šķīdumu svina un/vai kadmija kvantitatīvai noteikšanai, parauga sastāvu homogenizē, izmantojot piemērotu metodi, kas nepieļauj šķīduma zudumus vai to, ka tiek pārbaudīti virsmas nodilumi.- Ar reaģentu, ko izmanto katrai kvantitatīvās noteikšanas sērijai, veic tukšo analīzi.- Svina un/vai kadmija kvantitatīvo noteikšanu veic atbilstošos apstākļos ar atomu absorbcijas spektrofotometriju.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta Un Padomes Direktīva 98/78/EK (1998. gada 27. oktobris) par apdrošināšanas grupu apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0078

Oficiālais Vēstnesis L 330 , 05/12/1998 Lpp. 0001 - 0012

		Eiropas Parlamenta Un Padomes Direktīva 98/78/EK(1998. gada 27. oktobris)par apdrošināšanas grupu apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzībuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pieņemot lēmumu Līguma 189.b pantā paredzētajā kārtībā [3],(1) tā kā Padomes Pirmā direktīva 73/239/EEK (1973. gada 24. jūlijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās apdrošināšanas jomā, kas nav dzīvības apdrošināšana [4], un Padomes Pirmā direktīva 79/267/EEK (1979. gada 5. marts) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz uzņēmējdarbības sākšanu un veikšanu tiešās dzīvības apdrošināšanas jomā [5] prasa, lai apdrošināšanas uzņēmumiem būtu maksātspējas rezerve;(2) tā kā saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/49/EEK (1992. gada 18. jūnijs) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo apdrošināšanu, kas nav dzīvības apdrošināšana, ar kuru groza Direktīvu 73/239/EEK un Direktīvu 88/357/EEK [6], un Padomes Direktīvu 92/96/EEK (1992. gada 10. novembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz tiešo dzīvības apdrošināšanu, ar ko groza Direktīvu 79/267/EEK un Direktīvu 90/619/EEK [7], apdrošināšanas darbības sākšanai un izvēršanai vajag vienota veida licenci, ko izsniedz tās dalībvalsts attiecīgās iestādes, kurā apdrošināšanas uzņēmumam ir juridiskā adrese (piederības dalībvalsts); tā kā šāda licence vai nu saskaņā ar tiesībām veikt uzņēmējdarbību, vai pakalpojumu sniegšanas brīvību ļauj uzņēmumam veikt uzņēmējdarbību visā Kopienā; tā kā piederības dalībvalsts kompetentās iestādes ir atbildīgas par apdrošināšanas uzņēmumu finanšu, tostarp maksātspējas, uzraudzību;(3) tā kā pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanas grupas apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzību būtu jādod iespēja attiecīgajām iestādēm, kas uzrauga kādu apdrošināšanas uzņēmumu, veidot labāk pamatotu spriedumu par tā finanšu stāvokli; tā kā šādai papildu uzraudzībai būtu jāņem vērā daži uzņēmumi, uz kuriem šobrīd neattiecas uzraudzība saskaņā ar Kopienas direktīvām; tā kā šī direktīva nekādā ziņā neparedz, ka dalībvalstīm būtu atsevišķi jāuzņemas minēto uzņēmumu uzraudzība;(4) tā kā apdrošināšanas uzņēmumi cits ar citu tieši konkurē kopīgajā apdrošināšanas tirgū, un tāpēc noteikumiem par kapitāla prasībām jābūt līdzvērtīgiem; tā kā tāpēc kritērijus, ko izmanto, lai noteiktu papildu uzraudzību, nedrīkst atstāt tikai dalībvalstu ziņā; tā kā kopīgu pamatnoteikumu pieņemšana būs Kopienas interesēs tādā ziņā, ka novērsīs konkurences traucējumus; tā kā jālikvidē dažas atšķirības dalībvalstu tiesību aktos attiecībā uz tādu apdrošināšanas uzņēmumu uzraudzības noteikumiem, kuri ietilpst apdrošināšanas grupā;(5) tā kā šeit izvēlētā pieeja paredz saskaņošanu, kas ir būtiska, nepieciešama un pietiekama, lai šajā jomā panāktu kontroles sistēmu savstarpēju atzīšanu; tā kā šai direktīvai ir mērķis īpaši aizsargāt apdrošināto personu tiesības;(6) tā kā daži šīs direktīvas noteikumi nosaka minimālos standartus; tā kā piederības dalībvalstis var noteikt stingrākus noteikumus apdrošināšanas uzņēmumiem, kam licenci piešķīrušas šo valstu kompetentās iestādes;(7) tā kā šī direktīva paredz papildu uzraudzību apdrošināšanas sabiedrībām, kas ir dalībuzņēmumi vismaz vienā apdrošināšanas uzņēmumā, pārapdrošināšanas uzņēmumā vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumā, un atšķirīgus noteikumus tādu apdrošināšanas sabiedrību papildu uzraudzībai, kuru mātes uzņēmums ir apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, pārapdrošināšanas uzņēmums, trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums vai jauktas darbības apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrība; tā kā galvenais apdrošināšanas uzraudzības princips joprojām ir atsevišķu apdrošināšanas uzņēmumu uzraudzība, ko īsteno kompetentās iestādes;(8) tā kā ir jāaprēķina koriģēts maksātspējas stāvoklis apdrošināšanas uzņēmumiem, kas ietilpst apdrošināšanas grupā; tā kā kompetentās iestādes Kopienā izmanto atšķirīgas metodes, lai aprēķinātu, kā apdrošināšanas uzņēmuma piederība apdrošināšanas grupai iespaido uzņēmuma finanšu stāvokli; tā kā šī direktīva nosaka