title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/148/EK ( 2009. gada 30. novembris ) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               16.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 330/28

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/148/EK
   (2009. gada 30. novembris)
   par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 137. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 83/477/EEK (1983. gada 19. septembris) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā (otrā atsevišķā direktīva saskaņā ar Direktīvas 80/1107/EEK 8. pantu) (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt attiecīgās direktīvas kodifikāciju.

               (2)

               Azbests ir sevišķi bīstams reaģents, kas var izraisīt smagu saslimšanu un kas daudzos gadījumos sastopams darba vietā. Tādēļ daudzi darba ņēmēji ir pakļauti iespējamam veselības apdraudējumam. Krokidolītu uzskata par sevišķi bīstamu azbesta veidu.

               (3)

               Kaut gan uzkrātā zinātniskā pieredze nav pietiekama, lai ieviestu tādu aizsardzības līmeni, kas nodrošinātu to, ka veselība netiek apdraudēta, samazinot pakļaušanu azbesta iedarbībai, samazināsies ar azbestu saistītu saslimšanu risks. Tādēļ ir nepieciešams paredzēt īpašas saskaņotas procedūras attiecībā uz darba ņēmēju aizsardzību pret azbestu ieviešanu. Šajā direktīvā iekļautas minimālās prasības, kuras pārskatīs, pamatojoties uz gūto pieredzi un tehnoloģiju attīstību minētajā nozarē.

               (4)

               Optiskā mikroskopija ir pašlaik visbiežāk lietotā metode azbesta koncentrācijas ikdienas mērījumiem, lai arī tās izšķirtspēja neļauj konstatēt vismazākās veselībai kaitīgās šķiedras.

               (5)

               Ir svarīgi preventīvie pasākumi to darba ņēmēju veselības aizsardzībai, kas ir pakļauti azbesta iedarbībai, kā arī dalībvalstīm paredzētās saistības attiecībā uz minēto darbinieku medicīnisko uzraudzību.

               (6)

               Lai nodrošinātu šķiedru definīciju skaidrību, tās būtu jādefinē, izmantojot vai nu mineraloģiskus terminus, vai Chemical Abstract Service (CAS) numuru.

               (7)

               Neskarot citus Kopienas noteikumus par azbesta realizāciju un lietošanu, ar azbesta iedarbību saistītu darbību ierobežošanas nozīmei to slimību novēršanā, kam ir sakars ar šādu iedarbību, vajadzētu būt ļoti būtiskai.

               (8)

               Paziņošanas sistēma attiecībā uz darbībām, kas saistītas ar azbesta iedarbību, būtu jāpielāgo jauniem darba apstākļiem.

               (9)

               Azbesta lietošanas smidzināšanas darbos aizliegums nav pietiekams, lai aizkavētu azbesta šķiedru izplatīšanos atmosfērā. Iedarbības augstās un neprognozējamās pakāpes dēļ ir būtiski arī aizliegt darbības, kas saistītas ar darba ņēmēju pakļaušanu azbesta šķiedru iedarbībai azbesta ieguves laikā vai azbesta izstrādājumu ražošanas un pārstrādes laikā, vai tādu izstrādājumu ražošanas un pārstrādes laikā, kuru sastāvā ir tīši pievienotas azbesta šķiedras.

               (10)

               Ņemot vērā jaunāko tehnisko pieredzi, jānosaka paraugu ņemšanas metodoloģija, ko izmanto gaisā esošā azbesta koncentrācijas mērīšanā, un šķiedru skaitīšanas metode.

               (11)

               Kaut arī vēl nav bijis iespējams noteikt iedarbības robežvērtību, līdz kurai azbests neizraisa risku saslimt ar vēzi, azbesta iedarbība uz darba ņēmējiem darba vietā būtu jāsamazina līdz minimumam.

               (12)

               Būtu jāparedz prasība, lai darba devēji pirms azbesta aizvākšanas projekta uzsākšanas noteiktu azbesta koncentrāciju vai iespējamo koncentrāciju ēkās vai iekārtās un paziņotu šo informāciju cilvēkiem, kas var tikt pakļauti azbesta iedarbībai tā izmantošanas laikā, kā arī apkopes vai citu ēkā vai uz ēkas notiekošu darbību laikā.

               (13)

               Būtu jānodrošina, lai nojaukšanas vai azbesta aizvākšanas darbus veiktu uzņēmumi, kas pārzina visus drošības pasākumus, kuri jāveic, lai aizsargātu darba ņēmējus.

               (14)

               Lai ievērojami samazinātu ar šādu iedarbību saistīto risku, būtu jānodrošina īpaša apmācība darba ņēmējiem, kas ir pakļauti vai varētu būt pakļauti azbesta iedarbībai.

               (15)

               Lai ar azbestu saistītās patoloģijas spētu noteikt agrīnā stadijā, būtu jāparedz praktiski ieteikumi par iedarbībai pakļauto darbinieku klīnisko uzraudzību, ņemot vērā jaunākos medicīnas sasniegumus.

               (16)

               Ņemot vērā to, ka piedāvātās rīcības mērķi, proti, uzlabot darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar azbesta iedarbību darba vietā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un ka minētās rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

               (17)

               Šajā direktīvā iekļautie noteikumi skaidri veicina iekšējā tirgus sociālās dimensijas veidošanos. Šie noteikumi ir ierobežoti, lai lieki neapgrūtinātu mazo un vidējo uzņēmumu izveidi un attīstību.

               (18)

               Šī direktīva nedrīkst skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem II pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   1.   Šīs direktīvas mērķis ir nodrošināt darba ņēmēju aizsardzību pret veselības apdraudējumiem, ietverot tādu risku novēršanu, kuri rodas vai var rasties saistībā ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darbā.
   Ar šo direktīvu nosaka šīs iedarbības robežvērtības, kā arī citas īpašas prasības.
   2.   Šī direktīva neskar dalībvalstu tiesības piemērot vai īstenot normatīvus vai administratīvus aktus, kas darba ņēmējiem nodrošina labāku aizsardzību, jo īpaši attiecībā uz azbesta aizstāšanu ar mazāk bīstamām vielām.
   2. pants
   Šajā direktīvā “azbests” ir šādi šķiedrveida silikāti:

               a)

               azbesta aktinolīts, CAS Nr. 77536-66-4 (5);

               b)

               azbesta gruenerīts (amozīts), CAS Nr. 12172-73-5 (5);

               c)

               azbesta antofilīts, CAS Nr. 77536-67-5 (5);

               d)

               krizotils, CAS Nr. 12001-29-5 (5);

               e)

               krokidolīts, CAS Nr. 12001-28-4 (5);

               f)

               azbesta tremolīts, CAS Nr. 77536-68-6 (5).

         3. pants
   1.   Šī direktīva attiecas uz darbībām, kuru laikā darba ņēmēji, pildot darbu, ir pakļauti vai var tikt pakļauti tādu putekļu iedarbībai, kas rodas no azbesta vai azbestu saturošiem materiāliem.
   2.   Ikvienas darbības gadījumā, kas var būt saistīta ar pakļaušanu tādu putekļu iedarbībai, kuri rodas no azbesta vai azbestu saturošiem materiāliem, minētais risks jānovērtē tā, lai noteiktu to putekļu iedarbības raksturu un pakāpi uz darbinieku, kas rodas no azbesta vai azbestu saturošiem materiāliem.
   3.   Ja iedarbība uz darba ņēmējiem ir sporādiska un ar zemu intensitāti un ja pēc 2. punktā minētā riska novērtējuma rezultātiem ir skaidrs, ka azbesta iedarbības robežvērtība darba zonas gaisā netiks pārsniegta, tad 4., 18. un 19. pantu var nepiemērot, ja darbs ir saistīts ar:

               a)

               neilgām apkopes darbībām, kuras norit ar pārtraukumiem un kurās rīkojas tikai ar neirstošiem materiāliem;

               b)

               tādu nesadalījušos materiālu aizvākšanu, tos nesabojājot, kuros azbesta šķiedras ir savstarpēji cieši saistītas;

               c)

               labā stāvoklī esošu, azbestu saturošu materiālu iekapsulēšanu vai aizplombēšanu;

               d)

               gaisa monitoringu un kontroli un paraugu ievākšanu, lai pārliecinātos, vai konkrēta materiāla sastāvā ir azbests.

