title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/47/EK (1994. gada 26. oktobris) par pircēju aizsardzību attiecībā uz dažiem aspektiem līgumos, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot nekustamo īpašumu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994L0047

Oficiālais Vēstnesis L 280 , 29/10/1994 Lpp. 0083 - 0087 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 27 Lpp. 0040  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 27 Lpp. 0040

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 94/47/EK(1994. gada 26. oktobris)par pircēju aizsardzību attiecībā uz dažiem aspektiem līgumos, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot nekustamo īpašumuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.B pantā noteikto procedūru [3],(1) tā kā atšķirības dalībvalstu tiesību aktos attiecībā uz līgumiem, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, var radīt šķēršļus iekšējā tirgus pareizai darbībai un konkurences traucējumus, kā arī izraisīt vietējo tirgu norobežošanos;(2) tā kā šīs direktīvas mērķis ir radīt kopīgu noteikumu minimumu minētajā jomā, kas ļaus nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību un tādējādi aizsargāt pircējus; tā kā ir pietiekami, ka šie noteikumi reglamentē darījumu līgumus vienīgi tajos aspektos, kas attiecas uz informāciju par līguma sastāvdaļām, šādas informācijas paziņošanas kārtību, kā arī atcelšanas un atsaukšanas procedūru un noteikumiem; tā kā direktīva ir piemērots līdzeklis minētā mērķa sasniegšanai; tā kā tādējādi šī direktīva atbilst subsidiaritātes principam;(3) tā kā tiesības, uz ko attiecas šajā direktīvā minētie līgumi, juridiski ir būtiski atšķirīgas dažādās dalībvalstīs; tā kā tāpēc vispārīgi būtu jāatsaucas uz šiem dažādajiem tiesību aktu kopumiem, sniedzot pietiekami plašu šo līgumu definīciju, tomēr tādējādi neparedzot konkrēto tiesību juridiskā definējuma saskaņošanu Kopienā;(4) tā kā šī direktīva nereglamentē ne to, kādā mērā dalībvalstīs var tikt slēgti līgumi, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, ne arī šādu līgumu juridisko pamatu;(5) tā kā praksē līgumi, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, atšķiras no īres līgumiem; tā kā uz šo atšķirību, cita starpā, norāda tas, kā tiek veikta samaksa;(6) tā kā novērojumi tirgū liecina par to, ka viesnīcas, viesu mājas un citas līdzīga veida tūristu izmitināšanas vietas veic darījumus, kas līdzīgi tiem, kuru dēļ nepieciešama šī direktīva;(7) tā kā ir jānodrošina, lai informācijā, kas īpaši attiecas uz tādu tiesību pārdošanu, kas uz laiku ļauj izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, netiktu sniegtas kļūdainas vai nepilnīgas norādes; tā kā šādai informācijai būtu jāpievieno dokuments, kas uzrādāms pēc katras personas pieprasījuma; tā kā ziņas šajā papildu dokumentā obligāti ir to līgumu sastāvdaļa, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus;(8) tā kā, lai nodrošinātu augstu aizsardzības līmeni pircējiem un ņemot vērā īpašās pazīmes, kas raksturo sistēmas, atbilstīgi kurām uz laiku izmanto nekustamos īpašumus, līgumā, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, jābūt dažām obligātām sastāvdaļām;(9) tā kā, lai pircēji šajā jomā būtu efektīvi aizsargāti, ir jāprecizē pienākumu minimums, kas pārdevējiem jāpilda attiecībā pret pircējiem;(10) tā kā līgums, saskaņā ar kuru pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, ir jāsagatavo tās dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām, kas ir pircēja dzīvesvietas valsts, vai tās dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām, kuras pilsonis viņš ir; šā līguma sagatavošanai izmantotā valoda ir viena no Kopienas oficiālajām valodām; tā kā dalībvalsts, kas ir pircēja dzīvesvietas valsts, var prasīt, lai līgums būtu sagatavots tās valodā vai valodās; šīs iepriekš minētās valodas ir Kopienas oficiālās valodas; tā kā ir jāparedz, ka formalitāšu kārtošanai dalībvalstī, kurā atrodas attiecīgais īpašums, tiek veikts apliecināts līguma tulkojums;(11) tā kā, lai dotu pircējiem iespēju pilnīgāk novērtēt pienākumus un tiesības, kas noteiktas līgumā, būtu jāparedz termiņš, kad viņš var atsaukt līgumu, neminot iemeslus, jo attiecīgais īpašums bieži vien atrodas citā valstī un uz to attiecas tiesību akti, kas ir atšķirīgi no pircēja valsts tiesību aktiem;(12) tā kā pircēja aizsardzību var vājināt pārdevēja prasība veikt avansa maksājumus, pirms beidzies termiņš, kad pircējs var atsaukt līgumu, neminot iemeslus; tā kā šā iemesla dēļ avansa maksājumi pirms šā termiņa beigām ir jāaizliedz;(13) tā kā gadījumā, ja tiek atcelts vai atsaukts līgums, saskaņā ar kuru pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus, un ja šā līguma cenu pilnīgi vai daļēji sedz aizdevums, ko pircējam piešķir pārdevējs vai trešā persona, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp šo trešo personu un pārdevēju, ir jāparedz, ka aizdevuma līgums tiek atcelts bez līgumsoda;(14) tā kā dažos gadījumos pastāv risks, ka patērētājam var tikt liegta šīs direktīvas paredzētā aizsardzība, kad kā līgumam piemērojamā sistēma ir norādīta kādas trešās valsts tiesību sistēma; tā kā tādēļ šajā direktīvā jābūt noteikumiem, kas paredzēti tam, lai novērstu šo risku;(15) tā kā dalībvalstu ziņā ir paredzēt pasākumus, lai nodrošinātu, ka pārdevējs pilda savas saistības;IR PIEŅĒMUŠI DIREKTĪVU.1. pantsŠīs direktīvas mērķis ir tuvināt dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz pircēju aizsardzību saistībā ar dažiem aspektiem līgumos, saskaņā ar kuriem pērk tiesības uz laiku izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus.Šī direktīva aptver vienīgi tos aspektus minētajos aktos par darījumu līgumiem, kas attiecas uz- informāciju par līguma sastāvdaļām, un kārtību minētās informācijas paziņošanai,- atcelšanas un atsaukšanas procedūru un noteikumiem.Attiecīgi ievērojot Līguma vispārīgos noteikumus, dalībvalstis, cita starpā, arī turpmāk ir kompetentas juridiski definēt tiesības, uz ko attiecas līgumi, kas paredzēti šajā direktīvā.2. pantsŠajā direktīvā:- "līgums, kurš tieši vai netieši attiecas uz tādu tiesību pirkšanu, kas uz laiku ļauj izmantot vienu vai vairākus nekustamos īpašumus", turpmāk tekstā "līgums", ir jebkurš vismaz uz trim gadiem noslēgts līgums vai līgumu grupa, saskaņā ar kuru tieši vai netieši pēc noteiktas kopējas cenas samaksas tiek nodibinātas īpašumtiesības vai kādas citas tiesības, kas attiecas uz viena vai vairāku nekustamo īpašumu izmantošanu noteiktu vai nosakāmu laikposmu gadā, kas nav mazāks par vienu nedēļu, tiek nodotas šādas tiesības vai uz šādām tiesībām tiek attiecinātas nodošanas saistības,- "nekustamais īpašums" ir jebkura ēka vai ēkas daļa, ko paredzēts izmantot dzīvošanai un uz ko attiecas līgumā paredzētās tiesības,- "pārdevējs" ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas darījumos, uz kuriem attiecas šī direktīva, un savā profesionālajā darbībā nodibina, nodod vai apņemas nodot tiesības, kas ir līguma priekšmets,- "pircējs" ir jebkura fiziska persona, kura – īstenojot šajā direktīvā paredzētos darījumus ar mērķi, ko var uzskatīt par tādu, kurš nav daļa no viņa profesionālās darbības – iegūst tiesības, kas ir līguma priekšmets, vai kuras labā tiek nodibinātas tiesības, kas ir līguma priekšmets.3. pants1. Dalībvalstis paredz savos tiesību aktos pasākumus, kas paredzēti, lai nodrošinātu, ka pārdevējam būtu pienākums sniegt ikvienai personai, kas lūdz informāciju par nekustamu īpašumu vai īpašumiem, dokumentu, kas papildus vispārējam īpašuma vai īpašumu aprakstam sniedz vismaz īsu un precīzu informāciju par sastāvdaļām, kas minētas pielikuma a) līdz g), i) un l) punktā, kā arī par to, kā iespējams iegūt sīkāku informāciju.2. Dalībvalstis paredz savos tiesību aktos, ka visi dati, kas paredzēti 1. punktā un kam ir jābūt šā panta 1. punktā minētajā dokumentā, ir līguma sastāvdaļa.Ja vien puses nav vienojušās citādi, informācijā, kas sniegta 1. punktā minētajā dokumentā, var izdarīt vienīgi tādas izmaiņas, kuras nosaka apstākļi, ko pārdevējs nespēj ietekmēt.Par visām izmaiņām šajā informācijā ir jāpaziņo pircējam pirms līguma noslēgšanas. Līgumā skaidri norāda visas šādas izmaiņas.3. Katrā reklāmā par attiecīgo nekustamo īpašumu norāda iespēju iegūt 1. punktā minēto dokumentu un to, kur to var iegūt.4. pantsSavos tiesību aktos dalībvalstis paredz, ka:- līgumā, kas sagatavots rakstiski, ir vismaz pielikumā minētās sastāvdaļas,- līgums un dokuments, kas minēts 3. panta 1. punktā, pēc pircēja izvēles tiek sagatavots tās dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām, kas ir pircēja dzīvesvietas valsts, vai arī tās dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām, kuras pilsonis viņš ir; minētās valodas ir Kopienas oficiālās valodas. Dalībvalsts, kas ir pircēja dzīvesvietas valsts, tomēr var prasīt, lai līgums jebkurā gadījumā būtu sagatavots tās valsts valodā vai valodās, kas ir Kopienas oficiālās valodas, un lai pārdevējs nodrošinātu, ka pircējam izsniedz apliecinātu līguma tulkojumu tās dalībvalsts valsts valodā vai valodās, kurā atrodas nekustamais īpašums; iepriekšminētās valodas noteikti ir Kopienas oficiālās valodas.5. pantsDalībvalstis paredz savos tiesību aktos šādus elementus:1. papildus iespējām, kas pircējam ir saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem par līgumu spēkā neesamību, pircējam ir arī tiesības:- neminot iemeslu, atsaukt līgumu 10 kalendāro dienu laikā no dienas, kad abas puses parakstījušas līgumu vai kad abas puses parakstījušas saistošu provizorisku līgumu. Ja 10. diena ir valsts svētku diena, tad termiņš tiek pagarināts līdz pirmajai darba dienai, kas ir pēc tās,- ja līgumā nav pielikuma a), b), c) punktā, d) punkta 1) apakšpunktā, d) punkta 2) apakšpunktā, h), i), k), l) un m) punktā minētās informācijas dienā, kad abas puses paraksta līgumu vai kad abas puses paraksta saistošu provizorisku līgumu, atcelt līgumu trīs mēnešos no minētās dienas. Ja šo trīs mēnešu laikā konkrētā informācija tiek sniegta, no šā brīža pircēja rīcībā ir pirmajā ievilkumā minētais atsaukšanas termiņš,- ja līdz otrajā ievilkumā minētā trīs mēnešu termiņa beigām viņš nav izmantojis savas atcelšanas tiesības un līgumā nav pielikuma a), b), c) punktā, d) punkta 1) apakšpunktā, d) punkta 2) apakšpunktā, h), i), k), l) un m) punktā minētās informācijas, no dienas, kas ir pēc šā termiņa beigām, izmantot pirmajā ievilkumā minēto atsaukšanas termiņu;2. ja pircējs paredzējis īstenot 1. punktā minētās tiesības, viņš pirms attiecīgā termiņā beigām un tā, ka to var pierādīt saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, to paziņo personai, kuras vārds un adrese šim nolūkam norādīta līgumā, saskaņā ar procedūrām, kas līgumā paredzētas, piemērojot pielikuma 1. punktu. Uzskata, ka termiņš ir ievērots, ja paziņojums, ja tas ir rakstisks, ir nosūtīts līdz termiņa beigām;3. ja pircējs izmanto 1. punkta pirmajā ievilkumā paredzētās tiesības, no viņa vajadzības gadījumā var prasīt vienīgi to, lai tiktu segti izdevumi, kas saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem radušies sakarā ar līguma noslēgšanu un atsaukšanu un kas atbilst juridiskajām formalitātēm, kuras obligāti jānokārto līdz 1. punkta pirmajā ievilkumā minētā termiņa beigām. Līgumā ir jābūt skaidrai norādei uz šiem izdevumiem;4. ja pircējs izmanto 1. punkta otrajā ievilkumā paredzētās atcelšanas tiesības, no viņa nevar prasīt nekādu izdevumu segšanu.6. pantsDalībvalstis paredz savos tiesību aktos pasākumus, kas aizliedz jebkādus pircēja avansa