title: Padomes DirektĪva (1990. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar cūku sugu mājdzīvnieku spermu un tās importu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0429

Oficiālais Vēstnesis L 224 , 18/08/1990 Lpp. 0062 - 0072 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 33 Lpp. 0180  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 33 Lpp. 0180

		Padomes direktīva(1990. gada 26. jūnijs),ar ko nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar cūku sugu mājdzīvnieku spermu un tās importu(90/429/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā noteikumi saistībā ar dzīvnieku veselības problēmām Kopienas iekšējā liellopu un cūku tirdzniecībā ir doti Direktīvā 64/432/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/360/EEK [5], tā kā turklāt Direktīva 72/462/EEK [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/227/EEK [7], ietver noteikumus par veterinārās pārbaudes problēmām, ar kurām jāsastopas, ievedot liellopus un cūkas no trešām valstīm;tā kā iepriekš minētie noteikumi ir nodrošinājuši attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību ar liellopiem un cūkām un to importu Kopienā no trešām valstīm to, ka izcelsmes valsts garantē dzīvnieku veselības kritēriju izpildi, lai reāli samazinātu dzīvnieku slimību izplatības risku, tā kā spermas tirdzniecības gadījumā zināms šādu slimību izplatības risks tomēr pastāv;tā kā, ievērojot Kopienas politiku, kas vērsta to, lai saskaņotu valstu noteikumus par dzīvnieku veselību attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību ar dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem, tagad jāizveido saskaņota sistēma Kopienas iekšējai tirdzniecībai ar cūku spermu un tās importam Kopienā;tā kā attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību ar spermu, dalībvalstij, kurā šo spermu iegūst, būtu jāuzliek par pienākumu nodrošināt, ka šādu spermu iegūst un apstrādā apstiprinātos un uzraudzītos spermas ieguves centros, ka tā ir iegūta no dzīvniekiem, kuru veselības statuss izslēdz dzīvnieku slimības izplatību, ka to iegūst, apstrādā, uzglabā un pārvadā saskaņā ar noteikumiem, kuri saglabā tās veselības statusu, un ka tai līdzi, pārvedot uz galamērķa valsti, ir veterinārais sertifikāts, lai nodrošinātu šā pienākuma izpildi;tā kā atšķirības Kopienas valstīs īstenotajā politikā attiecībā uz vakcināciju pret dažām slimībām attaisno laika ziņā ierobežotu atkāpju saglabāšanu, atļaujot attiecībā uz šīm slimībām dalībvalstu prasības papildu aizsardzībai pret šīm slimībām;tā kā spermas importam Kopienā no trešām valstīm būtu jāizveido trešo valstu saraksts, ņemot vērā dzīvnieku veselības kritērijus; tā kā neatkarīgi no šāda saraksta dalībvalstīm būtu jāatļauj ievest spermu tikai no spermas ieguves centriem, kuri atbilst noteiktiem standartiem un kuri ir oficiālā uzraudzībā; tā kā turklāt attiecībā uz šajā sarakstā iekļautajām valstīm būtu jāparedz situācijai atbilstošas īpašas dzīvnieku veselības prasības; tā kā jābūt iespējai veikt pārbaudes uz vietas, lai pārliecinātos par atbilstību šiem standartiem;tā kā Padomes 1989. gada 11. decembra Direktīvā 89/662/EEK par veterinārām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā nolūkā pilnveidot iekšējo tirgu [8] paredzētie pārbaužu noteikumi un procedūras būtu jāpaplašina, attiecinot uz šo direktīvu;tā kā, lai novērstu noteiktu lipīgu slimību pārnešanu, importa pārbaudes būtu jāveic, kad spermas partija ir ievesta Kopienas teritorijā, izņemot ārējā tranzīta gadījumu;tā kā dalībvalstij būtu jāļauj veikt ārkārtas pasākumus lipīgas slimības uzliesmošanas gadījumā citā dalībvalstī vai trešā valstī; tā ar šādām slimībām saistīti draudi un vajadzīgie aizsardzības pasākumi būtu jāizvērtē tādā pašā veidā visā Kopienā; tā kā šajā nolūkā Pastāvīgajai veterinārijas komitejai būtu jāierosina Kopienas ārkārtas procedūra, saskaņā ar kuru ir jāveic vajadzīgie pasākumi;tā kā Komisijai būtu jāuztic veikt noteiktus pasākumus, lai īstenotu šo direktīvu; tā kā šajā nolūkā būtu jānosaka procedūra Komisijas un dalībvalstu ciešai un efektīvai sadarbībai Pastāvīgajā veterinārajā komitejā;tā kā šī direktīva neattiecas uz tirdzniecību ar spermu, kura iegūta pirms datuma, kad dalībvalstīm tā jāievēro,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻAVispārīgie noteikumi1. pantsŠī direktīva nosaka dzīvnieku veselības prasības, kas piemērojamas Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar cūku sugu mājdzīvnieku spermu un tās importam no trešām valstīm.2. pantsŠajā direktīvā pēc vajadzības piemēro Direktīvas 64/432/EEK, 72/462/EEK, 80/407/EEK [9] un 90/425/EEK [10] 2. pantā ietvertās definīcijas.Turklāt "sperma" ir cūku sugas dzīvnieka sēkla nemainītā veidā, sagatavota vai atšķaidīta.II NODAĻAKopienas iekšējā tirdzniecība3. pantsKatra dalībvalsts nodrošina, lai tirdzniecībai būtu paredzēta tikai tāda sperma, kas atbilst šādiem vispārējiem nosacījumiem:a) tai jābūt iegūtai un apstrādātai mākslīgās apsēklošanas nolūkā, ieguves centros, kuri Kopienas iekšējai tirdzniecībai ir apstiprināti dzīvnieku veselības aspektā saskaņā ar 5. panta 1. punktu;b) tai ir jābūt iegūtai no cūku sugu mājdzīvniekiem, kuru veselības statuss atbilst B pielikumam;c) tā ir jāiegūst, jāapstrādā, jāuzglabā un jāpārvadā saskaņā ar A un C pielikumu.4. pants1. Līdz 1992. gada 31. decembrim dalībvalstis, kuru visos ieguves centros atrodas tikai dzīvnieki, kuri nav vakcinēti pret Aujeski slimību un kuriem ir negatīva reakcija uz seruma neitralizācijas testu vai ELISA testu Aujeski slimībai, saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem:- drīkst nepieņemt savā teritorijā spermu no ieguves centriem, kuriem nav šāda statusa,- nedrīkst aizliegt spermas pieņemšanu no kuiļiem, kuri ir vakcinēti ieguves centrā ar GI inaktivēto vakcīnu, ar noteikumu, ka:- šāda vakcinācija ir veikta tikai tiem kuiļiem, kuri bija seruma negatīvi attiecībā uz Aujeski slimības vīrusu,- seroloģiskās pārbaudes, kas izdarītas, agrākais, trīs nedēļas pēc šādu kuiļu vakcinācijas, neliecina par šīs slimības vīrusa ierosināto antivielu klātbūtni.Šajā gadījumā spermas paraugam no dienā iegūtās spermas, kas paredzēta tirdzniecībai, drīkst veikt vīrusa izolācijas testu galamērķa dalībvalsts apstiprinātā laboratorijā.Šā punkta noteikumi nestājas spēkā līdz brīdim, kad Komisija pēc Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinuma saskaņā ar 18. pantu ne vēlāk kā 1991. gada 1. jūlijā ir noteikusi protokolus testiem, kas lietojami šīm pārbaudēm, jo īpaši saistībā ar centrā veicamo testu biežumu, vīrusa izolācijas testiem un GI inaktivētās vakcīnas efektivitāti un drošumu.2. Saskaņā ar 18. pantā minēto procedūru drīkst pieņemt lēmumu par 1. punkta noteikumu attiecināšanu uz dalībvalsts teritorijas daļu, ja visos savākšanas centros šajā daļā ir tikai tādi dzīvnieki, kuriem ir negatīva reakcija uz seruma neitralizācijas testu un ELISA testu Aujeski slimībai.3. Padome līdz 1992. gada 31. decembrim pārskata šo pantu, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, kas papildināts ar priekšlikumiem.5. pants1. Dalībvalsts, kurs teritorijā atrodas spermas ieguves centrs, nodrošina, lai apstiprinājumu, ko paredz 3. panta a) punkts, piešķirtu tikai tad, ja tas atbilst A pielikuma nosacījumiem un ir ievēroti citi šās direktīvas noteikumi.Dalībvalsts arī nodrošina, lai šo noteikumu ievērošanu uzraudzītu valsts pilnvarots veterinārārsts. Valsts pilnvarotais veterinārārsts ierosina anulēt apstiprinājumu, ja vairs netiek ievērots viens vai vairāki noteikumi.2. Visus apstiprinātos spermas ieguves centrus reģistrē, katram centram piešķirot veterinārās reģistrācijas numuru. Spermas ieguves centru un to veterinārās reģistrācijas numuru sarakstus katra dalībvalsts nosūta citām dalībvalstīm un Komisijai un paziņo tām par katru apstiprinājuma atcelšanu.3. Vispārīgus noteikumus šā panta piemērošanai pieņem saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru.6. pants1. Dalībvalstis nodrošina, lai katrai spermas partijai līdzi būtu veselības sertifikāts, kuru atbilstoši paraugam D pielikumā sastāda ieguves dalībvalsts pilnvarots veterinārārsts.Šis sertifikāts:a) ir sastādāms vismaz vienā no ieguves dalībvalsts oficiālajām valodām un vienā no galamērķa dalībvalsts oficiālajām valodām;b) tā oriģināls ir pie partijas līdz tās galamērķim;c) ir sastādāms uz vienas papīra lapas;d) ir izsniedzams vienam saņēmējam.2. Galamērķa dalībvalsts drīkst papildus Direktīvas 90/425/EEK 8. pantā paredzētajiem pasākumiem veikt vajadzīgos pasākumus, tai skaitā uzglabāšanu karantīnā ar noteikumu, ka tas neietekmē spermas dzīvotspēju, lai iegūtu drošu apstiprinājumu gadījumos, kad ir aizdomas par to, ka sperma ir inficēta ar patogēniem organismiem.III NODAĻAImports no trešām valstīm7. pants1. Dalībvalsts var atļaut spermas ievešanu tikai no tām trešām valstīm, kuras minētas sarakstā, kas izveidots saskaņā ar 19. pantā noteikto procedūru. Šo sarakstu var papildināt vai grozīt saskaņā ar procedūru, kas noteikta 18. pantā.2. Pieņemot lēmumu par to, vai trešo valsti vai tās daļu var iekļaut 1. punktā minētajā sarakstā, jo īpaši jāievēro:a) lauksaimniecības dzīvnieku, citu mājdzīvnieku un savvaļas dzīvnieku veselības stāvoklis šajā valstī, īpaši ņemot vērā eksotiskās dzīvnieku slimības, kā arī vides veselības stāvoklis šajā valstī, kas varētu apdraudēt dzīvnieku veselību dalībvalstīs;b) trešās valsts sniegtās informācijas regularitāte un ātrums attiecībā uz to lipīgo dzīvnieku slimību esamību, kas pārnēsājamas ar spermu, jo īpaši Starptautiskā epizootisko slimību biroja A un B sarakstā minēto slimību esamību tās teritorijā;c) trešās valsts noteikumi par dzīvnieku slimību profilaksi un kontroli;d) veterināro dienestu struktūra trešā valstī un to pilnvaras;e) lipīgo dzīvnieku slimību profilakses un kontroles pasākumu organizācija un īstenošana; unf) garantijas, kādas šī valsts var dot attiecībā uz šīs direktīvas izpildi.3. Sarakstu, kas minēts 1. punktā, un visus tā grozījumus publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.8. pants1. Saskaņā ar 19. pantā noteikto procedūru izveido to spermas ieguves centru sarakstu, no kuriem dalībvalstis var atļaut ievest spermu, kuras izcelsme ir trešās valstīs. Sarakstu var grozīt vai papildināt saskaņā ar to pašu procedūru.2. Pieņemot lēmumu par trešās valsts spermas ieguves centra iekļaušanu 1. punktā minētajā sarakstā, īpaši ņem vērā veterināros dienestus un uzraudzību, kādai pakļauti spermas ieguves centri.3. Spermas ieguves centru var iekļaut 1. punktā paredzētajā sarakstā tikai tad, ja:a) tas atrodas vienā no valstīm, kuras iekļautas 7. panta 1. punktā minētajā sarakstā;b) tas atbilst A pielikuma I un II nodaļas prasībām;c) to ir oficiāli apstiprinājuši attiecīgās trešās valsts veterinārie dienesti eksporta veikšanai uz Kopienu;d) tas atrodas attiecīgās trešās valsts centra veterinārārsta uzraudzībā; une) vismaz divas reizes gadā to pārbauda attiecīgajā trešā valstī pilnvarots veterinārārsts.9. pants1. Sperma jāiegūst no dzīvniekiem, kuri vismaz trīs mēnešus tieši pirms to spermas ieguves ir atradušies 7. panta 1. punktā minētajā sarakstā iekļautas trešās valsts teritorijā.2. Neierobežojot 7. panta 1. punktu un šā panta 1. punktu, dalībvalstis neļauj ievest spermu no sarakstā iekļautas trešās valsts, ja sperma neatbilst dzīvnieku veselības prasībām, kas noteiktas saskaņā ar 18. pantā paredzēto procedūru spermas importam no attiecīgās valsts.Pieņemot pirmajā daļā minētās prasības, ņem vērā:a) veselības situāciju teritorijā, kur atrodas spermas ieguves centrs, īpaši attiecībā uz Starptautiskā epizootisko slimību biroja A sarakstā iekļautajām slimībām;b) tā ganāmpulka veselības stāvokli, no kura iegūst spermu, ieskaitot testēšanas prasības;c) donordzīvnieka veselības stāvokli un testēšanas prasības;d) spermas testēšanas prasības.3. Atsauces pamats dzīvnieku veselības prasību noteikšanai ir II nodaļā un atbilstīgos pielikumos noteiktie standarti. Saskaņā ar 18. pantā paredzēto procedūru atsevišķos gadījumos drīkst pieņemt lēmumu par atkāpi no šīm prasībām, ja attiecīgā trešā valsts piedāvā līdzīgas garantijas attiecībā uz dzīvnieku veselību, kas ir vismaz līdzvērtīgas.4. Piemēro 4. pantu.10. pants1. Dalībvalstis atļauj ievest spermu tikai tad, ja tiek iesniegts veselības sertifikāts, ko ir sastādījis un parakstījis valsts pilnvarots veterinārārsts trešā ieguves valstī.Sertifikāts:a) ir sastādāms vismaz vienā no galamērķa dalībvalsts oficiālajām valodām un vienā no tās dalībvalsts oficiālajām valodām, kurā veic 11. pantā paredzēto importa kontroli;b) tā oriģināls ir pie spermas līdz galamērķim;c) ir sastādāms uz vienas papīra lapas;d) ir izsniedzams vienam saņēmējam.2. Veselības sertifikātam ir jāatbilst paraugam, kas sastādīts saskaņā ar 19. pantā noteikto procedūru.11. pants1. Dalībvalstis nodrošina, lai ikvienai spermas partijai, ko ieved Kopienas muitas teritorijā, veiktu pārbaudi pirms laišanas brīvā apgrozībā, vai arī lai to nodotu muitas procedūrai, un aizliedz spermas importu Kopienā, ja importa kontrolē, ko veic pie ievešanas, atklājas, ka:- sperma nav no tādas trešās valsts teritorijas, kura iekļauta saskaņā ar 7. panta 1. punktu sastādītajā sarakstā,- sperma nav no spermas ieguves centra, kas iekļauts 8. panta 1. punktā paredzētajā sarakstā,- sperma ir no tādas trešās valsts teritorijas, no kuras aizliegts imports saskaņā ar 15. panta 2. punktu,- veselības sertifikāts, kas ir līdzi spermai, neatbilst 10. pantā paredzētajiem nosacījumiem un nav noformēts saskaņā ar tiem.