         4.   Dalībvalstis pēc apspriešanās ar darba devējiem un darba ņēmējiem atbilstīgi valsts tiesību aktiem un praksei paredz praktiskas metodiskas norādes, kas vajadzīgas, lai noteiktu sporādisku un zemas intensitātes iedarbību, kā paredzēts 3. punktā.
   5.   Šā panta 2. punktā minēto novērtējumu apspriež ar darba ņēmējiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumā vai iestādē un pārskata, ja ir iemesls to uzskatīt par nepareizu vai ja ir būtiskas izmaiņas darbā.
   4. pants
   1.   Saskaņā ar 3. panta 3. punktu veic pasākumus, kas minēti 2. līdz 5. punktā.
   2.   Par darbībām, kas minētas 3. panta 1. punktā, jāpaziņo saskaņā ar noteiktu sistēmu, kuru pārvalda dalībvalsts atbildīgā iestāde.
   3.   Pirms darba uzsākšanas darba devējam jāiesniedz 2. punktā minētais paziņojums dalībvalsts atbildīgajai iestādei saskaņā ar valsts tiesību un administratīvajiem aktiem.
   Paziņojumā īsumā jāapraksta vismaz:

               a)

               darbvietas atrašanās vieta;

               b)

               tā azbesta veids un daudzums, ko izmanto vai ar ko rīkojas;

               c)

               veicamās darbības un procesi;

               d)

               iesaistīto darba ņēmēju skaits;

               e)

               darba sākuma laiks un ilgums;

               f)

               pasākumi, kas veikti, lai ierobežotu azbesta iedarbību uz darba ņēmējiem.

         4.   Darba ņēmējiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumos vai iestādēs ir pieejami dokumenti, par kuriem atbilstīgi 2. punktam jāpaziņo saistībā ar viņu pašu uzņēmumu vai iestādi saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
   5.   Ikreiz, kad darba apstākļu maiņa varētu izraisīt azbesta vai azbestu saturošu materiālu putekļu iedarbības ievērojamu pieaugumu, jāiesniedz jauns paziņojums.
   5. pants
   Aizliegts lietot azbestu smidzināšanas darbos, kā arī veikt darbus, kuros izmanto zema blīvuma (mazāk nekā 1 g/cm3) izolācijas vai skaņu necaurlaidīgus materiālus, kuru sastāvā ir azbests.
   Neskarot citu tādu Kopienas noteikumu piemērošanu, kas attiecas uz azbesta realizāciju un lietošanu, darbības, kuru dēļ darba ņēmēji tiek pakļauti azbesta šķiedru iedarbībai azbesta ieguves laikā vai azbesta izstrādājumu ražošanas un pārstrādes laikā, vai tādu izstrādājumu ražošanas un pārstrādes laikā, kuru sastāvā ir tīši pievienots azbests, ir aizliegtas, izņemot tādu produktu apstrādi un nodošanu atkritumos, kas radušies nojaukšanas un azbesta aizvākšanas darbos.
   6. pants
   Saistībā ar visām 3. panta 1. punktā minētajām darbībām no azbesta vai azbestu saturošiem materiāliem radušos putekļu iedarbība uz darba ņēmējiem darba vietā iespējami jāsamazina, katrā ziņā tai noteikti būtu jābūt zemākai par 8. pantā noteikto robežvērtību, jo īpaši veicot šādus pasākumus:

               a)

               pēc iespējas jāsamazina to darba ņēmēju skaits, kas ir pakļauti vai varētu tikt pakļauti putekļu iedarbībai, ko rada azbests vai azbestu saturoši materiāli;

               b)

               darba procesi jāplāno tā, lai neradītu azbesta putekļus vai – ja tas nav iespējams – lai novērstu azbesta putekļu nokļūšanu gaisā;

               c)

               jābūt iespējai regulāri un efektīvi tīrīt un apkopt visas telpas un iekārtas, ko izmanto azbesta apstrādē;

               d)

               azbests vai azbestu saturoši materiāli, kas rada putekļus, jāglabā un jāpārvadā piemērotā noslēgtā iepakojumā;

               e)

               atkritumi jāsavāc un jāizved no darba vietas pēc iespējas ātri un attiecīgi noslēgtā iepakojumā ar etiķeti, kurā norādīts, ka atkritumos ir azbests; minētais pasākums neattiecas uz ieguvi; ar šāda veida atkritumiem rīkojas atbilstīgi Padomes Direktīvai 91/689/EEK (1991. gada 12. decembris) par bīstamajiem atkritumiem (6).

         7. pants
   1.   Atkarībā no sākotnējā riska novērtējuma rezultātiem un lai nodrošinātu atbilstību 8. pantā noteiktajai robežvērtībai, regulāri jāveic azbesta šķiedru koncentrācijas mērījumi darba vietas gaisā.
   2.   Ievāktajiem paraugiem jābūt reprezentatīviem attiecībā uz konkrēta darbinieka pakļautību tādu putekļu iedarbībai, ko rada azbests vai azbestu saturoši materiāli.
   3.   Paraugus ņem pēc apspriešanās ar darbiniekiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumā vai iestādē.
   4.   Paraugus ņem attiecīgi kvalificēts personāls. Noņemtos paraugus pēc tam analizē laboratorijās, kas ir aprīkotas ar aparatūru šķiedru skaitīšanai, atbilstīgi 6. punktam.
   5.   Paraugu ņemšanas ilgumam jābūt tādam, lai, veicot mērījumus vai vidējos aprēķinus atkarībā no laika, varētu noteikt iedarbību, kas raksturīga astoņu stundu ilgā bāzes laikposmā (vienā maiņā).
   6.   Ja vien iespējams, šķiedru skaitīšanu veic ar fāzu kontrastmikroskopu (PCM) saskaņā ar metodi, ko 1997. gadā ieteikusi Pasaules Veselības organizācija (PVO) (7), vai citu metodi, ar kuru var iegūt līdzvērtīgus rezultātus.
   Mērot azbesta koncentrāciju gaisā, kā minēts 1. punktā, ņem vērā tikai tās šķiedras, kuru garums pārsniedz piecus mikrometrus un platums ir mazāks nekā trīs mikrometri, un garuma/platuma attiecība ir lielāka nekā 3:1.
   8. pants
   Darba devējs nodrošina to, lai neviens darba ņēmējs netiktu pakļauts tādai azbesta koncentrācijai gaisā, kas pārsniedz 0,1 šķiedru uz cm3, aprēķinot vidējo daudzumu astoņās stundās (TWA).
   9. pants
   Grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotu šīs direktīvas I pielikumu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (8), 17. pantā minēto procedūru.
   10. pants
   1.   Ja ir pārsniegta 8. pantā noteiktā robežvērtība, jānosaka tās pārsniegšanas iemesli un cik vien iespējams ātri jāveic attiecīgi pasākumi, lai stāvokli labotu.
   Apgabalā, kurā pārsniegtas minētās robežvērtības, darbu nedrīkst turpināt, līdz nav veikti atbilstoši pasākumi attiecīgo darbinieku aizsardzībai.
   2.   Lai pārliecinātos par 1. punkta pirmajā daļā minēto pasākumu efektivitāti, tūlīt pēc šo pasākumu veikšanas atkārtoti tiek noteikta azbesta koncentrācija gaisā.
   3.   Ja iedarbību nevar samazināt ar citiem līdzekļiem un ja ir vajadzība katram lietot individuālos elpošanas aizsardzības līdzekļus, lai ievērotu robežvērtību, tad šāds pasākums nedrīkst būt pastāvīgs risinājums, un katram darba ņēmējam to piemēro tikai tiktāl, ciktāl tas obligāti nepieciešams. Darba posmos, kad jāizmanto minētie līdzekļi, jāparedz pārtraukumi, kas atbilst fiziskajiem un klimatiskajiem apstākļiem un – attiecīgos gadījumos un pēc apspriešanās ar darba ņēmējiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumā vai iestādē – ir saskaņā ar valsts tiesību aktiem un praksi.
   11. pants
   Pirms nojaukšanas vai apkopes darbiem darba devēji veic visus vajadzīgos pasākumus, lai noteiktu azbestu saturošu materiālu iespējamo esamību, vajadzības gadījumā iegūstot informāciju no telpu īpašniekiem.
   Ja ir jebkādas aizdomas par azbesta esamību materiālā vai būvē, tad ievēro šīs direktīvas noteikumus.
   12. pants
   Dažu tādu darbību gadījumā kā nojaukšana, aizvākšana, labošana un apkope, attiecībā uz kurām ir paredzams, ka 8. pantā noteiktā robežvērtība tiks pārsniegta, lai arī tiek veikti tehniski aizsargpasākumi azbesta koncentrācijas ierobežošanai gaisā, darba devējs nosaka pasākumus, lai nodrošinātu darba ņēmēju aizsardzību laikā, kad viņi veic šādas darbības, un konkrēti:

               a)

               darba ņēmējiem izsniedz piemērotus elpošanas aizsardzības līdzekļus un citus individuālos aizsardzības līdzekļus, kuri jāvalkā;

               b)

               izvieto brīdinājuma zīmes, tajās norādot, ka paredzama 8. pantā noteiktās robežvērtības pārsniegšana; un

               c)

               novērš azbesta vai azbestu saturošu materiālu putekļu izplatīšanos ārpus telpām vai vietas, kurā notiek darbība.

         Pirms attiecīgo darbību veikšanas par minētajiem pasākumiem apspriežas ar darbiniekiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumā vai iestādē.
   13. pants
   1.   Pirms nojaukšanas vai darbiem saistībā ar azbesta un/vai azbestu saturošu materiālu izvākšanu no ēkām, celtnēm, mašīnām vai iekārtām, vai kuģiem ir jāizstrādā darba plāns.
   2.   Šā panta 1. punktā minētajā plānā jānosaka pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darba vietā.
   Plānā konkrēti jānorāda, ka:

               a)

               azbests un/vai azbestu saturoši materiāli jāaizvāc pirms nojaukšanas darbu sākšanas, izņemot gadījumus, kad tas darba ņēmējus apdraudētu vairāk nekā azbesta un/vai azbestu saturošu materiālu atstāšana esošajā vietā;

               b)

               vajadzības gadījumā jānodrošina 12. panta pirmās daļas a) apakšpunktā minētie individuālie aizsardzības līdzekļi;

               c)

               kad ar azbestu saistītie nojaukšanas vai aizvākšanas darbi beigušies, azbesta iedarbības riska neesamību darba vietā pārbauda atbilstīgi valsts tiesību aktiem un praksei.

         Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma plānā iekļauj šādu informāciju:

               a)

               darba veids un iespējamais ilgums;

               b)

               vieta, kur darbu veic;

               c)

               pielietotās metodes, ja darba gaitā jāstrādā ar azbestu vai azbestu saturošiem materiāliem;

               d)

               to iekārtu parametri, kuras izmanto:

                           i)

                           strādājošo aizsardzībai un attīrīšanai;

                           ii)

                           citu darba vietā vai tai blakus esošo personu aizsardzībai.

         3.   Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma 1. punktā minētais plāns jādara zināms minētajām iestādēm pirms paredzēto darbu sākšanas.
   14. pants
   1.   Darba devēji nodrošina atbilstīgu apmācību visiem darba ņēmējiem, kas ir vai varētu būt pakļauti tādu putekļu iedarbībai, kas rodas no azbesta vai azbestu saturošiem materiāliem. Šāda apmācība jāveic periodiski, un darba ņēmējiem par to nav jāmaksā.
   2.   Šai apmācībai jābūt darba ņēmējiem viegli saprotamai. Ar apmācības palīdzību jāsniedz viņiem iespēja iegūt vajadzīgās zināšanas un iemaņas profilakses un drošības jautājumos, jo īpaši attiecībā uz:

               a)

               azbesta īpašībām un tā ietekmi uz veselību, tostarp smēķēšanas sinerģisko iedarbību;

               b)

               tāda veida izstrādājumiem vai materiāliem, kuru sastāvā varētu būt azbests;

               c)

               darbībām, kas varētu izraisīt pakļautību azbesta iedarbībai, un preventīvo pārbaužu nozīmi šīs iedarbības samazināšanā līdz minimumam;

               d)

               drošu darba praksi, pārbaudēm un aizsardzības līdzekļiem;

               e)

               elpošanas aizsardzības līdzekļu lietderību, veidiem, izvēli, ierobežojumiem un pienācīgu lietošanu;

               f)

               ārkārtējiem pasākumiem;

               g)

               sanācijas procedūrām;

               h)

               atkritumu apglabāšanu;

               i)

               medicīnisko apskašu prasībām.

         3.   Kopienas mērogā jāizstrādā praktiskas metodiskas norādes, kas vajadzīgas, lai apmācītu darba ņēmējus, kuri iesaistīti azbesta aizvākšanā.
   15. pants
   Pirms uzsākt ar azbestu saistītus nojaukšanas vai aizvākšanas darbus, uzņēmumiem jāpierāda sava kvalifikācija šajā jomā. Pierādījumus sniedz atbilstīgi valsts tiesību aktiem un/vai praksei.
   16. pants
   1.   Visu 3. panta 1. punktā minēto darbību gadījumā un saskaņā ar 3. panta 3. punktu veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka:

               a)

               vietas, kurās notiek iepriekšminētās darbības:

                           i)

                           ir skaidri norobežotas un norādītas brīdinājuma zīmēs;

                           ii)

                           nav pieejamas darbiniekiem, izņemot tos, kuriem tur jāatrodas savu darba pienākumu dēļ;

                           iii)

                           ir tādas, kur aizliegts smēķēt;

               b)

               ir ierīkotas īpašas zonas, kur strādājošie var ēst un dzert, neriskējot saindēties ar azbesta putekļiem;

               c)

               strādājošiem izsniegts atbilstošs darba apģērbs vai aizsargapģērbs; minētais darba apģērbs vai aizsargapģērbs glabājas uzņēmumā; tomēr to drīkst mazgāt ārpus uzņēmuma atbilstoši aprīkotās tīrītavās, ja tīrīšanu neveic pašā uzņēmumā; šādā gadījumā apģērbu pārvadā slēgtos konteineros;

               d)

               darba apģērba vai aizsargapģērba un ielas apģērba glabāšanai nodrošinātas atsevišķas glabāšanas vietas;

               e)

               darbinieku rīcībā ir pienācīgas un atbilstīgas tualetes un mazgāšanās ierīces, ieskaitot dušas, ja darba gaitā rodas daudz putekļu;

               f)

               aizsarglīdzekļus novieto visiem zināmā vietā un tos pārbauda un tīra pēc katras lietošanas reizes; veic attiecīgus pasākumus, lai pirms turpmākas lietošanas salabotu vai nomainītu bojātos aizsarglīdzekļus.