maksājumus pirms atsaukšanas tiesību izmantošanas termiņa beigām.7. pantsDalībvalstis paredz savos tiesību aktos, ka gadījumos:- kad cenu pilnīgi vai daļēji sedz pārdevēja piešķirts aizdevums, vai- kad cenu pilnīgi vai daļēji sedz aizdevums, ko pircējam piešķīrusi kāda trešā persona, pamatojoties uz līgumu starp trešo personu un pārdevēju,aizdevuma līgumu atceļ bez līgumsoda, ja pircējs izmanto savas tiesības atcelt vai atsaukt līgumu saskaņā ar 5. pantu.Dalībvalstis pieņem sīki izstrādātus noteikumus par aizdevumu līgumu atcelšanu.8. pantsDalībvalstis paredz savos tiesību aktos, ka jebkāda klauzula, ar kuru pircējs atsakās no priekšrocībām, ko sniedz šajā direktīvā paredzētās tiesības, vai ar kuru pārdevējs tiek atbrīvots no pienākumiem, kas izriet no šīs direktīvas, nav saistoša pircējam atbilstoši nosacījumiem, kas paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos.9. pantsDalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka – neatkarīgi no piemērojamās tiesību sistēmas – pircējam nav liegta aizsardzība, ko paredz šī direktīva, ja attiecīgais nekustamais īpašums atrodas kādā dalībvalstī.10. pantsDalībvalstis paredz savos tiesību aktos, kādas ir sekas gadījumā, ja netiek ievēroti šīs direktīvas noteikumi.11. pantsŠī direktīva neliedz dalībvalstīm tās darbības jomā pieņemt vai paturēt spēkā labvēlīgākus noteikumus par pircēju aizsardzību, neskarot to pienākumus saskaņā ar Līgumu.12. pants1. Ne vēlāk kā 30 mēnešus pēc šīs direktīvas publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ir atsauce uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka veidu, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.13. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Strasbūrā, 1994. gada 26. oktobrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsK. HänschPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Eekhoff[1] OV 299, 5.11.1003., 8. lpp.[2] OV C 108, 19.4.1993., 1. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1993. gada 26. maija atzinums (OV C 176, 28.6.1993., 95. lpp. un OV C 225, 20.9.1993., 70. lpp.), kas apstiprināts 1993. gada 2. decembrī (OV C 342, 20.12.1993., 3. lpp.) Padomes 1994. gada 4. marta kopējā nostāja (OV C 137, 19.5.1994., 42. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1994. gada 4. maija lēmums (OV C 205, 25.7.1994.); 1994. gada 22. septembra Samierināšanas Komitejas kopīgais projekts.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 4. pantā minētās obligātās līguma sastāvdaļasa) Līgumslēdzēju pušu vārdi un adreses, tostarp precīza norāde uz pārdevēja juridisko statusu līguma noslēgšanas laikā, kā arī īpašnieka vārds un adrese.b) Līgumā paredzēto tiesību precīzs raksturojums un klauzula, kas norāda šo tiesību īstenošanas nosacījumus to dalībvalstu teritorijā, kur atrodas attiecīgais īpašums vai īpašumi, un to, vai šie nosacījumi ir izpildīti, vai – ja tie nav izpildīti – nosacījumus, kas ir vēl jāizpilda.c) Ja īpašums ir zināms, precīzs šā īpašuma apraksts un tā atrašanās vieta.d) Ja nekustamajā īpašumā norit būvdarbi, norāda:1) ciktāl ir veikti paredzētie būvniecības darbi;2) pamatotu paredzamo termiņu nekustamā īpašuma pabeigšanai;3) attiecībā uz konkrētu nekustamo īpašumu, būvniecības atļaujas numuru, kā arī nosaukumu un pilnu adresi iestādei vai iestādēm, kas ir kompetentas šajā jomā;4) ciktāl ir veikti darbi to komunālo pakalpojumu nodrošināšanai, kas nekustamo īpašumu padara par pilnīgi izmantojamu (gāze, elektrība, ūdens un telefona sakari);5) garantijas attiecībā uz nekustamā īpašuma nodošanu vai - gadījumā, ja īpašums netiek nodots - garantijas attiecībā uz veikto maksājumu atlīdzināšanu, un, vajadzības gadījumā, šo garantiju īstenošanas procedūras;e) Komunālie pakalpojumi (apgaismojums, ūdens, uzturēšana, atkritumu savākšana), kas pircējam ir vai būs pieejami, un to izmantošanas nosacījumi.f) Tādi kopīgi izmantojami objekti kā peldbaseins, sauna u.tml., kas pircējam ir vai varētu būt pieejami un, vajadzības gadījumā, ar kādiem nosacījumiem.g) Principi, pēc kuriem tiek organizēta nekustamā īpašuma uzturēšana un remonts, pārvaldīšana un apsaimniekošana.h) Precīzs termiņš, kad var izmantot līgumā paredzētās tiesības, un, vajadzības gadījumā, to ilgums; diena, kad pircējs var sākt izmantot līgumiskās tiesības.i) Cena, kas pircējam būs jāmaksā, lai izmantotu līgumā paredzētās tiesības; tās summas novērtējums, kas pircējam būs jāmaksā, lai varētu izmantot kopīgus labiekārtojuma objektus un komunālos pakalpojumus; bāze, ko izmanto, lai aprēķinātu maksājumus, kas saistīti ar īpašuma apdzīvošanu, obligātos ar likumu noteiktos maksājumus (piemēram, nodokļus un nodevas), kā arī papildu pārvaldīšanas izdevumus (piemēram, apsaimniekošanas, uzturēšanas un remonta izdevumus).j) Klauzula, kas nosaka, ka tiesību iegūšana nerada citus izdevumus, maksājumus vai saistības, kā vien līgumā noteiktās.k) Norāde par to, vai ir iespējas pievienoties shēmai, kas ļauj īstenot līgumā paredzēto tiesību maiņu vai tālākpārdošanu, kā arī varbūtējas izmaksas gadījumā, ja pārdevējs vai trešā persona, kuru viņš norādījis līgumā, organizē maiņas un/vai tālākpārdošanas shēmu.l) Informācija par tiesībām atcelt vai atsaukt līgumu, kā arī norāde par personu, kam jāsūta paziņojums par atcelšanu vai atsaukšanu, precizējot arī kārtību, kā var nosūtīt šādu paziņojumu, precīza informācija par to, kādi izdevumi un kādā apjomā pircējam būs jāsedz saskaņā ar 5. panta 3. punktu, ja viņš izmantos savas tiesības atsaukt līgumu; vajadzības gadījumā, informācija par kārtību, kā tiek atcelts ar līgumu saistīts aizdevuma līgums, ja līgumu atceļ vai atsauc.m) Ziņas par līguma parakstīšanas laiku un vietu attiecībā uz katru no līgumslēdzējām pusēm.--------------------------------------------------