trīs metodes, kā veikt šo aprēķinu; tā kā tiek pieņemts princips, ka šīs metodes ir pietiekami līdzvērtīgas;(9) tā kā ar apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrību, pārapdrošināšanas uzņēmumu vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumu saistīta apdrošināšanas meitas uzņēmuma maksātspēju var iespaidot grupas, kurā tas ietilpst, finanšu resursi un finanšu sadale šajā grupā; tā kā kompetentajām iestādēm jābūt piemērotiem līdzekļiem papildu uzraudzības īstenošanai un attiecīgu pasākumu noteikšanai apdrošināšanas uzņēmumam, ja tā maksātspēja ir vai var būt apdraudēta;(10) tā kā kompetentajām iestādēm jābūt pieejamai visai informācijai, kas ir svarīga papildu uzraudzības veikšanai; tā kā jānostiprina sadarbība to iestāžu starpā, kuras atbild par apdrošināšanas uzņēmumu uzraudzību, un jāievieš sadarbība starp minētajām iestādēm un uzraudzības iestādēm, kas atbild par citiem finanšu sektoriem;(11) tā kā apdrošināšanas uzņēmuma finanšu stāvokli var iespaidot grupas iekšējie darījumi; tā kā kompetento iestāžu statusam jābūt tādam, kas ļauj veikt šādu grupas darījumu vispārīgu uzraudzību un noteikt apdrošināšanas uzņēmumam attiecīgus pasākumus, ja tā maksātspēja ir vai var būt apdraudēta,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) apdrošināšanas uzņēmums ir uzņēmums, kas saņēmis licenci saskaņā ar Direktīvas 73/239/EEK 6. pantu vai Direktīvas 79/267/EEK 6. pantu;b) trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums ir uzņēmums, kam būtu vajadzīga licence saskaņā ar Direktīvas 73/239/EEK 6. pantu vai Direktīvas 79/267/EEK 6. pantu, ja tā juridiskā adrese būtu bijusi Kopienā;c) pārapdrošināšanas uzņēmums ir uzņēmums, kas nav apdrošināšanas uzņēmums vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums un kā galvenā funkcija ir uzņemties riskus, kuru cedē apdrošināšanas uzņēmumi, trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumi vai citi pārapdrošināšanas uzņēmumi;d) mātes uzņēmums ir mātes uzņēmums Direktīvas 83/349/EEK [8] 1. panta nozīmē un jebkurš uzņēmums, kas pēc kompetento iestāžu uzskata faktiski dominē citā uzņēmumā;e) meitas uzņēmums ir meitas uzņēmums Direktīvas 83/349/EEK 1. panta nozīmē un jebkurš uzņēmums, kurā mātes uzņēmums pēc kompetento iestāžu uzskata faktiski dominē. Arī meitas uzņēmumu meitas uzņēmumus uzskata par tā mātes uzņēmuma meitas uzņēmumiem, kurš ir pirmais no šiem uzņēmumiem;f) dalība nozīmē dalību Direktīvas 78/660/EEK [9] 17. panta pirmā teikuma nozīmē vai tieši vai netieši piederošus vismaz 20 % kāda uzņēmuma balsstiesību vai kapitāla;g) dalībuzņēmums ir mātes uzņēmums vai cits uzņēmums, kam ir dalība;h) saistīts uzņēmums ir meitas uzņēmums vai cits uzņēmums, kurā ir dalība;i) apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība ir mātes uzņēmums, kura galvenā funkcija ir iegūt un īstenot dalību meitas uzņēmumos, ja minētie meitas uzņēmumi ir tikai vai galvenokārt apdrošināšanas uzņēmumi, pārapdrošināšanas uzņēmumi vai trešo valstu apdrošināšanas uzņēmumi, no kuriem vismaz viens ir apdrošināšanas uzņēmums;j) jauktas darbības apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība ir mātes uzņēmums, kas nav apdrošināšanas uzņēmums, trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums, pārapdrošināšanas uzņēmums vai apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, kuram vismaz viens no meitas uzņēmumiem ir apdrošināšanas uzņēmums;k) kompetentās iestādes ir valsts iestādes, ko normatīvie akti pilnvaro uzraudzīt apdrošināšanas uzņēmumus.2. pantsApdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzības piemērošanas gadījumi1. Papildus Direktīvas 73/239/EEK un Direktīvas 79/267/EEK noteikumiem par apdrošināšanas uzņēmumu uzraudzību dalībvalstis 5., 6., 8. un 9. pantā paredzētajā veidā nodrošina visu to apdrošināšanas uzņēmumu uzraudzību, kuri ir dalībuzņēmumi vismaz vienā apdrošināšanas uzņēmumā, pārapdrošināšanas uzņēmumā vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumā.2. Uz visiem apdrošināšanas uzņēmumiem, kuru mātes uzņēmums ir apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, pārapdrošināšanas uzņēmums vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums, attiecināma 5. panta 2. punktā, 6., 8. un 10. pantā paredzētā papildu uzraudzība.3. Uz visiem apdrošināšanas uzņēmumiem, kuru mātes uzņēmums ir jauktas darbības apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, attiecināma 5. panta 2. punktā, 6. un 8. pantā paredzētā papildu uzraudzība.3. pantsPapildu uzraudzības darbības joma1. Papildu uzraudzība saskaņā ar 2. pantu nekādi nenozīmē, ka kompetentajām iestādēm būtu atsevišķi jāņem uzraudzībā trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums, apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība vai jauktas darbības apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība vai pārapdrošināšanas uzņēmums.2. Papildu uzraudzībai pakļauj:- apdrošināšanas uzņēmuma saistītos uzņēmumus,- apdrošināšanas uzņēmuma dalībuzņēmumus,- apdrošināšanas uzņēmuma dalībuzņēmuma saistītos uzņēmumus,kas minēti 5., 6., 8., 9. un 10. pantā.3. Neskarot I pielikuma 2.5. punktu un II pielikuma 4. punktu, dalībvalstis var pieņemt lēmumu 2. pantā minētajai papildu uzraudzībai nepakļaut uzņēmumus ar juridisko adresi trešā valstī, ja pastāv juridiski šķēršļi vajadzīgās informācijas apritei.Turklāt kompetentās iestādes, kas atbild par papildu uzraudzību, var atsevišķos gadījumos pieņemt lēmumu nepakļaut uzņēmumu 2. punktā minētajai papildu uzraudzībai šādos gadījumos:- ja uzņēmumam, kas būtu jāiekļauj, ir maza nozīme saistībā ar apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzības mērķiem,- ja attiecīgā uzņēmuma finanšu stāvokļa iekļaušana nesaskanētu ar apdrošināšanas uzņēmumu papildu uzraudzības mērķiem vai radītu maldinošu priekšstatu par tiem.4. pantsKompetentās iestādes papildu uzraudzības īstenošanai1. Papildu uzraudzību īsteno tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā apdrošināšanas uzņēmums ir saņēmis licenci saskaņā ar Direktīvas 73/239/EEK 6. pantu vai Direktīvas 79/267/EEK 6. pantu.2. Ja viena un tā pati apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, pārapdrošināšanas uzņēmums, trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums vai jauktas darbības apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība ir mātes uzņēmums apdrošināšanas uzņēmumiem, kam licences piešķirtas divās vai vairāk dalībvalstīs, attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes var vienoties par to, kura no tām īstenos papildu uzraudzību.3. Ja dalībvalstī apdrošināšanas uzņēmumu un pārapdrošināšanas uzņēmumu uzraudzība ir vairāk nekā vienas iestādes kompetencē, dalībvalstij jāorganizē minēto iestāžu koordinācija.5. pantsInformācijas pieejamība un kvalitāte1. Dalībvalstis nosaka, ka kompetentās iestādes prasa, lai katra apdrošināšanas uzņēmuma, uz kuru attiecas papildu uzraudzība, rīcībā būtu piemēroti iekšējās kontroles mehānismi šādas papildu uzraudzības mērķiem svarīgu datu un informācijas uzrādīšanai.2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nebūtu juridisku šķēršļu, kas liedz uzņēmumiem, uz ko attiecas papildu uzraudzība, un to saistītajiem uzņēmumiem un dalībuzņēmumiem apmainīties ar informāciju, kas ir svarīga šādas papildu uzraudzības vajadzībām.6. pantsInformācijas pieejamība1. Dalībvalstis nodrošina, lai to kompetentajām iestādēm, kas atbild par papildu uzraudzību, būtu pieejama visa informācija, kam var būt nozīme papildu uzraudzībai pakļauta apdrošināšanas uzņēmuma uzraudzībā. Kompetentās iestādes pašas var tieši griezties attiecīgajos uzņēmumos, kas minēti 3. panta 2. punktā, pēc vajadzīgās informācijas tikai tad, ja šāda informācija attiecīgajam apdrošināšanas uzņēmumam ir lūgta, bet tas to nav sniedzis.2. Dalībvalstis nodrošina, ka to teritorijā attiecīgās kompetentās iestādes pašas vai ar to personu starpniecību, ko tās norīkojušas šajā uzdevumā, var veikt 1. punktā minētās informācijas pārbaudi uz vietas:- apdrošināšanas uzņēmumā, kas pakļauts papildu uzraudzībai,- šā apdrošināšanas uzņēmuma meitas uzņēmumos,- šā apdrošināšanas uzņēmuma mātes uzņēmumos,- šā apdrošināšanas uzņēmuma mātes uzņēmuma meitas uzņēmumos.3. Ja, piemērojot šo pantu, kādas dalībvalsts kompetentās iestādes īpašos gadījumos vēlas pārbaudīt svarīgas ziņas par kādu uzņēmumu, kas atrodas citā dalībvalstī, kurš ir papildu uzraudzībai pakļautā apdrošināšanas uzņēmuma saistītais apdrošināšanas uzņēmums, meitas uzņēmums, mātes uzņēmums vai mātes uzņēmuma meitas uzņēmums, šādu pārbaudi veikt tām jālūdz šās citas dalībvalsts kompetentās iestādes. Iestādēm, kas saņem šādu lūgumu, savas kompetences robežās uz to ir jāreaģē, veicot pārbaudi pašām vai ļaujot to darīt iestādēm, kas izsaka šādu lūgumu, vai kādam revidentam vai ekspertam.7. pantsKompetento iestāžu sadarbība1. Ja apdrošināšanas uzņēmumi, kas reģistrēti dažādās dalībvalstīs, ir tieši vai netieši saistīti vai tiem ir kopīgs dalībuzņēmums, katras dalībvalsts kompetentās iestādes pēc lūguma viena otrai nodod svarīgu informāciju, kas var darīt iespējamu vai atvieglināt uzraudzības īstenošanu saskaņā ar šo direktīvu, un pēc savas iniciatīvas dara zināmu pārējām kompetentajām iestādēm informāciju, kas tām varētu būt būtiska.2. Ja apdrošināšanas uzņēmums un kredītiestāde Direktīvas 77/780/EEK [10] nozīmē vai ieguldījumu sabiedrība Direktīvas 93/22/EEK [11] nozīmē, vai abas ir tieši vai netieši saistītie uzņēmumi vai tiem ir kopīgs dalībuzņēmums, kompetentās iestādes un iestādes, kas atbild par šo citu uzņēmumu uzraudzību, cieši sadarbojas. Neierobežojot savus attiecīgos pienākumus, šīs iestādes sniedz cita citai informāciju, kas var vienkāršot to uzdevumu izpildi, jo īpaši, īstenojot šo direktīvu.3. Uz informāciju, kas saņemta saskaņā ar šo direktīvu, un jo īpaši uz informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm, kas paredzēta šajā direktīvā, attiecas pienākums glabāt profesionālo noslēpumu, kas definēts Direktīvas 92/49/EEK 16. pantā un Direktīvas 92/96/EEK 15. pantā.8. pantsGrupas iekšējie darījumi1. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes īsteno tādu darījumu vispārīgu uzraudzību, kuri notiek starp:a) apdrošināšanas uzņēmumu un:i) apdrošināšanas uzņēmuma saistīto uzņēmumu,ii) apdrošināšanas uzņēmuma dalībuzņēmumu,iii) apdrošināšanas uzņēmuma dalībuzņēmuma saistīto uzņēmumu;b) apdrošināšanas uzņēmumu un fizisku personu, kam ir dalība:i) apdrošināšanas uzņēmumā vai kādā no tā saistītajiem uzņēmumiem,ii) apdrošināšanas uzņēmuma dalībuzņēmumā,iii) apdrošināšanas uzņēmuma dalībuzņēmuma saistītajā uzņēmumā,Šie darījumi jo īpaši attiecas uz:- aizdevumiem,- garantijām un ārpusbilances darījumiem,- elementiem, kas izmantojami maksātspējas rezervei,- ieguldījumiem,- pārapdrošināšanas darījumiem,- vienošanos dalīties izmaksās.2. Šajā nolūkā dalībvalstis prasa, lai vismaz reizi gadā apdrošināšanas uzņēmumi kompetentajām iestādēm ziņotu par svarīgiem darījumiem, kā paredzēts 1. punktā.Ja no šās informācijas tiek secināts, ka apdrošināšanas uzņēmuma maksātspēja ir vai var būt apdraudēta, kompetentā iestāde apdrošināšanas uzņēmumam nosaka attiecīgus pasākumus.9. pantsKoriģētās maksātspējas prasība1. Šās direktīvas 2. panta 1. punktā minētajā gadījumā dalībvalstis prasa, lai tiktu izdarīts koriģētās maksātspējas aprēķins saskaņā ar I pielikumu.2. Saistītos uzņēmumus, dalībuzņēmumus vai dalībuzņēmuma saistītos uzņēmumus iekļauj 1. punktā minētajā aprēķinā.3. Ja 1. punktā minētais aprēķins rāda, ka koriģētā maksātspēja ir negatīva, kompetentās iestādes nosaka pienācīgus pasākumus attiecīgajam apdrošināšanas uzņēmumam.10. pantsPārapdrošināšanas uzņēmumi, apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības un trešo valstu apdrošināšanas uzņēmumi1. Šās direktīvas 2. panta 2. punktā minētajā gadījumā dalībvalstis prasa, lai tiktu piemērota papildu uzraudzības metode saskaņā ar II pielikumu.2. Šās direktīvas 2. panta 2. punktā minētajā gadījumā aprēķinā iekļauj apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības, pārapdrošināšanas uzņēmuma vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmuma visus saistītos uzņēmumus tā, kā paredzēts II pielikumā.3. Ja uz šā aprēķina pamata kompetentās iestādes secina, ka apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības, pārapdrošināšanas uzņēmuma vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmuma apdrošināšanas meitas uzņēmuma maksātspēja ir vai var būt apdraudēta, tās veic vajadzīgos pasākumus attiecīgā apdrošināšanas uzņēmuma līmenī.11. pantsIeviešana1. Normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, dalībvalstis pieņem līdz 2000. gada 5. jūnijam. Par to tās tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minētos noteikumus pirmoreiz piemēro to finanšu gadu pārskatu uzraudzībai, kuri sākas 2001. gada 1. janvārī vai minētā kalendārā gada laikā.3. Nosakot pasākumus, kas minēti 1. punktā, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.4. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos tiesību aktus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.5. Ne vēlāk kā 2006. gada 1. janvārī Komisija iesniedz Apdrošināšanas komitejai ziņojumu par šās direktīvas piemērošanu un, vajadzības gadījumā, par turpmāku saskaņošanu.12. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.13. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1998. gada 27. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsE. Hostasch[1] OV C 341, 19.12.1995., 16. lpp. un OV C 108, 7.4.1998., 48. lpp.[2] OV C 174, 17.6.1996., 16. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1997. gada 23. oktobra Atzinums (OV C 339, 10.11.1997., 136. lpp). 1998. gada 30. marta Padomes Kopīgā nostāja (OV C 204, 30.6.1998., 1. lpp). un 1998. gada 16. septembra Eiropas Parlamenta Lēmums (OV C 313, 12.10.1998), un Padomes 1998. gada 13. oktobra Lēmums.[4] OV L 228, 16.8.1973., 3. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EK (OV L 168, 18.7.1995., 7. lpp.).[5] OV L 63, 13.3.1979., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EK.[6] OV L 228, 11.8.1992., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EK.[7] OV L 360, 9.12.1992., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EK.