         2.   No strādājošiem nedrīkst iekasēt samaksu par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 1. punktu.
   17. pants
   1.   Visu 3. panta 1. punktā minēto darbību gadījumā jāveic attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka darbinieki un viņu pārstāvji uzņēmumā vai iestādē saņem pietiekamu informāciju par:

               a)

               iespējamo veselības apdraudējumu, kas rodas no pakļaušanas azbesta vai azbestu saturošu materiālu putekļu iedarbībai;

               b)

               ar likumu noteiktu robežvērtību esamību un vajadzību veikt gaisa kvalitātes kontroli;

               c)

               higiēnas prasībām, ieskaitot vajadzību atturēties no smēķēšanas;

               d)

               piesardzības pasākumiem, kas veicami saistībā ar aizsarglīdzekļu izmantošanu un aizsargapģērba valkāšanu;

               e)

               īpašiem pasākumiem, kas izstrādāti, lai līdz minimumam samazinātu pakļautību azbesta iedarbībai.

         2.   Papildus 1. punktā minētajiem pasākumiem un saskaņā ar 3. panta 3. punktu veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka:

               a)

               darbiniekiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumā vai iestādē ir pieejami mērījumu rezultāti par azbesta koncentrāciju gaisā un ka viņi var saņemt šo rezultātu nozīmes izskaidrojumu;

               b)

               ja rezultāti pārsniedz 8. pantā noteikto robežvērtību, attiecīgos darba ņēmējus un viņu pārstāvjus uzņēmumā vai iestādē cik vien iespējams drīz informē par šo faktu un tā iemeslu un ar darba ņēmējiem un/vai viņu pārstāvjiem uzņēmumā vai iestādē apspriežas par veicamajiem pasākumiem vai – ārkārtējas situācijas gadījumā – viņus informē par veiktajiem pasākumiem.

         18. pants
   1.   Saskaņā ar 3. panta 3. punktu veic pasākumus, kas minēti 2. līdz 5. punktā.
   2.   Pirms pakļaušanas tādu putekļu iedarbībai darba vietā, kuri rodas no azbesta vai azbestu saturošiem materiāliem, jābūt pieejamam katra darbinieka veselības pārbaudes rezultātam.
   Šīm pārbaudēm jāietver krūškurvja īpaša izmeklēšana. Šīs direktīvas I pielikumā sniegti praktiski ieteikumi, kurus dalībvalstis var izmantot darbinieku klīniskajā uzraudzībā; šos ieteikumus pielāgo tehnikas attīstībai saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 17. pantā minēto procedūru.
   Veselības pārbaude jāveic vismaz reizi trijos gados un tik ilgi, kamēr turpinās pakļaušana azbesta vai azbestu saturošu materiālu iedarbībai.
   Katram pirmajā daļā minētajam darbiniekam saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi izveido individuālu veselības stāvokļa karti.
   3.   Pēc 2. punkta otrajā daļā minētās klīniskās uzraudzības veikšanas par darbinieku medicīnisko uzraudzību atbildīgais ārsts vai iestāde saskaņā ar valsts tiesību aktiem iesaka veicamos individuālos aizsargpasākumus vai preventīvos pasākumus vai nosaka minētos pasākumus.
   Vajadzības gadījumā šie pasākumi var ietvert aizliegumu attiecīgo darbinieku pakļaut jebkādai azbesta iedarbībai.
   4.   Darba ņēmējiem jāsaņem informācija un ieteikumi attiecībā uz visām veselības pārbaudēm, ko viņi var iziet pēc iedarbības beigām.
   Par darba ņēmēju medicīnisko uzraudzību atbildīgais ārsts vai iestāde var norādīt, ka medicīniskajai uzraudzībai pēc iedarbības beigām jāturpinās tik ilgi, cik tiek uzskatīts par vajadzīgu, lai aizsargātu attiecīgās personas veselību.
   Šāda ilgstoša uzraudzība jāveic atbilstīgi konkrētās dalībvalsts tiesību aktiem un/vai praksei.
   5.   Attiecīgais darbinieks vai darba devējs var pieprasīt 3. punktā minēto veselības pārbaužu rezultātu pārskatīšanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
   19. pants
   1.   Saskaņā ar 3. panta 3. punktu veic pasākumus, kas minēti 2., 3. un 4. punktā.
   2.   Darba devējam īpašā reģistrā jāieraksta to darbinieku vārdi, kas atbildīgi par 3. panta 1. punktā minēto darbību veikšanu, norādot darbības raksturu un ilgumu, kā arī pakāpi, kādā notikusi darbinieku pakļaušana azbesta iedarbībai. Šis reģistrs ir pieejams ārstam un/vai iestādei, kas atbildīga par medicīnisko uzraudzību. Ikvienam darbiniekam ir pieejami tie reģistra dati, kas attiecas uz viņu personiski. Darbiniekiem un/vai viņu pārstāvjiem reģistrā ir pieejama anonīma, kopēja informācija.
   3.   Šā panta 2. punktā minēto reģistru un 18. panta 2. punkta ceturtajā daļā minētos veselības pārbaužu datus glabā vismaz 40 gadus pēc tam, kad beigusies iedarbība, un to veic atbilstīgi valsts tiesību aktiem un/vai praksei.
   4.   Ja uzņēmums pārtrauc tirdzniecību, šā panta 3. punktā minētos dokumentus dara pieejamus atbildīgajai iestādei, to veicot atbilstīgi valsts tiesību aktiem un/vai praksei.
   20. pants
   Dalībvalstis paredz atbilstīgas sankcijas, ko piemēro to valsts tiesību aktu pārkāpuma gadījumā, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu. Šīm sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
   21. pants
   Dalībvalstis veic uzskaiti par diagnosticētas azbestozes un mezoteliomas gadījumiem.
   22. pants
   Dalībvalstis reizi piecos gados iesniedz Komisijai ziņojumu par šīs direktīvas praktisko īstenošanu, ietverot to īpašā nodaļā vienotajā ziņojumā, kas minēts Direktīvas 89/391/EEK 17.a panta 1., 2. un 3. punktā un kas ir pamatā Komisijas veiktajai izvērtēšanai saskaņā ar minētās direktīvas 17.a panta 4. punktu.
   23. pants
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   24. pants
   Direktīvu 83/477/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar II pielikumā minētajām direktīvām, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem II pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
   25. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   26. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 30. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            Priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         B. ASK

      (1)  2009. gada 10. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 20. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 26. novembra Lēmums

      (3)  OV L 263, 24.9.1983., 25. lpp.

      (4)  Sk. II pielikuma A daļu.

      (5)  Chemical Abstract Service (CAS) reģistra numurs.

      (6)  OV L 377, 31.12.1991., 20. lpp.

      (7)  Gaisā esošo šķiedru koncentrācijas noteikšana. Ieteicamā metode: fāzu kontrasta optiskā mikroskopija (membrānfiltru metode), PVO, Ženēva, 1997. g. (ISBN 92 4 154496 1).