title: Padomes Ceturtā direktīva (1978. gada 19. decembris), ar kuru groza Direktīvu 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L1033

Oficiālais Vēstnesis L 366 , 28/12/1978 Lpp. 0031 - 0032 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0075  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0100  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0075  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0106  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0106

		Padomes Ceturtā direktīva(1978. gada 19. decembris),ar kuru groza Direktīvu 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos(78/1033/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā 1. panta 1. punkts Padomes 1969. gada 28. maija Direktīvā 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/1032/EEK [5], paredz atbrīvojumu precēm, kas atrodas to ceļotāju personīgajā bagāžā, kuri ierodas no trešām valstīm, ja šāda preču ievešana nav komerciāla;tā kā preču kopējā vērtība, uz ko attiecas atbrīvojums, nedrīkst pārsniegt divdesmit piecas norēķinu vienības vienai personai; tā kā saskaņā ar Direktīvas 69/169/EEK 1. panta 2. punktu dalībvalstis ir tiesīgas summu, uz kuru attiecas atbrīvojums, samazināt līdz desmit norēķinu vienībām ceļotājiem, kas jaunāki par piecpadsmit gadiem;tā kā Eiropas norēķinu vienības ieviešana, ko paredz Eiropas Kopienu iestāžu pieņemtie tiesību akti nodokļu atbrīvojumu jomā, nedrīkst samazināt valstu valūtā izteiktās summas, uz kurām pašlaik attiecas nodokļu atbrīvojumi;tā kā ir jāņem vērā pasākumi, ko ceļotāju labā ierosinājušas specializētas starptautiskas organizācijas, un jo īpaši tās, kas minētas pielikumā F (3) Starptautiskajā konvencijā par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu, kas noslēgta pēc Muitas sadarbības padomes iniciatīvas;tā kā šo divkāršo mērķi var sasniegt, nosakot, ka Direktīvas 69/169/EEK 1. panta 1. punktā paredzētā summa ir četrdesmit Eiropas norēķinu vienības un tā paša panta 2. punktā paredzētā summa ir divdesmit Eiropas norēķinu vienības;tā kā ir jādefinē termins "personīgā bagāža",IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 69/169/EEK groza šādi:1. Direktīvas 1. pantu groza šādi:a) 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Atbrīvojumu no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu attiecina uz precēm, ko personīgajā bagāžā ieved ceļotāji, kas ierodas no trešām valstīm, ja preču ievešana nav komerciāla un ja vienas personas ievesto preču kopējā vērtība nepārsniedz četrdesmit Eiropas norēķinu vienības.";b) 2. punktā vārdus "desmit norēķinu vienībām" aizstāj ar vārdiem "divdesmit Eiropas norēķinu vienībām";c) 3. punktā vārdus "divdesmit piecas norēķinu vienības" aizstāj ar vārdiem "četrdesmit Eiropas norēķinu vienības".2. Direktīvas 3. pantu papildina ar šādu punktu:"3. Personīgā bagāža ir visa bagāža, ko ceļotājs, ierodoties valstī, ir gatavs uzrādīt muitas dienesta darbiniekiem, kā arī bagāža, ko viņš uzrāda vēlāk šā paša dienesta darbiniekiem, pierādot, ka tā izbraukšanas brīdī kā līdzvedama bagāža ir reģistrēta sabiedrībā, kas nodrošina ceļojumu.Par personīgo bagāžu neuzskata pārnēsājamas degvielas tvertnes. Tomēr atbrīvojumu attiecina katram motorizētam transportlīdzeklim uz 10 litriem degvielas, kas atrodas šādās pārnēsājamās tvertnēs, neskarot valsts tiesību aktus par degvielas glabāšanu un pārvadāšanu."2. pants1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1979. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības.2. Dalībvalstis informē Komisiju par tiesību aktiem, ko tās pieņem, lai īstenotu šo direktīvu. Komisija par to informē citas dalībvalstis.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1978. gada 19. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH.-D. Genscher[1] OV C 213, 7.9.1978., 9. lpp.[2] OV C 261, 6.11.1978., 46. lpp.[3] Atzinums sniegts 1978. gada 19. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts)[4] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp.[5] OV L 366, 28.12.1978., 28. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (ES) 2015/2087 (2015. gada 18. novembris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai, II pielikumu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               19.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 302/99

         KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2015/2087
   (2015. gada 18. novembris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai, II pielikumu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīvu 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (1), un jo īpaši tās 15. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) 2011. gada 15. jūlijā pieņēma rezolūciju MEPC.201(62), ar ko groza MARPOL konvencijas V pielikumu par kuģu atkritumu radīta piesārņojuma novēršanu, ieviešot jaunu un detalizētāku atkritumu kategorizēšanu (2). Grozītais MARPOL konvencijas V pielikums stājās spēkā 2013. gada 1. janvārī.

               (2)

               Jaunā atkritumu kategorizēšana ir atspoguļota SJO cirkulārā MEPC.1/Circ.644/Rev.1, kurā noteikts standarta formāts iepriekšējas paziņošanas veidlapai par atkritumu nodošanu ostas iekārtās (3), un SJO cirkulārā MEPC.1/Circ.645/Rev.1, kurā noteikts standarta formāts atkritumu saņemšanas apstiprinājumam, ko izsniedz pēc tam, kad kuģis izmantojis ostas iekārtas (4).

               (3)

               Lai veicinātu saskaņotību ar SJO pasākumiem un izvairītos no nenoteiktības ostas lietotāju un iestāžu starpā, Direktīvas 2000/59/EK II pielikumā iekļautā tabula, kurā ietverti dažādi nododamo vai uz kuģa atstājamo atkritumu un kravu atlieku veidi un to daudzums, būtu jāpielāgo jaunajai atkritumu kategorizēšanai atbilstoši grozītajam MARPOL konvencijas V pielikumam.

