title: Padomes Direktīva (1980. gada 11. novembris), ar ko groza Direktīvu 72/461/EEK attiecībā uz cūku vezikulāro slimību un klasisko cūku mēri

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980L1099

Oficiālais Vēstnesis L 325 , 01/12/1980 Lpp. 0014 - 0015 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 12 Lpp. 0210  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 31 Lpp. 0239  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 12 Lpp. 0210  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 19 Lpp. 0238  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 19 Lpp. 0238

		Padomes Direktīva(1980. gada 11. novembris),ar ko groza Direktīvu 72/461/EEK attiecībā uz cūku vezikulāro slimību un klasisko cūku mēri(80/1099/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvā 72/461/EEK [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 80/213/EEK [5], ir noteiktas dzīvnieku veselības prasības, kas jāievēro attiecībā uz dzīvniekiem, no kuriem iegūst gaļu;tā kā cūku vezikulārā slimība Kopienā apdraud Kopienas cūku ganāmpulku; tā kā tādēļ jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka, veicot svaigas cūkgaļas tirdzniecību, slimība neizplatās;tā kā klasiskais cūku mēris dažās Kopienas daļās apdraud to dalībvalstu cūku ganāmpulku, kurās šī slimība nav konstatēta; tā kā tādēļ līdz laikam, kad klasisko cūku mēri apkaros tajās daļās, kur tas vēl ir, šīm dalībvalstīm jāatļauj veikt papildu pasākumi, lai novērstu inficēšanos tirdzniecības laikā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsNo 1980. gada 1. novembra Direktīvu 72/461/EEK groza šādi:a) Direktīvas 3. panta b) un c) punktā starp vārdiem "cūku mēris" un "vai Tešenas slimība" iekļauj vārdus "cūku vezikulārā slimība";b) Direktīvas 13. punkta otro daļu svītro;c) iekļauj šādu pantu:"13.a pants1. Dalībvalstis, kuras izmanto Direktīvā 80/218/EEK noteikto atļauju un par kurām ir oficiāli apstiprināts, ka tajās nav cūku mēra, nedrīkst iebilst pret svaigas cūkgaļas ievešanu to teritorijā no citas dalībvalsts, ja šāda gaļa ir iegūtai) no cūkām, kas atbilst Direktīvas 64/432/EEK 4.c panta 1. punkta prasībām, vaiii) nevakcinētām cūkām, kas audzētas saimniecībās, par kurām apstiprināts, ka tajās nav cūku mēra, un kuras atrodas tajā dalībvalsts teritorijas daļā, kur ir reģions, kurā nav konstatēts cūku mēris, vai vairāki pieguloši reģioni, kuros nav konstatēts cūku mēris, un kas ir nokautas minētajā teritorijas daļā,un, ja piemēro minētā 4.c panta 1. punkta b) apakšpunktu vai arī šā punkta ii) apakšpunktu, gaļa ir iegūta no cūkām, kas nokautas kautuvēs, kur vakcinētas cūkas vai nu nav kautas, vai arī kautas citā laikā vai atsevišķā vietā, ja pēdējos gadījumos gaļu glabā atsevišķi.2. Ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma trijos mēnešos no priekšlikuma iesniegšanas dienas Padome izveido dalībvalstu un to 1. punkta ii) apakšpunktā minēto teritoriju daļu sarakstu, kurās nav konstatēts cūku mēris.Komisija, neskarot iespēju piemērot 8. pantu, aptur šajā sarakstā iekļauto dalībvalstu un teritoriju daļu statusu uz piecpadsmit dienām, ja ģeogrāfiski ierobežotā teritorijā izceļas cūku mēra uzliesmojums vai vairāki epizootoloģiski saistīti uzliesmojumi.Šajā laika posmā saskaņā ar 9. pantā paredzēto procedūru var pieņemt lēmumu vai nu atkal apstiprināt, vai arī atņemt attiecīgās dalībvalsts vai teritorijas daļas statusu.Atņemšanas gadījumā šo statusu dalībvalstij vai teritorijas daļai var atjaunot saskaņā ar šo pašu procedūru tikai pēc- trijiem mēnešiem, ja nav veikta vakcinācija,- sešiem mēnešiem, ja tā ir veikta."2. pants1. Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumiem, kas jāiesniedz līdz 1982. gada 31. decembrim, Padome pārskata jautājumu par Kopienas iekšējo tirdzniecību ar svaigu gaļu no vakcinētām cūkām, jo īpaši attiecībā uz gaļas nodalīšanu kautuvēs, kā minēts Direktīvas 72/461/EEK 13.a panta 1. punktā.2. Direktīvas 72/461/EEK 13.a pantu piemēro līdz 1985. gada 31. decembrim.3. Līdz 1985. gada 1. jūlijam Komisija iesniedz Padomei ziņojumu par situācijas attīstību, jo īpaši attiecībā uz tirdzniecību, kā arī attiecīgus priekšlikumus attiecībā uz cūku mēri.4. Padome pieņem lēmumu par šiem priekšlikumiem ne vēlāk kā 1985. gada 31. decembrī.3. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1981. gada 1. jūlijam; dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Līdz dienai, kad dalībvalstis var izpildīt prasības, un, vēlākais, līdz 1981. gada 1. jūlijam Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste var saglabāt spēkā valsts tiesību normas attiecībā uz aizsardzību pret cūku mēri, ievedot to teritorijā svaigu cūkgaļu, ievērojot Līguma vispārīgos noteikumus.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1980. gada 11. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Ney[1] OV C 130, 31.5.1980., 8. lpp.[2] OV C 175, 14.7.1980., 79. lpp.[3] OV C 300, 18.11.1980., 20. lpp.[4] OV L 302, 31.12.1972., 24. lpp.[5] OV L 47, 21.2.1980., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2004/82/EK (2004. gada 29. aprīlis) par pārvadātāju pienākumu darīt zināmus datus par pasažieriem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0082

Padomes Direktīva 2004/82/EK (2004. gada 29. aprīlis) par pārvadātāju pienākumu paziņot datus par pasažieriem

Oficiālais Vēstnesis L 261 , 06/08/2004 Lpp. 0024 - 0027

		Padomes Direktīva 2004/82/EK(2004. gada 29. aprīlis)par pārvadātāju pienākumu darīt zināmus datus par pasažieriemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 63. panta 3. punkta b) apakšpunktu,ņemot vērā Spānijas Karalistes iniciatīvu [1],tā kā:(1) Lai efektīvi apkarotu nelegālo imigrāciju un uzlabotu robežkontroli, ir svarīgi, lai visas dalībvalstis ieviestu noteikumus, ar ko nosaka pienākumus aviopārvadātājiem, kas ieved ārvalstniekus dalībvalstu teritorijā. Turklāt, lai nodrošinātu lielāku šā mērķa efektivitāti, ir pēc iespējas jāsaskaņo dalībvalstu paredzētie finansiālie sodi gadījumos, kad pārvadātāji nepilda savus pienākumus, ņemot vērā dalībvalstu tiesību sistēmu un prakses atšķirības.(2) Eiropas Padome 2004. gada 25. un 26. martā pieņēma Deklarāciju par terorisma apkarošanu, uzsverot vajadzību paātrināt pasākumu izskatīšanu šajā jomā un, ņemot vērā iepriekšējo secinājumu par šo pasākumu, turpināt darbu saistībā ar ierosināto Padomes Direktīvu par pārvadātāju pienākumu darīt zināmus datus par pasažieriem.(3) Ir svarīgi izvairīties no vakuuma Kopienas rīcībā, apkarojot nelegālo imigrāciju.(4) No 2004. gada 1. maija Padome vairs nevar rīkoties pēc kādas dalībvalsts iniciatīvas.(5) Padome ir izmantojusi visas iespējas savlaicīgi saņemt Eiropas Parlamenta atzinumu.(6) Šādos izņēmuma apstākļos šī direktīva jāpieņem bez Eiropas Parlamenta atzinuma.(7) Pienākumi, kas jānosaka pārvadātājiem saskaņā ar šo direktīvu, papildina pienākumus, kuri noteikti saskaņā ar 26. pantu 1990. gada Šengenas Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas līgumu un kas ir papildināta ar Padomes Direktīvu 2001/51/EK [2], un šiem abu veidu pienākumiem ir viens mērķis – ierobežot migrācijas plūsmas un apkarot nelegālo imigrāciju.(8) Neskarot noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti [3], nedrīkst ierobežot dalībvalstu brīvību aviopārvadātājiem vai dažu citu kategoriju pārvadātājiem saglabāt pienākumus vai ieviest papildu pienākumus, tostarp informāciju vai datus par biļetēm atpakaļceļam, neatkarīgi no tā, vai tie ir minēti šajā direktīvā.(9) Lai efektīvāk apkarotu nelegālo imigrāciju un nodrošinātu šā mērķa efektivitātes palielināšanos, ir svarīgi, lai, neskarot Direktīvas 95/46/EK noteikumus, iespējami drīz tiktu ņemti vērā tehnoloģiskie jauninājumi, jo īpaši attiecībā uz biometrisko datu iekļaušanu un izmantošanu informācijā, kura pārvadātājiem jāsniedz.(10) Dalībvalstīm jānodrošina, ka tiesvedībā pret pārvadātājiem, kuras rezultātā var tikt piemēroti sodi, varētu efektīvi izmantot tiesības uz aizstāvību un tiesības iesniegt apelāciju par šādiem lēmumiem.(11) Šie pasākumi ietver pārbaudes iespējas, kas noteiktas Šengenas Izpildu komitejas lēmumā (SCH/Com-ex (94) 17-rev. 4) un kas vērstas uz robežkontroles pastiprināšanu un pietiekama laika nodrošināšanu, lai varētu veikt rūpīgas un visaptverošas visu pasažieru pārbaudes, datus par pasažieriem nosūtot iestādēm, kas ir atbildīgas par šādu pārbaužu veikšanu.(12) Direktīvu 95/46/EK piemēro attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic dalībvalstu iestādes. Tas nozīmē, ka, lai gan būtu likumīgi robežkontroles veikšanai nosūtītos datus par pasažieriem apstrādāt arī tādēļ, lai tos varētu izmantot kā pierādījumus tiesvedībā, kas saistīta ar tādu normatīvo aktu piemērošanu, kuri attiecas uz ieceļošanu un imigrāciju, ieskaitot to noteikumus par sabiedrisko kārtību (ordre public) un valsts drošību, to turpmāka apstrāde šiem mērķiem neatbilstošā veidā būtu pretrunā principam, kas noteikts Direktīvas 95/46/EK 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Dalībvalstīm jāparedz sodu sistēma, kas piemērojama gadījumos, kad datu izmantošana neatbilst šīs direktīvas mērķim.(13) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šīs direktīvas pieņemšanā, un tādēļ šī direktīva nav tai saistoša un nav jāpiemēro. Ņemot vērā to, ka šī direktīva papildina Šengenas acquis noteikumus atbilstoši Eiropas Kopienas dibināšanas līguma trešās daļas IV sadaļas noteikumiem, saskaņā ar iepriekš minētā protokola 5. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi šo direktīvu, Dānija izlemj, vai to ieviest savos tiesību aktos.(14) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šī direktīva tā Nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienības Padome noslēgusi ar Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā [4], papildina Šengenas acquis noteikumus, uz kuriem attiecas 1. panta E punkts Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK par konkrētiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai [5].(15) Apvienotā Karaliste piedalās šajā direktīvā saskaņā ar 5. pantu Protokolā, ar ko Šengenas acquis iekļauj Eiropas Savienības sistēmā un kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un 8. panta 2. punktu Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumā 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā [6].(16) Īrija piedalās šajā direktīvā saskaņā ar 5. pantu Protokolā, ar ko Šengenas acquis iekļauj Eiropas Savienības sistēmā un kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un 6. panta 2. punktu Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumā 2002/192/EK par Īrijas lūgumu iesaistīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā [7].(17) Šī direktīva papildina Šengenas acquis vai ir citādi ar tiem saistīta 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 1. punkta izpratnē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMērķisŠīs direktīvas mērķis ir uzlabot robežkontroli un apkarot nelegālo imigrāciju, pārvadātājiem savlaicīgi nosūtot datus par pasažieriem kompetentajām valstu iestādēm.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) "pārvadātājs" ir fiziska vai juridiska persona, kuras nodarbošanās ir pasažieru pārvadāšana pa gaisu;b) "ārējās robežas" ir dalībvalstu ārējās robežas ar trešām valstīm;c) "robežkontrole" ir pārbaude, ko veic uz robežas vienīgi saistībā ar nodomu šķērsot konkrēto robežu neatkarīgi no citiem apsvērumiem;d) "robežpārejas punkts" ir robežas šķērsošanas vieta, ko kompetentās iestādes apstiprinājušas ārējo robežu šķērsošanai;e) "personas dati", "personas datu apstrāde" un "personas datu reģistrācijas sistēma" ir termini, kuru nozīme noteikta Direktīvas 95/46/EK 2. pantā.3. pantsDatu nosūtīšana1. Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārvadātājiem noteiktu pienākumu pēc to iestāžu pieprasījuma, kuras ir atbildīgas par personu pārbaudi uz ārējām robežām, pabeidzot reģistrāciju, sniegt informāciju par pasažieriem, ko tie vedīs uz apstiprinātu robežpārejas punktu, caur kuru šīs personas ieceļos dalībvalsts teritorijā.2. Iepriekš minētajā informācijā ietver šādus datus:- izmantotā ceļošanas dokumenta veids un numurs,- pilsonība,- pilns vārds un uzvārds,- dzimšanas datums,- robežpārejas punkts, caur kuru ieceļo dalībvalstu teritorijā,- transportlīdzekļa kods,- transportlīdzekļa izlidošanas un ielidošanas laiks,- transportlīdzeklī pārvadājamo pasažieru kopskaits,- sākotnējais iekāpšanas punkts.3. Jebkurā gadījumā iepriekšminēto datu nosūtīšana neatbrīvo pārvadātājus no Šengenas Konvencijas 26. pantā noteiktajām saistībām un pienākumiem, kas papildināti ar Direktīvu 2001/51/EK.4. pantsSodi1. Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai noteiktu sodus pārvadātājiem, kuri kļūdas dēļ datus nav nosūtījuši, vai arī nosūtījuši nepilnīgus vai nepareizus datus. Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka sodi ir preventīvi, efektīvi un samērīgi un ka:a) šādu sodu maksimālā summa ir ne mazāka kā 5000 EUR vai to ekvivalents attiecīgās valsts valūtā pēc maiņas kursa, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī dienā, kad direktīva stājas spēkā, par katru reisu, par kuru pasažieru dati nav nosūtīti vai nosūtīti nepareizi; vaib) šādu sodu minimālā summa ir ne mazāka kā 3000 EUR vai to ekvivalents attiecīgās valsts valūtā pēc maiņas kursa, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī dienā, kad direktīva stājas spēkā, par katru reisu, par kuru pasažieru dati nav nosūtīti vai nosūtīti nepareizi.2. Šī direktīva neliedz dalībvalstīm šādiem pārvadātājiem, kas ļoti nopietni pārkāpj pienākumus, kurus paredz šīs direktīvas noteikumi, pieņemt vai saglabāt citus sodus, piemēram, darbības apturēšanu, transporta līdzekļu arestu vai konfiskāciju, darbības licences pagaidu apturēšanu vai anulēšanu.5. pantsTiesvedībaDalībvalstis nodrošina, ka to normatīvie un administratīvie akti paredz, ka pārvadātājiem, pret kuriem celta prasība piemērot sodus, ir efektīvas tiesības uz aizstāvību un apelācijas iesniegšanu.6. pantsDatu apstrāde1. Personas dati, kas minēti 3. panta 1. punktā, jānosūta iestādēm, kas ir atbildīgas par personu pārbaudi uz ārējām robežām, caur kurām attiecīgais pasažieris ieceļos dalībvalsts teritorijā, lai veicinātu šādu pārbaužu veikšanu ar mērķi efektīvāk apkarot nelegālo imigrāciju.Dalībvalstis nodrošina, ka pārvadātāji šos datus vāc un nosūta elektroniski vai, ja tas neizdodas, izmantojot citus līdzekļus iestādēm, kas ir atbildīgas par robežkontroles veikšanu tajā apstiprinātajā robežpārejas punktā, caur kuru pasažieris ieceļos dalībvalsts teritorijā. Par personu pārbaudi uz ārējām robežām atbildīgās iestādes šos datus saglabā pagaidu datnē.Pēc pasažieru ieceļošanas šīs iestādes 24 stundu laikā pēc datu saņemšanas tos izdzēš, ja vien tie vēlāk nav vajadzīgi obligāto darbību veikšanai iestādēm, kas ir atbildīgas par personu pārbaudēm uz ārējām robežām saskaņā ar valstu tiesību aktiem un ievērojot Direktīvā 95/46/EK paredzētos datu aizsardzības noteikumus.Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārvadātājiem noteiktu pienākumu 24 stundu laikā pēc transportlīdzekļa ielidošanas izdzēst visus 3. panta 1. punktā noteiktos personas datus, kurus tie saskaņā ar šo direktīvu savākuši un nosūtījuši robežkontroles dienestiem.Saskaņā ar valstu tiesību aktiem un ievērojot Direktīvā 95/46/EK paredzētos datu aizsardzības noteikumus, 3. panta 1. punktā minētos datus dalībvalstis drīkst izmantot arī tiesībaizsardzībai.2. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārvadātājiem noteiktu pienākumu informēt pasažierus saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK noteikumiem. Tas ietver arī Direktīvas 95/46/EK 10. panta c) punktā un 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto informāciju.7. pantsPārņemšana1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai vēlākais 2006. gada 5. septembrī izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstīs nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.8. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā 30 dienas pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.9. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Luksemburgā, 2004. gada 29. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. McDowell[1] OV C 82, 5.4.2003., 23. lpp.[2] OV L 187, 10.7.2001., 45. lpp.[3] OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.[4] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[5] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.[6] OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.[7] OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/93/EK ( 2006. gada 12. decembris) par to lidaparātu ekspluatācijas regulēšanu, uz kuriem attiecas Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma otrā izdevuma (1988.) 1. sējuma 3. nodaļas II daļa (kodificēta versija)   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 374/1