[8] Padomes 1983. gada 13. jūnija Septītā direktīva 83/349/EEK, kas pamatojas uz Līguma par konsolidētajiem pārskatiem 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu (OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[9] Padomes 1978. gada 25. jūlija Ceturtā direktīva 78/660/EEK, kas pamatojas uz Līguma par atsevišķu uzņēmumu veida gada pārskatiem 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu (OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[10] Padomes 1977. gada 12. decembra Pirmā direktīva 77/780/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu (OV L 322, 17.12.1977., 30. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/13/EEK (OV L 66, 16.3.1996., 15. lpp.).[11] Padomes 1993. gada 10. maija Direktīva 93/22/EEK par ieguldījumu pakalpojumiem vērtspapīru jomā (OV L 141, 11.6.1993., 27. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/9/EK (OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.).--------------------------------------------------I PIELIKUMSAPDROŠINĀŠANAS UZŅĒMUMU KORIĢĒTĀS MAKSĀTSPĒJAS APRĒĶINS1. APRĒĶINA METODES IZVĒLE UN VISPĀRĪGIE PRINCIPIA. Dalībvalstis nosaka, ka apdrošināšanas uzņēmumiem, kas minēti 2. panta 1. punktā, koriģēto maksātspēju aprēķina pēc vienas no metodēm, kas aprakstītas 3. punktā. Dalībvalsts tomēr var noteikt, ka kompetentās iestādes ļauj vai liek izmantot kādu no 3. punktā izklāstītajām metodēm, kura nav tā, ko izvēlējusies dalībvalsts.B. ProporcionalitāteAprēķinot apdrošināšanas uzņēmuma koriģēto maksātspēju, ņem vērā attiecīgo daļu, kas dalībuzņēmumam pieder saistītajos uzņēmumos."Attiecīga daļa" nozīmē vai nu parakstīto kapitālu, kas dalībuzņēmumam tieši vai netieši pieder, ja izmanto 1. vai 2. metodi, kas aprakstīta 3. punktā, vai procentus, ko izmanto konsolidēto finanšu pārskatu sastādīšanai, ja izmanto 3. metodi, kas aprakstīta 3. punktā.Tomēr neatkarīgi no tā, kuru metodi izmanto, ja saistītais uzņēmums ir meitas uzņēmums un tam ir maksātspējas deficīts, ir jāņem vērā meitas uzņēmuma kopējais maksātspējas deficīts.Taču gadījumos, kad pēc kompetento iestāžu uzskata tāda mātes uzņēmuma, kam pieder noteikta kapitāla daļa, atbildība ir stingri un nepārprotami ierobežota ar minēto kapitāla daļu, kompetentās iestādes var atļaut meitas uzņēmuma maksātspējas deficītu ņemt vērā proporcionāli.C. Maksātspējas rezerves elementu atkārtota izmantojuma novēršanaC.1. Vispārīgi noteikumi par maksātspējas rezerves elementiemNeatkarīgi no tā, kuru metodi izmanto apdrošināšanas uzņēmuma koriģētās maksātspējas aprēķinā, ir jānovērš iespēja atkārtoti izmantot elementus, kurus ņem vērā minētajā aprēķinā un kas būtu pieņemami dažādu apdrošināšanas uzņēmumu maksātspējas rezervei.Šajā nolūkā, aprēķinot kāda apdrošināšanas uzņēmuma koriģēto maksātspēju, un, ja 3. punktā aprakstītās metodes to neparedz, izslēdzamas šādas summas:- minētā apdrošināšanas uzņēmuma tādu aktīvu vērtība, no kuriem finansē elementus, kas izmantojami kāda tā saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezervei,- minētā apdrošināšanas uzņēmuma saistīta uzņēmuma tādu aktīvu vērtība, no kuriem finansē elementus, kas izmantojami attiecīgā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezervei,- minētā apdrošināšanas uzņēmuma kāda saistītā uzņēmuma tādu aktīvu vērtība, no kuriem finansē elementus, kas izmantojami attiecīgā apdrošināšanas uzņēmuma cita saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezervei.C.2. Noteikumi par konkrētiem elementiemNeatkarīgi no C.1 iedaļas noteikumiem:- attiecīgā apdrošināšanas uzņēmuma, kuram aprēķina koriģēto maksātspēju, saistītā dzīvības apdrošināšanas uzņēmuma peļņas rezerves un sagaidāmo peļņu, un- attiecīgā apdrošināšanas uzņēmuma, kuram aprēķina koriģēto maksātspēju, saistītā apdrošināšanas uzņēmuma parakstīto neapmaksāto kapitāluvar iekļaut aprēķinā tādā mērā, kādā ar tiem var izpildīt minētā saistītā uzņēmuma maksātspējas rezerves prasību. Tomēr parakstīto neapmaksāto kapitālu, kas ir attiecīgā dalībuzņēmuma potenciāla saistība, pilnīgi izslēdz no aprēķina.No aprēķina pilnīgi izslēdz arī attiecīgā apdrošināšanas dalībuzņēmuma parakstīto neapmaksāto kapitālu, kas ir kāda saistītā uzņēmuma potenciāla saistība.No aprēķina izslēdz saistītā apdrošināšanas uzņēmuma parakstīto neapmaksāto kapitālu, kas ir tā paša apdrošināšanas dalībuzņēmuma cita saistītā uzņēmuma potenciāla saistība.C.3. PārnesamībaJa kompetentās iestādes uzskata, ka dažus elementus, kas izmantojami saistīta uzņēmuma maksātspējas rezervei, kuri nav C.2 iedaļā minētie elementi, nevar izmantot, lai izpildītu attiecīgā apdrošināšanas dalībuzņēmuma, kam aprēķina koriģēto maksātspēju, maksātspējas rezerves prasību, minētos elementus var iekļaut aprēķinā tikai tādā mērā, kādā tie atbilst attiecīgā saistītā uzņēmuma maksātspējas rezerves prasībai.C.4. Šā pielikuma C.2. un C.3. iedaļā minēto elementu summa nedrīkst pārsniegt attiecīgā saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezerves prasību.D. Grupas iekšējas kapitāla radīšanas novēršanaAprēķinot koriģēto maksātspēju, neņem vērā maksātspējas rezervei izmantojamos elementus, ko rada apdrošināšanas