Šo punktu neattiecina uz spermas partijām, kuras ieved Kopienas muitas teritorijā un nodod muitas tranzīta procedūrai, ko piemēro partijām, kuru galamērķis atrodas ārpus minētās teritorijas.Tomēr to piemēro, ja muitas tranzītu atceļ pārvadājuma laikā caur Kopienas teritoriju.2. Galamērķa dalībvalsts var veikt vajadzīgos pasākumus, tai skaitā uzglabāšanu karantīnā, ar noteikumu, ka tas neietekmē spermas dzīvotspēju, lai iegūtu drošu apstiprinājumu gadījumos, kad ir aizdomas par to, ka sperma ir inficēta ar patogēniem organismiem.3. Ja spermas pieņemšana aizliegta, pamatojoties uz jebkuru no 1. un 2. punktā minētajiem iemesliem, un eksportētāja trešā valsts neatļauj spermas atpakaļ sūtīšanu 30 dienu laikā dziļi sasaldētas spermas gadījumā vai nekavējoties svaigas spermas gadījumā, galamērķa dalībvalsts kompetentā veterinārijas iestāde var likt to iznīcināt.12. pantsKatrai spermas partijai, ko dalībvalsts atļāvusi ievest Kopienā, pamatojoties uz 11. panta 1. punktā minēto pārbaudi, līdzi jābūt sertifikāta oriģinālam vai tā apstiprinātai kopijai, ko abos gadījumos atbilstīgi izsniegusi kompetentā iestāde, kura bijusi atbildīga par pārbaudi, kas izdarīta saskaņā ar 11. pantu.13. pantsJa nolemj veikt iznīcināšanas pasākumus, ievērojot 11. panta 3. punktu, visi radušies izdevumi ir iekasējami no nosūtītāja, saņēmēja vai to pārstāvjiem, nesaņemot kompensāciju no valsts.IV NODAĻAPiesardzības un kontroles pasākumi14. pantsDirektīvā 90/425/EEK paredzētie noteikumi attiecas jo īpaši uz pārbaudēm izcelsmes vietā un galamērķa dalībvalstī veicamo pārbaužu organizāciju un kontroli.15. pants1. Direktīvas 90/425/EEK 10. pantā paredzētie piesardzības pasākumi attiecas uz Kopienas iekšējo tirdzniecību.2. Neierobežojot 8., 9. un 10. pantu, ja trešā valstī uzliesmo vai izplatās lipīga dzīvnieku slimība, kas ir pārnēsājama ar spermu un var apdraudēt dzīvniekus dalībvalstī, vai arī ir kāds cits ar dzīvnieku veselību saistīts iemesls, attiecīgā galamērķa dalībvalsts aizliedz ievest spermu, kuru ieved tieši vai caur citu dalībvalsti, vai nu no visas trešās valsts teritorijas, vai no tās daļas.Par dalībvalstu veiktajiem pasākumiem, pamatojoties uz šā punkta pirmo daļu, un šādu pasākumu atcelšanu nekavējoties ir jāpaziņo citām dalībvalstīm un Komisijai, paziņojot arī šādu pasākumu iemeslus.Saskaņā ar 18. pantā paredzēto procedūru var pieņemt lēmumu, ka šādi pasākumi jāgroza, jo īpaši, lai saskaņotu tos ar citu dalībvalstu veiktajiem pasākumiem, vai arī tie jāatceļ.Ja rodas šā punkta pirmajā daļā paredzētā situācija un ja ir vajadzīgs, lai arī citas dalībvalstis piemērotu saskaņā ar šo daļu veiktos pasākumus, vajadzības gadījumā grozītā veidā saskaņā ar trešo daļu, attiecīgus pasākumus veic saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru.Atsākt importu no attiecīgajām trešām valstīm atļauj saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru.16. pants1. Komisijas veterinārijas eksperti sadarbībā ar dalībvalstu un trešo valstu kompetentajām iestādēm drīkst veikt pārbaudes uz vietas, ciktāl tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu šīs direktīvas vienotu piemērošanu.Ieguves valsts, kuras teritorijā notiek pārbaude, sniedz ekspertiem visu to pienākumu izpildei vajadzīgo palīdzību. Komisija informē ieguves valsti par pārbaužu rezultātiem.Attiecīgā ieguves valsts veic jebkādus pasākumus, kuri varētu izrādīties vajadzīgi, ņemot vērā šīs pārbaudes rezultātus. Ja ieguves valsts neveic šos pasākumus, Komisija var, pēc tam, kad situāciju ir izskatījusi Pastāvīgā veterinārijas komisija, izmantot 6. panta 2. punkta trešās daļas un 5. panta noteikumus.2. Vispārīgus noteikumus šā panta piemērošanai, jo īpaši attiecībā uz 1. punkta pirmajā daļā minēto pārbaužu veikšanas biežumu un metodi, pieņem saskaņā ar 19. pantā paredzēto procedūru.V NODAĻANobeiguma noteikumi17. pantsŠīs direktīvas pielikumus groza saskaņā ar 18. pantā noteikto procedūru, lai pielāgotu tos tehnoloģijas sasniegumiem.18. pants1. Ja jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, priekšsēdētājs jautājumus nekavējoties vai nu pēc savas ierosmes, vai arī pēc kādas dalībvalsts lūguma iesniedz Pastāvīgajā veterinārijas komitejā (še turpmāk "Komiteja"), kas izveidota ar Lēmumu 68/361/EEK [11].2. Komitejā dalībvalstu pārstāvju balsis vērtē, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu termiņā, ko tās priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar 54 balsu vairākumu4. Komisija apstiprina pasākumus un nekavējoties tos piemēro, ja tie saskan ar Komitejas atzinumu. Ja tie nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu vairākumu.Ja triju mēnešu laikā no dienas, kad priekšlikums iesniegts Padomei, tā nav apstiprinājusi nekādus pasākumus, ierosinātos pasākumus apstiprina Komisijaunnekavējoties tos piemēro, izņemot gadījumu, kad Padome ar vienkāršu balsu vairākumu ir nolēmusi tos neapstiprināt.19. pants1. Ja jāievēro šajā pantā noteiktā procedūra, priekšsēdētājs jautājumus nekavējoties iesniedz Komitejai vai nu pēc savas ierosinājuma, vai arī pēc kādas dalībvalsts lūguma.2. Komitejā dalībvalstu pārstāvju balsis vērtē, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis Komitejā iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu divu dienu laikā. Atzinumu sniedz ar 54 balsu vairākumu.3. Komisija apstiprina pasākumus un nekavējoties tos piemēro, ja tie saskan ar Komitejas atzinumu. Ja tie nesaskan ar Komitejas atzinumu vai ja atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja 15 dienu laikā no dienas, kad priekšlikums iesniegts Padomei, tā nav apstiprinājusi nekādus pasākumus, ierosinātos pasākumus apstiprina Komisija un nekavējoties tos piemēro, izņemot gadījumu, kad Padome ar vienkāršu balsu vairākumu ir nolēmusi tos neapstiprināt.20. pants1. Šī direktīva neattiecas uz spermu, kas iegūta un apstrādāta dalībvalstī līdz 1991. gada 31. decembrim.2. Līdz dienai, kad spēkā stājas lēmumi, kas pieņemti, ievērojot 8., 9. un 10. pantu, dalībvalstis spermas importam no trešām valstīm nepiemēro labvēlīgākus nosacījumus kā tie, ko paredz II nodaļa.21. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 1991. gada 31. decembrim. Tās par to tūlīt informē Komisiju.22. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā 1990. gada 26. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. O'Kennedy[1] OV C 267, 6.10.1983., 5. lpp.[2] OV C 342, 19.12.1983., 11. lpp.[3] OV C 140, 28.5.1984., 6. lpp.[4] OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.[5] OV L 153, 6.6.1989., 29. lpp.[6] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.[7] OV L 93, 6.4.1989., 25. lpp.[8] OV L 395, 31.12.1989., 13. lpp.[9] OV L 194, 22.7.1988., 10. lpp.[10] Skat. OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp.[11] OV L 255, 18.10.1968., 23. lpp.--------------------------------------------------A PIELIKUMSI NODAĻASpermas ieguves centru apstiprināšanas nosacījumiSpermas ieguves centriem:a) ir jābūt pastāvīgā centra veterinārārsta uzraudzībā;b) ir jābūt vismaz:i) dzīvnieku novietnēm, tai skaitā telpām, kur izolēt dzīvniekus,ii) spermas ieguves telpām, tai skaitā atsevišķai telpai instrumentu tīrīšanai un dezinfekcijai,iii) spermas apstrādes telpai, kurai nav obligāti jāatrodas tajā pašā vietā,iv) spermas uzglabāšanas telpai, kurai nav obligāti jāatrodas tajā pašā vietā;c) ir jābūt būvētiem vai izolētiem tā, lai novērstu saskarsmi ar ārpusē esošiem dzīvniekiem;d) ir jābūt būvētiem tā, lai dzīvnieku novietnes un spermas ieguves, apstrādes un uzglabāšanas telpas varētu ērti tīrīt un dezinficēt;e) ir jābūt izolācijas novietnei, kam nav tiešas saskares ar dzīvnieku parasto novietni;f) ir jābūt būvētām tā, lai dzīvnieku novietne būtu fiziski nodalīta no spermas apstrādes telpas, un tās abas būtu nodalītas no spermas uzglabāšanas telpas.II NODAĻASpermas ieguves centru uzraudzības nosacījumiIeguves centri:a) jāuzrauga tā, lai tajos atrastos tikai to sugu dzīvnieki, no kuriem iegūstama sperma;b) jāuzrauga tā, lai centrā glabātos reģistrs, lieta vai ieraksts datorā par visām centrā turētajām cūkām, sniedzot ziņas par to šķirni, dzimšanas datumu un katra dzīvnieka identifikāciju, kā arī reģistrs, lieta vai ieraksts datorā par visām veiktajām slimību pārbaudēm un vakcinācijām, sniedzot arī informāciju no katra dzīvnieka slimības vēstures;c) regulāri jāpārbauda valsts pilnvarotam veterinārārstam vismaz vienu reizi gadā, kad veic apstiprināšanas nosacījumu un uzraudzības pārbaudi;d) jāuzrauga tā, lai novērstu nepiederošu personu iekļuvi. No apmeklētājiem, kam atļauts ienākt, turklāt jāprasa, lai tie ievērotu centra veterinārārsta noteiktos nosacījumus;e) jāalgo tehniski kompetents personāls, kas ir attiecīgi apmācīts veikt dezinfekcijas procedūras un lietot higiēnas paņēmienus, lai kontrolētu slimības izplatību;f) jāuzrauga tā, lai:i) apstiprinātos centros apstrādātu un uzglabātu tikai apstiprinātos centros iegūtu spermu, nenonākot saskarē ar jebkādu citu spermas partiju,ii) spermas ieguve, apstrāde un uzglabāšana notiktu tikai telpās, kas paredzētas šim mērķim, un saskaņā ar visstingrākajiem higiēnas noteikumiem,iii) visus piederumus, kas nonāk saskarē ar donora spermu ieguves un apstrādes laikā, pirms lietošanas pienācīgi dezinficētu vai sterilizētu,iv) spermas apstrādē lietotie dzīvnieku izcelsmes produkti, ieskaitot piedevas vai atšķaidītāju, būtu iegūti no avotiem, kuri nerada nekādu risku dzīvnieku veselībai vai kurus pirms lietošanas apstrādā, lai novērstu šādu risku,v) uzglabāšanas kolbas un pārvadāšanas kolbas pienācīgi dezinficētu un sterilizētu pirms katras uzpildes darbības sākuma,vi) lietotais kriogēnais līdzeklis nebūtu iepriekš lietots citiem dzīvnieku izcelsmes produktiem,vii) katru spermas ieguvi, kas ir vai nu sadalīta atsevišķās devās, vai arī nav sadalīta atsevišķās devās, skaidri marķē tā, lai viegli būtu nosakāms spermas ieguves datums, donordzīvnieka šķirne un identifikācija, kā arī centra nosaukums un reģistrācijas numurs, pirms kura vajadzības gadījumā min izcelsmes valsts nosaukumu, vajadzības gadījumā — koda veidā; šā marķējuma parametrus un formu noteiks saskaņā ar 19. pantā paredzēto procedūru.