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2006/93/EK
   (2006. gada 12. decembris)
   par to lidaparātu ekspluatācijas regulēšanu, uz kuriem attiecas Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma otrā izdevuma (1988.) 1. sējuma 3. nodaļas II daļa
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   apspriedušies ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā

               (1)

               Padomes Direktīva 92/14/EEK (1992. gada 2. marts) par to lidaparātu ekspluatācijas ierobežošanu, uz kuriem attiecas Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma otrā izdevuma (1988.) 1. sējuma 2. nodaļas II daļa (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un lietderības dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.

               (2)

               Skaņas emisijas standartu piemērojumam civilajām zemskaņas reaktīvajām lidmašīnām ir liela nozīme gaisa transporta pakalpojumu nodrošināšanā, jo īpaši, ja šādi standarti ierobežo lidmašīnu izmantojuma laiku aviosabiedrībās.

               (3)

               Padomes Direktīva 89/629/EEK (1989. gada 4. decembris) par civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu trokšņa emisijas ierobežošanu (5) ierobežo dalībvalstu civilā gaisa satiksmes reģistru papildināšanu ar lidmašīnām, kas atbilst tikai standartiem, kas noteikti Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma otrā izdevuma (1988.) 1. sējuma 2. nodaļas II daļā. Minētā direktīva paredz, ka šie papildināšanas ierobežojumi ir tikai pirmais posms.

               (4)

               Sakarā ar arvien lielākiem sastrēgumiem Kopienas lidostās ir svarīgi rast pastāvošajām iespējām vislabāko izlietojumu. Tas būs iespējams vienīgi tad, ja izmantos no vides aizsardzības viedokļa pieņemamas lidmašīnas.

               (5)

               Darbs, ko Kopiena veic sadarbībā ar citām starptautiskām organizācijām, parāda, ka pasākumiem, kas ierobežo tādu lidmašīnu ekspluatāciju, kuras neatbilst 16. pielikuma 3. nodaļā noteiktajiem standartiem, jāpievieno kāds noteikums, kas nodrošinātu labumu videi.

               (6)

               Kopējie noteikumi šim mērķim būtu ieviešami saprātīgā laika periodā, lai nodrošinātu saskaņotu pieeju visā Kopienā, papildinot pastāvošos noteikumus. Tas ir jo īpaši svarīgi jaunāko tendenču aspektā, kas vērstas uz Eiropas gaisa satiksmes pakāpenisku liberalizāciju.

               (7)

               Ņemot vērā ekoloģiskos faktorus, tehniskās iespējas un ekonomiskās sekas, būtu jāsamazina lidmašīnu radītais troksnis.

               (8)

               Ir lietderīgi reglamentēt dalībvalstu reģistros esošo civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu ekspluatāciju, un nodrošināt atbilstību standartiem, kas noteikti 16. pielikuma 3. nodaļā.

               (9)

               Dalībvalstīm būtu jāizstrādā noteikumi par sankcijām, ko piemēro valsts noteikumu, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, pārkāpšanas gadījumā. Šīm sankcijām vajadzētu būt efektīvām, samērīgām un preventīvām.

               (10)

               Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   1.   Šīs direktīvas mērķis ir reglamentēt civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu ekspluatāciju, kā noteikts 2. pantā.
   2.   Šī direktīva attiecas uz lidmašīnām, kuru maksimālā pacelšanās masa ir vismaz 34 000 kg, ar attiecīgā tipa lidmašīnām apstiprinātu maksimālu ietilpību vairāk par 19 pasažieru vietām, neskaitot vietas, kas paredzētas vienīgi apkalpei.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina, lai visas civilās zemskaņas reaktīvās lidmašīnas, ko ekspluatē lidostās, kuras atrodas to teritorijā, atbilstu standartiem, kas noteikti Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma otrā izdevuma (1988.) 1. sējuma 3. nodaļas II daļā.
   2.   Teritorijā, kas minēta 1. punktā, neietilpst aizjūras departamenti, kas minēti Līguma 299. panta 2. punktā.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis var piešķirt atbrīvojumus no 2. panta prasībām lidmašīnām, kam ir vēsturiska vērtība.
   2.   Jebkura dalībvalsts, kas piešķir atbrīvojumus saskaņā ar 1. punktu, informē pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes un Komisiju par savu lēmumu un par tā pamatojumu.
   3.   Katra dalībvalsts atzīst citu dalībvalstu piešķirtos atbrīvojumus attiecībā uz tajās reģistrētajām lidmašīnām.
   4.   Atsevišķos gadījumos dalībvalstis uz laiku var atļaut lidostās, kas atrodas to teritorijās, izmantot lidmašīnas, kuras nevarētu ekspluatēt, pamatojoties uz šīs direktīvas pārējiem noteikumiem. Šādu atbrīvojumu var attiecināt tikai uz:

               a)

               lidmašīnām, kuras izmanto tādām ārkārtēja rakstura darbībām, ka būtu nepamatoti nepiešķirt atbrīvojumu uz laiku;

               b)

               lidmašīnām, kas veic bezpeļņas lidojumus, kas saistīti ar pārbūvi, remontu vai apkopi.

         4. pants
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5. pants
   Dalībvalstis izstrādā noteikumus par sankcijām, ko piemēro valsts noteikumu, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, pārkāpšanas gadījumā, un veic visus vajadzīgus pasākumus, lai nodrošinātu šo noteikumu īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām. Dalībvalstis šos noteikumus dara zināmus Komisijai un bez kavēšanās dara tai zināmus visus turpmākus grozījumus, kas uz tiem attiecas.
   6. pants
   1.   Direktīvu 92/14/EEK atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā.
   2.   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   7. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   8. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2006. gada 12. decembris.

            Eiropas Parlamenta vārdā -

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā -

            priekšsēdētājs

         M. PEKKARINEN

      (1)  OV C 108, 30.4.2004., 55. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2004. gada 10. februāra Atzinums (OV C 97 E, 22.4.2004., 67. lpp.) un Padomes 2006. gada 14. novembra Lēmums.

      (3)  OV L 76, 23.3.1992., 21. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 991/2001 (OV L 138, 22.5.2001., 12. lpp.).

      (4)  Skat. I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 363, 13.12.1989., 27. lpp.

      I PIELIKUMS
      A daļa
      Atceltā direktīva ar sekojošiem grozījumiem

                  Padomes Direktīva 92/14/EEK

                  (OV L 76, 23.3.1992., 21. lpp.)

                  Padomes Direktīva 98/20/EK

                  (OV L 107, 7.4.1998., 4. lpp.)

                  Komisijas Direktīva 1999/28/EK

                  (OV L 118, 6.5.1999., 53. lpp.)

                  Komisijas Regula (EK) Nr. 991/2001

                  (OV L 138, 22.5.2001., 12. lpp.)

            B daļa
      Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

         (minēts 6. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  92/14/EEK

                  1992. gada 1. jūlijs

                  98/20/EK

                  1999. gada 1. marts

                  1999/28/EK

                  1999. gada 1. septembris

      II PIELIKUMS
      ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 92/14/EEK

                  Šī direktīva

                  1. pants, 1. un 2. punkts

                  1. pants, 1. un 2. punkts

                  1. pants, 3. punkts

                  —

                  2. pants, 1. punkts

                  —

                  2. pants, 2. punkts

                  2. pants, 1. punkts

                  2. pants, 3. punkts

                  2. pants, 2. punkts

                  2. pants, 4. punkts

                  —

                  3. un 4. pants

                  —

                  5. pants, 1. punkts

                  —

                  5. pants, 2. punkts

                  3. pants, 1. punkts

                  6. un 7. pants

                  —

                  8. pants

                  3. pants, 4. punkts

                  9. pants, 1. punkts

                  3. pants, 2. punkts

                  9. pants, 2. punkts

                  3. pants, 3. punkts

                  9.a un 9.b pants

                  —

                  10. pants, 1. punkts

                  —

                  10. pants, 2. punkts

                  4. pants

                  —

                  5. pants (1)

                  —

                  6. pants

                  —

                  7. pants

                  11. pants

                  8. pants

                  Pielikums

                  —

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums

         (1)  Padomes Direktīvas 98/20/EK 2. pants.


title: Komisijas Direktīva 2000/51/EK (2000. gada 26. jūlijs), ar ko groza Direktīvu 95/31/EK, ar kuru nosaka īpašo tīrības kritēriju attiecībā uz pārtikas saldinātājiemDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0051