uzņēmuma un:- saistītā uzņēmuma,- dalībuzņēmuma,- kāda cita tā dalībuzņēmuma saistītā uzņēmuma savstarpējs finansējums.Turklāt neņem vērā elementus, kas izmantojami attiecīgā apdrošināšanas uzņēmuma, kuram aprēķina koriģēto maksātspēju, saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezervei, ja attiecīgo elementu rada minētā apdrošināšanas uzņēmuma cita saistītā uzņēmuma savstarpējs finansējums.Jo īpaši savstarpējs finansējums ir tad, ja apdrošināšanas uzņēmumam vai kādam no tā saistītajiem uzņēmumiem pieder daļas tādā citā uzņēmumā vai tas izsniedz aizdevumus tādam citam uzņēmumam, kuram tieši vai netieši pieder elementi, kas izmantojami pirmā minētā uzņēmuma maksātspējas rezervei.E. Kompetentās iestādes nodrošina, ka koriģēto maksātspēju aprēķina tikpat bieži, cik apdrošināšanas uzņēmumu maksātspējas rezervi, kā noteikts Direktīvā 73/239/EEK un Direktīvā 79/267/EEK. Aktīvu un pasīvu vērtību aprēķina saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK un 91/674/EEK [1].2. APRĒĶINA METOŽU PIEMĒROŠANA2.1. Saistītie apdrošināšanas uzņēmumiKoriģētās maksātspējas aprēķinu veic saskaņā ar vispārīgajiem principiem un metodēm, kas noteikti šajā pielikumā.Izmantojot jebkuru no metodēm, ja apdrošināšanas uzņēmumam ir vairāk nekā viens saistītais apdrošināšanas uzņēmums, koriģētās maksātspējas aprēķinos iekļauj katru no saistītajiem apdrošināšanas uzņēmumiem.Pakāpeniskas dalības gadījumos (piemēram, ja kāds apdrošināšanas uzņēmums ir dalībuzņēmums citā apdrošināšanas uzņēmumā, kurš arī ir dalībuzņēmums kādā apdrošināšanas uzņēmumā), koriģēto maksātspēju aprēķina katra tāda dalībuzņēmuma līmenī, kuram ir vismaz viens saistītais uzņēmums.Dalībvalstis var neprasīt koriģētās maksātspējas aprēķinu apdrošināšanas uzņēmumam, kas:- ir cita apdrošināšanas uzņēmuma, kam licence ir piešķirta tajā pašā dalībvalstī, saistītais uzņēmums, un tas ir ņemts vērā attiecīgā dalībuzņēmuma koriģētās maksātspējas aprēķinā, vai- ir tādas apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības vai pārapdrošināšanas uzņēmuma saistītais uzņēmums, kam juridiskā adrese ir tajā pašā dalībvalstī, kur minētajam apdrošināšanas uzņēmumam, un veicamajā aprēķinā ir ņemta vērā gan apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība vai pārapdrošināšanas uzņēmums, gan saistītais apdrošināšanas uzņēmums.Dalībvalstis var neprasīt koriģētās maksātspējas aprēķinu arī tad, ja apdrošināšanas uzņēmums ir saistītais apdrošināšanas uzņēmums tādam citam apdrošināšanas uzņēmumam, pārapdrošināšanas uzņēmumam vai apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrībai, kam juridiskā adrese ir citā dalībvalstī, un attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes ir vienojušās uzticēt papildu uzraudzības īstenošanu šās citas dalībvalsts kompetentajai iestādei.Katrā gadījumā atbrīvojumu var piešķirt tikai tad, ja kompetentās iestādes ir pārliecinātas, ka elementi, kas izmantojami aprēķinā iekļauto apdrošināšanas uzņēmumu maksātspējas rezervei, ir atbilstīgi sadalīti pa šiem uzņēmumiem.Dalībvalstis var noteikt, ka gadījumos, kad saistītā apdrošināšanas uzņēmuma juridiskā adrese ir dalībvalstī, kas nav tā, kurā atrodas attiecīgais apdrošināšanas uzņēmums, kam aprēķina koriģēto maksātspēju, aprēķinā attiecībā uz saistīto uzņēmumu ņem vērā maksātspējas stāvokli tā, kā to novērtējušas šās citas dalībvalsts kompetentās iestādes.2.2. Saistītie pārapdrošināšanas uzņēmumiAprēķinot koriģēto maksātspēju apdrošināšanas uzņēmumam, kurš ir dalībuzņēmums pārapdrošināšanas uzņēmumā, tikai aprēķina vajadzībām šo saistīto pārapdrošināšanas uzņēmumu uzskata par analoģisku saistītam apdrošināšanas uzņēmumam, un piemēro vispārīgos principus un metodes, kas aprakstītas šajā pielikumā.Šajā nolūkā katram saistītajam pārapdrošināšanas uzņēmumam pēc tādiem pašiem noteikumiem kā Direktīvas 73/239/EEK 16. panta 2. līdz 5. punktā vai Direktīvas 79/267/EEK 19. pantā paredz nosacīto maksātspējas prasību. Tomēr, ja ir nopietnas grūtības, piemērojot šos noteikumus, kompetentās iestādes var ļaut dzīvības apdrošināšanas jomā aprēķināt nosacīto maksātspējas prasību, pamatojoties uz pirmo rezultātu, kas izklāstīts Direktīvas 73/239/EEK 16. panta 3. punktā. Tos pašus elementus, kas ir Direktīvas 73/239/EEK 16. panta 1. punktā un Direktīvas 79/267/EEK 18. pantā, atzīst par izmantojamiem nosacītās maksātspējas rezervei. Aktīvu un pasīvu vērtību aprēķina saskaņā ar tiem pašiem noteikumiem kā minētajās direktīvās un Direktīvā 91/674/EEK.2.3. Netiešās apdrošināšanas pārvaldītājsabiedrībasAprēķinot koriģēto maksātspēju apdrošināšanas uzņēmumam, kam ar apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības starpniecību ir dalība kādā apdrošināšanas uzņēmumā, saistītajā pārapdrošināšanas uzņēmumā vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumā, aprēķinā ņem vērā netiešās apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības stāvokli. Tikai šā aprēķina vajadzībām, kurš jāveic saskaņā ar vispārīgiem principiem un metodēm, kas aprakstītas šajā pielikumā, šo apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrību uzskata par analoģisku apdrošināšanas uzņēmumam, kura maksātspējas prasība ir nulle, un attiecībā uz elementiem, kas izmantojami maksātspējas rezervei, uz to attiecas nosacījumi, kas noteikti Direktīvas 73/239/EEK 16. panta 1. punktā vai Direktīvas 72/267/EEK 18. pantā.2.4. Saistītie apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas uzņēmumi ar juridisko adresi trešās valstīsA. Saistītie trešo valstu apdrošināšanas uzņēmumiAprēķinot koriģēto maksātspēju kādam apdrošināšanas uzņēmumam, kurš ir dalībuzņēmums trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumā, tikai aprēķina vajadzībām šo trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumu uzskata par analoģisku saistītam apdrošināšanas uzņēmumam, un piemēro vispārīgos principus un metodes, kas aprakstītas šajā pielikumā.Tomēr, ja trešā valsts, kurā minētajam uzņēmumam ir juridiskā adrese, liek tam saņemt licenci un nosaka maksātspējas prasību, kas līdzinās tai, kas noteikta Direktīvā 73/239/EEK vai Direktīvā 79/267/EEK, dalībvalstis, ņemot vērā elementus minētās prasības segšanai, var noteikt, ka attiecībā uz šo uzņēmumu aprēķinā jāņem vērā maksātspējas prasība un elementi, kas apmierina šo prasību, kā noteikusi attiecīgā trešā valsts.B. Saistīti trešo valstu pārapdrošināšanas uzņēmumiNeatkarīgi no 2.2 iedaļas, aprēķinot koriģēto maksātspēju apdrošināšanas uzņēmumam, kurš ir dalībuzņēmums pārapdrošināšanas uzņēmumā ar juridisko adresi trešā valstī, un, ievērojot tādus pašus nosacījumus kā tie, kas iepriekš izklāstīti A punktā, dalībvalstis var noteikt, ka aprēķinā attiecībā uz šādu pārapdrošināšanas uzņēmumu jāņem vērā pašu kapitāla prasība un elementi, kas apmierina šo prasību, kā to noteikusi attiecīgā dalībvalsts. Ja šādi noteikumi attiecas tikai uz šās trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumiem, nosacīto pašu kapitāla prasību attiecīgam saistītajam pārapdrošināšanas uzņēmumam un elementus, kas apmierina nosacīto prasību, var aprēķināt tā, it kā attiecīgais uzņēmums būtu kāds no šās trešās valsts saistītajiem uzņēmumiem.2.5. Vajadzīgās informācijas trūkumsJa informācija par kādu saistīto uzņēmumu ar juridisko adresi kādā dalībvalstī vai trešā valstī, kas vajadzīga kāda apdrošināšanas uzņēmuma koriģētās maksātspējas aprēķinam, kompetentajām iestādēm kāda iemesla dēļ nav pieejama, minētā uzņēmuma uzskaites vērtību apdrošināšanas dalībuzņēmumā atskaita no elementiem, kas izmantojami koriģētās maksātspējas rezervei. Minētajā gadījumā ar šādu dalību saistītus nerealizētos ieņēmumus nedrīkst izmantot par elementiem koriģētās maksātspējas rezervei.3. APRĒĶINA METODES1. metode. Atskaitīšanas un summēšanas metodeApdrošināšanas dalībuzņēmuma maksātspējas stāvoklis ir vienāds ar starpību no:i) kopsummas:a) elementiem, kas izmantojami apdrošināšanas dalībuzņēmuma maksātspējas rezervei, unb) apdrošināšanas dalībuzņēmuma attiecīgās daļas elementiem, kas izmantojami saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezerveiunii) kopsummas:a) saistītā apdrošināšanas uzņēmuma uzskaites vērtībai apdrošināšanas dalībuzņēmumā unb) apdrošināšanas dalībuzņēmuma maksātspējas prasībai, unc) saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas prasības attiecīgajai daļai.Ja dalība saistītajā apdrošināšanas uzņēmumā pilnīgi vai daļēji ir netiešs īpašums, ii) apakšpunkta a) punktā ietver šāda netieša īpašuma vērtību, ņemot vērā attiecīgās izrietošās tiesības; i) apakšpunkta b) un ii) apakšpunkta c) punktā ietver attiecīgos elementus, kas attiecīgi izmantojami saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas rezervei un saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas prasībai.2. metode: Prasības atskaitījuma metodeApdrošināšanas dalībuzņēmuma koriģētās maksātspējas stāvoklis ir vienāds ar starpību no:i) attiecīgo elementu, kas izmantojami apdrošināšanas dalībuzņēmuma maksātspējas rezervei, kopsummasunii) kopsummas:a) apdrošināšanas dalībuzņēmuma maksātspējas prasībai, unb) saistītā apdrošināšanas uzņēmuma maksātspējas prasības attiecīgai daļai.Vērtējot elementus, kas izmantojami maksātspējas normai, šās direktīvas vajadzībām dalību nosaka pēc pašu kapitāla metodes, saskaņā ar izvēles iespēju, kas izklāstīta Direktīvas 78/660/EEK 59. panta 2. punkta b) apakšpunktā.3. metode: Konsolidētās uzskaites metodeApdrošināšanas dalībuzņēmuma koriģētās maksātspējas aprēķinu veic, izmantojot konsolidētos finanšu pārskatus. Apdrošināšanas dalībuzņēmuma koriģētā maksātspēja ir vienāda ar starpību no:elementiem, kas izmantojami maksātspējas rezervei, kuru aprēķina uz konsolidēto datu pamata, una) summas, kurā ietilpst apdrošināšanas dalībuzņēmuma maksātspējas prasību un saistīto apdrošināšanas uzņēmumu maksātspējas prasību attiecīgās daļas, kuru pamatā ir procenti, ko izmanto konsolidēto finanšu pārskatu sastādīšanai,b) vai maksātspējas prasības, ko aprēķina uz konsolidēto datu pamata.Aprēķinot elementus, kas izmantojami maksātspējas rezervei un maksātspējas prasībai, kuras pamatā ir konsolidētie dati, piemēro Direktīvas 73/239/EEK, 79/267/EEK un 91/674/EEK noteikumus.