--------------------------------------------------B PIELIKUMSI NODAĻANosacījumi dzīvnieku pieņemšanai apstiprinātos spermas ieguves centros1. Visi spermas ieguves centrā pieņemtie kuiļi:a) ir bijuši vismaz 30 dienas izolēti novietnēs, kuras šim mērķim īpaši apstiprinājusi dalībvalsts kompetentāiestāde un kurā atrodas tikai dzīvnieki ar tādu pašu veselības statusu;b) pirms ievietošanas a) apakšpunktā aprakstītajās izolācijas novietnēs ir izraudzīti no ganāmpulkiem vai saimniecībām:i) kuras ir oficiāli brīvas no klasiskā cūku mēra,ii) kuras ir brīvas no brucelozes,iii) kurās iepriekšējo 12 mēnešu laikā neviens dzīvnieks nav vakcinēts pret mutes un nagu sērgu,iv) kurās iepriekšējo 12 mēnešu laikā nav atklāti nekādi klīniski, seroloģiski vai viroloģiski Aujeski slimības pierādījumi,v) uz kurām neattiecas neviens aizliegums saskaņā ar Direktīvu 64/432/EEK attiecībā uz Āfrikas cūku mēri, cūku vezikulāro slimību, enzootiskā encefalomielīta vīrusu un mutes un nagu sērgu.Dzīvnieki iepriekš nedrīkst būt turēti ganāmpulkos ar zemāku statusu;c) pirms izolēšanas perioda, kas precizēts a) apakšpunktā, un iepriekšējo 30 dienu laikā tiem ir veikti šādi testi, un rezultāti ir bijuši negatīvi:i) komplementu saistīšanas reakcija, kas veikta saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK C pielikuma noteikumiem attiecībā uz brucelozi,ii) - seruma neitralizācijas vai ELISA tests, lietojot visus vīrusu antigēnus nevakcinētu cūku gadījumā,- ELISA tests GI antigēniem, ja cūkas vakcinētas ar GI inaktivēto vakcīnu,iii) ELISA tests mutes un nagu sērgas noteikšanai līdz tam, kamēr tiks ieviesta Kopienas politika mutes un nagu sērgas apkarošanai,iv) ELISA tests vai seruma neitralizācijas tests klasiskā cūku mēra noteikšanai.Kompetenta iestāde var atļaut veikt c) apakšpunktā minētos testus izolēšanas novietnēs ar noteikumu, ka rezultāti ir zināmi d) apakšpunktā noteiktā 30 dienu izolēšanas perioda sākumā;d) 30 dienas ilgajā izolēšanas periodā, kas norādīts a) apakšpunktā, ir veikti šādi testi, un rezultāti ir bijuši negatīvi:i) seruma neitralizācijas tests, ievērojot Direktīvas 64/432/EEK C pielikumā noteikto procedūru un norādot brucellu skaitu, kas mazāks par 30 aglutinācijas SV mililitrā, un komplementa saistīšanas reakcija ar brucellu skaitu, kas mazāks par 20 EEK vienībām mililitrā (20 ICFT vienības), ja dzīvnieki ir no ganāmpulkiem, kas ir brīvi no brucelozes,ii) - seruma neitralizācijas vai ELISA tests, lietojot vīrusu izraisītājus nevakcinētām cūkām,- ELISA tests GI antigēniem, ja cūkas vakcinētas ar GI inaktivēto vakcīnu,iii) ELISA tests mutes un nagu sērgas noteikšanai līdz Kopienas politikas ieviešanai, lai apkarotu mutes un nagu sērgu,iv) aglutinācijas tests leptospirozes noteikšanai (serotipi — pomona, grippotyphosa, tarassovi, hardjo, bratislava un ballum seruma vīrusi) vai tām ir veikta leptospirozes ārstēšana ar divām streptomicīna injekcijām ar 14 dienu starplaiku (25 mg uz 1 kg dzīvsvara).Neierobežojot noteikumus, kas piemērojami gadījumos, kad diagnosticēta mutes un nagu sērga vai cūku mēris, ja kāds no iepriekš minētajiem testiem izrādās pozitīvs, dzīvnieku nekavējoties izvāc no izolēšanas novietnes. Grupas izolēšanas gadījumā kompetentai iestādei ir jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai ļautu atlikušos dzīvniekus uzņemt ieguves centrā saskaņā ar šo pielikumu ir apmierinošs.2. Visi testi ir jāveic dalībvalsts apstiprinātā laboratorijā.3. Dzīvniekus drīkst pieņemt spermas ieguves centrā tikai ar centra veterinārārsta nepārprotami izteiktu atļauju. Visa dzīvnieku aprite, gan uz centru, gan ārā no tā, ir jāreģistrē.4. Nevienam centrā uzņemtajam dzīvniekam uzņemšanas dienā nedrīkst būt nekādas slimības klīniskās pazīmes; visiem dzīvniekiem, neierobežojot 5. punktu, jābūt nākušiem tieši no karantīnas novietnes, kā minēts 1. punkta a) apakšpunktā, kura nosūtīšanas dienā atbilst šādiem nosacījumiem:a) tā atrodas teritorijā, kurā 10 km rādiusā vismaz 30 dienas nav bijis nevien mutes un nagu sērgas vai cūku mēra gadījums;b) vismaz trīs mēnešus tā ir brīva no mutes un nagu sērgas un brucelozes;c) iepriekšējo 30 dienu laikā tā ir bijusi brīva no Aujeski slimības un no tām cūku slimībām, par kurām obligāti jāziņo saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK E pielikumu.5. Ar noteikumu, ka ievēroti 4. punktā paredzētie noteikumi un iepriekšējo 12 mēnešu laikā veikti II nodaļā minētie regulārie testi, dzīvniekus drīkst pārvest no viena apstiprināta spermas ieguves centra uz citu ar līdzvērtīgu veselības statusu bez izolēšanas vai testiem, ja pārvešana ir tieša. Attiecīgais dzīvnieks nedrīkst nonākt tiešā vai netiešā saskarē ar pārnadžiem, kuriem ir zemāks veselības statusu, un izmantotais transporta līdzeklis pirms lietošanas ir jādezinficē. Ja notiek pārvietošana no vienas dalībvalsts apstiprināta spermas ieguves centra uz citu dalībvalsti, tai jānotiek saskaņā ar Direktīvu 64/432/EEK.II NODAĻAObligātie regulārie testi kuiļiem, kurus tur apstiprinātā spermas ieguves centrā1. Visiem kuiļiem, kurus tur apstiprinātā spermas ieguves centrā, ir jāveic šādi testi, un šajos testos jāiegūst negatīvi rezultāti:i) - seruma neitralizācijas tests vai ELISA tests, lietojot visus vīrusu antigēnus, ja cūkas nav vakcinētas,- ELISA tests GI antigēniem, ja cūkas ir vakcinētas ar GI inaktivēto vakcīnu,ii) līdz Kopienas politikas ieviešanai mutes un nagu sērgas apkarošanai — ELISA tests mutes un nagu sērgas noteikšanai,iii) komplementa saistīšanas reakcija, ko veic saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK C pielikumu attiecībā uz brucelozi,iv) ELISA tests vai seruma neitralizācijas tests klasiskā cūku mēra noteikšanai.Papildus tam kuiļiem, kas ilgāk par 12 mēnešiem turēti ieguves centrā, veic testus, kas minēti I) un iii) punktā ne vēlāk, kā 18 mēnešus pēc to pieņemšanas centrā.2. Visi testi ir jāveic dalībvalsts apstiprinātā laboratorijā.3. Neskarot noteikumus, kas piemērojami gadījumos, kad konstatēta mutes un nagu sērga vai cūku mēris, ja jebkurš no iepriekš minēto testu rezultātiem izrādās pozitīvs, dzīvnieks ir jāizolē, un spermu, kas no tā iegūta kopš pēdējā testa ar negatīvu rezultātu, nedrīkst izmantot Kopienas iekšējā tirdzniecībā.Spermu, kas iegūta no pārējiem dzīvniekiem attiecīgajā centrā kopš minētā dzīvnieka pozitīvā testa datuma, uzglabā atsevišķi un to nedrīkst izmantot Kopienas iekšējā tirdzniecībā līdz centra veselības statusa atjaunošanai.--------------------------------------------------C PIELIKUMSNosacījumi, kādiem ir jāatbilst apstiprinātos centros iegūtajai spermai, Kopienas iekšējās tirdzniecības mērķiem1. Sperma ir jāiegūst no dzīvniekiem:a) kuriem spermas ieguves dienā nav nekādu klīniskas slimības pazīmju;b) kuri nav vakcinēti pret mutes un nagu sērgu;c) kuri atbilst B pielikuma I nodaļas prasībām;d) kuriem neļauj veikt dabisko apsēklošanu;e) kuri ir turēti spermas ieguves centros, kas vismaz trīs mēnešus pirms spermas nosūtīšanas ir bijuši brīvi no mutes un nagu sērgas un kas atrodas tādas teritorijas centrā, ap kuru 10 km rādiusā vismaz 30 dienas nav bijis neviena mutes un nagu sērgas gadījuma; turklāt šie centri nedrīkst atrasties teritorijā, uz kuru attiecas ierobežojumi, kas noteikti saskaņā ar direktīvām par cūku lipīgajām slimībām;f) kuri ir turēti spermas ieguves centros, kuri 30 dienu laikā tieši pirms spermas ieguves ir bijuši brīvi no tām cūku slimībām, par kurām obligāti jāziņo saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK E pielikumu, un no Aujeski slimības.2. Spermai pēc pēdējās atšķaidīšanas ir jāpievieno efektīva antibiotiku kombinācija, jo īpaši pret leptospirām un mikoplazmām. Šai kombinācijai ir jānodrošina iedarbība, kas ir vismaz līdzvērtīga šādiem atšķaidījumiem:vismaz | 500 IU streptomicīna uz ml, |500 IU penicilīna uz ml, |150 mg linkomicīna uz ml, |300 mg spektinomicīna uz ml. |Tūlīt pēc antibiotiku pievienošanas atšķaidītā sperma ir jāuzglabā vismaz 15 °C temperatūrā ne mazāk kā 45 minūtes.3. Kopienas iekšējai tirdzniecībai paredzēta sperma:i) pirms nosūtīšanas ir jāuzglabā, kā noteikts A pielikuma I un II nodaļā,ii) jānogādā galamērķa dalībvalstī kolbās, kuras pirms lietošanas ir iztīrītas un dezinficētas vai sterilizētas un kuras pirms nosūtīšanas no apstiprinātām uzglabāšanas telpām ir aizzīmogotas.--------------------------------------------------D PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2002/71/EK (2002. gada 19. augusts), ar kuru groza pielikumus Padomes Direktīvās 76/895/EEK, 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK par pesticīdu atliekvielvielu (formotiona, dimetoāta un oksidemetonmetila) maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās, dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem, un dažos augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiemDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0071

Oficiālais Vēstnesis L 225 , 22/08/2002 Lpp. 0021 - 0028

		Komisijas Direktīva 2002/71/EK(2002. gada 19. augusts),ar kuru groza pielikumus Padomes Direktīvās 76/895/EEK, 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK par pesticīdu atliekvielvielu (formotiona, dimetoāta un oksidemetonmetila) maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās, dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem, un dažos augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 23. novembra Direktīvu 76/895/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu augļos un dārzeņos un uz tiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/66/EK [2], un jo īpaši tās 5. pantu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/362/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/66/EK, un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/363/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dzīvnieku izcelsmes produktos un uz tiem [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/66/EK, un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atliekvielu maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu augu izcelsmes produktos, tajā skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/66/EK, un jo īpaši tās 7. pantu,tā kā:(1) Labībai un augu izcelsmes produktiem, tajā skaitā augļiem un dārzeņiem, atliekvielu daudzumi atspoguļo minimālo pesticīdu daudzumu, kas vajadzīgs, lai efektīvi aizsargātu augus, un ko piemēro tādā veidā, lai atliekvielu daudzums būtu gan mazākais iespējamais, gan pieņemams no toksikoloģiskā viedokļa, jo īpaši attiecībā uz vides aizsardzību un devu, ko patērētāji uzņem ar uzturu. Dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem atliekvielu daudzumi atspoguļo ar pesticīdiem apstrādātās labības un augu izcelsmes produktu devas, ko uzņēmuši dzīvnieki un, attiecīgā gadījumā, veterinārmedicīnisko līdzekļu lietošanas tiešās sekas. Kopienas maksimāli pieļaujamie atliekvielu daudzumi (MAD) atspoguļo šādu atliekvielu galīgo ierobežojumu, kas varētu būt produktos, kuru ražotāji ievērojuši labu lauksaimniecības praksi.(2) MAD attiecībā uz pesticīdiem regulāri jāpārskata, un šos daudzumus var mainīt, lai ņemtu vērā jaunāko informāciju un datus. Par MAD nosaka zemāko analītiski nosakāmo līmeni, ja atļauta augu aizsardzības līdzekļu izmantošana nerada nosakāmus pesticīdu atliekvielu daudzumus pārtikas produktā vai uz tā vai ja attiecīgos līdzekļus nav atļauts izmantot, vai ja par izmantošanu, ko atļāvušas dalībvalstis, nav iesniegti vajadzīgie dati, vai ja nav iesniegti vajadzīgie dati par izmantošanu trešās valstīs, kuras dēļ rodas atliekvielas tādos pārtikas produktos vai uz tiem, kas var iekļūt apritē Kopienas tirgū.