               (4)

               Turklāt, lai uzlabotu ar Direktīvu 2000/59/EK izveidoto sistēmu, kuras mērķis ir mazināt kuģu atkritumu un kravu atlieku izkraušanu jūrā, II pielikumā iekļautajā tabulā būtu jāietver informācija par pēdējās atkritumu nodošanas ostas iekārtās faktiski nodoto kuģa atkritumu veidiem un daudzumu.

               (5)

               Precīzi dati par kuģa atkritumu un kravu atlieku veidiem un daudzumu, ko kuģis nodevis pēdējā ostā, ir nepieciešami, lai precīzi aprēķinātu pietiekamu uzglabāšanai paredzētu tilpumu uz attiecīgā kuģa. Pietiekama uzglabāšanai paredzēta tilpuma aprēķināšana ir priekšnosacījums, lai ļautu kuģim doties uz nākamo piestāšanas ostu, nenododot atkritumus, un lai varētu pienācīgi izraudzīties kuģus, uz kuriem veikt pārbaudi. Labāk plānotas pārbaudes samazinās apgriezes laiku ostās, tādējādi veicinot jūras satiksmes efektivitāti.

               (6)

               Šī informācija var būt pieejama, izmantojot atkritumu saņemšanas apstiprinājumus, ko izsniedz, pamatojoties uz SJO cirkulāru MEPC.1/Circ.645/Rev.1, kurā ieteikts standarta formāts atkritumu saņemšanas apstiprinājumam, vai izmantojot cita veida saņemšanas apstiprinājumus, kas pēc atkritumu nodošanas izsniegti kuģa kapteinim. Atkritumu daudzums un veidi, kuri norādīti atkritumu saņemšanas apstiprinājumā vai kurus pēc to nodošanas deklarējis kuģa kapteinis, ja apstiprinājumu nav iespējams saņemt, parasti būtu precīzāki par tiem, kas pieejami atkritumu paziņošanas veidlapā, jo apstiprinājumiem būtu jāatspoguļo faktiskā situācija pēc nodošanas un tādējādi būtu jānodrošina lielāka ticamība lēmumu pieņemšanas procesā. Kuģa kapteinis šādu nodošanas informāciju reģistrē atkritumu reģistrācijas žurnālā, kā paredzēts MARPOL konvencijā.

               (7)

               Sistemātiska precīzu datu vākšana par atkritumu nodošanu ļautu arī veikt precīzāku statistisko analīzi par atkritumu plūsmas veidiem ostās un palīdzētu izveidot saziņas un kontroles sistēmu, kas paredzēta Direktīvas 2000/59/EK 12. panta 3. punktā. Šādas informācijas uzraudzību un apmaiņu ar to, tostarp elektronisku atkritumu paziņošanu, kas izstrādāta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/65/ES (5), šobrīd atbalsta Savienības kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēma (SafeSeaNet), kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK (6) un kurai vajadzētu būt savienotai ar ziņošanas moduli ostas valsts kontroles datubāzē (7), kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/16/EK (8).

               (8)

               Būtu jāgroza Direktīvas 2000/59/EK II pielikums, lai tajā iekļautu informāciju par atkritumu nodošanu iepriekšējā ostā un lai iestrādātu atkritumu jauno kategorizēšanu, kas ieviesta, grozot MARPOL konvencijas V pielikumu.

               (9)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2000/59/EK II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2016. gada 9. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2015. gada 18. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp.

      (2)  Rezolūcija MEPC.201(62) Amendments to the Annex of the Protocol of 1978 relating to the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, 1973, pieņemta 2011. gada 15. jūlijā.

      (3)  MEPC.1/Circ.644/Rev.1, 2013. gada 1. jūlijs.

      (4)  MEPC.1/Circ.645/Rev.1, 2013. gada 1. jūlijs.

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Direktīva 2010/65/ES par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām (OV L 283, 29.10.2010., 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Direktīva 2002/59/EK, ar ko izveido Kopienas kuģu satiksmes uzraudzības un informācijas sistēmu un atceļ Padomes Direktīvu 93/75/EEK (OV L 208, 5.8.2002., 10. lpp.).

      (7)  Datubāzi izstrādājusi un uztur Eiropas Jūras drošības aģentūra.

      (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/16/EK par ostas valsts kontroli (OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp.).

      PIELIKUMS

            “II PIELIKUMS

               INFORMĀCIJA, KAS JĀPAZIŅO PIRMS IENĀKŠANAS …OSTĀ

               (Galamērķa osta Direktīvas 2000/59/EK 6. panta nozīmē)

                        1.

                        Kuģa vārds, izsaukuma signāls un attiecīgā gadījumā SJO identifikācijas numurs:

                        2.

                        Karoga valsts:

                        3.

                        Paredzētais ienākšana laiks (ETA):

                        4.

                        Paredzētais iziešanas laiks (ETD):

                        5.

                        Iepriekšējā piestāšanas osta:

                        6.

                        Nākamā piestāšanas osta:

                        7.

                        Osta un datums, kad pēdējo reizi tika nodoti kuģa atkritumi, tostarp nodoto atkritumu daudzums (m3) un veidi:

                        8.

                        Ostas iekārtās nododat (atzīmējiet attiecīgo rūtiņu)

                                    visus ☐

                                    daļu ☐

                                    nenododat ☐

                              atkritumus.

                        9.

                        Nododamo un/vai uz kuģa atstājamo atkritumu un atlieku veids un daudzums, un daudzums procentos no maksimālā uzglabāšanai paredzētā tilpuma:

               Ja nododat visus atkritumus, atbilstoši aizpildiet otro un pēdējo sleju. Ja nododat daļu atkritumu vai atkritumus nenododat, aizpildiet visas slejas.

                        Veids

                        Nododamo atkritumu daudzums
                        (m3)

                        Maksimālais uzglabāšanai paredzētais tilpums
                        (m3)

                        Uz kuģa atstāto atkritumu daudzums
                        (m3)

                        Osta, kurā tiks nodoti atlikušie atkritumi

                        Aplēstais atkritumu daudzums, kas radīsies laikposmā starp paziņojumu un nākamo piestāšanas ostu
                        (m3)

                        Atkritumi, kas tika nodoti pēdējā atkritumu nodošanas ostā, kura norādīta 7. punktā
                        (m3)

                           Eļļas atkritumi

                        Eļļaini sateces ūdeņi

                        Eļļainas atliekas (nosēdumi)

                        Citi (precizēt)

                           Notekūdeņi
                            (1)

                           Atkritumi

                        Plastmasa

                        Pārtikas atkritumi

                        Mājsaimniecības atkritumi (piemēram, papīra izstrādājumi, lupatas, stikls, metāls, pudeles, galda trauki u. c.)