      (8)  OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

         Direktīvas 18. panta 2. punkta otrajā daļā minētie praktiskie ieteikumi darbinieku klīniskajai uzraudzībai

                  1.

                  Saskaņā ar pašreizējām atziņām pakļaušana brīvu azbesta šķiedru iedarbībai var izraisīt šādas slimības:

                              —

                              azbestozi,

                              —

                              mezoteliomu,

                              —

                              bronhiālo karcinomu,

                              —

                              kuņģa un zarnu trakta karcinomu.

                  2.

                  Ārstam un/vai iestādei, kas atbild par to darbinieku medicīnisko uzraudzību, kuri ir pakļauti azbesta iedarbībai, katra darbinieka gadījumā jāiepazīstas ar iedarbības nosacījumiem vai apstākļiem.

                  3.

                  Darba ņēmēju veselības pārbaude jāveic saskaņā ar arodmedicīnas principiem un praksi. Tai jāiekļauj vismaz šādi pasākumi:

                              —

                              uzskaites veikšana attiecībā uz darba ņēmēja anamnēzi un arodvēsturi,

                              —

                              personiska saruna,

                              —

                              vispārēja klīniskā pārbaude, sevišķu uzmanību pievēršot krūškurvim,

                              —

                              plaušu darbības pārbaude (elpošanas tilpums un ritms).

                        Ņemot vērā jaunākās pieejamās zināšanas arodmedicīnā, par medicīnisko uzraudzību atbildīgajam ārstam un/vai iestādei jāpieņem lēmums par turpmākām izmeklēšanām, piemēram, krēpu citoloģisko izmeklēšanu vai krūškurvja rentgenizmeklēšanu, vai tomodensitometriju.

      II PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar turpmāko grozījumu sarakstu

         (minēti 24. pantā)

                  Padomes Direktīva 83/477/EEK
                  (OV L 263, 24.9.1983., 25. lpp.)

                  Padomes Direktīva 91/382/EEK
                  (OV L 206, 29.7.1991., 16. lpp.)

                  Padomes Direktīva 98/24/EK
                  (OV L 131, 5.5.1998., 11. lpp.)

                  tikai tās 13. panta 2. punkts

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/18/EK
                  (OV L 97, 15.4.2003., 48. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/30/EK
                  (OV L 165, 27.6.2007., 21. lpp.)

                  tikai tās 2. panta 1. punkts

            B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

         (minēti 24. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  83/477/EEK

                  1986. gada 31. decembris (1)

                  91/382/EEK

                  1993. gada 1. janvāris (2)

                  98/24/EK

                  2001. gada 5. maijs

                  2003/18/EK

                  2006. gada 14. aprīlis

                  2007/30/EK

                  2012. gada 31. decembris

         (1)  Attiecībā uz azbesta ieguves darbiem šo datumu aizstāj ar 1989. gada 31. decembri.

         (2)  Termiņš direktīvas transponēšanai Grieķijas Republikai ir 1996. gada 1. janvāris. Tomēr termiņš direktīvas noteikumu transponēšanai attiecībā uz azbesta ieguves darbiem visām dalībvalstīm ir 1996. gada 1. janvāris un Grieķijas Republikai 1999. gada 1. janvāris.

      III PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 83/477/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 2. punkts

                  —

                  1. panta 3. punkts

                  1. panta 2. punkts

                  2. panta pirmais līdz sestais ievilkums

                  2. panta a) līdz f) punkts

                  3. panta 1. līdz 3. punkts

                  3. panta 1. līdz 3. punkts

                  3. panta 3.a punkts

                  3. panta 4. punkts

                  3. panta 4. punkts

                  3. panta 5. punkts

                  4. panta ievadvārdi

                  4. panta 1. punkts

                  4. panta 1. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  4. panta 4. punkts

                  4. panta 4. punkts

                  4. panta 5. punkts

                  5. pants

                  5. pants

                  6. panta 1. līdz 5. punkts

                  6. panta a) līdz e) punkts

                  7. un 8. pants

                  7. un 8. pants

                  9. panta 2. punkts

                  9. pants

                  10. pants

                  10. pants

                  10.a pants

                  11. pants

                  11. panta 1. un 2. punkts

                  12. panta pirmā un otrā daļa

                  12. panta 1. punkts

                  13. panta 1. punkts

                  12. panta 2. punkta pirmā daļa

                  13. panta 2. punkta pirmā daļa

                  12. panta 2. punkta otrās daļas pirmais ievilkums

                  13. panta 2. punkta otrās daļas a) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta otrā daļas otrais ievilkums

                  13. panta 2. punkta otrā daļas b) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta otrās daļas trešais ievilkums

                  13. panta 2. punkta otrā daļas c) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta trešās daļas pirmais ievilkums

                  13. panta 2. punkta trešās daļas a) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta trešās daļas otrais ievilkums

                  13. panta 2. punkta trešās daļas b) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta trešās daļas trešais ievilkums

                  13. panta 2. punkta trešās daļas c) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta trešās daļas ceturtais ievilkums

                  13. panta 2. punkta trešās daļas d) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta trešās daļas ceturtā ievilkuma pirmais apakšievilkums

                  13. panta 2. punkta trešās daļas d) i) apakšpunkts

                  12. panta 2. punkta trešās daļas ceturtā ievilkuma otrais apakšievilkums

                  13. panta 2. punkta trešās daļas d) ii) apakšpunkts

                  12. panta 3. punkts

                  13. panta 3. punkts

                  12.a pants

                  14. pants

                  12.b pants

                  15. pants

                  13. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  16. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  13. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  16. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  13. panta 1. punkta c) i) un ii) apakšpunkts

                  16. panta 1. punkta c) apakšpunkts

                  13. panta 1. punkta c) iii) apakšpunkts

                  16. panta 1. punkta d) apakšpunkts

                  13. panta 1. punkta c) iv) apakšpunkts

                  16. panta 1. punkta e) apakšpunkts

                  13. panta 1. punkta c) v) apakšpunkts

                  16. panta 1. punkta f) apakšpunkts

                  13. panta 2. punkts

                  16. panta 2. punkts

                  14. panta 1. punkta ievadteikums

                  17. panta 1. punkta ievadteikums

                  14. panta 1. punkta pirmais līdz piektais ievilkums

                  17. panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunkts

                  14. panta 2. punkts

                  17. panta 2. punkts

                  15. panta ievadteikums

                  18. panta 1. punkts

                  15. panta 1. līdz 4. punkts

                  18. panta 2. līdz 5. punkts

                  16. panta ievadteikums

                  19. panta 1. punkts

                  16. panta 1. līdz 3. punkts

                  19. panta 2. līdz 4. punkts

                  16.a pants

                  20. pants

                  17. pants

                  21. pants

                  17.a pants

                  22. pants

                  18. panta 1. punkts

                  —

                  18. panta 2. punkts

                  23. pants

                  —

                  24. pants

                  —

                  25. pants

                  19. pants

                  26. pants

                  II pielikums

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums

                  —

                  III pielikums


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/5/EK (1997. gada 27. janvāris) par pārrobežu pārskaitījumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0005