(3) Attiecībā uz dimetoātu un oksidemetonmetilu dažas dalībvalstis ir informējušas Komisiju par savu vēlmi pārskatīt valstī noteiktos MAD saskaņā ar Direktīvas 90/642/EEK 8. pantu, ņemot vērā radušās bažas par patērētāju uzņemto devu. Tās iesniedza Komisijai priekšlikumus par Kopienas MAD pārskatīšanu. Komisija secināja, ka piesardzības nolūkā varētu mainīt dažus MAD, ņemot vērā iespējamo risku, kam pakļauti patērētāji. Lai pienācīgi aizsargātu patērētāju, dalībvalstīm jāveic riska vadības papildpasākumi. Lai atļautie lietojuma veidi neizraisītu MAD pārsniegšanu, attiecībā uz dimetoātu un oksidemetonmetilu dalībvalstīm jāpārskata esošās atļaujas saskaņā ar 4. pantu Direktīvā 91/414/EEK [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/64/EK [7].(4) Šajā direktīvā minēto pesticīdu ietekmi, kam patērētājs, lietojot pārtikas produktus, ir pakļauts mūža garumā, atkārtoti novērtēja saskaņā ar Kopienas procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes [8]. Aprēķināts, ka šajā direktīvā noteiktie MAD neizraisīs pieļaujamo diennakts devu (PDD) pārsniegšanu. PDD oksidemetonmetilam ir 0,0003 mg/kg ķermeņa svara (JMPR 1989), bet akūtā standartdeva (ASD) ir 0,005 mg/kg ķermeņa svara; PDD dimetoātam ir 0,002 mg/kg ķermeņa svara (JMPR 1996), bet ASD ir 0,03 mg/kg ķermeņa svara.(5) Pesticīdu akūto ietekmi, kam patērētājs var tikt pakļauts, lietojot konkrētus pārtikas produktus, kuros var būt minētā pesticīda atliekvielas, attiecīgos gadījumos atkārtoti novērtēja saskaņā ar Kopienas procedūrām un praksi, ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicētās pamatnostādnes. Secināja, ka pesticīdu atliekvielu esamība produktos tādā daudzumā, kas ir vienāds vai mazāks par šajā direktīvā paredzēto MAD, neizraisīs akūtu saindēšanos.(6) Attiecībā uz formotiona lietojumu ziņu nav visā pasaulē. Tā kā nav pietiekamu datu par formotiona atliekvielām un toksikoloģiju, tad attiecībā uz tā esamību visos produktos ir lietderīgi maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus noteikt zemākajā analītiski nosakāmajā līmenī.(7) Pasaules Tirdzniecības organizācijā ar Kopienas tirdzniecības partneriem apspriedās par šajā direktīvā paredzētajiem formotiona, dimetoāta un oksidemetonmetila līmeņiem un ņēma vērā šajā sakarā saņemtās piezīmes.(8) Ņēma vērā Augu zinātniskās komitejas atzinumus, jo īpaši skaidrojumus un ieteikumus attiecībā uz metodoloģiju, kas jāievēro, lai aizsargātu ar pesticīdiem apstrādātu lauksaimniecības produktu patērētājus.(9) Tādēļ jāgroza Direktīvu 76/895/EEK, 86/362/EEK, 86/363/EEK un 90/642/EEK pielikumi.(10) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 76/895/EEK II pielikumā svītro ierakstus attiecībā uz "dimetoātu", "ometoātu", "formotionu", "oksidemetonmetilu", "demeton-S-metilu" un "demeton-S-metilsulfonu".2. pantsDirektīvas 86/362/EEK II pielikuma A daļā pievieno šādas rindas:"Pesticīdu atliekvielas | Maksimāli pieļaujamais daudzums(mg/kg) |Oksidemetonmetils (oksidemetonmetila un ar oksidemetonmetilu izteikta demeton-S-metilsulfona kopējais daudzums) | 0,1 Mieži un auzas 0,02 Citi graudaugi |Dimetoāts (dimetoāta un ar dimetoātu izteikta ometoāta kopējais daudzums) | 0,3 Kvieši, rudzi un tritikāle 0,02 Citi graudaugi |Formotions | 0,02 Graudaugi |3. pantsDirektīvas 86/363/EEK II pielikuma B daļā pievieno šādas rindas:"Pesticīdu atliekvielas | Maksimāli pieļaujamais daudzums (mg/kg) |Gaļā, tostarp taukos, gaļas izstrādājumos, subproduktos un dzīvnieku taukos, kuri uzskaitīti I pielikumā un kuru KN kodi ir 0201, 0202, 0203, 0204, 02050000, 0206, 0207, ex 0208, 020900, 0210, 160100 un 1602 | Pienā un piena produktos, kuri uzskaitīti I pielikumā un kuru KN kodi ir 0401, 0402, 040500 un 0406 | Svaigās olās bez čaumalām, putnu olās un olu dzeltenumos, kuri uzskaitīti I pielikumā un kuru KN kodi ir 040700 un 0408 |Oksidemetonmetils (oksidemetonmetila un ar oksidemetonmetilu izteikta demeton-S-metilsulfona kopējais daudzums) | 0,02 | 0,02 | 0,02 |4. pantsŠīs direktīvas pielikumā uzskaitītos maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus pievieno tiem daudzumiem vai ar tiem aizstāj tos daudzumus, kas Direktīvas 90/642/EEK II pielikumā minēti attiecīgo pesticīdu sakarā.5. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2002. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Šos noteikumus dalībvalstis piemēro no 2003. gada 1. janvāra.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.6. pantsŠī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 19. augustāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 340, 9.12.1976., 26. lpp.[2] OV L 192, 20.7.2002., 47. lpp.[3] OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp.[4] OV L 221, 7.8.1986., 43. lpp.[5] OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp.[6] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[7] OV L 189, 18.7.2002., 27. lpp.[8] Pamatnostādnes par to, kā noteikt pesticīdu atliekvielu uzņemšanu ar uzturu (pārskatītas), ko sagatavojusi GEMS/Pārtikas programma sadarbībā ar Pesticīdu atliekvielu kodeksa komiteju un publicējusi Pasaules Veselības organizācija 1997. gadā (WHO/FSF/FOS/97.7).--------------------------------------------------PIELIKUMSProduktu grupas un atsevišķu produktu piemēri, kam piemēro maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus (MAD) | Pesticīdu atliekvielas un maksimāli pieļaujamais atliekvielu daudzums (mg/kg) |Formotions | Oksidemetonmetils (oksidemetonmetila un ar oksidemetonmetilu izteikta demeton-S-metilsulfona kopējais daudzums) | Dimetoāts (dimetoāta un ar dimetoātu izteikta ometoāta kopējais daudzums) |1.Svaigi, žāvēti vai termiski neapstrādāti augļi, kas iekonservēti sasaldējot, bez cukura piedevām; rieksti | | 0,02 | |(i)CITRUSAUGĻI | 0,02 | | 0,02 |Greipfrūti | | | |Citroni | | | |Laimi | | | |Mandarīni (tostarp klementīni un pārējie hibrīdi) | | | |Apelsīni | | | |Pampelmūzes | | | |Citi | | | |(ii)KOKU RIEKSTI (lobīti vai nelobīti) | 0,05 | | 0,05 |Mandeles | | | |Brazīlijas rieksti | | | |Indijas rieksti | | | |Ēdamie kastaņi | | | |Kokosrieksti | | | |Lazdu rieksti | | | |Makadāmijas rieksti | | | |Pekanrieksti | | | |Priežu rieksti | | | |Pistācijas | | | |Valrieksti | | | |Citi | | | |(iii)SĒKLEŅI | 0,02 | | 0,02 |Āboli | | | |Bumbieri | | | |Cidonijas | | | |Citi | | | |(iv)KAULEŅI | 0,02 | | |Aprikozes | | | |Ķirši | | | 1 |Persiki (tostarp nektarīni un līdzīgi hibrīdi) | | | |Plūmes | | | |Citi | | | 0,02 |(v)OGAS UN SĪKIE AUGĻI | 0,02 | | 0,02 |(a)Galda un vīna vīnogasGalda vīnogas | | | |Vīna vīnogas | | | |(b)Zemenes (izņemot meža zemenes) | | | |(c)Stublāju augļi (izņemot savvaļas)Kazenes (Rubus fruticosus) | | | |Kazenes (Rubus arcticus) | | | |Kazeņavenes | | | |Avenes | | | |Citi | | | |(d)Citi sīkie augļi un ogas (izņemot savvaļas)Mellenes | | | |Dzērvenes | | | |Jāņogas (sarkanās un baltās, kā arī upenes) | | | |Ērkšķogas | | | |Citi | | | |(e)Savvaļas ogas un savvaļas augļi | | | |(vi)DAŽĀDI | 0,02 | | |Avokado | | | |Banāni | | | |Dateles | | | |Vīģes | | | |Kivi | | | |Kumkvati | | | |Ličī | | | |Mango | | | |Olīvas | | | 2 |Pasifloru augļi | | | |Ananasi | | | |Granātāboli | | | |Citi | | | 0,02 |2.Svaigi vai termiski neapstrādāti, saldēti vai sausi dārzeņi | 0,02 | | |(i)SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI | | 0,02 | 0,02 |Galda bietes | | | |Burkāni | | | |Sakņu selerijas | | | |Mārrutki | | | |Topinambūri | | | |Pastinaki | | | |Pētersīļu saknes | | | |Redīsi | | | |Puravlapu plostbārži | | | |Batātes | | | |Kāļi | | | |Rāceņi | | | |Jamsi | | | |Citi | | | |(ii)SĪPOLU DĀRZEŅI | | 0,02 | |Ķiploki | | | |Sīpoli | | | |Šalotes sīpoli | | | |Loki | | | 2 |Citi | | | 0,02 |(iii)AUGĻU DĀRZEŅI | | 0,02 | 0,02 |(a)NakteņaugiTomāti | | | |Pipari | | | |Baklažāni | | | |Citi | | | |(b)Ķirbjaugi ar ēdamu mizuGurķi | | | |Pipargurķīši | | | |Tumšzaļie kabači | | | |Citi | | | |(c)Ķirbjaugi ar neēdamu mizuMelones | | | |Ķirbji | | | |Arbūzi | | | |Citi | | | |(d)Saldā kukurūza | | | |(iv)KĀPOSTU DĀRZEŅI(a)Ziedoši kāpostu dārzeņi | | 0,02 | |Sparģeļkāposti (tostarp brokoļi) | | | |Ziedkāposti | | | 0,2 |Citi | | | 0,02 |(b)Kāpostu dzimtas galviņdārzeņiBriseles kāposti | | 0,05 | 0,3 |Galviņkāposti | | 0,05 | 1 |Citi | | 0,02 | 0,02 |(c)Kāpostu lapu dārzeņi | | 0,02 | 0,02 |Ķīnas kāposti | | | |Lapu kāposti | | | |Citi | | | |(d)Kolrābji | | 0,05 | 0,02 |(v)LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI GARŠAUGI(a)Lapu salāti un līdzīgi | | 0,05 | |Kressalāti | | | |Salātu baldriņi | | | |Dārza salāti | | | 0,5 |Platlapu cigoriņi | | | |Citi | | | 0,02 |(b)Spināti un līdzīgi | | 0,02 | 0,02 |Spināti | | | |Lapu bietes | | | |Citi | | | |(c)Ūdenskreses | | 0,02 | 0,02 |(d)Lapu cigoriņi | | 0,02 | 0,02 |(e)Garšaugi | | 0,02 | 0,02 |Kārveles | | | |Maurloki | | | |Pētersīļi | | | |Kātu selerijas | | | |Citi | | | |(vi)PĀKŠAUGU DĀRZEŅI (svaigi) | | 0,02 | |Pupiņas (ar pākstīm) | | | |Pupiņas (bez pākstīm) | | | |Zirņi (ar pākstīm) | | | 1 |Zirņi (bez pākstīm) | | | |Citi | | | 0,02 |(vii)KĀTU DĀRZEŅI (svaigi) | | 0,02 | 0,02 |Sparģeļi | | | |Lapu artišoki | | | |Selerijas | | | |Fenheļi | | | |Artišoki | | | |Puravi | | | |Rabarberi | | | |Citi | | | |(viii)SĒNES | | 0,02 | 0,02 |Kultivētās sēnes | | | |Savvaļas sēnes | | | |3.Pākšaugi | 0,02 | 0,02 | 0,02 |Pupas | | | |Lēcas | | | |Zirņi | | | |Citi | | | |4.Eļļas augu sēklas | 0,05 | 0,05 | 0,05 |Linsēklas | | | |Zemesrieksti | | | |Magoņu sēklas | | | |Sezama sēklas | | | |Saulgriežu sēklas | | | |Rapšu sēklas | | | |Sojas pupas | | | |Sinepju sēklas | | | |Kokvilnas sēklas | | | |Citi | | | |5.Kartupeļi | 0,02 | 0,02 | 0,02 |Agrie kartupeļi | | | |Galda kartupeļi | | | |6.Tēja (fermentētas vai citādi apstrādātas kaltētas Camellia sinensis lapas un stiebri) | 0,05 | 0,05 | 0,05 |7.Apiņi (žāvēti), tostarp apiņu rogas un nekoncentrēts pulveris | 0,05 | 0,05 | 0,05 |--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0029

Oficiālais Vēstnesis L 167 , 22/06/2001 Lpp. 0010 - 0019

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/29/EK(2001. gada 22. maijs)par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā:(1) Līgums paredz izveidot iekšējo tirgu un radīt sistēmu, kas nodrošina netraucētu konkurenci iekšējā tirgū. Dalībvalstu tiesību aktu saskaņošana autortiesību un blakustiesību jomā veicina minēto mērķu sasniegšanu.(2) Eiropadomes 1994. gada 24. un 25. jūnija sanāksmē Korfu tika uzsvērta vajadzība izveidot vispārēju un elastīgu tiesisku regulējumu Kopienas līmenī, lai veicinātu informācijas sabiedrības attīstību Eiropā. Šim nolūkam inter alia vajadzīgs jaunu produktu un pakalpojumu iekšējais tirgus. Lai nodrošinātu minēto reglamentējošo noteikumu sistēmu, svarīgi Kopienas tiesību akti jau ir pieņemti vai arī notiek to pieņemšana. Šajā sakarā autortiesības un blakustiesības ieņem nozīmīgu vietu, jo tās aizsargā un stimulē jaunu produktu un pakalpojumu attīstību un tirdzniecību, kā arī to radošā satura tapšanu un izmantošanu.(3) Ierosinātā saskaņošana palīdzēs īstenot iekšējā tirgus četras pamatbrīvības, un tā ir saistīta ar tiesību un jo sevišķi īpašuma, tajā skaitā intelektuālā īpašuma tiesību pamatprincipu un izpausmes brīvības, kā arī sabiedrības interešu ievērošanu.(4) Nodrošinot lielāku juridisko noteiktību un intelektuālā īpašuma labāku aizsardzību, autortiesību un blakustiesību saskaņots tiesiskais regulējums veicinās būtisku ieguldījumu jaunradē un jauninājumos, tostarp tīklu infrastruktūrā, kas savukārt veicinās Eiropas rūpniecības izaugsmi un konkurētspējas palielināšanos gan satura un informācijas tehnoloģijas jomā, gan arī daudzās ražošanas nozarēs un kultūrā vispār. Tas aizsargās nodarbinātību un veicinās jaunu darba vietu rašanos.(5) Tehnoloģijai attīstoties, jaunrades, ražošanas un izmantošanas iespējas ir palielinājušās un kļuvušas daudzveidīgākas. Kaut arī nav vajadzīgas jaunas intelektuālā īpašuma aizsardzības koncepcijas, būtu jāpielāgo un jāpapildina esošie tiesību akti attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām, lai tie pienācīgi atbilstu ekonomiskajam stāvoklim, piemēram, jauniem izmantošanas veidiem.