Oficiālais Vēstnesis L 198 , 04/08/2000 Lpp. 0041 - 0043

		Komisijas direktīva 2000/51/EK(2000. gada 26. jūlijs),ar ko groza Direktīvu 95/31/EK, ar kuru nosaka īpašo tīrības kritēriju attiecībā uz pārtikas saldinātājiem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/107/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas piedevām, ko atļauts izmantot cilvēku uzturam [1], kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 94/34/EK [2], un jo īpaši tās 3. panta 3. punkta a) apakšpunktu,apspriedusies ar Zinātnisko pārtikas komiteju,tā kā:(1) Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. jūnija Direktīvā 94/35/EK par pārtikā izmantojamiem saldinātājiem [3], kas grozīta ar Direktīvu 96/83/EK [4], uzskaitītas vielas, kuras var izmantot par saldinātājiem pārtikā.(2) Komisijas 1995. gada 5. jūlija Direktīva 95/31/EK, ar ko nosaka īpašos tīrības kritērijus attiecībā uz saldinātājiem, kuri paredzēti lietošanai pārtikā [5], kas grozīta ar Direktīvu 98/66/EK [6], nosaka tīrības kritērijus Direktīvā 94/35/EK minētajiem saldinātājiem.(3) Ievērojot tehnikas attīstību, jāgroza tīrības kritēriji, kas Direktīvā 95/31/EK noteikti mannītam (E 421) un maltitola sīrupam (E 965(ii)). Tādēļ jāpielāgo minētā direktīva.(4) Jāņem vērā saldinātāju specifikācijas un analīzes paņēmieni, ko Pārtikas kodeksā izklāstījusi Apvienotā FAO un WHO pārtikas piedevu ekspertu komiteja (JECFA).(5) Tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar Pārtikas pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 95/31/EK pielikumā tekstu attiecībā uz (E 421) mannītu un (E 965 (ii)) maltitola sīrupu aizstāj ar tekstu šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2001. gada 30. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā jāizdara šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 26. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 40, 11.2.1989., 27. lpp.[2] OV L 237, 10.9.1994., 1. lpp.[3] OV L 237, 10.9.1994., 3. lpp.[4] OV L 48, 19.2.1997., 16. lpp.[5] OV L 178, 28.7.1995., 1. lpp.[6] OV L 257, 19.9.1998., 35. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"E 421 MANNĪTS1.MannītsSinonīmi | D-mannīts |Definīcija | Mannītu ražo, katalītiski hidrogenējot glikozes un fruktozes maisījumu, ko veido invertētais cukurs |Ķīmiskais nosaukums | D-mannīts |EINECS | 200–711–8 |Ķīmiskā formula | C6H14O6 |Molekulmasa | 182,2 |Analīzes paraugs | Satur ne mazāk kā 96,0 % D-mannīta un ne vairāk kā 102 % sausnā |Apraksts | Balts kristālisks pulveris bez smaržas |IdentifikācijaA. Šķīdība | Šķīst ūdenī, ļoti vāji šķīst etanolā, praktiski nešķīst ēterī |B. Kušanas to amplitūda | No 164 līdz 169 °C |C. Plānslāņa hromatogrāfija | Veic testu |D. Īpatnējā rotācija | α20D: + 23o līdz + 25o (borāta šķīdums) |E. pH | No 5 līdz 8 Pievieno 0,5 mililitrus piesātināta kālija hlorīda šķīduma 10 mililitriem analīzes parauga 10 % w/v šķīduma, pēc tam izmēra pH līmeni |TīrībaZudumi žāvējot | Ne vairāk kā 0,3 % (105 °C, 4 stundas) |Redukcijas cukuri | Ne vairāk kā 0,3 % (glikozes veidā) |Cukuri kopā | Ne vairāk kā 1 % (glikozes veidā) |Sulfātpelni | Ne vairāk kā 0,1 % |Hlorīdi | Ne vairāk kā 70 mg/kg |Sulfāti | Ne vairāk kā 100 mg/kg |Niķelis | Ne vairāk kā 2 mg/kg |Svins | Ne vairāk kā 1 mg/kg |2.Mannīts, kas iegūts ar fermentācijuSinonīmi | D-mannīts |Definīcija | Mannītu var ražot arī ar pārtraukto fermentāciju, aerobos apstākļos fermentējot rauga parasto klonu Zygosaccharomyces rouxii |Ķīmiskais nosaukums | D-mannīts |EINECS | 200–711–8 |Ķīmiskā formula | C6H14O6 |Molekulmasa | 182,2 |Analīzes paraugs | Ne mazāk kā 99 % sausnā |Apraksts | Balts kristālisks pulveris bez smaržas |IdentifikācijaA. Šķīdība | Šķīst ūdenī, ļoti vāji šķīst etanolā, praktiski nešķīst ēterī |B. Kušanas to amplitūda | No 164 °C līdz 169 °C |C. Plānslāņa hromatogrāfija | Veic testu |D. Īpatnējā rotācija | α20D: + 23o līdz + 25o (borāta šķīdums) |E. pH | No 5 līdz 8 Pievieno 0,5 mililitrus piesātināta kālija hlorīda šķīduma 10 mililitriem analīzes parauga 10 % w/v šķīduma, pēc tam izmēra pH līmeni |TīrībaArabīts | Ne vairāk kā 0,3 % |Zudumi žāvējot | Ne vairāk kā 0,3 % (105 °C, 4 stundas) |Redukcijas cukuri | Ne vairāk kā 0,3 % (glikozes veidā) |Cukuri kopā | Ne vairāk kā 1 % (glikozes veidā) |Sulfātpelni | Ne vairāk kā 0,1 % |Hlorīdi | Ne vairāk kā 70 mg/kg |Sulfāti | Ne vairāk kā 100 mg/kg |Svins | Ne vairāk kā 1 mg/kg |Aerobās mezofīlās baktērijas | Ne vairāk kā 103/g |Koli | Nav 10 gramos |Salmonella | Nav 10 gramos |E.coli | Nav 10 gramos |Staphylococcus aureus | Nav 10 gramos |Pseudomonas aeruginosa | Nav 10 gramos |Pelējuma sēnītes | Ne vairāk kā 100/g |Raugi | Ne vairāk kā 100/g" |"E 965 (ii) MALTITOLA SĪRUPSSinonīmi | Hidrogenēts augstas pakāpes maltozes-glikozes sīrups, hidrogenēts glikozes sīrups |Definīcija | Maisījums sastāv galvenokārt no maltitola ar sorbitolu un hidrogenētiem oligo- un polisaharīdiem. To ražo, katalītiski hidrogenējot glikozes sīrupu ar augstu maltozes saturu. Pārdošanai piegādā gan sīrupa veidā, gan kā cietu produktu |Analīzes paraugs | Bez ūdens satur ne mazāk kā 99 % kopējo hidrogenēto saharīdu un ne mazāk kā 50 % maltitola |Apraksts | Dzidri viskozi šķidrumi vai baltas kristāliskas masas bez krāsas un bez smaržas |IdentifikācijaA. Šķīdība | Ļoti labi šķīst ūdenī, nedaudz šķīst etanolā |B. Plānslāņa hromatogrāfija | Veic testu |TīrībaŪdens | Ne vairāk kā 31 % (Karl Fischer) |Redukcijas cukuri | Ne vairāk kā 0,3 % (glikozes veidā) |Sulfātpelni | Ne vairāk kā 0,1 % |Hlorīdi | Ne vairāk kā 50 mg/kg |Sulfāts | Ne vairāk kā 100 mg/kg |Niķelis | Ne vairāk kā 2 mg/kg |Svins | Ne vairāk kā 1 mg/kg" |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2003/72/EK (2003. gada 22. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0072