[1] Padomes Direktīva 91/674/EEK (1991. gada 19. decembris) par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp).--------------------------------------------------II PIELIKUMSAPDROŠINĀŠANAS GRUPAS PĀRVALDĪTĀJSABIEDRĪBU, PĀRAPDROŠINĀŠANAS UZŅĒMUMU VAI TREŠO VALSTU APDROŠINĀŠANAS UZŅĒMUMU MEITAS UZŅĒMUMU PAPILDU UZRAUDZĪBA1. Kompetentās iestādes nodrošina šajā pielikumā aprakstītās metodes konsekventu piemērošanu attiecībā uz 2. panta 2. punktā minētajiem diviem vai vairāk apdrošināšanas uzņēmumiem, kas ir kādas apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības, pārapdrošināšanas uzņēmuma vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmuma dažādās dalībvalstīs dibināti meitas uzņēmumi.Kompetentās iestādes papildu uzraudzību veic tikpat bieži, cik, kā noteikts Direktīvā 73/239/EEK un Direktīvā 79/267/EEK, aprēķina apdrošināšanas uzņēmumu maksātspējas rezervi.2. Dalībvalstis var nepieprasīt šajā pielikumā paredzēto aprēķinu apdrošināšanas uzņēmumam:- ja šis apdrošināšanas uzņēmums ir cita apdrošināšanas uzņēmuma saistītais uzņēmums un to ņem vērā aprēķinā par šo citu uzņēmumu, kā paredzēts šajā pielikumā,- ja šā apdrošināšanas uzņēmuma un viena vai vairāku citu apdrošināšanas uzņēmumu, kam licence piešķirta vienā dalībvalstī, mātes uzņēmums ir viena un tā pati apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, pārapdrošināšanas uzņēmums vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums un attiecīgo apdrošināšanas uzņēmumu ņem vērā aprēķinā, kā paredzēts šajā pielikumā, par vienu no šiem citiem uzņēmumiem,- ja šā apdrošināšanas uzņēmuma un viena vai vairāku citu apdrošināšanas uzņēmumu, kam licence piešķirta citās dalībvalstīs, mātes uzņēmums ir viena un tā pati apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, pārapdrošināšanas uzņēmums vai trešas valsts apdrošināšanas uzņēmums, un saskaņā ar 4. panta 2. punktu ir noslēgts līgums, kas papildu uzraudzību, uz kuru attiecas šis pielikums, uztic citas dalībvalsts uzraudzības iestādei.Pakāpeniskas dalības gadījumā (piemēram, apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība vai pārapdrošināšanas uzņēmums, kas pats ir citas apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrības, pārapdrošināšanas uzņēmuma vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmuma īpašums) aprēķinus, kuri paredzēti šajā pielikumā, dalībvalstis var piemērot tikai apdrošināšanas uzņēmumu pirmajam mātes uzņēmumam, kas ir kāda apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība, pārapdrošināšanas uzņēmums vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums.3. Kompetentās iestādes nodrošina, ka aprēķinus, kas ir analoģiski tiem, kuri aprakstīti I pielikumā, veic par apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrībām, pārapdrošināšanas vai trešo valstu apdrošināšanas uzņēmumiem.Šī analoģija ir I pielikumā aprakstīto vispārīgo principu un metožu piemērošana apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrībai, pārapdrošināšanas uzņēmumam vai trešās valsts apdrošināšanas uzņēmumam.Tikai šā aprēķina vajadzībām mātes uzņēmumu pielīdzina apdrošināšanas uzņēmumam, uz ko attiecas:- nulles maksātspējas prasība, ja tas ir apdrošināšanas grupas pārvaldītājsabiedrība,- nosacītā maksātspējas prasība, kā noteikts I pielikuma 2.2. iedaļā, ja tas ir pārapdrošināšanas uzņēmums, vai kā noteikts I pielikuma 2.4. iedaļas B) punktā, ja tas ir pārapdrošināšanas uzņēmums ar juridisko adresi trešā valstī,- maksātspējas prasība, ko nosaka saskaņā ar I pielikuma 2.4. iedaļas A) punkta principiem, ja tas ir trešās valsts apdrošināšanas uzņēmums,un tādi paši nosacījumi, kādi noteikti Direktīvas 73/239/EEK 16. panta 1. punktā vai Direktīvas 79/267/EEK 18. pantā attiecībā uz elementiem, kas izmantojami maksātspējas rezervei.4. Vajadzīgās informācijas trūkumsJa kādu iemeslu dēļ kompetentajām iestādēm nav pieejama informācija par kādu saistīto uzņēmumu ar juridisko adresi kādā dalībvalstī vai trešā valstī, kas ir vajadzīga aprēķinam, kurš paredzēts šajā pielikumā, minētā uzņēmuma uzskaites vērtību attiecīgajā dalībuzņēmumā atskaita no elementiem, kas izmantojami šajā pielikumā paredzētajam aprēķinam. Minētajā gadījumā ar šādu dalību saistītus nerealizētos ieņēmumus nedrīkst izmantot par elementiem attiecīgajam aprēķinam.--------------------------------------------------