                        Vārīšanai izmantota eļļa

                        Pelni, kas veidojas, dedzinot atkritumus

                        Darbības atkritumi

                        Dzīvnieku kautķermeņi

                           Kravu atliekas
                            (2)(precizēt) (3)

               Piezīmes

                        1.

                        Šo informāciju var izmantot ostas valsts kontrolei un citos pārbaudes nolūkos.

                        2.

                        Dalībvalstis nosaka, kuras iestādes saņem šī paziņojuma kopijas.

                        3.

                        Šī veidlapa jāaizpilda, izņemot gadījumus, kad saskaņā ar Direktīvas 2000/59/EK 9. pantu uz kuģi attiecas izņēmums.

                  Apstiprinu, ka

                        —

                        iepriekš norādītie dati ir precīzi un pareizi un

                        —

                        ka ir pietiekams tilpums, kas paredzēts atkritumu uzglabāšanai uz kuģa, lai uzglabātu visus atkritumus, kas radušies starp paziņojumu un nākamo ostu, kurā nodos atkritumus.

                  Datums …
            Laiks …
            Paraksts”

         (1)  Notekūdeņus jūrā var iepludināt atbilstīgi MARPOL konvencijas IV pielikuma 11. noteikumam. Attiecīgie lauki nav jāaizpilda, ja plānota iepriekš saskaņota notekūdeņu iepludināšana jūrā.

         (2)  Var būt aplēstās vērtības.

         (3)  Kravu atliekas norāda un kategorizē saskaņā ar attiecīgajiem MARPOL konvencijas pielikumiem, proti, MARPOL konvencijas I, II un V pielikumu.


title: Padomes Direktīva 98/23/EK (1998. gada 7. aprīlis) par to, lai Direktīvu 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu attiecinātu uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0023

Oficiālais Vēstnesis L 131 , 05/05/1998 Lpp. 0010 - 0010

		Padomes Direktīva 98/23/EK(1998. gada 7. aprīlis)par to, lai Direktīvu 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu attiecinātu uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto KaralistiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā Padome Direktīvu 97/81/EK [3] ir pieņēmusi, lemjot saskaņā ar Nolīgumu par sociālo politiku, kas pievienots EK līguma Protokolam Nr. 14 par sociālo politiku, un jo īpaši saskaņā ar tā 4. panta 2. punktu; tā kā tāpēc minētā direktīva neattiecas uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti;tā kā Eiropadome, kas sanāca Amsterdamā 1997. gada 16. un 17. jūnijā, ir apstiprinājusi Starpvaldību konferencē panākto vienošanos iekļaut Nolīgumu par sociālo politiku EK līgumā; tā kā minētajā sanāksmē ir atzīmēts, ka ir jāatrod līdzekļi, kā dot juridisku spēku Apvienotās Karalistes vēlmei akceptēt direktīvas, kas jau ir pieņemtas uz minētā nolīguma pamata, kā arī tās direktīvas, ko vēl varētu pieņemt pirms jaunā līguma stāšanās spēkā;tā kā 1997. gada 24. jūlija Padomes sēdē Padome un Komisija ir vienojušās īstenot Amsterdamas Eiropadomes sanāksmē pieņemtos secinājumus; tā kā minētās iestādes ir arī vienojušās piemērot to pašu kārtību mutatis mutandis direktīvām, kuras vēl tiks pieņemtas, pamatojoties uz Nolīgumu par sociālo politiku; tā kā minētā direktīva prasa šā mērķa sasniegšanai attiecināt Direktīvu 97/81/EK uz Apvienoto Karalisti;tā kā tas, ka Direktīva 97/81/EK nav piemērojama Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajā Karalistē, tieši skar iekšējā tirgus darbību; tā kā minētajai direktīvai pievienotā pamatnolīguma īstenošana, jo īpaši nediskriminācijas principa piemērošana starp pilna darba laika un nepilna darba laika darba ņēmējiem visās dalībvalstīs uzlabos iekšējā tirgus darbību;tā kā šās direktīvas pieņemšana padarīs Direktīvu 97/81/EK piemērojamu Apvienotajā Karalistē; tā kā no dienas, kad šī direktīva stājas spēkā, jēdziens "dalībvalstis" Direktīvā 97/81/EK būtu jāsaprot, iekļaujot Apvienoto Karalisti;tā kā Apvienotajai Karalistei vajadzētu dot tādu pašu divu gadu termiņu, kas ir bijis piešķirts citām dalībvalstīm, lai tajā stātos spēkā vajadzīgie noteikumi Direktīvas 97/81/EK prasību izpildei,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsNeskarot 2. pantu, Direktīva 97/81/EK attiecas uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti.2. pantsDirektīvas 97/81/EK 2. pantā iekļauj šādu punktu:"1.a Attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti 1. punktā vārdus 2000. gada 20. janvāris aizvieto ar vārdiem 2000. gada 7. aprīlis."3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1998. gada 7. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsD. Blunkett[1] Atzinums sniegts 1998. gada 1. aprīlī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts)[2] Atzinums sniegts 1998. gada 25. martā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts)[3] OV L 14, 20.1.1998., 9. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2008/75/EK ( 2008. gada 24. jūlijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu oglekļa dioksīdu (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               25.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 197/54

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2008/75/EK
   (2008. gada 24. jūlijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK, lai iekļautu tās I pielikumā aktīvo vielu oglekļa dioksīdu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 16. panta 2. punkta otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2007. gada 4. decembra Regulā (EK) Nr. 1451/2007 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta 16. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK par biocīdu laišanu tirgū (2), noteikts novērtējamo aktīvo vielu saraksts to iespējamai iekļaušanai Direktīvas 98/8/EK I, IA vai IB pielikumā. Oglekļa dioksīds ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1451/2007 oglekļa dioksīds novērtēts atbilstoši Direktīvas 98/8/EK 11. panta 2. punktam izmantošanai rodenticīdos, kas ir Direktīvas 98/8/EK V pielikumā definētais 14. produktu veids.