(6) Ja neveic saskaņošanu Kopienas līmenī, attiecīgo valstu likumdošanas procesā, kas daudzās dalībvalstīs jau ir uzsākts, reaģējot uz tehnoloģiju jauninājumiem, var paredzēt ievērojami atšķirīgu aizsardzību un līdz ar to — ierobežojumus to pakalpojumu un produktu brīvai apritei, kuri ietver intelektuālo īpašumu vai kuru pamatā ir intelektuālais īpašums; tas novedīs pie iekšējā tirgus jaunas sašķeltības un tiesiskās neatbilstības. Minēto juridisko atšķirību un nenoteiktības ietekme palielināsies līdz ar informācijas sabiedrības tālāku attīstību, kur jau ir ievērojami pieaugusi intelektuālā īpašuma pārrobežu izmantošana. Šī attīstība paplašinās un tai vajadzētu paplašināties. Būtiskas juridiskās atšķirības un nenoteiktība aizsardzībā var kavēt to jauno produktu ražošanas un pakalpojumu sniegšanas paplašināšanu, uz kuriem attiecas autortiesības un blakustiesības.(7) Tāpēc arī ir jāpielāgo un jāpapildina autortiesību un blakustiesību aizsardzības tiesiskais regulējums Kopienā, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu iekšējā tirgus vienmērīgu darbību. Šajā sakarā būtu jāpielāgo tie attiecīgo valstu autortiesību un blakustiesību noteikumi, kas dalībvalstīs ievērojami atšķiras vai kas rada juridisku nenoteiktību, kavējot iekšējā tirgus vienmērīgu darbību un informācijas sabiedrības pienācīgu attīstību Eiropā, un būtu jāizvairās no attiecīgo valstu neatbilstīgas reakcijas uz tehnoloģiju attīstību, savukārt atšķirības, kas neatstāj negatīvu ietekmi uz iekšējā tirgus darbību, nevajadzētu novērst vai nepieļaut.(8) Informācijas sabiedrības atšķirīgā ietekme uz sociālo jomu, sabiedrību un kultūru liek ņemt vērā produktu un pakalpojumu satura īpašās pazīmes.(9) Autortiesību un blakustiesību saskaņošanas pamatā jābūt augstam aizsardzības līmenim, jo šīm tiesībām ir izšķiroša nozīme intelektuālajā jaunradē. To aizsardzība palīdz nodrošināt jaunrades uzturēšanu un attīstību autoru, izpildītāju, producentu, patērētāju, kultūras, rūpniecības un visas sabiedrības interesēs. Tāpēc intelektuālais īpašums ir atzīts par īpašuma neatņemamu sastāvdaļu.(10) Lai autori vai izpildītāji varētu turpināt savu radošo un māksliniecisko darbību, viņiem jāsaņem atbilstīga atlīdzība par viņu darbu izmantošanu, bet producentiem tā jāsaņem, lai varētu finansēt šo darbību. Lai izgatavotu produktus, piemēram, skaņu ierakstus, filmas vai multimediju produktus un sniegtu pakalpojumus, piemēram, pakalpojumus "pēc pieprasījuma", vajadzīgi ievērojami ieguldījumi. Lai garantētu minētās atlīdzības pieejamību un nodrošinātu iespēju iegūt labu atdevi no ieguldījumiem, vajadzīga intelektuālā īpašuma tiesību pienācīga aizsardzība.(11) Autortiesību un blakustiesību stingra un efektīva aizsardzības sistēma ir viens no galvenajiem veidiem, kā nodrošināt to, lai Eiropas kultūras jaunrade un producēšana saņemtu vajadzīgos resursus, un kā aizsargāt mākslas darbu radītāju un izpildītāju neatkarību un cieņu.(12) Autortiesību darbu un blakustiesību objekta pienācīga aizsardzība ir ļoti svarīga arī no kultūras viedokļa. Līguma 151. pantā prasīts, lai Kopiena savā darbībā ņemtu vērā kultūras aspektus.(13) Lai aizsargātu darbus un citus tiesību objektus un sniegtu vajadzīgo informāciju par tiesībām, būtiska ir tehnisku pasākumu kopēja izvēle un atbilstīga piemērošana Eiropas līmenī, ciktāl šo pasākumu mērķis ir likumā paredzēto principu un garantiju īstenošana.(14) Šai direktīvai būtu jāveicina izglītība un kultūra, aizsargājot darbus un citus tiesību objektus un vienlaikus sabiedrības interesēs pieļaujot izņēmumus vai ierobežojumus, lai izglītotu un mācītu.(15) Diplomātu konferencē, kas Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) aizgādnībā notika 1996. gada decembrī, pieņēma divus jaunus līgumus — "WIPO līgumu par autortiesībām" un "WIPO līgumu par izpildījumu un skaņu ierakstiem", kuri attiecīgi paredzēja autoru aizsardzību un izpildītāju un skaņu ierakstu producentu aizsardzību. Minētie līgumi būtiski atjaunina autortiesību un blakustiesību starptautisko aizsardzību, jo īpaši attiecībā uz tā saukto "digitālo programmu", un uzlabo līdzekļus cīņai pret pirātismu visā pasaulē. Kopiena un vairums dalībvalstu jau ir parakstījušas līgumus un pašlaik notiek gatavošanās līgumu ratificēšanai Kopienā un dalībvalstīs. Šo direktīvu arī izmanto, lai īstenotu vairākas jaunas starptautiskas saistības.(16) Atbildība par darbību tīkla vidē attiecas ne tikai uz autortiesībām un blakustiesībām, bet arī uz citām jomām, piemēram, uz goda aizskārumu, maldinošu reklāmu vai preču zīmju izmantošanas pārkāpumiem, un horizontāli ir aplūkota Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) [4], ar ko precizē un saskaņo dažādus juridiskus jautājumus, kuri saistīti ar informācijas sabiedrības pakalpojumiem, to skaitā ar elektronisko tirdzniecību. Šī direktīva būtu jāīsteno līdzīgā termiņā kā Direktīva par elektronisko tirdzniecību, jo minētā direktīva paredz saskaņotu principu un noteikumu sistēmu, kas inter alia attiecas uz šīs direktīvas nozīmīgām daļām. Šī direktīva neskar noteikumus, kas minētajā direktīvā attiecas uz atbildību.(17) Jo īpaši ņemot vērā prasības, ko izvirza digitālā vide, autortiesību aģentūrās jānodrošina augstāka racionalizācija un pārskatāmība attiecībā uz konkurences noteikumu ievērošanu.(18) Šī direktīva neskar dalībvalstu pasākumus, kas attiecas uz tiesību pārvaldību, piemēram, uz kolektīvajām licencēm.(19) Tiesību subjektu personiskās tiesības būtu jārealizē saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem un noteikumiem Bernes konvencijā par literāro un mākslas darbu aizsardzību, WIPO līgumā par autortiesībām un WIPO līgumā par izpildījumu un skaņu ierakstiem. Šī direktīva uz minētajām personiskajām tiesībām neattiecas.(20) Šīs direktīvas pamatā ir principi un noteikumi, kas jau ir paredzēti šajā jomā pašlaik spēkā esošajās direktīvas, un jo īpaši Direktīvā 91/250/EEK [5], Direktīvā 92/100/EEK [6], Direktīvā 93/83/EEK [7], Direktīvā 93/98/EEK [8] un Direktīvā 96/9/EK [9], un tā attīsta minētos principus un noteikumus un sasaista tos ar informācijas sabiedrību. Šīs direktīvas noteikumiem nebūtu jāskar minēto direktīvu noteikumi, ja vien šajā direktīvā nav paredzēts citādi.(21) Šai direktīvai attiecībā uz dažādiem labuma guvējiem būtu jādefinē to darbību joma, uz ko attiecas reproducēšanas tiesības. Tas būtu jādara atbilstīgi acquis communautaire. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību iekšējā tirgū, vajadzīga šo darbību plaša definīcija.(22) Mērķi, uz kura sasniegšanu vērsts pienācīgs atbalsts kultūras pasākumu izplatīšanai, nedrīkst sasniegt, atsakoties no striktas tiesību aizsardzības vai neiebilstot pret viltotu vai pirātisku darbu izplatīšanas nelikumīgajiem veidiem.(23) Šai direktīvai būtu jāturpina saskaņot autora tiesības uz izziņošanu. Šīs tiesības būtu jāsaprot plašā nozīmē — kā tādas, kas attiecas uz visa veida izziņošanu sabiedrībai, kura nav klāt vietā, kur notikusi sākotnējā izziņošana. Šīm tiesībām būtu jāattiecas uz darba visa veida raidīšanu vai atkārtotu raidīšanu sabiedrībai, izmantojot vai neizmantojot vadus, tajā skaitā raidīšanu ēterā. Šīm tiesībām nebūtu jāattiecas uz citām darbībām.(24) Tiesības publiskot 3. panta 2. punktā minēto tiesību objektu būtu jāsaprot kā tiesības, kas attiecas uz visām darbībām, ar kurām minēto tiesību objektu publisko tiem sabiedrības locekļiem, kas nav klāt vietā, kur notikusi sākotnējā publiskošanas darbība, un kas neattiecas uz citām darbībām.(25) Juridiskā nenoteiktība attiecībā uz tās aizsardzības raksturu un pakāpi, kas attiecas uz autortiesību darbu un tiesību objektu, ko aizsargā blakustiesības, raidīšanu tīklā pēc pieprasījuma, būtu novēršama, paredzot saskaņotu aizsardzību Kopienas līmenī. Būtu skaidri jānosaka, ka visiem tiesību subjektiem, ko atzīst šī direktīva, jābūt ekskluzīvām tiesībām publiskot autortiesību darbus vai citus tiesību objektus, izmantojot interaktīvu raidīšanu pēc pieprasījuma. Minēto interaktīvo raidīšanu pēc pieprasījuma raksturo fakts, ka sabiedrības locekļi tai var piekļūt no pašu izvēlētas vietas pašu izvēlētā laikā.(26) Attiecībā uz raidorganizāciju, to radio un televīzijas producējumu, kuru neatņemama daļa ir komerciālo skaņu ierakstu mūzika, publiskošanu pakalpojumos pēc pieprasījuma, jāveicina kolektīvo licenču izmantošana, lai atvieglotu attiecīgo tiesību atgūšanu.(27) Tikai materiālo iespēju nodrošināšana, dodot iespēju veikt izziņošanu vai to veicot, pati neveido izziņošanu šīs direktīvas nozīmē.(28) Autortiesību aizsardzība saskaņā ar šo direktīvu ietver ekskluzīvas tiesības kontrolēt materializētā formā iemiesota darba izplatīšanu. Darba oriģināla vai kopiju pirmā pārdošana Kopienā, ko veic tiesību subjekts vai kāds ar viņa piekrišanu, izbeidz tiesības kontrolēt minētā darba turpmāku pārdošanu Kopienā. Šim tiesībām nebūtu jāizbeidzas attiecībā uz oriģinālu vai kopijām, ko tiesību subjekts vai kāds ar viņa piekrišanu pārdod ārpus Kopienas. Autoru nomas un patapinājuma tiesības ir noteiktas Direktīvā 92/100/EEK. Šajā direktīvā paredzētās izplatīšanas tiesības neskar noteikumus, kas attiecas uz minētās direktīvas I nodaļā ietvertajām nomas un patapinājuma tiesībām.(29) Jautājums par tiesību izbeigšanos nerodas pakalpojumu gadījumā un jo īpaši tiešsaistes pakalpojumu gadījumā. Tas attiecas arī uz darba vai cita tiesību objekta fizisku kopiju, kuru izgatavojis attiecīgā pakalpojuma izmantotājs ar tiesību subjekta piekrišanu. Tāpēc to pašu noteikumu piemēro darbu vai cita tiesību objekta oriģināla un kopiju nomāšanai un patapināšanai, kas pēc būtības ir pakalpojumi. Atšķirībā no lasāmatmiņas kompaktdiskiem vai interaktīvajiem kompaktdiskiem, kur intelektuālais īpašums ir ierakstīts fiziskā nesējā, proti, kā prece, katrs tiešsaistes pakalpojums faktiski ir darbība, kam vajadzīga atļauja, ja to paredz autortiesības vai blakustiesības.(30) Šajā direktīvā minētās tiesības var nodot citiem, deleģēt vai piešķirt ar licences līgumiem, neskarot attiecīgās valsts tiesību aktus par autortiesībām un blakustiesībām.(31) Jāsaglabā taisnīgs līdzsvars starp dažādu kategoriju tiesību subjektu tiesībām un interesēm un dažādu kategoriju tiesību subjektu un aizsargātu tiesību objektu izmantotāju tiesībām un interesēm. Jāpārvērtē esošie dalībvalstu noteiktie izņēmumi un ierobežojumi, ņemot vērā jauno elektronisko vidi. Esošās izņēmumu un ierobežojumu atšķirības attiecībā uz dažām noteiktām darbībām atstāj tiešu negatīvu ietekmi uz autortiesību un blakustiesību iekšējā tirgus funkcionēšanu. Minētās atšķirības varētu izpausties spēcīgāk, ņemot vērā darbu pārrobežu izmantošanas turpmāko attīstību un pārrobežu aktivitātes. Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pienācīgu funkcionēšanu, minētie izņēmumi un ierobežojumi būtu jānosaka saskaņotāk. To saskaņošanas pakāpei būtu jābalstās uz ietekmi, kādu tie atstāj uz iekšējā tirgus vienmērīgu funkcionēšanu.(32) Šī direktīva paredz izsmeļošu izņēmumu un ierobežojumu uzskaitījumu attiecībā uz reproducēšanas tiesībām un tiesībām uz izziņošanu. Daži izņēmumi vai ierobežojumi vajadzības gadījumā attiecas tikai uz reproducēšanas tiesībām. Minētajā uzskaitījumā ņemtas vērā dalībvalstu atšķirīgās tiesību tradīcijas, vienlaikus tiecoties nodrošināt funkcionējošu iekšējo tirgu. Dalībvalstīm būtu saskanīgāk jāpiemēro minētie izņēmumi un ierobežojumi, ko novērtēs, nākotnē pārskatot īstenojamos tiesību aktus.