Oficiālais Vēstnesis L 207 , 18/08/2003 Lpp. 0025 - 0036

		Padomes Direktīva 2003/72/EK(2003. gada 22. jūlijs),ar ko papildina Eiropas Kooperatīvās sabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 308. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Lai sasniegtu Līguma mērķus, Padomes Regula (EK) Nr. 1435/2003 [4] nosaka Eiropas Kooperatīvās sabiedrības (SCE) statūtus.(2) Minētās regulas mērķis ir izveidot vienotu tiesisku regulējumu, lai ļautu kooperatīviem, citām juridiskām personām un fiziskām personām no dažādām dalībvalstīm Kopienas līmenī plānot un pārkārtot uzņēmējdarbību kooperatīva formā.(3) Lai veicinātu Kopienas mērķu sasniegšanu sociālajā jomā, ir jāparedz īpaši noteikumi, proti, noteikumi darbinieku iesaistīšanas jomā, kas nodrošinātu to, ka pēc SCE nodibināšanas nezūd vai nemazinās darbinieku iesaistīšanas prakse, kura ir juridiskajās personās, kas piedalās SCE dibināšanā. Lai sasniegtu minēto mērķi šajā jomā, ir jāizstrādā tāds noteikumu kopums, kas papildinātu Regulas (EK) Nr. 1435/2003 noteikumus.(4) Ņemot vērā to, ka iepriekš minētās ierosinātās rīcības mērķus dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt katra atsevišķi, jo ir jāizstrādā darbinieku iesaistīšanas noteikumu kopums, kas piemērojams SCE, un tāpēc ierosinātās rīcības apjoma un nozīmīguma dēļ tas ir vieglāk izdarāms Kopienas līmenī, Kopiena var noteikt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā paredzēto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī direktīva paredz tikai to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai.(5) Dalībvalstīs ir liela noteikumu un prakses dažādība attiecībā uz veidu, kādā darbinieku pārstāvji ir iesaistīti lēmumu pieņemšanā kooperatīvos, tādejādi darbinieku iesaistīšanai nav lietderīgi noteikt tikai vienu SCE piemērojamu Eiropas modeli.(6) Jānodrošina, ka informēšanas un konsultēšanās procedūras starptautiskā līmenī tiek ievērotas visos SCE dibināšanas gadījumos, kā arī jaundibinātu SCE nepieciešamā pielāgošana, ja to lielums nodarbinātības ziņā to pamato.(7) Ja vienā vai vairākās juridiskajās personās, kas nodibina SCE, ir līdzdalības tiesības, tās principā ir jāsaglabā, nodrošinot to pāreju SCE uzreiz pēc nodibināšanas, ja vien puses neizlemj citādi.(8) Ir jānosaka konkrētas procedūras darbinieku starptautiskai informēšanai un konsultēšanai, kā arī vajadzības gadījumā viņu līdzdalībai, ko piemēro katrā SCE, vispirms, ņemot vērā attiecīgo ieinteresēto pušu vienošanos, vai, ja tādas nav, piemērojot papildnoteikumu kopumu.(9) Ņemot vērā atšķirīgās darbinieku iesaistīšanas sistēmas dažādās valstīs, juridisko personu apvienošanās gadījumā dalībvalstīm tomēr ir iespēja nepiemērot pamatnoteikumus par līdzdalību. Tādā gadījumā līdzdalības sistēmas un prakse, kas pastāv dalībnieču juridisko personu līmenī, ir jāsaglabā, pielāgojot reģistrācijas noteikumus.(10) Balsošanas noteikumos īpašajā sarunu grupā, kas pārstāv darbiniekus sarunās, jo īpaši noslēdzot nolīgumus, kas paredz zemāku līdzdalības līmeni salīdzinājumā ar to, kāds ir vienā vai vairākās dalībniecēs juridiskajās personās, jāņem vērā risks, ka pastāvošā līdzdalības sistēma un prakse var izzust vai mazināties. Minētais risks ir lielāks, ja SCE nodibina, pārveidojot vai apvienojot juridiskas personas, nevis radot SCE no jauna.(11) Ja nav panākta vienošanās sarunās starp darbinieku pārstāvjiem un dalībnieču juridisko personu kompetentajām struktūrām, ir jāparedz pamatnoteikumi, ko piemēro SCE, ja tā ir nodibināta. Šādiem pamatnoteikumiem jānodrošina efektīva prakse starptautiskā darbinieku informēšanā un konsultēšanā, kā arī viņu līdzdalība attiecīgajās SCE struktūrās, ja pirms tās nodibināšanas šāda līdzdalība bijusi dalībniecēs juridiskajās personās, kas piedalās SCE dibināšanā.(12) Ja uz juridiskajām personām, kuras piedalās jaunizveidotā SCE, iepriekšminētās procedūras nevar attiecināt sakarā ar to, ka nodarbinātības ziņā tās uzskatāmas par mazām, SCE piemēro darbinieku iesaistīšanas noteikumus, kas ir spēkā tajā dalībvalstī, kurā tā reģistrē savu juridisko adresi, vai dalībvalstīs, kurās tai ir meitasuzņēmumi vai uzņēmumi. Tas neierobežo jau esošas SCE pienākumu piemērot šīs procedūras, ja darbinieku vairākums to pieprasa.(13) Jāpiemēro īpaši noteikumi par darbinieku piedalīšanos kopsapulcēs tiktāl, ciktāl to nosaka valsts tiesību akti. Šo noteikumu piemērošana neliedz izmantot cita veida piedalīšanos, kā paredzēts šajā direktīvā.(14) Dalībvalstīm ar atbilstīgiem noteikumiem jānodrošina tas, ka nepieciešamības gadījumā, ja SCE nodibināšana izraisa strukturālas izmaiņas, var atkārtoti rīkot sarunas par kārtību, kādā notiek darbinieku iesaistīšana.(15) Darbinieku pārstāvjiem, kas, pildot savus pienākumus, darbojas saskaņā ar šo direktīvu, ir jāparedz aizsardzība un garantijas, kas ir līdzvērtīgas tām, kādas darbinieku pārstāvjiem nodrošinātas valsts tiesību aktos un/vai praksē valstī, kurā viņi tiek nodarbināti. Viņus nedrīkst pakļaut diskriminācijai, tostarp vajāšanai, sakarā ar pienākumu likumīgu pildīšanu, un viņiem ir jānodrošina pienācīga aizsardzība pret atlaišanu un citām sankcijām.(16) Sensitīvas informācijas konfidencialitāte jāievēro arī pēc darbinieku pārstāvju pilnvaru laika, un ir jāparedz noteikumi, kas aizliedz SCE kompetentajai struktūrai izpaust informāciju, ja tās publiskošana var nopietni kaitēt SCE darbībai.(17) Ja uz SCE un tās meitasuzņēmumiem un uzņēmumiem attiecas Padomes 1994. gada 22. septembra Direktīva 94/45/EK par to, kā izveidot Eiropas Uzņēmumu padomi vai procedūru darbinieku informēšanai un konsultēšanai Kopienas mēroga uzņēmumos un Kopienas mēroga uzņēmumu grupās [5], SCE un tās meitasuzņēmumiem un uzņēmumiem nav jāpiemēro minētās direktīvas noteikumi, kā arī noteikumi, ar kuriem minēto direktīvu transponē valsts tiesību aktos, ja vien īpašā sarunu grupa nepieņem lēmumu nesākt sarunas vai beigt jau uzsāktās sarunas.(18) Šai direktīvai nav jāietekmē citas pastāvošās iesaistīšanas tiesības, kā arī citas pastāvošās pārstāvības struktūras, kas paredzētas Kopienas un valstu tiesību aktos un praksē.(19) Dalībvalstīm jāveic atbilstīgi pasākumi, ja nav ievēroti šajā direktīvā noteiktie pienākumi.(20) Lai pieņemtu šo direktīvu, Līgums nepiešķir Kopienai vajadzīgās pilnvaras, izņemot tās, kas paredzētas 308. pantā.(21) Šīs direktīvas pamatprincips un mērķis ir nodrošināt darbinieku iegūtās tiesības attiecībā uz viņu iesaistīšanu sabiedrības lēmumu pieņemšanā. Darbinieku iesaistīšanas tiesībām SCE jāpamatojas uz darbinieku iesaistīšanas tiesībām, kas ir spēkā pirms SCE nodibināšanas ("pirms un pēc" princips). Tādējādi šis princips jāievēro ne tikai SCE sākotnējā dibināšanā, bet arī veicot strukturālas izmaiņas jau pastāvošā SCE, kā arī šo izmaiņu ietekmētajās juridiskajās personās. Tāpēc, ja SCE savu juridisko adresi maina no adreses vienā dalībvalstī uz adresi citā dalībvalstī, jāpiemēro vismaz tāds pats darbinieku iesaistīšanas tiesību līmenis. Turpmāk, ja darbinieku iesaistīšanas slieksnis ir sasniegts vai pārsniegts pēc SCE reģistrācijas, minētās tiesības jāievēro tādā pašā veidā, kādā tās būtu ievērotas tad, ja iesaistīšanas slieksnis būtu sasniegts vai pārsniegts pirms SCE reģistrācijas.(22) Dalībvalstis var paredzēt, ka arodbiedrību pārstāvji var būt īpašas sarunu grupas locekļi neatkarīgi no tā, vai viņi ir to juridisko personu darbinieki, kuras piedalās SCE dibināšanā. Šajā sakarā dalībvalstīm jo īpaši vajadzētu ieviest šādas tiesības gadījumos, kad saskaņā ar valsts tiesību aktiem arodbiedrību pārstāvjiem ir tiesības būt par sabiedrības uzraudzības vai administratīvās struktūras locekļiem un tikt ievēlētiem tajās.(23) Dažās dalībvalstīs darbinieku iesaistīšana un citas darba tiesisko attiecību jomas ir pamatotas gan ar valsts tiesību aktiem, gan ar praksi, kas šajā gadījumā ietver arī dažādus kolektīvos līgumus valsts, nozares un/vai sabiedrības līmenī,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I IEDAĻAVISPĀRĪGI NOTEIKUMI1. pantsMērķis1. Šī direktīva reglamentē darbinieku iesaistīšanu Eiropas Kooperatīvo sabiedrību (še turpmāk "SCE") jautājumos, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 1435/2003.2. Šādā nolūkā katrā SCE jānosaka darbinieku iesaistīšanas kārtība saskaņā ar 3. līdz 6. pantā paredzēto sarunu procedūru vai, ievērojot 7. un 8. pantā norādītos apstākļus, saskaņā ar pielikumu.2. pantsDefinīcijasŠajā direktīvā:a) "SCE" ir jebkura kooperatīvā sabiedrība, kas dibināta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1435/2003;b) "dalībnieces juridiskās personas" ir sabiedrības Līguma 48. panta otrās daļas izpratnē, tostarp kooperatīvi, kā arī juridiskās personas, kuras izveido un reglamentē saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem un kuras tieši piedalās SCE dibināšanā;c) dalībnieces juridiskās personas vai SCE"meitasuzņēmums" ir uzņēmums, attiecībā uz kuru šai juridiskajai personai vai SCE ir dominējoša ietekme Direktīvas 94/45/EK 3. panta 2. līdz 7. punkta nozīmē;d) "attiecīgais meitasuzņēmums vai uzņēmums" ir dalībnieces juridiskās personas meitasuzņēmums vai uzņēmums, kam pēc SCE nodibināšanas jākļūst par SCE meitasuzņēmumu vai uzņēmumu;e) "darbinieku pārstāvji" ir darbinieku pārstāvji, ko paredz valsts tiesību akti un/vai prakse;f) "pārstāvības institūcija" ir institūcija, kurā pārstāvēti darbinieki un kas izveidota saskaņā ar 4. pantā noteikto nolīgumu vai saskaņā ar pielikuma noteikumiem nolūkā informēt un konsultēt tādas SCE un tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbiniekus, kuri atrodas Kopienā, un vajadzības gadījumā īstenot līdzdalības tiesības SCE;g) "īpašā sarunu grupa" ir grupa, kas izveidota saskaņā ar 3. pantu, lai ar dalībnieču juridisko personu kompetento struktūru rīkotu sarunas par kārtību, kādā nosaka darbinieku iesaistīšanu SCE;h) "darbinieku iesaistīšana" ir jebkurš mehānisms, tostarp informēšana, konsultēšanās un līdzdalība, kas darbinieku pārstāvjiem nodrošina to, ka tie var ietekmēt uzņēmuma lēmumus;i) "informēšana" ir informācija, ko SCE kompetentā struktūra sniedz darbinieku pārstāvības institūcijām un/vai darbinieku pārstāvjiem jautājumos, kas skar pašu SCE un jebkuru tās meitasuzņēmumu vai uzņēmumu, kurš atrodas citā dalībvalstī, vai jautājumos, kas pārsniedz lēmējinstitūciju pilnvaras vienā dalībvalstī, un ko sniedz tādā laikā, veidā un apjomā, kas ļauj darbinieku pārstāvjiem gūt pilnīgu priekšstatu par iespējamajām sekām un vajadzības gadījumā sagatavoties konsultācijām ar SCE kompetento struktūru;j) "konsultēšanās" ir dialoga veidošana un viedokļu apmaiņa starp darbinieku pārstāvības institūciju un/vai darbinieku pārstāvjiem un SCE kompetento struktūru tādā laikā, veidā un apjomā, kas, pamatojoties uz sniegto informāciju, ļauj darbinieku pārstāvjiem izteikt viedokli par kompetentās struktūras paredzētajiem pasākumiem, ko varētu ņemt vērā lēmumu pieņemšanas procesā SCE;k) "līdzdalība" ir darbinieku pārstāvības institūcijas un/vai darbinieku pārstāvju ietekme jautājumos, kas saistīti ar juridisko personu, izmantojot:- tiesības ievēlēt vai iecelt juridiskās personas uzraudzības vai administratīvās struktūras locekļus vai- tiesības ieteikt un/vai iebilst pret juridiskās personas uzraudzības vai administratīvās struktūras dažu vai visu locekļu iecelšanu.II IEDAĻASARUNU PROCEDŪRA, KAS PIEMĒROJAMA SCE, KURA DIBINĀTA, APVIENOJOTIES VISMAZ DIVĀM JURIDISKĀM PERSONĀM VAI PĀRVEIDOJOTIES3. pantsĪpašas sarunu grupas izveide1. Ja dalībnieču juridisko personu vadības vai administratīvās struktūras izstrādā SCE dibināšanas plānu, tām pēc iespējas ātri jāveic nepieciešamie pasākumi, tostarp jāsniedz informācija par dalībnieču juridisko personu un meitasuzņēmumu vai uzņēmumu identitāti, kā arī par darbinieku skaitu tajos, lai uzsāktu sarunas ar juridisko personu darbinieku pārstāvjiem par kārtību, kādā nosaka darbinieku iesaistīšanu SCE.2. Lai iedibinātu darbinieku iesaistīšanas kārtību, izveidojama īpaša sarunu grupa, kurā ir darbinieku pārstāvji no dalībniecēm juridiskajām personām un attiecīgajiem meitasuzņēmumiem vai uzņēmumiem saskaņā ar šādiem noteikumiem:a) ievēlot vai ieceļot īpašās sarunu grupas locekļus, ir jānodrošina tas, kai) minētie locekļi tiek ievēlēti vai iecelti proporcionāli to darbinieku skaitam, ko dalībnieces juridiskās personas un attiecīgie meitasuzņēmumi vai uzņēmumi nodarbina katrā dalībvalstī, piešķirot katrai dalībvalstij vienu vietu par tādu tajā nodarbināto darbinieku daļu, kas ir 10 % vai mazāka no to darbinieku skaita, kas nodarbināti visās dalībvalstīs kopā;ii) dibinot SCE apvienošanās veidā, paredz tik daudz papildu pārstāvju no katras dalībvalsts, cik nepieciešams, lai īpašajā sarunu grupā būtu vismaz viens loceklis, kas pārstāv katru dalībnieku kooperatīvu, kurš ir reģistrēts un kuram ir darbinieki attiecīgajā dalībvalstī, un kas atbilstīgi plānam vairs nepastāvēs kā atsevišķa juridiska persona pēc SCE reģistrācijas, ja vien:- šāds papildu locekļu skaits nepārsniedz 20 % no to locekļu skaita, kas ir izraudzīti atbilstīgi i) apakšpunktam un- īpašajā sarunu grupā attiecīgajiem darbiniekiem nav dubultas pārstāvības.Ja šādu kooperatīvu skaits pārsniedz minēto papildvietu skaitu, kas paredzētas saskaņā ar pirmo daļu, šīs papildvietas piešķir kooperatīviem dažādās dalībvalstīs dilstošā secībā pēc tur nodarbināto darbinieku skaita;b) dalībvalstis nosaka veidu, kādā ievēlē vai ieceļ īpašās sarunu grupas locekļus, kas ir jāievēlē vai jāieceļ to teritorijā. Tās veic vajadzīgos pasākumus, lai pēc iespējas nodrošinātu to, ka vismaz viens loceklis pārstāv katru dalībnieci juridisko personu, kurai ir darbinieki attiecīgajā dalībvalstī. Minēto pasākumu dēļ nedrīkst palielināties kopējais locekļu skaits. Darbinieku pārstāvji