               (3)

               Par ziņotājvalsti tika izraudzīta Francija, un tā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 14. panta 4. un 6. punktu 2006. gada 15. maijā ir iesniegusi Komisijai kompetentās iestādes sagatavotu ziņojumu un attiecīgu ieteikumu.

               (4)

               Kompetentās iestādes ziņojumu ir izskatījušas dalībvalstis un Komisija. Izskatīšanā konstatēto saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1451/2007 15. panta 4. punktu Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja 2007. gada 21. jūnijā iekļāvusi novērtējuma ziņojumā, ierosinot iekļaut oglekļa dioksīdu Direktīvas 98/8/EK IA pielikumā, atļaujot lietošanu tikai izmantošanai gatavās gāzes tvertnēs, kas aprīkotas ar uztvērējierīci.

               (5)

               Aktīvai vielai, kas minēta IA pielikumā, parasti jābūt minētai arī I pielikumā. Iekļaušana I pielikumā aptvertu tos lietojuma veidus, kuru gadījumā produkti atbilstu Direktīvas 98/8/EK 5. punkta prasībām, bet neaptvertu zemas riska pakāpes produktu lietojuma veidus. Minētais attiecas uz dažiem oglekļa dioksīdu saturošiem biocīdiem, ko izmanto kā rodenticīdus. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut oglekļa dioksīdu I pielikumā kā 14. produkta veidu, lai nodrošinātu, ka biocīdiem produktiem, ko izmanto par rodenticīdiem un kas satur oglekļa dioksīdu, visās dalībvalstīs atļaujas var piešķirt, grozīt vai anulēt saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punktu.

               (6)

               Novērtējuma ziņojumu attiecīgi grozīja, un Biocīdo produktu pastāvīgā komiteja to pārskatīja 2007. gada 29. novembrī.

               (7)

               Par oglekļa dioksīda novērtējumu neradās nekādi jautājumi vai bažas, kas būtu jāadresē Veselības un vides risku zinātniskajai komitejai.

               (8)

               Kopienas līmenī tika izvērtēts viens konkrēts lietojums. Turklāt netika iesniegta un tādējādi arī netika izvērtēta visa informācija atbilstoši direktīvas 8. panta 5. punktam. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāpievērš īpaša uzmanība vides segmentiem un populācijām, kam nav pievērsta pienācīga uzmanība Kopienas līmeņa riska novērtēšanā; tāpat, piešķirot produktu atļaujas, dalībvalstīm jānodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi pasākumi vai paredzēti īpaši nosacījumi, lai konstatēto risku samazinātu līdz pieļaujamam līmenim.

               (9)

               Svarīgi, ka šīs direktīvas noteikumi tiek piemēroti vienlaicīgi visās dalībvalstīs, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret tirgū esošajiem biocīdajiem produktiem, kuri kā aktīvo vielu satur oglekļa dioksīdu, un kopumā veicinātu biocīdo produktu tirgus sekmīgu darbību.

               (10)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, kurā dalībvalstis un citas ieinteresētās puses varētu sagatavoties ar to saistīto jauno prasību ievērošanai un varētu nodrošināt, ka pieteikumu iesniedzējiem, kas sagatavojuši dokumentāciju, ir iespējams pilnībā izmantot datu aizsardzībai noteikto 10 gadu termiņu, kas saskaņā ar Direktīvas 98/8/EK 12. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punktu sākas no iekļaušanas dienas.

               (11)

               Pēc iekļaušanas dalībvalstīm jādod pietiekams laiks Direktīvas 98/8/EK 16. panta 3. punkta īstenošanai, jo īpaši – lai piešķirtu, grozītu vai anulētu atļaujas oglekļa dioksīdu saturošiem 14. produktu veida biocīdiem ar nolūku nodrošināt to atbilstību Direktīvai 98/8/EK.

               (12)

               Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (13)

               Šajā direktīvā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdo produktu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 98/8/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2009. gada 31. martam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no 2009. gada 1. novembra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2008. gada 24. jūlijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Stavros DIMAS

      (1)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/31/EK (OV L 81, 20.3.2008., 57. lpp.).

      (2)  OV L 325, 11.12.2007., 3. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 98/8/EK I pielikumā iestarpina šādu ierakstu Nr. 7:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums

                        IUPAC nosaukums
                     Identifikācijas numuri

                     Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe tirgū laižamajā biocīdajā produktā

                     Iekļaušanas datums

                     Termiņš, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punkta prasībām
                     (izņemot produktus, kas satur vairākas aktīvās vielas, kuriem termiņu, līdz kuram jānodrošina atbilstība 16. panta 3. punktam, nosaka pēc pēdējā iekļaušanas lēmuma, kas attiecas uz to sastāvā esošajām aktīvajām vielām)

                     Iekļaušanas termiņa beigu datums

                     Produkta veids

                     Īpaši noteikumi (1)

                     “7

                     oglekļa dioksīds

                     oglekļa dioksīds
                     EK Nr.: 204-696-9

                        CAS Nr.: 124-38-9

                     990 ml/l

                     2009. gada 1. novembris

                     2011. gada 31. oktobris

                     2019. gada 31. oktobris

                     14

                     Vērtējot attiecīgā produkta atļaujas pieteikumu saskaņā ar 5. punktu un VI pielikumu, dalībvalstis gadījumos, kad tas attiecas uz konkrēto produktu, izvērtē populācijas, uz ko var iedarboties produkts, un iedarbības scenārijus, kas nav pienācīgi aplūkoti Kopienas līmeņa riska novērtējumā.
                     Piešķirot atļaujas attiecībā uz produktiem, dalībvalstis izvērtē riskus un pēc tam nodrošina, ka tiek veikti atbilstoši pasākumi vai izvirzīti īpaši nosacījumi, lai mazinātu konstatētos riskus.
                     Produktu atļaujas var piešķirt tikai tad, ja pieteikumā pierādīts, ka riskus var samazināt līdz pieļaujamam līmenim.”

         (1)  Par VI pielikuma vienoto principu īstenošanu, novērtēšanas ziņojumu saturu un to secinājumiem sk. Komisijas tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/101/EK ( 2009. gada 16. septembris ) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 48. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 258/11

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/101/EK
   (2009. gada 16. septembris)
   par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 48. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 44. panta 2. punkta g) apakšpunktu,
   ņemot vērā Vispārīgo programmu par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību (1) un jo īpaši tās VI sadaļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Pirmā direktīva 68/151/EEK (1968. gada 9. marts) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (4), ir vairākkārt būtiski grozīta (5). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt minētās direktīvas kodifikāciju.