(33) Uz ekskluzīvajām reproducēšanas tiesībām būtu jāattiecina izņēmums, atļaujot veikt pagaidu reproducēšanu, kas ir īslaicīga vai papildu reproducēšana un kas ir tehnoloģiska procesa neatņemama un būtiska daļa un ko veic tikai, lai starpnieks tīklā varētu īstenot efektīvu pārsūtīšanu no vienas trešās personas citai trešai personai vai arī likumīgi izmantot darbu vai citu tiesību objektu. Attiecīgajām reproducēšanas darbībām pašām nevajadzētu būt ar atsevišķu ekonomisku vērtību. Ciktāl tās atbilst minētajiem nosacījumiem, šajā izņēmumā būtu jāiekļauj darbības, kas ļauj veikt pārlūkošanu un arī uzkrāšanu datoratmiņā, tajā skaitā darbības, kas ļauj efektīvi darboties pārsūtīšanas sistēmām, ar noteikumu, ka starpnieks nemaina informāciju un nepārkāpj nozarē plaši atzītas un lietotas tehnoloģijas likumīgu izmantošanu, lai iegūtu datus par informācijas izmantošanu. Izmantošanu uzskata par likumīgu, ja to atļauj tiesību subjekts vai neierobežo likums.(34) Dalībvalstīm būtu jādod iespēja paredzēt dažus izņēmumus vai ierobežojumus, piemēram, izglītības un zinātnes nolūkā, publisku iestāžu, piemēram, bibliotēku un arhīvu, labā, ziņu reportāžas nolūkā, citātiem, invalīdiem lietošanai, izmantošanai sabiedrības drošības nolūkā un izmantošanai administratīvajos un tiesu procesos.(35) Dažos izņēmumu vai ierobežojumu gadījumos tiesību subjektiem būtu jāsaņem taisnīga atlīdzība, ar ko tiem pienācīgi atlīdzina par viņu aizsargāto darbu vai cita tiesību objekta izmantošanu. Nosakot attiecīgās taisnīgās atlīdzības veidu, sīku procedūru un iespējamo apjomu, būtu jāņem vērā īpašie apstākļi katrā gadījumā. Novērtējot attiecīgos apstākļus, noderīgs kritērijs būtu iespējamais kaitējums, ko attiecīgā darbība nodara tiesību subjektiem. Gadījumos, kad tiesību subjekti jau ir saņēmuši samaksu kādā citā veidā, piemēram, kā daļu no maksas par licenci, īpašs vai atsevišķs maksājums var arī nepienākties. Nosakot taisnīgas atlīdzības apjomu, pilnībā būtu jāņem vērā šajā direktīvā minēto tehnoloģisko aizsardzības pasākumu izmantošanas pakāpe. Dažos gadījumos, ja tiesību subjekta aizskārums ir minimāls, maksājumu saistību var nebūt.(36) Dalībvalstis var paredzēt taisnīgu atlīdzību tiesību subjektiem, arī piemērojot izvēles noteikumus attiecībā uz izņēmumiem vai ierobežojumiem, kas neparedz attiecīgo atlīdzību.(37) Attiecīgajās valstīs esošās reprogrāfijas shēmas — ja tādas ir — nerada būtiskus šķēršļus iekšējam tirgum. Dalībvalstīm būtu jāļauj paredzēt izņēmumus vai ierobežojumus attiecībā uz reprogrāfiju.(38) Dalībvalstīm būtu jāļauj reproducēšanas tiesību izņēmumu vai ierobežojumu paredzēšana attiecībā uz audio, vizuāla un audiovizuāla materiāla reproducēšanu dažos veidos personiskai lietošanai, paredzot taisnīgu atlīdzību. Tas var ietvert atlīdzības shēmu ieviešanu vai turpināšanu, lai kompensētu tiesību subjekta aizskārumu. Kaut arī minēto atlīdzības shēmu atšķirības ietekmē iekšējā tirgus funkcionēšanu, šīm atšķirībām attiecībā uz analogu privātu reproducēšanu nevajadzētu atstāt būtisku iespaidu uz informācijas sabiedrības attīstību. Paredzams, ka aizvien vairāk izplatīsies privātā digitālā kopēšana, un tai būs aizvien lielāka ekonomiska nozīme. Tāpēc būtu jāņem vērā atšķirības starp digitālu un analogu privātu kopēšanu, un dažos aspektos tās būtu jānodala.(39) Piemērojot izņēmumu vai ierobežojumu privātai kopēšanai, dalībvalstīm būtu jāņem vērā tehnoloģiskās un ekonomiskās attīstības tendences un jo īpaši attiecībā uz digitālo privāto kopēšanu un atlīdzības shēmām, ja ir pieejami efektīvi tehnoloģiski aizsardzības pasākumi. Minētajiem izņēmumiem vai ierobežojumiem nebūtu jārada šķēršļi tehnoloģisku pasākumu izmantošanai vai to piemērošanai noteikumu apiešanas gadījumā.(40) Dalībvalstis var paredzēt izņēmumu vai ierobežojumu dažu bezpeļņas iestāžu labā, piemēram, publisko bibliotēku un tamlīdzīgu iestāžu, kā arī arhīvu labā. Tomēr tie būtu jāattiecina tikai uz dažiem īpašiem gadījumiem, uz kuriem attiecas reproducēšanas tiesības. Minētajam izņēmumam vai ierobežojumam nebūtu jāattiecas uz izmantošanu, veicot aizsargāto darbu vai citu tiesību objektu tiešsaistes piegādi. Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu iespēja atkāpties no ekskluzīvām publiskām patapinājuma tiesībām saskaņā ar Direktīvas 92/100/EEK 5. pantu. Tāpēc būtu jāveicina īpašu līgumu slēgšana vai licenču izdošana, kas, neizjaucot līdzsvaru, būtu labvēlīgas minētajām iestādēm un informācijas izplatīšanai, ar ko tās nodarbojas.(41) Piemērojot izņēmumu vai ierobežojumu īslaicīgai izmantošanai paredzētiem ierakstiem, ko veic raidorganizācijas, pieņem, ka raidorganizācijas pašas līdzekļos ietilpst tās personas līdzekļi, kas rīkojas raidorganizācijas vārdā un par ko tā uzņemas atbildību.(42) Piemērojot izņēmumu vai ierobežojumu nekomerciāliem mērķiem — izglītībai vai zinātniskiem pētījumiem, tostarp tālmācībai, minētās darbības nekomerciālajam raksturam būtu jāizpaužas pašā darbībā. Attiecīgās iestādes organizatoriskā struktūra un finanšu līdzekļi šajā sakarā nav noteicošie faktori.(43) Jebkurā gadījumā ir svarīgi, lai dalībvalstis pieņemtu vajadzīgos pasākumus, kas invalīdiem atvieglo piekļuvi darbiem, ja invaliditāte rada šķēršļus pašu darbu izmantošanā, un pievērstu īpašu uzmanību pieejamiem formātiem.(44) Piemērojot šajā direktīvā paredzētos izņēmumus un ierobežojumus, tie būtu jāīsteno saskaņā ar starptautiskajām saistībām. Minētos izņēmumus un ierobežojumus nedrīkst piemērot tā, ka tie skar tiesību subjekta likumīgās intereses vai ir pretrunā ar viņa darba vai cita tiesību objekta parasto izmantošanu. Šādiem dalībvalstu paredzētajiem izņēmumiem vai ierobežojumiem jo īpaši būtu pienācīgi jāatspoguļo lielāka ekonomiskā ietekme, kādu šie izņēmumi vai ierobežojumi varētu atstāt jaunajā elektroniskajā vidē. Tāpēc attiecībā uz autortiesību darbu un cita tiesību objekta dažiem jauniem izmantošanas veidiem dažu izņēmumu vai ierobežojumu darbības jomu varētu ierobežot vēl vairāk.(45) Direktīvas 5. panta 2., 3. un 4. punktā minētajiem izņēmumiem un ierobežojumiem tomēr nebūtu jākavē tādu līgumattiecību noteikšana, kas paredzētas taisnīgas atlīdzības nodrošināšanai tiesību subjektiem, ciktāl to atļauj attiecīgo valstu tiesību akti.(46) Izmantotāji un tiesību subjekti varētu atrisināt strīdus, izmantojot starpniecību. Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm kontaktkomitejā būtu jāveic pētījums, aplūkojot ar autortiesībām un blakustiesībām saistītu strīdu jaunus, juridiskus izšķiršanas veidus.(47) Tehnoloģiju attīstība tiesību subjektiem ļaus izmantot tehnoloģiskus pasākumus, kas paredzēti tādu darbību nepieļaušanai vai ierobežošanai datubāzēs, ko nav atļāvuši tiesību subjekti, kam ir jebkādas autortiesības, blakustiesības vai sui generis tiesības. Tomēr pastāv draudi, ka ir iespējamas nelikumīgas darbības, ko veic, lai padarītu iespējamu vai atvieglotu minēto pasākumu nodrošinātās tehniskās aizsardzības apiešanu. Lai izvairītos no sadrumstalotas tiesiskas pieejas, kas potenciāli varētu apgrūtināt iekšējā tirgus funkcionēšanu, jāparedz saskaņota tiesiskā aizsardzība pret efektīvu tehnoloģisko pasākumu apiešanu un pret ierīču un produktu vai pakalpojumu nodrošināšanu šim nolūkam.(48) Minētā tiesiskā aizsardzība būtu jānodrošina tehnoloģiskiem pasākumiem, kas efektīvi ierobežo tādas darbības datu bāzēs, ko nav atļāvuši tiesību subjekti, kuriem ir visa veida autortiesības, blakustiesības vai sui generis tiesības, tomēr neaizkavējot elektronisko iekārtu darbību un šo iekārtu tehnoloģisko attīstību. Minētā tiesiskā aizsardzība neietver saistības izstrādāt ierīces, produktus, komponentus vai pakalpojumus tā, lai tie atbilstu tehnoloģiskajiem pasākumiem, ja vien uz attiecīgo ierīci, produktu, komponentu vai pakalpojumu citādi neattiecas 6. panta aizliegums. Minētajā tiesiskajā aizsardzībā būtu jāievēro proporcionalitātes princips un nebūtu jāaizliedz ierīces vai darbības, kam ir komerciāli nozīmīgs mērķis vai lietojums, kurš nav tehniskās aizsardzības apiešana. Šai aizsardzībai jo īpaši nevajadzētu kavēt pētījumus kriptogrāfijas jomā.(49) Tehnoloģisko pasākumu tiesiskā aizsardzība neskar visu to attiecīgo valstu pasākumu piemērošanu, kas var aizliegt turēt personiskā īpašumā ierīces, produktus vai komponentus tehnoloģisko pasākumu apiešanai.(50) Minētā saskaņotā tiesiskā aizsardzība neietekmē speciālos noteikumus par aizsardzību, kas paredzēti Direktīvā 91/250/EEK. To jo īpaši nepiemēro tādu tehnoloģisku pasākumu aizsardzībai, ko izmanto saistībā ar datorprogrammām, kuras minētajā direktīvā ir īpaši aplūkotas. Tai nevajadzētu ne traucēt, ne arī liegt attīstīt vai izmantot tehnoloģiska pasākuma apiešanas līdzekli, kas vajadzīgs, lai varētu veikt darbības saskaņā ar Direktīvas 91/250/EEK 5. panta 3. punktu vai 6. pantu. Minētās direktīvas 5. un 6. pants izsmeļoši uzskaita izņēmumus ekskluzīvajām tiesībām, kas piemērojamas datorprogrammām.(51) Tehnoloģisko pasākumu tiesisko aizsardzību piemēro, neskarot 5. pantā izklāstīto sabiedrisko kārtību vai sabiedrības drošību. Dalībvalstīm būtu jāveicina tiesību subjektu veiktie brīvprātīgie pasākumi, tajā skaitā nolīgumu slēgšana un īstenošana tiesību subjektu un citu attiecīgo personu starpā, lai atvieglotu atsevišķu to izņēmumu vai ierobežojumu mērķu sasniegšanu, kas saskaņā ar šo direktīvu ir paredzēti attiecīgo valstu tiesību aktos. Ja minēto brīvprātīgo pasākumu vai nolīgumu nav pietiekami ilgu laiku, dalībvalstīm būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai panāktu to, ka tiesību subjekti nodrošina attiecīgo izņēmumu vai ierobežojumu labuma guvējiem atbilstīgu līdzekli, ar ko gūt no tiem labumu, izdarot izmaiņas īstenotajā tehnoloģiskajā pasākumā vai ar citiem līdzekļiem. Visiem tehnoloģiskajiem pasākumiem, ko piemēro minēto pasākumu īstenošanā, tomēr būtu vajadzīga tiesiska aizsardzība, lai nepieļautu tiesību subjektu vai dalībvalsts veikto minēto pasākumu ļaunprātīgu izmantošanu, tajā skaitā nolīgumos.(52) Īstenojot izņēmumu vai ierobežojumu attiecībā uz privātu kopēšanu saskaņā ar 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu, dalībvalstīm tāpat būtu jāveicina brīvprātīgu pasākumu izmantošana, lai atvieglotu attiecīgo izņēmumu vai ierobežojumu mērķu sasniegšanu. Ja pietiekami ilgā laika posmā nav veikti brīvprātīgi pasākumi, kas padarītu iespējamu reproducēšanu personiskai lietošanai, dalībvalstis var veikt pasākumus, lai no tās varētu gūt labumu izņēmuma vai ierobežojuma labuma guvēji. Tiesību subjektu veiktie brīvprātīgie pasākumi, tajā skaitā nolīgumi starp tiesību subjektiem un citām attiecīgajām personām, kā arī dalībvalstu veiktie pasākumi nekavē tiesību subjektus izmantot tehnoloģiskus pasākumus, kas ir saskaņā ar izņēmumiem vai ierobežojumiem, kurus privātai kopēšanai nosaka attiecīgo valstu tiesību akti saskaņā ar 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā nosacījumu par taisnīgu atlīdzību saskaņā ar minēto noteikumu un iespējamās atšķirības starp dažādiem izmantošanas nosacījumiem saskaņā ar 5. panta 5. punktu, piemēram, reprodukciju skaita kontroli. Lai nepieļautu minēto pasākumu ļaunprātīgu izmantošanu, visiem tehnoloģiskajiem pasākumiem, ko piemēro to īstenošanā, būtu vajadzīga tiesiska aizsardzība.(53) Tehnoloģisko pasākumu aizsardzībai būtu jānodrošina droša vide interaktīvo pakalpojumu sniegšanai pēc pieprasījuma, lai sabiedrības locekļi varētu piekļūt darbiem vai citiem tiesību objektiem no pašu izvēlētas vietas pašu izvēlētā laikā. Ja attiecīgos pakalpojumus regulē līgumattiecības, 6. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa nebūtu jāpiemēro. Minēti noteikumi būtu jāpiemēro tām tiešsaistes izmantošanas formām, kas nav interaktīvas.(54) Ievērojami sasniegumi ir gūti to tehnisko sistēmu standartizācijā, ar kurām identificē darbus un aizsargātus tiesību objektus digitālā formātā. Vidē, kurā aizvien lielāka nozīme ir tīkliem, tehnoloģisko pasākumu atšķirības varētu novest pie sistēmu nesavietojamības Kopienā. Būtu jāveicina dažādu sistēmu savietojamība un savstarpēja izmantojamība. Būtu ļoti vēlams veicināt globālu sistēmu attīstību.