jāizraugās, jāieceļ vai jāvēlē tā, lai veicinātu dzimumu līdzsvara ievērošanu.Dalībvalstis var paredzēt, ka šajā grupā var iekļaut arodbiedrību pārstāvjus neatkarīgi no tā, vai viņi ir dalībnieces juridiskās personas vai attiecīgā meitasuzņēmuma vai uzņēmuma darbinieki.Neskarot valstu tiesību aktus un/vai praksi, kas nosaka sliekšņus attiecībā uz pārstāvības institūcijas izveidošanu, dalībvalstis nodrošina, ka uzņēmumos vai iestādēs, kurās nav darbinieku pārstāvju no viņiem neatkarīgu apstākļu dēļ, darbiniekiem ir tiesības ievēlēt vai iecelt īpašās sarunu grupas locekļus.3. Īpašā sarunu grupa un dalībnieču juridisko personu kompetentās struktūras rakstiski vienojas par kārtību, kādā notiek darbinieku iesaistīšana SCE.Lai informētu darbiniekus, dalībnieču juridisko personu kompetentās struktūras informē sarunu grupu par savu nodomu dibināt SCE un tā īstenošanas faktisko norisi līdz reģistrācijas brīdim.4. Saskaņā ar 6. punktu īpašā sarunu grupa pieņem lēmumus ar tās locekļu absolūto balsu vairākumu, ja vien šāds balsu vairākums atbilst darbinieku absolūtajam vairākumam. Katram loceklim ir viena balss. Tomēr, ja sarunu rezultātā notiek līdzdalības tiesību ierobežošana, tad, lai pieņemtu lēmumu par šāda nolīguma apstiprināšanu, ir vajadzīgs balsu vairākums, kas ir divas trešdaļas no īpašās sarunu grupas locekļiem, kuri pārstāv vismaz divas trešdaļas darbinieku, to skaitā tādu locekļu balsis, kas pārstāv vismaz divās dalībvalstīs nodarbinātos darbiniekus, proti:- dibinot SCE apvienošanas veidā, ja līdzdalība ir vismaz 25 % no dalībnieku kooperatīvu kopējā darbinieku skaita, vai,- dibinot SCE jebkurā citā veidā, ja līdzdalība ir vismaz 50 % no dalībnieču juridisko personu kopējā darbinieku skaita.Par līdzdalības tiesību ierobežošanu uzskata gadījumus, kad SCE struktūru locekļu īpatsvars 2. panta k) apakšpunkta izpratnē ir zemāks nekā lielākais īpatsvars, kāds ir dalībniecēs juridiskajās personās.5. Rīkojot sarunas, īpašā sarunu grupa var pēc savas izvēles pieaicināt ekspertus, kas tai palīdz un ir, piemēram, attiecīgu Kopienas līmeņa arodbiedrības organizāciju pārstāvji. Minētie eksperti pēc īpašās sarunu grupas uzaicinājuma vajadzības gadījumā var piedalīties sarunās padomdevēja statusā, lai veicinātu uzskatu vienotību un konsekvenci Kopienā. Īpašā sarunu grupa var nolemt informēt attiecīgās ārējās organizācijas, tostarp arodbiedrības, par sarunu uzsākšanu.6. Īpašā sarunu grupa ar otrajā daļā noteikto balsu vairākumu var pieņemt lēmumu neuzsākt sarunas vai izbeigt jau uzsāktās sarunas un pamatoties uz darbinieku informēšanas un konsultēšanās noteikumiem, kas ir spēkā dalībvalstīs, kurās SCE ir darbinieki. Šāds lēmums aptur 4. pantā noteiktā nolīguma noslēgšanas procedūru. Ja minētais lēmums ir pieņemts, nevienu no pielikumā ietvertajiem noteikumiem nepiemēro.Lai pieņemtu lēmumu sarunas nesākt vai tās izbeigt, ir vajadzīgas divas trešdaļas locekļu balsu, kas pārstāv vismaz divas trešdaļas darbinieku, tostarp tādu locekļu balsis, kuri pārstāv vismaz divās dalībvalstīs nodarbinātus darbiniekus.Dibinot SCE pārveidošanas veidā, šo punktu nepiemēro, ja pārveidojamā kooperatīvā ir nodrošināta līdzdalība.Īpašo sarunu grupu sasauc atkārtoti pēc vismaz 10 % no SCE, tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbinieku vai to pārstāvju rakstiska pieprasījuma ne agrāk kā divus gadus pēc iepriekš minētā lēmuma pieņemšanas, ja vien ieinteresētās puses nav vienojušās par īsāku laiku atkārtotu sarunu uzsākšanai. Ja īpašā sarunu grupa nolemj atkārtoti uzsākt sarunas ar vadību, bet šajās sarunās netiek panākta vienošanās, nevienu no pielikumā ietvertajiem noteikumiem nepiemēro.7. Visas izmaksas, kas saistītas ar īpašās sarunu grupas darbību un ar sarunām kopumā, atlīdzina dalībnieces juridiskās personas, nodrošinot īpašajai sarunu grupai pienācīgus apstākļus uzdevumu izpildei.Saskaņā ar šo principu dalībvalstis var izstrādāt budžeta noteikumus, kas attiecas uz īpašās sarunu grupas darbības finansēšanu. Tās var ierobežot finansējumu, apmaksājot tikai viena eksperta darbu.4. pantsNolīguma saturs1. Dalībnieču juridisko personu kompetentās struktūras un īpašā sarunu grupa apspriežas sadarbības garā ar mērķi panākt vienošanos par pasākumiem, kas veicami, lai iedibinātu kārtību, kādā notiek darbinieku iesaistīšana SCE.2. Neskarot ieinteresēto pušu autonomiju un ievērojot 4. punktu, šā panta 1. punktā paredzētā vienošanās starp dalībnieču juridisko personu kompetentajām struktūrām un īpašo sarunu grupu nosaka:a) nolīguma darbības jomu;b) to, kāds sastāvs, locekļu skaits un vietu sadalījums ir pārstāvības institūcijā, kas būs SCE kompetentās struktūras sarunu partneris saistībā ar nolīgumu par SCE un tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbinieku informēšanas un konsultēšanās kārtību;c) pārstāvības institūcijas funkcijas un tās informēšanas un konsultēšanās procedūru;d) pārstāvības institūcijas sanāksmju biežumu;e) pārstāvības institūcijai piešķiramos finanšu līdzekļus un materiālos resursus;f) ja sarunu laikā ieinteresētās puses nolemj izveidot nevis pārstāvības institūciju, bet noteikt vienu vai vairākas informēšanas un konsultēšanās procedūras, – kārtību, kādā īstenojamas šādas procedūras;g) ja sarunu laikā ieinteresētās puses nolemj iedibināt līdzdalības kārtību – tās saturu, tostarp (vajadzības gadījumā) SCE administratīvās vai uzraudzības struktūras locekļu skaitu, ko darbinieki ir tiesīgi ievēlēt, iecelt, ieteikt vai noraidīt, procedūras, saskaņā ar kurām darbinieki var ievēlēt, iecelt, ieteikt vai noraidīt minētos locekļus, un viņu tiesības;h) nolīguma spēkā stāšanās dienu un tā spēkā esamības laiku, gadījumus, kad atkārtoti jārīko sarunas par nolīguma noslēgšanu, un šādu atkārtoti rīkotu sarunu procedūru, ietverot gadījumus, kad pēc SCE dibināšanas notiek strukturālas izmaiņas SCE un tās meitasuzņēmumos un uzņēmumos.3. Ja nolīgums neparedz citādi, pielikumā paredzētie pamatnoteikumi uz to neattiecas.4. Neskarot 15. panta 3. punkta a) apakšpunktu, gadījumos, kad SCE dibina pārveidošanas veidā, attiecībā uz visiem darbinieku iesaistīšanas elementiem nolīgums paredz vismaz tādu pašu līmeni, kāds jau ir bijis kooperatīvā, kas ir pārveidots par SCE.5. Nolīgumā var precizēt noteikumus, ar kādiem darbinieki ir tiesīgi piedalīties pilnsapulcēs vai nodaļu vai nozaru sanāksmēs saskaņā ar šīs direktīvas 9. pantu un Regulas (EK) Nr. 1435/2003 59. panta 4. punktu.5. pantsSarunu ilgums1. Sarunas sākas uzreiz pēc īpašās sarunu grupas izveides, un tās var turpināties sešus mēnešus.2. Ieinteresētās puses, savstarpēji vienojoties, var pieņemt lēmumu par 1. punktā noteikto sarunu ilguma pārsniegšanu kopumā līdz vienam gadam pēc īpašās sarunu grupas izveides.6. pantsTiesību akti, kas piemērojami sarunu procedūrāJa šajā direktīvā nav noteikts citādi, 3., 4. un 5. pantā paredzētajai sarunu procedūrai piemēro tās dalībvalsts tiesību aktus, kurā ir reģistrēta SCE juridiskā adrese.7. pantsPamatnoteikumi1. Lai sasniegtu 1. pantā noteikto mērķi, dalībvalstis paredz darbinieku iesaistīšanas pamatnoteikumus, kuriem ir jāatbilst pielikumā minētajiem noteikumiem.Pamatnoteikumus, ko paredz tās dalībvalsts tiesību akti, kurā ir reģistrēta SCE juridiskā adrese, piemēro pēc SCE reģistrācijas dienas, ja:a) tā vienojas ieinteresētās puses vaib) līdz 5. pantā noteiktajam termiņam nolīgums nav noslēgts, un- ikvienas dalībnieces juridiskās personas kompetentā struktūra nolemj piekrist pamatnoteikumu piemērošanai SCE un turpināt SCE reģistrēšanu, un- īpašā sarunu grupa nav pieņēmusi 3. panta 6. punktā paredzēto lēmumu.2. Turklāt pamatnoteikumus, kas paredzēti reģistrācijas dalībvalsts tiesību aktos saskaņā ar pielikuma 3. daļu, piemēro tikai:a) SCE, kas dibināta pārveidošanas veidā, ja dalībvalsts noteikumi par darbinieku līdzdalību administratīvā vai uzraudzības struktūrā attiecas uz kooperatīvu, kurš pārveidots par SCE;b) SCE, kas dibināta apvienošanās veidā:- ja pirms SCE reģistrācijas viens vai vairāki līdzdalības veidi tikuši piemēroti vienā vai vairākos dalībniekos kooperatīvos attiecībā uz vismaz 25 % no to kopējā nodarbināto darbinieku skaita vai- ja pirms SCE reģistrācijas viens vai vairāki līdzdalības veidi tikuši piemēroti vienā vai vairākos dalībniekos kooperatīvos attiecībā uz mazāk nekā 25 % no to kopējā nodarbināto darbinieku skaita, un ja tā nolemj īpašā sarunu grupa;c) SCE, kas dibināta jebkurā citā veidā:- ja pirms SCE reģistrācijas viens vai vairāki līdzdalības veidi tikuši piemēroti vienā vai vairākās dalībniecēs juridiskajās personās attiecībā uz vismaz 50 % no to kopējā nodarbināto darbinieku skaita vai- ja pirms SCE reģistrācijas viens vai vairāki līdzdalības veidi tikuši piemēroti vienā vai vairākās dalībniecēs juridiskajās personās attiecībā uz mazāk nekā 50 % no to kopējā nodarbināto darbinieku skaita, un ja tā nolemj īpašā sarunu grupa.Ja dažādās dalībniecēs juridiskajās personās bijuši vairāki līdzdalības veidi, īpašā sarunu grupa nolemj, kurš no tiem ir jāievieš SCE. Dalībvalstis var paredzēt noteikumus, kas jāpiemēro tad, ja attiecībā uz to teritorijā reģistrētu SCE šajā sakarā nekāds lēmums nav pieņemts. Īpašā sarunu grupa informē dalībnieču juridisko personu kompetentās struktūras par visiem lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo punktu.3. Dalībvalstis var noteikt, ka pielikuma 3. daļā paredzētie pamatnoteikumi nav piemērojami gadījumā, kas paredzēts 2. punkta b) apakšpunktā.III IEDAĻANOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI SCE, KURAS DIBINA VIENĪGI FIZISKAS PERSONAS VAI VIENA JURIDISKA PERSONA UN FIZISKAS PERSONAS8. pants1. Šīs direktīvas 3. līdz 7. panta noteikumus piemēro SCE, kuru dibina vienīgi fiziskas personas vai viena juridiska persona un fiziskas personas, kas kopā nodarbina vismaz 50 darbiniekus vismaz divās dalībvalstīs.2. SCE, kuras dibina vienīgi fiziskas personas vai viena juridiska persona un fiziskas personas, kas kopā nodarbina mazāk nekā 50 darbiniekus vai nodarbina 50 vai vairāk darbinieku tikai vienā dalībvalstī, darbinieku iesaistīšanas kārtība jāreglamentē šādi:- pašā SCE piemēro SCE juridiskās adreses reģistrētājas dalībvalsts noteikumus, kas piemērojami citām tāda paša veida juridiskām personām,- tās meitasuzņēmumos un uzņēmumos piemēro noteikumus, kas dalībvalstīs, kurās tie atrodas, ir piemērojami citām tāda paša veida juridiskām personām.Ja tādas SCE juridisko adresi, kuru reglamentē līdzdalība, maina no adreses vienā dalībvalstī uz adresi citā dalībvalstī, turpina piemērot vismaz tāda paša līmeņa darbinieku līdzdalības tiesības.3. Direktīvas 3. līdz 7. panta noteikumus piemēro mutatis mutandis, ja pēc 2. punktā noteiktās SCE reģistrēšanas to pieprasa vismaz trešdaļa no kopējā SCE un tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbinieku skaita no vismaz divām dažādām dalībvalstīm vai ja kopējais darbinieku skaits sasniedz vai pārsniedz 50 darbiniekus vismaz divās dalībvalstīs. Šajā gadījumā vārdi "dalībniece juridiskā persona" un "attiecīgie meitasuzņēmumi vai uzņēmumi" attiecīgi jāaizstāj ar vārdiem "SCE" un "SCE meitasuzņēmumi vai uzņēmumi".IV IEDAĻAPIEDALĪŠANĀS KOPSAPULCĒ VAI NODAĻAS VAI NOZARES SANĀKSMĒ9. pantsSaskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1435/2003 59. panta 4. punktā noteiktajiem ierobežojumiem SCE darbinieki un/vai to pārstāvji ir tiesīgi piedalīties kopsapulcē vai, ja tāda ir, nodaļas vai nozares sanāksmē ar balsstiesībām šādos apstākļos:1) ja ieinteresētās puses tā nolemj ar 4. pantā noteikto vienošanos vai2) ja kooperatīvs, ko reglamentē šāda sistēma, pats pārveidojas par SCE, vai3) ja SCE dibināts citā veidā, kas nav pārveidošana, dalībnieks kooperatīvs ir ticis reglamentēts pēc šādas sistēmas, uni) ieinteresētās puses nevar panākt 4. pantā noteikto vienošanos termiņā, kas paredzēts 5. pantā, unii) piemēro 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un pielikuma 3. daļu, uniii) pēc šādas sistēmas reglamentējamiem dalībniekiem kooperatīviem 2. panta k) apakšpunkta izpratnē ir augstākais līdzdalības īpatsvars, kas ir spēkā dalībniekos kooperatīvos pirms SCE reģistrācijas.V IEDAĻADAŽĀDI NOTEIKUMI10. pantsInformācijas neizpaušana un konfidencialitāte1. Dalībvalstis nodrošina, ka īpašās sarunu grupas vai pārstāvības institūcijas locekļi un eksperti, kas viņiem palīdz, nav tiesīgi izpaust konfidenciāli sniegtu informāciju.Tas pats attiecināms uz darbinieku pārstāvjiem saistībā ar informēšanas un konsultēšanās procedūru.Minētās saistības paliek spēkā arī turpmāk neatkarīgi no attiecīgo personu atrašanās vietas arī pēc viņu pilnvaru termiņa beigām.2. Katra dalībvalsts nodrošina, ka īpašos gadījumos un saskaņā ar valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem un ierobežojumiem tās teritorijā dibinātās SCE vai dalībnieces juridiskās personas uzraudzības vai administratīvajai struktūrai nav jāsniedz informācija, ja, ņemot vērā informācijas veidu un saskaņā ar objektīviem kritērijiem, tas varētu nopietni kaitēt SCE darbībai (vai, attiecīgi, dalībnieces juridiskās personas darbībai) vai tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbībai vai to būtiski iespaidot .Dalībvalsts ir tiesīga atbrīvot no minētā pienākuma, ja iepriekš saņemta administratīva vai tiesu iestāžu atļauja.3. Katra dalībvalsts attiecībā uz SCE savā teritorijā var paredzēt īpašus noteikumus, kuru tiešais un galvenais mērķis ir noteikt ideoloģiskās nostādnes attiecībā uz informāciju un viedokļu paušanu, ar nosacījumu, ka šīs direktīvas pieņemšanas dienā šādi noteikumi jau pastāv valsts tiesību aktos.4. Piemērojot 1., 2. un 3. punktu, dalībvalstis paredz procedūru pārsūdzībai administratīvā kārtā un tiesā, ko darbinieku pārstāvji var uzsākt, ja SCE vai dalībnieces juridiskās personas uzraudzības vai administratīvā struktūra pieprasa konfidencialitātes ievērošanu vai nesniedz informāciju.