Oficiālais Vēstnesis L 043 , 14/02/1997 Lpp. 0025 - 0030

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/5/EK(1997. gada 27. janvāris)par pārrobežu pārskaitījumiemEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Monetārā institūta atzinumu,rīkojoties saskaņā ar Līguma 189.b pantā noteikto procedūru [3], ņemot vērā Samierināšanas komitejas 1996. gada 22. novembrī apstiprināto kopīgo projektu,(1) tā kā pārrobežu maksājumu apjoms nepārtraukti pieaug, jo iekšējā tirgus izveide un pilnīgas ekonomiskas un monetāras savienības attīstība izraisa plašāku tirdzniecību un cilvēku pārvietošanos Kopienā; tā kā pārrobežu pārskaitījumi veido būtisku pārrobežu maksājumu apjomu un vērtību;(2) tā kā personām un uzņēmumiem, jo īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem, ir svarīgi ātri, uzticami un lēti izdarīt pārskaitījumus no vienas Kopienas daļas uz citu; tā kā, atbilstīgi Kopienas paziņojumam par EK konkurences noteikumu piemērošanu pārrobežu pārskaitījumiem [4] lielāka konkurence pārrobežu pārskaitījumu tirgū uzlabos pakalpojumus un pazeminās cenas;(3) tā kā šī direktīva cenšas turpināt sasniegto iekšējā tirgus izveidē, jo īpaši kapitāla plūsmas liberalizācijā, lai izveidotu ekonomikas un monetāro savienību; tā kā tās noteikumi ir jāpiemēro pārskaitījumiem dalībvalstu valūtās un ECU;(4) tā kā Eiropas Parlamenta 1993. gada 12. februāra rezolūcijā [5] ir aicinājums pieņemt Padomes direktīvu, paredzot noteikumus pārrobežu maksājumu pārredzamības un izpildes jomā;(5) tā kā šajā direktīvā minētos jautājumus ir jārisina atsevišķi no sistēmiskiem jautājumiem, kas paliek Komisijā apspriešanai; tā kā varētu izrādīties vajadzīgs iesniegt turpmākus priekšlikumus, lai aptvertu šos sistēmiskos jautājumus, īpaši norēķinu galīguma jautājumu;(6) tā kā šīs direktīvas mērķis ir uzlabot pārrobežu pārskaitījumu pakalpojumus un tādējādi palīdzēt Eiropas Monetārajam institūtam (EMI) veicināt pārrobežu maksājumu efektivitāti, lai sagatavotu ekonomikas un monetārās savienības trešo posmu;(7) tā kā saskaņā ar otrajā apsvērumā noteiktajiem mērķiem šī direktīva ir jāpiemēro visiem pārskaitījumiem, kuru summa nepārsniedz ECU 50000;(8) tā kā, ņemot vērā Līguma 3.b panta trešo daļu, kā arī, lai nodrošinātu pārredzamību, šī direktīva nosaka minimālās prasības, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu pietiekamu klientu informācijas līmeni gan pirms, gan pēc pārrobežu pārskaitījuma veikšanas; tā kā šajās prasībās ietilpst norādes par klientiem piedāvātajām sūdzību un prasību procedūrām, kā arī kārtību, kādā tās pieejamas; tā kā šī direktīva nosaka minimālās izpildes prasības, jo īpaši attiecībā uz kvalitāti, kas ir jāievēro iestādēm, kas piedāvā pārrobežu pārskaitījumu pakalpojumus, ieskaitot pienākumu izpildīt pārrobežu pārskaitījumu saskaņā ar klienta norādījumiem; tā kā šī direktīva izpilda nosacījumus, kas izriet no principiem, kuri izklāstīti Komisijas Ieteikumā 90/109/EEK(1990. gada 14. februāris) par pārredzamību attiecībā uz bankunosacījumiem pārrobežu finanšu darījumu veikšanai [6]; tā kā šī direktīva neietekmē Padomes Direktīvu 91/308/EEK (1991. gada 10. jūnijs) par to, kā novērst finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai [7];(9) tā kā šai direktīvai būtu jāveicina pārrobežu pārskaitījuma izpildes maksimālā termiņa samazināšana un jāveicina šādas prakses saglabāšana tām iestādēm, kas to jau veic ļoti īsā laikā;(10) tā kā Komisijai ziņojumā, ko tā iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei divus gadus pēc šīs direktīvas īstenošanas, cita starpā būtu jāizskata jautājums par termiņu, ko piemērot, ja starp rīkojuma devēju un viņa iestādi nav nolīgts termiņš, ņemot vērā gan tehnisko attīstību, gan esošo stāvokli katrā dalībvalstī;(11) tā kā iestādēm vajadzētu paredzēt atmaksāšanas pienākumu gadījumos, ja pārskaitījums nav veikts sekmīgi; tā kā pienākums atmaksāt varētu eventuāli iestādēm uzlikt atbildību, kas, ja nav nekādu ierobežojumu, varētu kaitēt to spējai atbilst maksātspējas prasībām; tā kā šo pienākumu atmaksāt tāpēc būtu jāpiemēro par summu līdz ECU 12500;(12) tā kā 8. pants neietekmē vispārējos dalībvalstu tiesību noteikumus, pēc kuriem iestāde ir atbildīga rīkojuma devēja priekšā, ja pārrobežu pārskaitījums nav veikts sekmīgi šīs iestādes kļūdas dēļ;(13) tā kā no apstākļiem, ieskaitot ar maksātnespēju saistītus apstākļus, ar ko varētu saskarties iestādes, kas veic pārrobežu pārskaitījumus, ir jānošķir nepārvaramas varas radīti apstākļi; tā kā šajā nolūkā par pamatu būtu jāizmanto nepārvaramas varas definīcija, kas izklāstīta 4. panta 6. punktā Padomes Direktīvā 90/314/EEK (1990. gada 13. jūnijs) par kompleksiem ceļojumiem, kompleksām brīvdienām un kompleksām ekskursijām [8];(14) tā kā dalībvalstīs ir vajadzīgas piemērotas un efektīvas sūdzību izskatīšanas un pārsūdzības procedūras, lai atrisinātu iespējamās domstarpības starp klientiem un iestādēm, ja vajadzīgs, izmantojot esošās procedūras,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.I IEDAĻAPIEMĒROŠANAS JOMA UN JĒDZIENI1. pantsPiemērošanas jomaŠīs direktīvas noteikumi attiecas uz tādiem pārrobežu pārskaitījumiem dalībvalstu valūtās un ECU par summu, kas nepārsniedz ECU 50000 ekvivalentu, kurus prasa veikt personas, kas nav minētas 2. panta a), b) un c) apakšpunktā, un kurus izpilda kredītiestādes vai citas iestādes.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) "kredītiestāde" ir iestāde, kas definēta Padomes Direktīvas 77/780/EEK [9] 1. pantā, kā arī minētās direktīvas 1. panta trešajā ievilkumā definētās tādu kredītiestāžu filiāles Kopienā, kuru galvenais birojs neatrodas Kopienā un kuru uzņēmējdarbība ietver pārrobežu pārskaitījumu veikšanu;b) "cita iestāde" ir visas fiziskas vai juridiskas personas, kas nav kredītiestādes un kuru uzņēmējdarbība ir pārrobežu pārskaitījuma veikšana;c) "finanšu iestāde" ir iestāde, kā noteikts 4. panta 1. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 3604/93 (1993. gada 13. decembris), ar ko precizē definīcijas, lai piemērotu Līguma 104.a pantā minēto privileģētā režīma aizliegumu [10];d) "iestāde" ir kredītiestāde vai cita iestāde; 6., 7. vai 8. panta nolūkā dažādās dalībvalstīs esošas vienas kredītiestādes filiāles, kas piedalās pārrobežu pārskaitījumu veikšanā, uzskata par atsevišķām iestādēm;e) "starpniekiestāde" ir iestāde, kas nav ne rīkojuma devēja, ne saņēmēja iestāde, bet kas piedalās pārrobežu pārskaitījumu veikšanā;f) "pārrobežu pārskaitījums" ir pēc rīkojuma devēja ierosmes veikts darījums ar kādas iestādes vai tās filiāles, kas atrodas kādā dalībvalstī, starpniecību, lai darītu pieejamu naudas summu saņēmējam kādā iestādē vai tās filiālē citā dalībvalstī; rīkojuma devējs un saņēmējs var būt viena un tā pati persona;g) "pārrobežu pārskaitījuma rīkojums" ir jebkādas formas beznosacījumu rīkojums, ko rīkojuma devējs dod tieši kādai iestādei, lai tā veiktu pārrobežu pārskaitījumu;h) "rīkojuma devējs" ir fiziska vai juridiska persona, kas pasūta pārrobežu pārskaitījuma veikšanu par labu saņēmējam;i) "saņēmējs" ir pārrobežu pārskaitījuma galīgais saņēmējs, kuram attiecīgos līdzekļus dara pieejamus kontā, ar kuru tas var rīkoties;j) "klients" ir rīkojuma devējs vai saņēmējs, atkarībā no konteksta;k) "standarta procentu likme" ir procentu likme, kas veido atlīdzību un ko nosaka saskaņā ar tās dalībvalsts noteikumiem, kurā atrodas uzņēmums, kam ir jāmaksā atlīdzība klientam;l) "pieņemšanas diena" ir diena, kad tiek izpildīti visi iestādes prasītie nosacījumi pārrobežu pārskaitījuma pasūtījuma izpildei saistībā ar pietiekama finanšu seguma un informācijas pieejamību, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo rīkojumu.II IEDAĻAPĀRROBEŽU PĀRSKAITĪJUMU NOSACĪJUMU PĀRREDZAMĪBA3. pantsIepriekšēja informācija par pārrobežu pārskaitījumu nosacījumiemIestādes rakstiski un vajadzības gadījumā arī elektroniski saviem faktiskajiem un iespējamiem klientiem dara pieejamu informāciju viegli uztveramā formā par pārrobežu pārskaitījumu nosacījumiem. Šajā informācijā ir vismaz:- norādes par termiņu, kas vajadzīgs, lai, izpildot pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu, līdzekļi tiktu ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā; ir skaidri jānorāda šā termiņa sākums,- norādes par termiņu, kas vajadzīgs, saņemot pārrobežu pārskaitījumu, lai līdzekļi, kas ieskaitīti iestādes kontā tiktu ieskaitīti saņēmēja kontā,- visas komisijas naudas un izdevumu, kas klientam ir jāmaksā iestādei, aprēķināšanas veids, ja vajadzīgs, ieskaitot arī likmes,- valutēšanas diena, ja iestāde tādu piemēro,- sīkāka informācija par klientam pieejamām sūdzību izskatīšanas un pārsūdzības procedūrām un noteikumiem par pieeju tām,- norādes par izmantotajiem valūtas standarta kursiem.4. pantsInformācija pēc pārrobežu pārskaitījumaIestādes saviem klientiem pēc pārrobežu pārskaitījuma veikšanas vai saņemšanas rakstiski, vajadzības gadījumā, arī elektroniski piegādā skaidru informāciju viegli uztveramā formā, ja vien pēdējie no tās nepārprotami neatsakās. Šajā informācijā ir vismaz:- norāde, kas ļauj klientam identificēt pārrobežu pārskaitījumu,- pārrobežu pārskaitījuma sākotnējā summa,- visu izdevumu un komisijas naudas summa, ko jāmaksā klientam,- valutēšanas diena, ja iestāde tādu piemēro.Ja rīkojuma devējs ir sīkāk norādījis, ka izdevumi par pārrobežu pārskaitījumu ir daļēji vai pilnīgi jāsedz saņēmējam, pēdējo par to informē viņa iestāde.Ja naudas summa tiek konvertēta, iestādes, kas veica konvertēšanu, informē klientu par izmantoto valūtas kursu.III IEDAĻAMINIMĀLIE IESTĀŽU PIENĀKUMI ATTIECĪBĀ UZ PĀRROBEŽU PĀRSKAITĪJUMIEM5. pantsIestāžu īpašās saistībasPar pārrobežu pārskaitījumu ar precizētiem nosacījumiem iestāde pēc klienta lūguma, izņemot, ja tā nevēlas veikt darījumus ar attiecīgo klientu, uzņemas saistības par šī pārskaitījuma izpildes termiņu un par komisijas naudu un izdevumiem, kas ir maksājami, izņemot par izdevumiem saistībā ar izmantoto valūtas kursu.6. pantsPienākumi attiecībā uz termiņu1. Rīkojuma devēja iestāde veic minēto pārrobežu pārskaitījumu ar rīkojuma devēju nolīgtajā termiņā.Ja nolīgto termiņu neievēro vai, kad šāda termiņa nav, ja bankas piektās darbdienas beigās pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas līdzekļi nav ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā, rīkojuma devēja iestāde sniedz atlīdzību rīkojuma devējam.Atlīdzību veido procentu maksājums, ko aprēķina, piemērojot standarta procentu likmi pārrobežu pārskaitījuma summai par laiku no- nolīgtā termiņa beigām vai, ja šāda termiņa nav, no bankas piektās darbdienas beigām pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas līdz- dienai, kad līdzekļi tiek ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā.Līdzīgi, ja pārrobežu pārskaitījums nav veikts nolīgtajā termiņā vai, kad šāda termiņa nav, līdz bankas piektās darbdienas beigām pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas, un par to ir atbildīga kāda starpniekiestāde, šai iestādei ir jāsniedz atlīdzība rīkojuma devēja iestādei.2. Saņēmēja iestāde dara pieejamus saņēmējam līdzekļus, ko iegūst no pārrobežu pārskaitījuma, termiņā, kas ir nolīgts ar saņēmēju.Ja nolīgto termiņu neievēro vai, kad šāda termiņa nav, ja bankas piektās darbdienas beigās pēc dienas, kad līdzekļus ieskaitīja saņēmēja iestādes kontā, līdzekļi nav ieskaitīti saņēmēja kontā, saņēmēja iestāde sniedz atlīdzību saņēmējam.Atlīdzību veido procentu maksājums, ko aprēķina, piemērojot standarta procentu likmi pārrobežu pārskaitījuma summai par laiku no- nolīgtā termiņa beigām vai, kad šāda termiņa nav, bankas piektās darbdienas beigām pēc dienas, kad līdzekļi tika ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā, līdz- dienai, kad līdzekļi tiek ieskaitīti saņēmēja kontā.3. Atlīdzība atbilstoši 1. un 2. punktam nav jāmaksā, ja rīkojuma devēja iestāde vai attiecīgi saņēmēja iestāde var pierādīt, ka par aizkavēšanos ir atbildīgs rīkojuma devējs vai attiecīgi saņēmējs.4. Šā panta 1., 2. un 3. punkts nekādi neierobežo citas tiesības, kas ir klientiem un iestādēm, kas ir piedalījušies pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma izpildē.7. pantsPienākums izpildīt pārrobežu pārskaitījumu saskaņā ar norādījumiem1. Rīkojuma devēja iestādes, visu starpniekiestāžu un saņēmēja iestādes pienākums pēc pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma pieņemšanas dienas ir pilnībā izpildīt attiecīgo pārskaitījumu, ja vien rīkojuma devējs nav norādījis, ka pārrobežu pārskaitījuma izmaksas pilnībā vai daļēji ir jāsedz saņēmējam.