(55) Tehnoloģiju attīstība atvieglos darbu izplatīšanu, jo īpaši tīklos, un līdz ar to tiesību subjektiem vajadzēs labāk identificēt savu darbu vai citus tiesību objektus, autoru vai citus tiesību subjektus, un sniegt informāciju par darba vai cita tiesību subjekta izmantošanas nosacījumiem, lai atvieglotu ar tiem saistīto tiesību pārvaldību. Tiesību subjekti būtu jārosina lietot marķējumu, kas papildus iepriekšminētajai informācijai inter alia norāda uz viņu atļauju, izvietojot darbus vai citus tiesību objektus tīklos.(56) Tomēr pastāv tādu nelikumīgu darbību draudi, ko var veikt, lai dzēstu vai mainītu tiem piesaistīto elektronisko informāciju par autortiesību pārvaldību, vai kā citādi izplatītu, ievadītu izplatīšanai, translētu, izziņotu vai publiskotu darbus vai citus aizsargātus tiesību objektus, no kā attiecīgā informācija ir izdzēsta bez atļaujas. Lai izvairītos no sadrumstalotas tiesiskas pieejas, kas potenciāli varētu apgrūtināt iekšējā tirgus funkcionēšanu, pret visām minētajām darbībām jānodrošina saskaņota tiesiska aizsardzība.(57) Visas iepriekšminētās tiesību pārvaldības informācijas sistēmas atkarībā no to dizaina var vienlaikus apstrādāt personiskos datus par to, kādi ir aizsargātā tiesību objekta patēriņa modeļi, un sekot līdzi tiešsaistes darbībai. Minētajiem tehniskajiem līdzekļiem to tehniskajās funkcijās būtu jāiekļauj privātās dzīves aizsardzība saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti [10].(58) Dalībvalstīm būtu jāparedz efektīvas sankcijas un tiesiskās aizsardzības līdzekļi gadījumiem, kad tiek pārkāptas šajā direktīvā minētās tiesības un pienākumi. Tām būtu jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu minēto sankciju un tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošanu. Tādējādi paredzētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām un būtu jāietver iespēja pieprasīt zaudējumu atlīdzību un/vai rīkojumu vajadzības gadījumā uzlikt arestu nelikumīgam materiālam.(59) Digitālajā vidē trešās personas jo īpaši var izmantot starpnieku pakalpojumus, lai veiktu nelikumīgas darbības. Daudzos gadījumos attiecīgie starpnieki ir izdevīgā stāvoklī un var pabeigt attiecīgās nelikumīgās darbības. Tāpēc, neskarot citas pieejamās sankcijas un tiesiskās aizsardzības līdzekļus, tiesību subjektiem vajadzētu būt iespējai pieprasīt rīkojumu pret starpnieku, kas trešās personas uzdevumā pārkāpj tiesības, kuras attiecas uz aizsargātu darbu vai citu tiesību objektu tīklā. Šai iespējai vajadzētu būt pieejamai pat tad, ja uz starpnieka darbību neattiecas 5. pants. Nosacījumi un kārtība, kas attiecas uz minētajiem rīkojumiem, būtu jāparedz dalībvalstu tiesību aktos.(60) Aizsardzībai, ko paredz saskaņā ar šo direktīvu, nebūtu jāskar attiecīgo valstu vai Kopienas tiesību normas citās jomās, piemēram, attiecībā uz rūpniecisko īpašumu, datu aizsardzību, ierobežotu piekļuvi, piekļuvi publiskiem dokumentiem un mediju izmantošanas hronoloģijas noteikumiem, kas var ietekmēt autortiesību vai blakustiesību aizsardzību.(61) Lai ievērotu WIPO līgumu par izpildījumu un skaņu ierakstiem, būtu jāgroza Direktīva 92/100/EEK un Direktīva 93/98/EEK,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻAMĒRĶIS UN DARBĪBAS JOMA1. pantsDarbības joma1. Šī direktīva attiecas uz autortiesību un blakustiesību tiesisko aizsardzību iekšējā tirgū, liekot īpašu uzsvaru uz informācijas sabiedrību.2. Izņemot 11. pantā minētos gadījumus, šī direktīva neskar un nekādi neietekmē esošos Kopienas noteikumus, kas attiecas uz:a) datorprogrammu tiesisko aizsardzību;b) nomas tiesībām, patapinājuma tiesībām un atsevišķām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā;c) autortiesībām un blakustiesībām, kas piemērojamas programmu raidīšanai ēterā ar satelīta palīdzību un retranslācijai pa kabeļiem;d) autortiesību un atsevišķu blakustiesību aizsardzības termiņu;e) datu bāzu tiesisko aizsardzību.II NODAĻATIESĪBAS UN IZŅĒMUMI2. pantsReproducēšanas tiesībasDalībvalstis paredz ekskluzīvas tiesības atļaut vai aizliegt tiešu vai netiešu, īslaicīgu vai pastāvīgu reproducēšanu ar jebkādiem līdzekļiem un jebkādā formā, pilnībā vai daļēji:a) autoriem — attiecībā uz viņu darbiem;b) izpildītājiem — attiecībā uz viņu sniegto priekšnesumu fiksēšanu;c) skaņu ierakstu producentiem — attiecībā uz viņu ierakstītajiem skaņu ierakstiem;d) filmu pirmo fiksāciju producentiem — attiecībā uz viņu uzņemto filmu oriģināliem un kopijām;e) raidorganizācijām — attiecībā uz šo organizāciju raidījumu fiksēšanu neatkarīgi no tā, vai šos raidījumus translē pa vadiem vai bez tiem, to skaitā pa kabeļiem vai ar satelīta palīdzību.3. pantsTiesības uz darbu izziņošanu un tiesības uz cita tiesību objekta publiskošanu1. Dalībvalstis autoriem piešķir ekskluzīvas tiesības atļaut vai aizliegt savu darbu izziņošanu, izmantojot vadus vai neizmantojot tos, tajā skaitā savu darbu publiskošanu tā, lai sabiedrības locekļi tiem var piekļūt no pašu izvēlētas vietas pašu izvēlētā laikā.2. Dalībvalstis paredz ekskluzīvas tiesības atļaut vai aizliegt publiskošanu, izmantojot vai neizmantojot vadus, tā, lai sabiedrības locekļi tiem var piekļūt no pašu izvēlētas vietas pašu izvēlētā laikā,:a) izpildītājiem — attiecībā uz viņu sniegto priekšnesumu fiksēšanu;b) skaņu ierakstu producentiem — attiecībā uz viņu ierakstītajiem skaņu ierakstiem;c) filmu pirmo fiksāciju producentiem — attiecībā uz viņu uzņemto filmu oriģināliem un kopijām;d) raidorganizācijām — attiecībā uz šo organizāciju raidījumu fiksēšanu neatkarīgi no tā, vai raidījumus translē pa vadiem vai bez tiem, to skaitā pa kabeļiem vai ar satelīta palīdzību.3. Direktīvas 1. un 2. punktā minētās tiesības neizbeidzas līdz ar šajā pantā minēto izziņošanu vai publiskošanu.4. pantsIzplatīšanas tiesības1. Dalībvalstis autoriem paredz ekskluzīvas tiesības atļaut vai aizliegt jebkādā veidā publiski izplatīt viņu darbu oriģinālus vai kopijas, tos pārdodot vai kā citādi.2. Izplatīšanas tiesības attiecībā uz darba oriģinālu vai kopijām Kopienā neizbeidzas, izņemot gadījumus, kad Kopienā tiesību subjekts attiecīgo tiesību objektu pirmo reizi pārdod vai citādi nodod īpašumtiesības uz šo objektu citai personai, vai to dara ar šā subjekta piekrišanu.5. pantsIzņēmumi un ierobežojumi1. Direktīvas 2. pantā minētajai pagaidu reproducēšanai, kas ir īslaicīga vai papildu reproducēšana un kas ir tehnoloģiska procesa neatņemama un būtiska daļa, un kuras vienīgais mērķis ir atļaut:a) starpnieka veiktu pārsūtīšanu tīklā starp trešām personām; vaib) likumīgu izmantošanuattiecībā uz darbu vai citu tiesību objektu, un kam nav patstāvīgas ekonomiskas nozīmes, 2. pantā paredzētās reproducēšanas tiesības nepiemēro.2. Dalībvalstis var paredzēt izņēmumus vai ierobežojumus 2. pantā minētajām reproducēšanas tiesībām šādos gadījumos:a) reproducēšana uz papīra vai līdzīga materiāla, ko veic, izmantojot jebkuru fotografēšanas metodi vai citu procesu ar līdzīgu iedarbību, izņemot nošu rakstus, ar noteikumu, ka tiesību subjekti saņem taisnīgu atlīdzību;b) reproducēšana uz jebkura materiāla, ko personiskai lietošanai veic privātpersona ar mērķi, kurš ne netieši, ne tieši nav komerciāls, ar nosacījumu, ka tiesību subjekti saņem taisnīgu atlīdzību, kurā ņemta vērā 6. pantā minēto tehnoloģisko pasākumu piemērošana vai nepiemērošana attiecīgajam darbam vai tiesību objektam;c) īpaša reproducēšana, ko veic publiskās bibliotēkas, izglītības iestādes vai muzeji, vai arhīvi, un no kuras negūst tiešu vai netiešu ekonomisku vai komerciālu labumu;d) darbu ieraksti īslaicīgai izmantošanai, ko saviem raidījumiem izdara raidorganizācijas, izmantojot savus līdzekļus; ņemot vērā šo ierakstu īpašo dokumentālo vērtību, var atļaut tos uzglabāt arhīvā;e) sociālo iestāžu, piemēram, slimnīcu vai cietumu izdarītā radījumu reproducēšana nekomerciālā nolūkā ar nosacījumu, ka tiesību subjekti saņem taisnīgu atlīdzību.3. Dalībvalstis var paredzēt izņēmumus vai ierobežojumus 2. un 3. pantā paredzētajām tiesībām šādos gadījumos:a) izmantošanai vienīgi ilustrācijai mācību procesā vai zinātniskajos pētījumos, ja ir norādīts avots, tajā skaitā autors –ja vien to nav neiespējami izdarīt, un tiktāl, ciktāl to pamato attiecīgais nekomerciālais mērķis;b) izmantošanai invalīdu labā, kas ir tieši saistīta ar attiecīgo invaliditātes gadījumu un kas pēc rakstura ir nekomerciāla, ciktāl tas vajadzīgs attiecīgajā invaliditātes gadījumā;c) preses izziņotu vai publicētu rakstu par aktuālām ekonomikas, politikas vai reliģijas tēmām vai tāda paša rakstura raidījumu vai citu tiesību objektu reproducēšanai, ja attiecīgā izmantošana nav nepārprotami atrunāta, un ja ir norādīts avots, tajā skaitā autors, vai darbu vai citu tiesību objektu izmantošana saistībā ar aktuālu notikumu reportāžām, ciktāl to pamato informācijas sniegšanas mērķis, un ja ir norādīts avots, tajā skaitā autors, ja vien to nav neiespējami izdarīt;d) citātiem, piemēram, kritikas vai apskata nolūkā, ar noteikumu, ka tie attiecas uz darbu vai citu tiesību objektu, kas jau ir likumīgi publiskots, ka ir norādīts avots, tajā skaitā autors, ja vien to nav neiespējami izdarīt, un ka to izmantošana notiek saskaņā ar godprātīgu praksi, un ciktāl tas vajadzīgs attiecīgajam mērķim;e) izmantošanai sabiedrības drošības nolūkā vai, lai nodrošinātu administratīvu, parlamentāru vai tiesas procesu pienācīgu norisi vai pārskatus par tiem;f) politisko runu, kā arī publisko lekciju fragmentu vai tamlīdzīgu darbu vai tiesību objektu izmantošanai, ciktāl to pamato informācijas sniegšanas mērķis, un ar noteikumu, ka ir norādīts avots, tajā skaitā autors, ja vien to nav neiespējami izdarīt;g) izmantošanai reliģiskās ceremonijās vai oficiālās svinībās, ko rīko valsts iestāde;h) darbu, piemēram, arhitektūras vai tēlniecības darbu izmantošanai, kas radīti pastāvīgai eksponēšanai sabiedriskās vietās;i) darba vai cita tiesību objekta papildu iekļaušanai citā materiālā;j) izmantošanai publiskas izstādes vai mākslas darbu pārdošanas reklāmas nolūkā, ciktāl tas vajadzīgs pasākuma reklamēšanai, nepieļaujot nekādu komerciālu izmantošanu;k) izmantošanai karikatūrās, parodijās vai stilizācijās;l) izmantošanai saistībā ar iekārtas demonstrējumu vai remontu;m) ēkas vai ēkas rasējuma vai plāna formas mākslas darba izmantošanai ēkas rekonstrukcijā;n) kolekcijās esošu darbu un citu tiesību objektu, uz ko neattiecas pirkšanas vai licencēšanas noteikumi, izmantošanai zinātniska pētījuma vai privāta pētījuma nolūkā, ļaujot atsevišķiem sabiedrības locekļiem ar tiem iepazīties izziņojot vai publiskojot tos īpašās, šim nolūkam paredzētās vietās 2. punkta c) apakšpunktā minēto iestāžu telpās;o) izmantošanai dažos citos mazāk svarīgos gadījumos, ja izņēmumi vai ierobežojumi jau pastāv saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, ar noteikumu, ka tie attiecas tikai uz analogu izmantošanu un neietekmē preču un pakalpojumu brīvu apriti Kopienā, neskarot citus šajā pantā minētos izņēmumus un ierobežojumus.4. Ja dalībvalsts drīkst paredzēt izņēmumu vai ierobežojumu reproducēšanas tiesībām, ievērojot 2. un 3. punktu, tās tāpat drīkst arī paredzēt izņēmumu vai ierobežojumu 4. pantā minētajām izplatīšanas tiesībām, ciktāl to pamato atļautās reproducēšanas mērķis.5. Šī panta 1., 2., 3. un 4. punktā paredzētos izņēmumus un ierobežojumus piemēro tikai dažos īpašos gadījumos, kas nav pretrunā ar darba vai cita tiesību objekta parasto izmantošanu un nepamatoti neskar tiesību subjekta likumīgās intereses.III NODAĻATEHNOLOĢISKO PASĀKUMU UN INFORMĀCIJAS PAR TIESĪBU PĀRVALDĪBU AIZSARDZĪBA6. pantsSaistības attiecībā uz tehnoloģiskiem pasākumiem1. Dalībvalstis paredz atbilstīgu tiesisko aizsardzību pret jebkuru efektīvu tehnoloģisko pasākumu apiešanu, ko attiecīgā persona veic, apzinoties savu rīcību, vai, ja tai ir