Šādās procedūrās var iekļaut pasākumus, kas paredzēti, lai aizsargātu minētās informācijas konfidencialitāti.11. pantsPārstāvības institūcijas darbība un darbinieku informēšanas un konsultēšanās procedūraSCE kompetentā struktūra un pārstāvības institūcija darbojas kopīgi sadarbības garā, attiecīgi ievērojot savstarpējās tiesības un pienākumus.Tas pats attiecas uz SCE uzraudzības vai administratīvās struktūras sadarbību ar darbinieku pārstāvjiem saistībā ar darbinieku informēšanas un konsultēšanās procedūru.12. pantsDarbinieku pārstāvju aizsardzībaĪpašās sarunu grupas locekļiem, pārstāvības institūcijas locekļiem, visiem darbinieku pārstāvjiem, kas pilda savus pienākumus saskaņā ar informēšanas un konsultēšanās procedūru, un visiem darbinieku pārstāvjiem SCE uzraudzības vai administratīvajā struktūrā, kuri ir SCE, tās meitasuzņēmumu vai uzņēmumu, vai dalībnieces juridiskās personas darbinieki, pildot viņu pienākumus, pienākas tāda pati aizsardzība un garantijas, kādas darbinieku pārstāvjiem nodrošina spēkā esošie valsts tiesību akti un/vai kādas atbilst praksei valstī, kurā viņi ir nodarbināti.Tas konkrēti attiecas uz piedalīšanos īpašās sarunu grupas vai pārstāvības institūcijas sanāksmēs, jebkurā citā sanāksmē saskaņā ar 4. panta 2. punkta f) apakšpunktā minēto nolīgumu vai jebkurā administratīvās vai uzraudzības struktūras sanāksmē, kā arī uz algu izmaksu dalībnieces juridiskās personas vai SCE, vai tās meitasuzņēmumu vai uzņēmumu nodarbinātajiem locekļiem viņu prombūtnes laikā, kas bijis nepieciešams viņu pienākumu izpildei.13. pantsProcedūras ļaunprātīga izmantošanaSaskaņā ar Kopienas tiesību aktiem dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai novērstu SCE ļaunprātīgu izmantošanu ar mērķi atņemt darbiniekiem viņu iesaistīšanas tiesības vai nepiešķirt tās.14. pantsŠīs direktīvas ievērošana1. Katra dalībvalsts nodrošina to, ka tās teritorijā esošo SCE uzņēmumu vadība, kā arī meitasuzņēmumu un dalībnieču juridisko personu uzraudzības vai administratīvās struktūras un darbinieku pārstāvji vai, attiecīgi, paši darbinieki pilda šajā direktīvā noteiktos pienākumus neatkarīgi no tā, vai SCE juridiskā adrese ir tās teritorijā vai nav.2. Dalībvalstis paredz attiecīgus pasākumus gadījumiem, kad netiek ievērota šī direktīva; tās nodrošina administratīvo vai tiesas procedūru pieejamību, lai panāktu šīs direktīvas noteikto pienākumu izpildi.15. pantsSaikne starp šo direktīvu un citiem noteikumiem1. Ja SCE ir Kopienas līmeņa uzņēmums vai kontrolējošais uzņēmums Kopienas līmeņa uzņēmumu grupā Direktīvas 94/45/EK vai Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/74/EK izpratnē, ar kuru iepriekš minēto direktīvu attiecina arī uz Apvienoto Karalisti [6], šādu direktīvu noteikumus un noteikumus, ar kādiem tās transponē valsts tiesību aktos, nepiemēro SCE vai tās meitasuzņēmumiem.Tomēr, ja īpašā sarunu grupa saskaņā ar 3. panta 6. punktu nolemj neuzsākt sarunas vai izbeigt jau uzsāktās sarunas, piemēro Direktīvu 94/45/EK vai Direktīvu 97/74/EK un noteikumus, ar kuriem tās transponē valsts tiesību aktos.2. Valsts tiesību aktos un/vai praksē paredzētie noteikumi par darbinieku līdzdalību sabiedrības struktūrās, izņemot tos, ar kuriem īsteno šo direktīvu, nav attiecināmi uz tām SCE, kurām piemēro šīs direktīvas 3. līdz 7. pantu.3. Šī direktīva neierobežo:a) dalībvalstīs pastāvošās darbinieku iesaistīšanas tiesības, kas paredzētas valsts tiesību aktos un/vai izriet no prakses, un ko izmanto SCE un tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbinieki, izņemot līdzdalības tiesības SCE struktūrās;b) tos valsts tiesību aktos un/vai praksē paredzētos noteikumus par līdzdalību struktūrās, kas attiecināmi uz SCE meitasuzņēmumiem vai SCE, kurām nepiemēro 3. līdz 7. pantu.4. Lai aizsargātu 3. punktā minētās tiesības, dalībvalstis var veikt vajadzīgos pasākumus, kas garantē to, ka darbinieku pārstāvības struktūras dalībniecēs juridiskajās personās, kuras turpmāk nepastāvēs kā atsevišķas juridiskas personas, pēc SCE reģistrācijas tiek saglabātas.16. pantsNobeiguma noteikumi1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā 2006. gada 18. augustā izpildītu šīs direktīvas prasības, vai nodrošina to, ka vēlākais līdz minētajam datumam darba ņēmēji un darba devēji panāk vienošanos par paredzēto noteikumu ieviešanu; dalībvalstīm ir pienākums veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai katrā ziņā garantētu šajā direktīvā noteiktos rezultātus. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kādā veidā izdarāmas šādas atsauces.17. pantsKomisijas pārbaudeNe vēlāk kā 2009. gada 18. augustā Komisija, apspriežoties ar dalībvalstīm un darba ņēmējiem un darba devējiem Kopienas līmenī, pārbauda šīs direktīvas piemērošanu, lai vajadzības gadījumā ierosinātu Padomei veikt piemērotus grozījumus.18. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.19. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 22. jūlijāPadomes vārdāpriekšsēdētājsG. Alemanno[1] OV C 236, 31.8.1993., 36. lpp.[2] OV C 42, 15.2.1993., 75. lpp.[3] OV C 223, 31.8.1992., 42. lpp.[4] OV L 207, 18.8.2003., 1. lpp.[5] OV L 254, 30.9.1994., 64. lpp. Direktīva grozīta ar Direktīvu 97/74/EK (OV L 10, 16.1.1998., 22. lpp.).[6] OV L 10, 16.1.1998., 22. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSPAMATNOTEIKUMI(noteikti 7. un 8. pantā)1. daļa. Darbinieku pārstāvības institūcijas sastāvsLai sasniegtu 1. pantā norādīto mērķi, kā arī 7. pantā noteiktajos gadījumos, izveido pārstāvības institūciju saskaņā ar šādiem noteikumiem:a) pārstāvības institūcijā ir SCE un tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbinieki, ko no viņu vidus ievēlē vai ieceļ darbinieku pārstāvji, bet ja tādu nav – viss darbinieku kolektīvs;b) pārstāvības institūcijas locekļi jāievēlē vai jāieceļ saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi.Dalībvalstis paredz noteikumus, lai nodrošinātu to, ka pārstāvības institūcijas locekļu skaitu un vietu sadalījumu tajā pielāgo SCE un tās meitasuzņēmumos un uzņēmumos notiekošajām izmaiņām. Darbinieku pārstāvji jāizraugās, jāieceļ vai jāvēlē tā, lai veicinātu dzimumu līdzsvara ievērošanu;c) ja pārstāvības institūcija ir pietiekami liela, no tās locekļu vidus ievēlē vērtēšanas komiteju, kurā ir ne vairāk kā trīs locekļi;d) pārstāvības institūcija pieņem savu reglamentu;e) pārstāvības institūcijas locekļus ievēlē vai ieceļ proporcionāli darbinieku skaitam, ko SCE un tās attiecīgie meitasuzņēmumi vai uzņēmumi nodarbina katrā dalībvalstī, piešķirot katrai dalībvalstij vienu vietu par tajā nodarbināto darbinieku daļu, kura ir 10 % vai mazāka daļa no to darbinieku skaita, ko tie nodarbina visās dalībvalstīs kopā;f) SCE kompetentā struktūra jāinformē par pārstāvības institūcijas sastāvu;g) ne vēlāk kā četrus gadus pēc pārstāvības institūcijas izveidošanas tā izvērtē, vai uzsākt sarunas, lai noslēgtu 4. un 7. pantā noteikto nolīgumu, vai turpmāk piemērot pamatnoteikumus, kas pieņemti saskaņā ar šo pielikumu.Direktīvas 3. panta 4. līdz 7. punktu un 4., 5. un 6. pantu piemēro mutatis mutandis, ja ir pieņemts lēmums apspriest nolīgumu saskaņā ar 4. pantu, un šādā gadījumā terminu "īpaša sarunu grupa" aizstāj ar terminu "pārstāvības institūcija". Ja, beidzoties sarunu termiņam, nolīgums nav noslēgts, turpina piemērot pasākumus, kas sākotnēji apstiprināti saskaņā ar pamatnoteikumiem.2. daļa. Informēšanas un konsultēšanās pamatnoteikumiSCE izveidotās pārstāvības institūcijas kompetenci un pilnvaras reglamentē šādi noteikumi:a) pārstāvības institūcijas kompetencē ir tikai tie jautājumi, kas skar pašu SCE un jebkuru no tās meitasuzņēmumiem vai uzņēmumiem, kuri atrodas citā dalībvalstī, vai jautājumi, kuri pārsniedz lēmējinstitūciju kompetenci vienā dalībvalstī;b) neskarot sanāksmes, ko rīko saskaņā ar c) punktu, pārstāvības institūcijai ir tiesības saņemt informāciju un konsultācijas par SCE komercdarbības attīstību un izredzēm, pamatojoties uz regulāriem pārskatiem, ko ir sagatavojusi kompetentā struktūra, kā arī šajā sakarā vismaz reizi gadā tikties ar SCE kompetento struktūru. Par to attiecīgi informē vietējo vadību.SCE kompetentā struktūra paziņo pārstāvības institūcijai administratīvās vai vadības un uzraudzības struktūras sanāksmju dienas kārtību un nosūta tai visu to dokumentu kopijas, kas iesniegti tās kopsapulcei.Šī sanāksme attiecas uz uzņēmumu struktūru, to saimniecisko un finansiālo stāvokli, iespējamo komercdarbības, ražošanas un tirdzniecības attīstību, iniciatīvas saistībā ar kopējo sociālo atbildību, nodarbinātības stāvokli un iespējamām nodarbinātības tendencēm, investīcijām, kā arī būtiskām izmaiņām organizācijā, jaunu darba metožu vai ražošanas procesu ieviešanu, ražošanas pārvietošanu, apvienošanās iespējām, uzņēmumu, iestāžu vai to ievērojamas daļas darbības apjoma samazināšanu vai darbības pārtraukšanu un darbinieku kolektīvo atlaišanu;c) ārkārtējos apstākļos, kas nopietni skar darbinieku intereses, īpaši, ja notiek strādājošo pārcelšana, ražošanas pārvietošana, uzņēmumu vai to struktūrvienības darbības pārtraukšana vai darbinieku kolektīvā atlaišana, pārstāvības institūcijai ir tiesības saņemt informāciju. Pārstāvības institūcijai vai pēc tās lēmuma, jo īpaši steidzamības dēļ, vērtēšanas komitejai ir tiesības pēc tās pieprasījuma tikties ar SCE kompetentās struktūras vai jebkura piemērotāka līmeņa SCE vadības pārstāvjiem, kas pilnvaroti paši pieņemt lēmumus, lai saņemtu informāciju un veiktu konsultācijas par pasākumiem, kuri ievērojami skar darbinieku intereses.Ja kompetentā iestāde nolemj rīkoties, neņemot vērā pārstāvības institūcijas izteikto viedokli, šai institūcijai ir tiesības sasaukt vēl vienu sanāksmi ar SCE kompetento struktūru, lai panāktu vienošanos.Ja rīko sanāksmi ar vērtēšanas komiteju, tajā ir tiesīgi piedalīties arī pārstāvības institūcijas locekļi, kas pārstāv darbiniekus, kurus tieši skar attiecīgie pasākumi.Iepriekš minētās sanāksmes neietekmē kompetentās struktūras prerogatīvas;d) dalībvalstis var izstrādāt noteikumus par informēšanas un konsultēšanās sanāksmju vadīšanu.Pirms jebkuras sanāksmes ar SCE kompetento struktūru pārstāvības institūcijai vai vērtēšanas komitejai, kas vajadzības gadījumā paplašināta saskaņā ar c) punkta trešo daļu, ir tiesības sasaukt sanāksmi, nepieaicinot kompetentās struktūras pārstāvjus;e) neskarot 10. pantu, pārstāvības institūcijas locekļi informē SCE un tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbinieku pārstāvjus par informēšanas un konsultēšanās procedūras saturu un rezultātiem;f) pārstāvības institūcijai vai vērtēšanas komitejai var palīdzēt tās izraudzīti eksperti;g) ciktāl tas nepieciešams pienākumu izpildei, pārstāvības institūcijas locekļiem ir tiesības uz mācību atvaļinājumu, saglabājot algu;h) pārstāvības institūcijas izmaksas sedz SCE, piešķirot institūcijas locekļiem vajadzīgos finanšu līdzekļus un materiālos resursus, kas viņiem ļauj pienācīgi pildīt pienākumus.Ja nav noteikts citādi, SCE uzņemas izmaksas saistībā ar sanāksmju rīkošanu, tostarp tulkošanas nodrošināšanu, kā arī ar pārstāvības institūcijas un vērtēšanas komitejas locekļu izmitināšanu un ceļa izdevumiem.Saskaņā ar šiem principiem dalībvalstis var paredzēt budžeta noteikumus attiecībā uz pārstāvības institūcijas darbību. Tās var ierobežot finansējumu, apmaksājot tikai viena eksperta darbu.3. daļa. Līdzdalības pamatnoteikumiDarbinieku līdzdalību SCE reglamentē šādi noteikumi:a) ja SCE ir dibināta pārveidošanas veidā, dalībvalsts noteikumus par darbinieku līdzdalību administratīvā vai uzraudzības struktūrā, ko piemēro pirms reģistrācijas, turpina piemērot arī SCE attiecībā uz visiem darbinieku līdzdalības aspektiem. Šim nolūkam mutatis mutandis piemēro b) punktu;b) pārējos SCE dibināšanas gadījumos SCE, tās meitasuzņēmumu un uzņēmumu darbiniekiem un/vai viņu pārstāvības institūcijai ir tiesības ievēlēt, iecelt, ieteikt vai noraidīt tāda SCE administratīvās vai uzraudzības struktūras locekļu skaita iecelšanu, kas atbilst augstākajam īpatsvara līmenim, kurš ir spēkā attiecīgajās dalībniecēs sabiedrībās pirms SCE reģistrācijas;c) ja pirms SCE reģistrācijas nevienu no dalībniecēm juridiskajām personām nav reglamentējuši līdzdalības noteikumi, SCE nav pienākums noteikt darbinieku līdzdalības noteikumus;d) pārstāvības institūcija pieņem lēmumu par vietu sadalījumu administratīvajā vai uzraudzības struktūrā starp tās locekļiem, kas pārstāv darbiniekus no dažādām dalībvalstīm, vai par veidu, kādā SCE darbinieki var ieteikt vai noraidīt locekļu iecelšanu šādās struktūrās atbilstīgi SCE darbinieku īpatsvaram katrā dalībvalstī. Ja uz darbiniekiem vienā vai vairākās dalībvalstīs neattiecas šāds proporcionalitātes kritērijs, pārstāvības institūcija ieceļ pārstāvi no vienas no minētām dalībvalstīm, jo īpaši no dalībvalsts, kurā ir SCE juridiskā adrese, ja tas ir lietderīgi. Katra dalībvalsts var noteikt to vietu sadalījumu, kuras tai piešķirtas administratīvajā vai uzraudzības struktūrā;e) ikviens SCE administratīvās struktūras vai uzraudzības struktūras loceklis, ko ir ievēlējusi, iecēlusi vai ieteikusi pārstāvības institūcija vai arī, atkarībā no apstākļiem, darbinieki, ir pilntiesīgs loceklis, kuram ir tādas pašas tiesības un pienākumi, tostarp balsstiesības, kādi ir locekļiem, kuri pārstāv kooperatīvu.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 97/15/EK (1997. gada 25. marts), ar ko pieņem Eurocontrol standartus un groza Padomes Direktīvu 93/65/EEK par saderīgu tehnisko specifikāciju noteikšanu un lietošanu gaisa satiksmes vadības iekārtu un sistēmu iegādeiDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0015