Šā punkta pirmā daļa nekavē saņēmēja kredītiestādei iekasēt no saņēmēja izdevumus par viņa konta pārvaldību saskaņā ar atbilstīgiem noteikumiem un ierasto praksi. Iestāde tomēr nedrīkst izmantot šādu maksājumu, lai izvairītos no minētajā daļā uzliktajiem pienākumiem.2. Neatkarīgi no citiem prasījumiem, ko var izvirzīt, ja rīkojuma devēja iestāde vai kāda starpniekiestāde, pārkāpjot 1. punktu, ir veikusi atskaitījumus no pārrobežu pārskaitījuma summas, rīkojuma devēja iestāde pēc rīkojuma devēja lūguma ieskaita saņēmējam summu bez jebkādiem atskaitījumiem un pašai sedzot izmaksas summu, kas tika atskaitīta saņēmējam, ja vien rīkojuma devējs nelūdz šo summu ieskaitīt viņam.Visas starpniekiestādes, kas ir veikušas atskaitījumu, pārkāpjot 1. punktu, ieskaita atskaitīto summu bez jebkādiem atskaitījumiem, pašām sedzot izmaksas, rīkojuma devēja iestādei vai, ja rīkojuma devēja iestāde lūdz, pārrobežu pārskaitījuma saņēmējam.3. Ja pienākums izpildīt pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu saskaņā ar rīkojuma devēja norādījumiem nav veikts saņēmējas iestādes dēļ un neatkarīgi no visiem citiem prasījumiem, ko var izvirzīt, saņēmēja iestādei, pašai sedzot izmaksas, ir jāieskaita jebkura nepareizi atskaitītā summa saņēmējam.8. pantsIestāžu pienākums atmaksāt, ja pārskaitījums netiek veikts1. Ja pēc tam, kad pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu pieņēmusi rīkojuma devēja iestāde, attiecīgās summas nav ieskaitītas saņēmēja iestādes kontā, tad neatkarīgi no visiem citiem prasījumiem, ko var izvirzīt, rīkojuma devēja iestāde ieskaita rīkojuma devējam pārrobežu pārskaitījuma summu līdz ECU 12500, kā arī:- procentus, ko aprēķina, piemērojot standarta procentu likmi pārrobežu pārskaitījuma summai par laiku no pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma līdz ieskaitīšanas dienai, un- rīkojuma devēja segtās izmaksas par pārrobežu pārskaitījumu.Šīs summas dara pieejamas rīkojuma devējam četrpadsmit bankas darbdienās no dienas, kad tas iesniedzis savu pieprasījumu, ja vien ar pārrobežu pārskaitījumu saistītie līdzekļi šajā laikā nav ieskaitīti saņēmēja iestādes kontā.Šādu pieprasījumu nevar veikt pirms izpildes termiņa beigām, ko nolīgusi rīkojuma devēja iestāde un rīkojuma devējs attiecībā uz pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma izpildi vai, kad šāda termiņa nav, pirms 6. panta 1. punkta otrajā daļā noteiktā termiņa beigām.Līdzīgi katrai starpniekiestādei, kas ir pieņēmusi pārrobežu pārskaitījuma rīkojumu, ir pienākums atmaksāt, pašai sedzot izmaksas, pārskaitījuma summu, ieskaitot saistītās izmaksas un procentus, iestādei, kas ir devusi norādījumus rīkojuma izpildei. Ja pārrobežu pārskaitījumu neizpildīja kļūdu vai izlaidumu dēļ šīs iestādes sniegtajos norādījumos, starpniekiestāde pēc iespējas cenšas atmaksāt pārskaitījuma summu.2. Atkāpjoties no 1. punkta, ja pārrobežu pārskaitījumu neveica sekmīgi, jo to neizpildīja kāda saņēmēja iestādes izraudzīta starpniekiestāde, pirmajai iestādei ir jādara pieejami līdzekļi saņēmējam līdz ECU 12500.3. Atkāpjoties no 1. punkta, ja pārrobežu pārskaitījumu neveica sekmīgi, jo rīkojuma devēja vai viņa iestādes dotajos norādījumos bija kļūdas vai izlaidumi vai starpniekiestāde, ko īpaši izraudzījās rīkojuma devējs, neizpildīja pārrobežu pārskaitījumu, rīkojuma devēja iestāde un citas iesaistītās iestādes cenšas pēc iespējas atmaksāt pārskaitījuma summu.Ja summu atgūst rīkojuma devēja iestāde, tai šī summa ir jāieskaita rīkojuma devējam. Iestādēm, ieskaitot rīkojuma devēja iestādi, šajā gadījumā nav pienākums atmaksāt radušās izmaksas un procentus un tās var atskaitīt atgūšanas radītās izmaksas, ja tās ir norādītas.9. pantsNepārvaramas varas stāvoklisNeietekmējot Direktīvas 91/308/EEC noteikumus, iestādes, kas piedalās pārrobežu pārskaitījuma rīkojuma izpildē, atbrīvojamas no šajā direktīvā noteiktajiem pienākumiem, ja tās kā iemeslu var minēt nepārvaramu varu, proti, ārkārtas un neparedzamus apstākļus, kuri nav atkarīgi no personas, kas atsaucas uz nepārvaramu varu, un kuru sekas nav novēršamas, neskatoties uz centieniem panākt pretējo, un kas šo noteikumu izpratnē ir atbilstīgi.10. pantsDomstarpību izšķiršanaDalībvalstis nodrošina, ka ir piemērotas un efektīvas sūdzību izskatīšanas un pārsūdzības procedūras rīkojuma devēja un viņa iestādes vai saņēmēja un viņa iestādes domstarpību izšķiršanai, ja vajadzīgs, izmantojot esošās procedūras.IV IEDAĻANOBEIGUMA NOTEIKUMI11. pantsIzpilde1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz 1999. gada 14. augustam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu normatīvo un administratīvo aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.12. pantsZiņojums Eiropas Parlamentam un PadomeiVēlākais divus gadus pēc šīs direktīvas īstenošanas dienas Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, pievienojot, ja vajadzīgs, priekšlikumus tās pārskatīšanai.Šajā ziņojumā, ņemot vērā stāvokli dalībvalstīs un notikušo tehnisko attīstību, īpašu uzmanību pievērš 6. panta 1. punkta jautājumam par termiņu.13. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.14. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 27. janvārī.Eiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Zalm[1] OV C 360, 17.12.1994., 13. lpp. un OV C 199, 3.8.1995., 16. lpp.[2] OV C 236, 11.9.1995., 1. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1995. gada 19. maija atzinums(OV C 151, 19.6.1995., 370. lpp.), Padomes 1995. gada 4. decembra kopējā nostāja (OV C 353, 30.12.1995., 52. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 13. marta lēmums (OV C 96, 1.4.1996., 74. lpp.). Padomes 1996. gada 19. decembra lēmums un Eiropas Parlamenta 1997. gada 16. janvāra lēmums.[4] OV C 251, 27.9.1995., 3. lpp.[5] OV C 72, 15.3.1993., 158. lpp.[6] OV L 67, 15.3.1990., 39. lpp.[7] OV L 166, 28.6.1991., 77. lpp.[8] OV L 158, 23.6.1990., 59. lpp.[9] OV L 322, 17.12.1977., 30. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/26/EC (OV L 168, 18.7.1995., 7. lpp.).[10] OV L 332, 31.12.1993., 4. lpp.--------------------------------------------------