jāapzinās sava rīcība.2. Dalībvalstis nodrošina atbilstīgu tiesisku aizsardzību pret tādu ierīču, produktu vai komponentu ražošanu, importu, izplatīšanu, pārdošanu, nomu, pārdošanas vai nomas reklāmu vai valdīšanu komerciālā nolūkā un tādu pakalpojumu sniegšanu:a) kuru pārdošanu veicina, reklamē vai ko pārdod apiešanas nolūkā; vaib) kuru komerciāli nozīmīgais mērķis vai izmantošana, izņemot apiešanu, ir ļoti ierobežota; vaic) kas galvenokārt ir projektēti, ražoti, pielāgoti vai izpildīti, lai dotu iespēju veikt apiešanu vai atvieglotu apiešanuattiecībā uz efektīviem tehnoloģiskiem pasākumiem.3. Šajā direktīvā vārdi "tehnoloģiski pasākumi" nozīmē jebkuru tehnoloģiju, ierīci vai komponentu, kurus parasti izmanto, lai nepieļautu vai ierobežotu tādas darbības ar darbiem vai citiem tiesību objektiem, ko nav atļāvis tiesību subjekts, kuram ir likumā paredzētās autortiesības vai blakustiesības vai Direktīvas 96/9/EK III nodaļā paredzētās sui generis tiesības. Tehnoloģiskus pasākumus uzskata par "efektīviem", ja tiesību subjekts kontrolē aizsargātā darba vai citu tiesību objektu izmantošanu ar piekļuves kontroli vai aizsardzības procesu, piemēram, kodēšanu, trokšņu radīšanu vai citu darba vai cita tiesību objekta pārveidošanu, vai ar kopiju kontroles mehānismu, ar ko sasniedz aizsardzības mērķi.4. Neatkarīgi no 1. punktā paredzētās tiesiskās aizsardzības, ja tiesību subjekti neveic brīvprātīgus pasākumus, tajā skaitā neslēdz nolīgumus tiesību subjektu un citu attiecīgo personu starpā, dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu to, ka labuma guvējiem, kas gūst labumu no izņēmuma vai ierobežojuma, kurš paredzēts attiecīgo valstu tiesību aktos saskaņā ar 5. panta 2. punkta a) apakšpunktu, 2. punkta c) apakšpunktu, 2. punkta d) apakšpunktu, 2. punkta e) apakšpunktu, 3. punkta a) apakšpunktu, 3. punkta b) apakšpunktu vai 3. punkta e) apakšpunktu, tiesību subjekti dara pieejamus līdzekļus labuma gūšanai no attiecīgā izņēmuma vai ierobežojuma, ciktāl vajadzīgs, lai gūtu labumu no attiecīgā izņēmuma vai ierobežojuma, un ja attiecīgajam labuma guvējam attiecīgais aizsargātais darbs vai tiesību objekts ir likumīgi pieejams.Dalībvalsts arī var veikt minētos pasākumus attiecībā uz labuma guvējiem, kas gūst labumu no izņēmuma vai ierobežojuma, kas paredzēts saskaņā ar 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu, ja vien tiesību subjekts jau nav padarījis reproducēšanu privātai lietošanai iespējamu tiktāl, ciktāl vajadzīgs, lai gūtu labumu no attiecīgā izņēmuma vai ierobežojuma, un saskaņā ar 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 5. punktu, neliedzot tiesību subjektiem saskaņā ar šiem noteikumiem pieņemt atbilstīgus pasākumus attiecībā uz reprodukciju skaitu.Panta 1. punktā paredzēto tiesisko aizsardzību nodrošina tehnoloģiskajiem pasākumiem, ko tiesību subjekti piemēro brīvprātīgi, tajā skaitā pasākumiem, ko piemēro brīvprātīgu nolīgumu īstenošanā, un tehnoloģiskajiem pasākumiem, ko piemēro dalībvalstu pieņemto pasākumu īstenošanā.Pirmās un otrās daļas noteikumus nepiemēro darbiem vai citiem tiesību objektiem, kas publiskoti ar saskaņotiem līguma nosacījumiem tā, lai sabiedrības locekļi tiem var piekļūt no pašu izvēlētas vietas pašu izvēlētā laikā.Ja šo pantu piemēro saistībā ar Direktīvu 92/100/EEK un Direktīvu 96/9/EK, šo punktu piemēro mutatis mutandis.7. pantsSaistības attiecībā uz informāciju par tiesību pārvaldību1. Dalībvalstis nodrošina pienācīgu tiesisku aizsardzību pret visām personām, kas bez atļaujas apzināti veic kādu no turpmāk minētajām darbībām:a) elektroniskas informācijas par tiesību pārvaldību dzēšanu vai mainīšanu;b) saskaņā ar šo direktīvu vai saskaņā ar Direktīvas 96/9/EK III nodaļu aizsargātu darbu vai citu tiesību objektu izplatīšanu, ievadīšanu izplatīšanai, raidīšanu, izziņošanu vai publiskošanu, kam bez atļaujas ir izdzēsta elektroniskā informācija par tiesību pārvaldību vai tā ir mainīta,ja attiecīgā persona zina vai tai ir pietiekams pamats zināt, ka, šādi rīkojoties, tā izraisa, dod iespēju, atvieglo vai slēpj likumā paredzēto autortiesību vai blakustiesību vai Direktīvas 96/9/EK III nodaļā paredzēto sui generis tiesību pārkāpšanu.2. Šajā direktīvā vārdi "informācija par tiesību pārvaldību" nozīmē visu informāciju, ko sniedz tiesību subjekts, kurš identificē darbu vai citus tiesību objektus, kas minēti šajā direktīvā vai uz ko attiecas Direktīvas 96/9/EK III nodaļā paredzētās sui generis tiesības, autors vai cits tiesību subjekts, vai arī informāciju par darba vai cita tiesību objekta izmantošanas nosacījumiem, un jebkādus numurus vai kodus, kas apzīmē minēto informāciju.Pirmo daļu piemēro, ja minētā informācija attiecas uz tāda darba vai cita tiesību objekta kopiju, kurš ir minēts šajā direktīvā vai uz kuru attiecas Direktīvas 96/9/EK III nodaļā paredzētās sui generis tiesības, vai ja minētā informācija parādās saistībā ar to izziņošanu.IV NODAĻAVISPĀRĪGI NOTEIKUMI8. pantsSankcijas un tiesiskās aizsardzības līdzekļi1. Dalībvalstis paredz atbilstīgas sankcijas un tiesiskās aizsardzības līdzekļus attiecībā uz šajā direktīvā izklāstīto tiesību un saistību pārkāpumiem un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šo sankciju un tiesiskās aizsardzības līdzekļu piemērošanu. Tādējādi paredzētajām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.2. Katra dalībvalsts pieņem vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka tiesību subjekti, kuru intereses ir skārušas attiecīgās valsts teritorijā veiktas nelikumīgas darbības, var celt prasību par zaudējumu atlīdzību un/vai pieprasīt rīkojumu vajadzības gadījumā uzlikt arestu nelikumīgajam materiālam, kā arī 6. panta 2. punktā minētajām ierīcēm, produktiem vai komponentiem.3. Dalībvalstis nodrošina to, ka tiesību subjekti var pieprasīt rīkojumu pret starpniekiem, kuru pakalpojumus trešā persona izmanto, lai pārkāptu autortiesības vai blakustiesības.9. pantsCitu tiesību normu turpmāka piemērošanaŠī direktīva neskar noteikumus, kas īpaši attiecas uz patentiem, preču zīmēm, dizainparauga tiesībām, funkcionāliem modeļiem, pusvadītāju izstrādājumu topogrāfijām, šriftiem, ierobežotu piekļuvi, piekļuvi raidīšanas kabelim, nacionālo kultūras vērtību aizsardzību, prasībām attiecībā uz obligāto eksemplāru, tiesību aktiem attiecībā uz prakses ierobežošanu un negodīgu konkurenci, komercdarbības noslēpumiem, drošību, konfidencialitāti, datu aizsardzību un privātās dzīves aizsardzību, piekļuvi publiskiem dokumentiem, līgumtiesībām.10. pantsPiemērošana laikā1. Šīs Direktīvas noteikumus piemēro visiem šajā direktīvā minētajiem darbiem un citiem tiesību objektiem, ko 2002. gada 22. decembrī autortiesību un blakustiesību jomā aizsargā dalībvalstu tiesību akti vai kas atbilst aizsardzības kritērijiem saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem vai 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.2. Šo direktīvu piemēro, neskarot nevienu līdz 2002. gada 22. decembrim pabeigtu darbību un iegūtas tiesības.11. pantsTehniski pielāgojumi1. Direktīvu 92/100/EEK groza šādi:a) Direktīvas 7. pantu svītro;b) Direktīvas 10. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:"3. Ierobežojumus piemēro tikai dažos īpašos gadījumos, kas nav pretrunā ar tiesību objekta parasto izmantošanu un kas nepamatoti neskar tiesību subjekta likumīgās intereses."2. Direktīvas 93/98/EEK 3. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Skaņu ierakstu producentu tiesības izbeidzas 50 gadus pēc tam, kad izdarīta fiksācija. Taču, ja skaņu ieraksts šajā laikposmā ir likumīgi publicēts, minētās tiesības izbeidzas 50 gadus pēc pirmās likumīgās publikācijas. Ja pirmajā teikumā minētajā laikposmā likumīga publicēšana nav notikusi un ja šajā laikā ir notikusi skaņu ieraksta likumīga izziņošana, minētās tiesības izbeidzas 50 gadus pēc pirmās likumīgās izziņošanas.Ja skaņu ierakstu producentu tiesības 2002. gada 22. decembrī tomēr vairs nav aizsargātas sakarā ar tā aizsardzības termiņa beigām, kas piešķirts saskaņā ar šā punkta redakciju pirms grozījumu izdarīšanas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā [11], šis punkts nenodrošina jaunu aizsardzību minētajām tiesībām."12. pantsNobeiguma noteikumi1. Ne vēlāk kā 2004. gada 22. decembrī un pēc tam reizi trīs gados Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, kurā inter alia, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto konkrēto informāciju, tā jo īpaši aplūko 5., 6. un 8. panta piemērošanu, ņemot vērā digitālā tirgus attīstību. Attiecībā uz 6. pantu jo īpaši aplūko to, vai šis pants nodrošina pietiekamu aizsardzību un vai efektīvu tehnoloģisko pasākumu izmantošana negatīvi neietekmē ar likumu atļautās darbības. Vajadzības gadījumā Komisija iesniedz priekšlikumu par grozījumiem šajā direktīvā, jo īpaši, lai nodrošinātu iekšējā tirgus funkcionēšanu saskaņā ar Līguma 14. pantu.2. Autortiesību blakustiesību aizsardzība saskaņā ar šo direktīvu neskar un nekādi neietekmē autortiesību aizsardzību.3. Ar šo izveido kontaktkomiteju. Tās sastāvā ir dalībvalstu kompetento iestāžu pārstāvji. Tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis, un tā rīko sanāksmes pēc priekšsēdētāja iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvju pieprasījuma.4. Komitejas uzdevumi ir šādi:a) izpētīt šīs direktīvas ietekmi uz iekšējā tirgus darbību un norādīt uz visām problēmām;b) rīkot konsultācijas par visiem jautājumiem, kas izriet no šīs direktīvas piemērošanas;c) atvieglot apmaiņu ar informāciju par attiecīgajām izmaiņām tiesību aktos un tiesu praksē, kā arī par attiecīgajām izmaiņām ekonomikā, sociālajā jomā, kultūrā un tehnoloģijā;d) darboties kā komisijai, novērtējot darbu un citu priekšmetu digitālo tirgu, tostarp privātu kopēšanu un tehnoloģisko pasākumu izmantošanu.13. pantsĪstenošana1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2002. gada 22. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.14. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.15. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 22. maijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Winberg[1] OV C 108, 7.4.1998., 6. lpp. unOV C 180, 25.6.1999., 6. lpp.[2] OV C 407, 28.12.1998., 30. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1999. gada 10. februāra atzinums (OV C 150, 28.5.1999., 171. lpp.), Padomes 2000. gada 28. septembra kopējā nostāja (OV C 344, 1.12.2000., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2001. gada 14. marta lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2001. gada 9. aprīļa lēmums.[4] OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.[5] Padomes Direktīva 91/250/EEK (1991. gada 14. maijs) par datorprogrammu tiesisko aizsardzību (OV L 122, 17.5.1991., 42. lpp.). Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/98/EEK.[6] Padomes Direktīva 92/100/EEK (1992. gada 19. novembris) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām, kas attiecas uz autortiesībām intelektuālā īpašuma jomā (OV L 346, 27.11.1992., 61. lpp.). Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/98/EEK.[7] Padomes Direktīva 93/83/EEK (1993. gada 27. septembris) par dažu noteikumu saskaņošanu attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām, kas piemērojamas izziņošanai ar satelīta palīdzību un kabeļu retranslācijai (OV L 248, 6.10.1993., 15. lpp.).[8] Padomes Direktīva 93/98/EEK (1993. gada 29. oktobris) par autortiesību un dažu blakustiesību aizsardzības termiņu saskaņošanu (OV L 290, 24.11.1993., 9. lpp.).[9] Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/9/EK (1996. gada 11. marts) par datubāzu tiesisko aizsardzību (OV L 77, 27.3.1996., 20. lpp.).[10] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.[11] OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp.--------------------------------------------------