Oficiālais Vēstnesis L 095 , 10/04/1997 Lpp. 0016 - 0018

		Komisijas Direktīva 97/15/EK(1997. gada 25. marts),ar ko pieņem Eurocontrol standartus un groza Padomes Direktīvu 93/65/EEK par saderīgu tehnisko specifikāciju noteikšanu un lietošanu gaisa satiksmes vadības iekārtu un sistēmu iegādei(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 19. jūlija Direktīvu 93/65/EEK [1] par saderīgu tehnisko specifikāciju noteikšanu un lietošanu gaisa satiksmes vadības iekārtu un sistēmu iegādei, un jo īpaši tās 3. pantu un 5. panta 2. punktu,tā kā saskaņā ar Direktīvas 93/65/EEK 3. pantu Komisija nosaka un pieņem Eurocontrol standartus;tā kā Direktīvas 93/65/EEK I pielikumā ir indikatīvs Eurocontrol standartu saraksts; tā kā šim sarakstam jābūt pēc iespējas pilnīgam;tā kā Direktīvas 93/65/EEK II pielikumā definēti piešķīrēji subjekti, kas ir atbildīgi par gaisa navigācijas iekārtu iegādi; tā kā šis saraksts pastāvīgi jāaktualizē;tā kā, ievērojot, ka Eurocontrol pieņēmusi divus standartus, būtu lietderīgi padarīt šos standartus obligātus, tā kā ir arī lietderīgi, ka I pielikuma indikatīvo sarakstu labo pēc tam, kad Eurocontrol ieviesīs Eatchip programmu;tā kā jālabo II pielikums, lai ievērotu dalībvalstu paziņotās pārmaiņas un turpmāk ietvertu jauno dalībvalstu piešķīrējus subjektus;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi atbilst atzinumam, ko sniegusi komiteja, kura izveidota saskaņā ar Direktīvu 93/65/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsTiek pieņemti obligāti Eurocontrol specifikāciju elementi, kas ietverti šādos Eurocontrol standarta dokumentos, ciktāl nepieciešams, lai ieviestu integrētu Eiropas gaisa satiksmes sistēmas vadības sistēmu:- Eurocontrol standarts tiešai savstarpējai datu apmaiņai (OLDI), pirmā redakcija (atsauce uz Eurocontrol dokumentu 001-92),- Eurocontrol standarts gaisa satiksmes pakalpojumu datu apmaiņas uzrādīšanai (ADEXP) (atsauce uz Eurocontrol dokumentu 002-93)2. pantsDirektīvas 93/65/EEK I pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.3. pantsMinētās direktīvas II pielikumu groza šādi:1. Eurocontrolpiešķīrēji subjekti Beļģijā, Dānijā, Francijā, Grieķijā, Īrijā, Itālijā, Portugālē un Apvienotajā Karalistē pārveidoti sekojoši:EUROCONTROL Rue de la Fusée, 96 B-1130Beļģijai:Régie des Voies Aériennes (RVA/RLW)Centre Communication Nord (CCN)rue du Progrès 80 Bte 2B-1030 BruxellesDānijai:Statens Luftfahrsvaesen(Civil Aviation Administration)Postbox 744DK-Copenhagen SVBillund LufthavnPO Box 10DK-7190 BillundKøbenhavns Lufthavne A/SPO Box 74Flyvervej 11DK-2770 KastrupFrancijai:Ministre chargé de l'aviation civileDirection générale de l'aviation civile48, rue Camille DesmoulinsF-92452 Issy-les-Moulineaux Cedexun, ja tā ir kompetenta:Aéroport de Paris291, Boulevard RaspailF-75675 Paris Cedex 14Grieķijai:Ministry of Transport and CommunicationsCivil Aviation AuthorityGeneral Directorate of Air Navigationkas konkrēti deleģē:Electronics DivisionVasileos Georgiou 1PO Box 73751-16604 EllinikoGR-AthensĪrijai:The Irish Aviation AuthorityAviation HouseHawkins StreetIRL-Dublin 2Aer Rianta Cpt.Dublin AirportIRL-County DublinItālijai:ENAVEnte Nazionale di Assistenza al VoloVia Salaria, 715I-00138 RomaPortugālei:ANA-E.P. (Empresa Pública de Aeroportos e Navegação Aérea).Rua D, Edifício 120Aeroporto de LisboaP-1700 LisboaApvienotajai Karalistei:National Air Traffic Services LtdCAA House45-59 KingswayUK-London WC2B 6TE2. Sarakstam pievieno šādus piešķīrējus subjektus:Austrijai:Austro Control GmbHSchnirchgasse 11A-1030 WienSomijai:Ilmailulaitos/Luftfartsverket(CAA Finland)PO Box 50FIN-01531 VantaaZviedrijai:Swedish Civil Aviation AdministrationLuftfartsverketVikboplan 11S-601 79 Norrköping4. pants1. Dalībvalstis pieņem vajadzīgos noteikumus, lai vēlākais līdz 1997. gada 1.decembrim izpildītu šīs direktīvas noteikumus. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajā publikācijā. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.5. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 25. martāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisNeil KINNOCK[1] OV L 187, 29.7.1993., 52. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"I PIELIKUMSEUROCONTROL STANDARTU JOMAS, KĀ MINĒTS 3. PANTĀIndikatīvs sarakstsKomunikācijasNavigācijaUzraudzībaDatu apstrādes sistēmasGaisa trases pārvaldība un gaisa satiksmes vadības procedūrasGaisa satiksmes pārvaldības operativie noteikumi un prasibasCilvēku resursi."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1989. gada 4. decembris) par civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu trokšņa emisijas ierobežošanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0629

Oficiālais Vēstnesis L 363 , 13/12/1989 Lpp. 0027 - 0029 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 3 Lpp. 0191  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 3 Lpp. 0191

		Padomes Direktīva(1989. gada 4. decembris)par civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu trokšņa emisijas ierobežošanu(89/629/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanu, un jo īpaši tā 84. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā trokšņa emisijas standartu piemērošanai civilajām zemskaņas reaktīvajām lidmašīnām ir nozīmīgas sekas attiecībā uz gaisa transporta pakalpojumu sniegšanu, jo īpaši, ja šie standarti uzliek ierobežojumus tiem lidmašīnu veidiem, ko var izmantot aviosabiedrības, veicina investīcijas visjaunākajās un klusākajās pieejamajās lidmašīnās un atvieglo esošo iespēju labāku izmantošanu, ieskaitot lidostu iespējas; tā kā Direktīva 80/51/EEK [4] ar jaunākajiem grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 83/206/EEK [5], nosaka šī trokšņa emisijas ierobežojumus;tā kā Padomes prioritāšu programma gaisa transporta jautājumu izpētei atsaucas uz emisiju no lidmašīnām, ieskaitot troksni;tā kā Eiropas Kopienu rīcības programma attiecībā uz apkārtējo vidi [6] skaidri parāda trokšņa problēmas svarīgumu un jo īpaši nepieciešamību veikt pasākumus pret troksni no gaisa satiksmes;tā kā lidmašīnu troksni vajadzētu samazināt vēl vairāk, ņemot vērā apkārtējās vides faktorus, tehniskās iespējas un ekonomiskās sekas;tā kā tādēļ būtu lietderīgi ievadīt dalībvalstu reģistros tikai tās civilās zemskaņas reaktīvās lidmašīnas, kuras atbilst 1988. gada Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma (2. izdevums) 1. sējuma II daļas 3. nodaļā noteiktajiem standartiem; tā kā radot telpu bez iekšējām robežām, būtu pamatoti neattiecināt šos ievadīšanas noteikumus uz lidmašīnām, kuras ir ievadītas dalībvalstu reģistros līdz 1990. gada 1. novembrim; tā kā sakarā ar kustības brīvību, ko šie noteikumi atļauj, ir būtiski, ka atbrīvojumi no tiem ir ierobežoti un ka piešķirtos atbrīvojumus cieši uzrauga un ierobežo to ilgumu;tā kā šim nolūkam pienācīgā laika periodā būtu jāievieš kopīgi noteikumi, lai nodrošinātu saskaņotu pieeju visā Kopienā un papildinātu jau esošos noteikumus; tā kā tas ir īpaši svarīgi, ņemot vērā neseno impulsu Eiropas gaisa satiksmes liberalizācijai;tā kā Kopienas uzsāktais darbs sadarbībā ar citām starptautiskām organizācijām ir ļāvis secināt, ka lidmašīnu, kuras neatbilst iepriekš minētā 16. pielikuma 3. nodaļā noteiktajiem trokšņa sertifikācijas standartiem, pievienošanas dalībvalstu reģistriem ierobežošana sniegtu tikai nelielu labumu apkārtējai videi, un tādēļ to būtu jāuzskata tikai par pirmo soli, kam sekotu pasākumi, kas ierobežotu tādu lidmašīnu izmantošanu, kuras neatbilst minētā 16. pielikuma 3. nodaļā noteiktajiem standartiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šīs direktīvas mērķis ir noteikt stingrākus noteikumus civilo zemskaņas reaktīvo lidmašīnu trokšņa emisijas ierobežošanai.2. Šo direktīvu nepiemēro attiecībā uz lidmašīnām, kuru maksimālā pacelšanās masa ir 34 000 kg vai mazāk un kurās ir 19 vai mazāk sēdvietu.2. pants1. Dalībvalstis nodrošina to, ka no 1990. gada 1. novembra civilās zemskaņas reaktīvās lidmašīnas, kuras pēc šī datuma ir reģistrētas to teritorijā, to un citu dalībvalstu teritorijā var izmantot tikai tad, ja tām ir piešķirts trokšņa sertifikāts par atbilstību standartiem, kas ir vismaz vienādi ar Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 16. pielikuma (2. izdevums, 1998. gads) 1. sējuma 3. nodaļas II daļā noteiktajiem standartiem.2. Šā panta 1. punktu neattiecina uz lidmašīnām, kas dalībvalstu reģistros ir ievadītas līdz 1990. gada 1. novembrim.3. Šā panta 1. punktā minētā teritorija neietver Līguma 227. panta 2. punktā minētos aizjūras departamentus.3. pantsDalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka 1. panta 1. punktā noteikto mērķi neapietu, piemēram, ar jebkāda veida nomas līguma palīdzību.4. pantsDalībvalstis var piešķirt atbrīvojumus no 2. panta piemērošanas attiecībā uz:a) lidmašīnām, kurām ir vēsturiska nozīme;b) lidmašīnām, kuras pirms 1989. gada 1. novembra ir izmantojis dalībvalsts operators atbilstoši nomas ar izpirkuma tiesībām līgumiem vai nomas līgumiem, kas vēl ir spēkā, un kuras saistībā ar to ir reģistrētas valstī, kas nav dalībvalstis;c) lidmašīnām, kas ir iznomātas valsts, kas nav dalībvalsts, operatoram, un šī iemesla dēļ ir uz laiku izslēgtas no dalībvalsts reģistra;d) lidmašīnu, kas aizvieto lidmašīnu, kura ir nejauši iznīcināta un kuru operators nevar aizvietot ar tirgū pieejamu līdzīgu lidmašīnu ar trokšņa sertifikāciju, kā noteikts 2. panta 1. punktā, ar nosacījumu, ka aizvietotājas lidmašīnas reģistrāciju veic tā gada laikā pēc minētās iznīcināšanas gadījuma;e) lidmašīnām, kuru dzinēju sekundārās plūsmas koeficients ir 2 vai vairāk.5. pantsDalībvalstis var piešķirt atbrīvojumus no 2. panta uz sākotnēju laikposmu līdz trīs gadiem, kuru var pagarināt uz laiku līdz diviem gadiem, ar nosacījumu, ka šie atbrīvojumi beidzas līdz 1995. gada 31. decembrim:- lidmašīnām, kuras īslaicīgi iznomā no trešās valsts, ar nosacījumu, ka operators uzskatāmi parāda, ka tā viņa nozares sektorā ir parasta prakse un ka citādi viņa darbības turpināšana tiktu negatīvi ietekmēta,- lidmašīnām, attiecībā uz kurām operators uzskatāmi parāda, ka citādi viņa darbības turpināšana tiktu pārmērīgi negatīvi ietekmēta.6. pants1. Dalībvalsts, kura piešķir atbrīvojumus, par to informē dalībvalstu kompetentās iestādes un Komisiju.2. Dalībvalstis atzīst citu dalībvalstu atbilstoši 4. un 5. pantam piešķirtos atbrīvojumus.7. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1990. gada 30. septembrim.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1989. gada 4. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Delebarre[1] OV C 37, 14.2.1989., 6. lpp.[2] OV C 158, 26.2.1989., 492. lpp.[3] OV C 221, 28.8.1989., 1. lpp.[4] OV L 18, 24.1.1980., 26. lpp.[5] OV L 117, 4.5.1983., 15. lpp.[6] OV C 328, 7.12.1987., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1991. gada 16. decembris) par personāla licenču savstarpēju pieņemšanu amata pienākumu pildīšanai civilajā aviācijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0670

Oficiālais Vēstnesis L 373 , 31/12/1991 Lpp. 0021 - 0025 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0088  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 3 Lpp. 0088

		Padomes direktīva(1991. gada 16 decembris) par personāla licenču savstarpēju pieņemšanu amata pienākumu pildīšanai civilajā aviācijā(91/670/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 84. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā pietiekams apkalpes kabīnes personāla skaits ar vajadzīgo kvalifikāciju un licencēm ir būtiski svarīgs netraucētai un drošai gaisa pārvadājumu dienesta darbībai;tā kā arī iekšējā tirgus izveides pabeigšanai līdz 1992. gadam vajadzīga efektīva gaisa pārvadājumu sistēma, lai atvieglotu personu pārvietošanos Kopienā;tā kā gaisa transports ir īpaši starptautiska nozare, kas attīstās patiesi dinamiski un ātri; tā kā tādēļ proporciju starp personāla piedāvājumu un pieprasījumu var efektīvāk saglabāt Kopienas līmenī, nevis valstu līmenī;tā kā tādēļ ir svarīgi paplašināt kopējo transporta politiku civilās aviācijas jomā, lai atvieglotu apkalpes kabīnes personāla pārvietošanos Kopienā;tā kā prasības apkalpes kabīnes personāla licences iegūšanai dalībvalstīs atšķiras;tā kā Kopiena pašlaik nav noteikusi kvalifikāciju, kas nepieciešama licenču saņemšanai; tā kā dalībvalstis tāpēc saglabā iespēju noteikt šīs kvalifikācijas līmeni ar nolūku garantēt tādu pakalpojumu drošību, kurus sniedz, izmantojot šo dalībvalstu teritorijā reģistrētas lidmašīnas; tā kā tās nedrīkst, nepārkāpjot savus Līgumā noteiktās pienākumus, pieprasīt dalībvalsts pilsonim iegūt šo kvalifikāciju, ko tās vispārīgi nosaka, vienīgi atsaucoties uz pašu šo valstu izglītības un mācību sistēmām, ja attiecīgā persona jau ir ieguvusi šo kvalifikāciju citā dalībvalstī;tā kā, lai atvieglotu Līguma prasību ievērošanu un nodrošinātu apkalpes kabīnes personāla pārvietošanos, būtu jāievieš Kopienas procedūra šāda personāla licenču un kvalifikācijas pieņemšanai;tā kā visās dalībvalstīs var jau ieviest privātu pilota licenču atzīšanu;tā kā gadījumos, kad — lai saņemtu atļauju vadīt lidmašīnu, kas reģistrēta dalībvalstī, kura nav licences iegūšanas dalībvalsts — profesionāliem pilotiem jāiziet papildu pārbaudes, viņiem jāpiedāvā iespēja iziet šīs pārbaudes, cik drīz vien iespējams;tā kā dalībvalstīs pieejamās mācību iespējas ne vienmēr ir proporcionālas pieprasījumam; tā kā saskaņā ar Līguma 7. pantu dalībvalstīm jāuzņem citu dalībvalstu pilsoņi valsts un privātajās mācību iestādēs un jāpielaiž pie profesionālajiem eksāmeniem bez jebkādas diskriminācijas;tā kā, lai panāktu licenču pilnīgu savstarpēju atzīšanu, Padome, ņemot vērā attīstību starptautisko organizāciju darbā, līdz 1993. gada 1. janvārim pēc Komisijas priekšlikuma, kurš jāiesniedz līdz 1992. gada 1. jūlijam, pieņems pasākumus, lai panāktu saskaņotas prasības attiecībā uz licencēm un mācību programmām; tā kā katra dalībvalsts atzīs visas licences, kas atbildīs minētajām prasībām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠo direktīvu piemēro dalībvalstu izdotu civilās aviācijas apkalpes kabīnes personāla licenču savstarpējas pieņemšanas procedūrām.2. pantsŠajā direktīvāa) licence ir jebkāds dalībvalsts izdots derīgs dokuments, kas atļauj tā īpašniekam veikt apkalpes kabīnes personāla funkcijas dalībvalstī reģistrētā civilajā lidmašīnā. Šī definīcija iekļauj arī kvalifikāciju, kas saistīta ar šo dokumentu;b) kvalifikācija ir paziņojums licencē vai uz atsevišķa dokumenta, kas norāda ar šo licenci saistītus īpašus nosacījumus, privilēģijas vai ierobežojumus;c) licenču pieņemšana ir jebkāds lēmums, ar kuru dalībvalsts atzīst vai apstiprina citas dalībvalsts izdotu licenci kopā ar privilēģijām un licencēm, kas ar to saistītas. Pieņemšana, ko dalībvalsts var veikt, izdodot pati savu licenci, nepārsniedz sākotnējās licences derīguma termiņu;d) atzīšana ir atļauja vienā dalībvalstī reģistrētā lidmašīnā izmantot citas dalībvalsts izdotu licenci saskaņā ar privilēģijām, kas ar to saistītas;e) apstiprināšana ir skaidrs dalībvalsts paziņojums par to, ka citas dalībvalsts izdotu licenci var izmantot tāpat kā tās izdotu licenci;f) apkalpes kabīnes personāls ir licenču īpašnieki, kuru pienākumi ir būtiski saistīti ar lidmašīnas vadīšanu lidojuma laikā. Šo definīciju piemēro pilotiem, stūrmaņiem un borta inženieriem.3. pants1. Dalībvalsts bez nevajadzīgas kavēšanās vai papildu pārbaudēm pieņem visas citu dalībvalstu izdotas licences kopā ar privilēģijām un licencēm, kas ar tām saistītas.2. Visām personām, kam ir dalībvalsts izdota privāta pilota licence, atļauj vadīt citā dalībvalstī reģistrētas lidmašīnas. Šī atzīšana attiecas tikai uz privilēģiju izmantošanu, kas piešķirtas privātas pilota licences īpašniekam un ar to saistītai kvalifikācijai atbilstīgi vizuālajiem lidojuma noteikumiem (VLN) tikai lidojumiem dienā lidmašīnās, kas apstiprinātas viena pilota darbībai.4. pants1. Ja licence, ko izdevusi viena dalībvalsts un kuru uzrāda otrā dalībvalstī, pamatota ar prasībām, kas ir līdzvērtīgas uzņēmējā dalībvalstī esošajām prasībām, piemēro 3. panta 1. punktu. Lai ļautu kompetentajām iestādēm novērtēt citu dalībvalstu izdoto licenču līdzvērtību, Komisija izveido un līdz 1992. gada 1. janvārim nosūta visām dalībvalstīm prasību salīdzinājumu, ko dalībvalstis piemēro licenču izdošanai vienām un tām pašām funkcijām.2. a) Jebkura dalībvalsts var lūgt Komisijas atzinumu par licences līdzvērtību, kas tai iesniegta pieņemšanai, trīs nedēļu laikā no tās iesniegšanas.b) Komisijai atzinums jāsniedz divu mēnešu laikā. Attiecīgā dalībvalsts tad mēneša laikā sniedz atbildi pretendentam.c) Ja dalībvalsts nelūdz Komisijas atzinumu, tai jāsniedz atbilde pretendentam trīs mēnešu laikā.d) Termiņi, kas minēti a), b) un c) apakšpunktā, sākas tad, kad ir pieejama visa nepieciešamā informācija.3. Ja pēc tam, kad dalībvalsts ir izskatījusi tai pieņemšanai iesniegto licenci, paliek pamatotas šaubas par attiecīgās licences līdzvērtību, šīs dalībvalsts, neņemot vērā 3. panta 1. punktā minētos principus, var uzskatīt, ka vajadzīgas papildus prasības un/vai pārbaudes, kas ļautu licenci apstiprināt. Licences īpašnieku, licences izdevēju dalībvalsti un Komisiju par to informē rakstveidā. Iespēju kārtot papildu pārbaudi licences īpašniekam uzņēmēja dalībvalsts, kurai licence tikusi iesniegta apstiprināšanai, dod, cik drīz vien iespējams, un jebkurā gadījumā bez jebkādas diskriminācijas pilsonības dēļ.4. Ja pretendents atbilst papildus prasībām un/vai ir nokārtojis vajadzīgo pārbaudi vai vajadzīgās pārbaudes, kas noteiktas 3. punktā, attiecīgā dalībvalsts tūlīt pieņem attiecīgo licenci.5. Neskarot iepriekš minēto attiecībā uz pilota licencēm un neskarot 1. līdz 4. punktu, dalībvalstis pieņem visas licences, kas izdotas saskaņā ar Čikāgas Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju I pielikuma prasībām, ja īpašnieks atbilst īpašajām apstiprināšanas prasībām, kas noteiktas šīs direktīvas pielikumā.5. pantsDalībvalstis nodrošina to, ka citu dalībvalstu pilsoņus uzņem valsts un privātās mācību iestādēs un pielaiž pie licences saņemšanas eksāmeniem un procedūrām uz tāda paša pamata kā šo dalībvalstu pilsoņus.6. pantsJa dalībvalsts uz līdzvērtības pamata izdod licenci kopā ar privilēģijām un sertifikātiem, kas ar to saistītas, pamatojoties ar trešās valsts izdotu licenci, to norāda licencē. Citām dalībvalstīm nav obligāti jāpieņem šāda licence.7. pants1. Pēc apspriešanās ar Komisiju dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1992. gada 1. jūnijam. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Kad dalībvalstis apstiprina šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu noteikumus, kurus tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.4. Dalībvalstis cita citai palīdz īstenot šo direktīvu un, ja vajadzīgs, apmainās ar informāciju par licencēm, ko tās pieņēmušas uz līdzvērtības pamata.5. Uz konfidenciālu informāciju, kas iegūta atbilstīgi šai direktīvai, attiecas pienākums ievērot dienesta noslēpumu.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 16. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājaH. Maij-weggen[1] OV C 10, 16.1.1990., 12. lpp.; un OV C 175, 6.7.1991., 14. lpp.[2] OV C 284, 12.11.1990., 198. lpp.[3] OV C 124, 21.5.1990., 18. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSĪpašā apstiprināšanas procedūraIR = lidojums pec merinstrumentiem[1]Pienākumi | Īpašās apstiprināšanas prasības |Apliecība | Medicīniskā apliecība | Vecums | Pieredze | Spēju pārbaudes [1] prasību pārbaude, ko noteikusi uzņēmēja dalībvalsts un kas atbilst Čikāgas Konvencijas 6. pielikuma darbības jomai pēc pretendenta izvēles apstiprinātājas valsts oficiālajā valodā vai angļu valodā,lidošanas pārbaude, ieskaitot lidojumu pēc mērinstrumentiem, lidojumā vai ar trenažieri (sīkāki dati par šīm pārbaudēm ir norādīti katram atsevišķam gadījumam stabiņā zemāk) |(1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) |1.Komerciālie gaisa pārvadājumi FAR 25/JAR 25 lidmašīnāsa) Komandieris | a) ATPL-A | a)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | a) 21 līdz 60 | a)1500 stundu kā komandieris FAR 25/JAR 25 lidmašīnās | a)Lidošanas pārbaude, ieskaitot lidošanas pēc mērinstrumentiem pārbaudi lidojumā vai ar trenažieri |b) Otrais pilots | b) ATPL-A | b)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | b) 21 līdz 60 | b) 1500 stundu FAR25/JAR 25 lidmašīnās | |2.Komerciālie gaisa pārvadājumi lidmašīnās, kuras nav FAR 25/JAR 25a) Komandieris | a) CPL-A (ar lidojumu pēc mērinstrumentiem) | a)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | a) 21 līdz 60 | a)1000 stundu kā komandieriskomerciālajos gaisa pārvadājumos kopš apliecības saņemšanas lidojumiem pēc mērinstrumentiem | a)Lidošanas pārbaude, ieskaitot lidošanas pēc mērinstrumentiem pārbaudi lidojumā vai ar trenažieri |b) Otrais pilots | b) CPL-A (ar lidojumu pēc mērinstrumentiem) | b)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | b) 21 līdz 60 | b) 1000 stundu komerciālajos gaisa pārvadājumos | b)Lidošanas pārbaude, ieskaitot lidošanas pēc mērinstrumentiem pārbaudi lidojumā vai ar trenažieri |3. a)Darbs gaisā lidmašīnās (izņemot lidošanas mācības)| a) CPL-A | a)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | a) 21 līdz 60 | a)700 stundu kā komandierisparastajās lidmašīnās, ieskaitot 200 stundu tāda veida darbā gaisā, kuram tiek lūgts apstiprinājums, ieskaitot 50 stundu šajos pienākumos pēdējos 12 mēnešos | a) Lidojuma pārbaude šajā statusā |3. b)Darbs gaisā helihopteros (izņemot lidošanas mācības un ārzonas darbības)| b) CPL-H | b)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | b) 21 līdz 60 | b)700 stundu kā komandierishelihopteros, ieskaitot 200 stundu tāda veida darbā gaisā, kuram tiek lūgts apstiprinājums, ieskaitot 50 stundu šajos pienākumos pēdējos 12 mēnešos | b) Lidojuma pārbaude šajā statusā |4.Komerciālie gaisa pārvadājumi vai ārzonas darbības helihopterosa) Komandieris | a)ATPL-H (ar lidojumu pēc mērinstrumentiem, ja vajadzīgi lidojumi pēc instrumentu lidojuma noteikumiem) | a)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | a) 21 līdz 60 | a)1500 stundu lidojuma kā komandieris, kas saistās ar darbības veidu, kam tiek lūgts apstiprinājums. Ja nepieciešams lidojums pēc mērinstrumentiem, jābūt 500 stundām lidošanas pieredzes kopš apliecības lidojumam pēc mērinstrumentiem iegūšanas | a)Lidošanas pārbaude, ieskaitot, ja vajadzīgs, lidošanas pēc mērinstrumentiem pārbaudi lidojumā vai ar trenažieri |b) Otrais pilots | b)CPL-H (ar lidojumu pēc mērinstrumentiem, ja vajadzīgi lidojumi pēc mērinstrumentu lidojuma noteikumiem) | b)1. kategorijas medicīniskā apliecība bez atkāpēm | b) 21 līdz 60 | b)1500 stundu lidojuma, kas saistās ar darbības veidu, kam tiek lūgts apstiprinājums. Ja nepieciešams lidojums pēc mērinstrumentiem, jābūt 500 stundām lidošanas pieredzes kopš apliecības lidojumam pēc mērinstrumentiem iegūšanas | b)Lidošanas pārbaude, ieskaitot, ja vajadzīgs, lidošanas pēc mērinstrumentiem pārbaudi lidojumā vai ar trenažieri |[1] Pretendentam jādod iespēja nokārtot minētās pārbaudes, cik drīz vien iespējams.Parastās lidmašīnas ir lidmašīnas, kas nav apstiprinātas atbilstoši JAR 25, kā arī vieglās lidmašīnas.--------------------------------------------------