               (2)

               Lai nodrošinātu trešo personu interešu aizsardzību, ir īpaši svarīgi koordinēt valstu noteikumus, kas attiecas uz akciju sabiedrību vai citu sabiedrību ar ierobežotu atbildību atklātību, saistību, kuras tās uzņēmušās, spēkā esamību un sabiedrību atzīšanu par neesošām.

               (3)

               Sabiedrību pamatdokumentiem vajadzētu būt pieejamiem, lai trešās personas varētu iepazīties ar to saturu un citu informāciju, kas attiecas uz sabiedrību, īpaši ar sīkiem datiem par personām, kuras ir pilnvarotas uzņemties saistības sabiedrības vārdā.

               (4)

               Neierobežojot tos priekšnoteikumus un formalitātes, ko nosaka dalībvalstu tiesību akti, sabiedrības var izvēlēties reģistrēt obligāti iesniedzamos dokumentus un ziņas papīra formātā vai elektroniski.

               (5)

               Būtu jānodrošina iespēja ieinteresētajām personām iegūt šo dokumentu kopijas un precīzas ziņas no reģistra gan papīra formātā, gan elektroniski.

               (6)

               Dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām izlemt, vai saglabāt valdības biļetenu, kurā publicē aktus vai skaidrojošas norādes papīra formātā vai elektroniski, vai arī darīt tos zināmus atklātībā ar līdzekļiem, kas ir līdzvērtīgi.

               (7)

               Lai veicinātu pārrobežu piekļuvi informācijai par sabiedrībām, papildus obligātajai prasībai nodot atklātībā informāciju vienā no tām valodām, kuras lieto dalībvalstī, ir pieļaujama brīvprātīga prasīto dokumentu un precīzo ziņu reģistrēšana citās valodās. Labticīgām trešām personām vajadzētu būt iespējai atsaukties uz šiem tulkojumiem.

               (8)

               Tādēļ ir lietderīgi precizēt, ka paziņojums par obligāti sniedzamajām ziņām, kas izklāstītas šajā direktīvā, jāiekļauj visās sabiedrību vēstulēs un pasūtījuma veidlapās neatkarīgi no tā, vai tās ir papīra formā vai tiek izmantoti citi līdzekļi. Ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, ir jānodrošina, lai šī informācija būtu ievietota katras sabiedrības tīmekļa vietnē.

               (9)

               Trešo personu aizsardzība būtu jānodrošina, pieņemot tādus noteikumus, kuri pēc iespējas mazinātu iemeslus, kuru dēļ saistības, ko kāds uzņēmies sabiedrības vārdā, nav spēkā.

               (10)

               Lai nodrošinātu skaidrību likumos par attiecībām gan starp sabiedrību un trešām personām, gan arī starp sabiedrību dalībniekiem, ir jāierobežo gadījumi, kad sabiedrību var atzīt par neesošu un atzīt par neesošu ar atpakaļejošu datumu, un ir jānosaka īss termiņš, kurā trešās personas var celt iebildumus pret jebkuru šādu atzīšanu.

               (11)

               Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1.   NODAĻA

      DARBĪBAS JOMA

   1. pants
   Koordinācijas pasākumus, kas paredzēti šajā direktīvā, piemēro dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas attiecas uz šādiem sabiedrību veidiem:

               —

               Beļģijā:

                              naamloze vennootschap,

                              société anonyme,

                              commanditaire vennootschap op aandelen,

                              société en commandite par actions,

                              personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid,

                              société de personnes à responsabilité limitée,

               —

               Bulgārijā:

                  акционерно дружество, дружество с ограничена отговорност, командитно дружество с акции,

               —

               Čehijā:

                  společnost s ručením omezeným, akciová společnost,

               —

               Dānijā:

                  aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab,

               —

               Vācijā:

                  die Aktiengesellschaft, die Kommanditgesellschaft auf Aktien, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung,

               —

               Igaunijā:

                  aktsiaselts, osaühing,

               —

               Īrijā:

                  companies incorporated with limited liability,

               —

               Grieķijā:

                  ανώνυμη εταιρία, εταιρία περιωρισμένης ευθύνης, ετερόρρυθμη κατά μετοχές εταιρία,

               —

               Spānijā:

                  la sociedad anonima, la sociedad comanditaria por acciones, la sociedad de responsabilidad limitada,

               —

               Francijā:

                  société anonyme, société en commandite par actions, société à responsabilité limitée, société par actions simplifiée,

               —

               Itālijā:

                  società per azioni, società in accomandita per azioni, società a responsabilità limitata,

               —

               Kiprā:
               δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση, ιδιωτικές εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση,

               —

               Latvijā:
               akciju sabiedrība, sabiedrība ar ierobežotu atbildību, komandītsabiedrība,

               —

               Lietuvā:

                  akcinė bendrovė, uždaroji akcinė bendrovė,

               —

               Luksemburgā:

                  société anonyme, société en commandite par actions, société à responsabilité limitée,

               —

               Ungārijā:

                  részvénytársaság, korlátolt felelősségű társaság,

               —

               Maltā:

                  kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,

               —

               Nīderlandē:

                  naamloze vennootschap, besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid,

               —

               Austrijā:

                  die Aktiengesellschaft, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung,

               —

               Polijā:

                  spółka z ograniczoną odpowiedzialnością, spółka komandytowo-akcyjna, spółka akcyjna,

               —

               Portugālē:

                  a sociedade anónima de responsabilidade limitada, a sociedade em comandita por acções, a sociedade por quotas de responsabilidade limitada,

               —

               Rumānijā:

                  societate pe acțiuni, societate cu răspundere limitată, societate în comandită pe acțiuni,

               —

               Slovēnijā:

                  delniška družba, družba z omejeno odgovornostjo, komaditna delniška družba,

               —

               Slovākijā:

                  akciová spoločnosť, spoločnosť s ručením obmedzeným,

               —

               Somijā:

                  yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,

               —

               Zviedrijā:

                  aktiebolag,

               —

               Apvienotajā Karalistē:

                  companies incorporated with limited liability.

         2.   NODAĻA

      ATKLĀTĪBA

   2. pants
   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka 1. pantā minēto sabiedrību atklātības pienākums attiecas vismaz uz šādiem dokumentiem un ziņām:

               a)

               dibināšanas dokuments un statūti, ja tie ir atsevišķā dokumentā;

               b)

               visi a) apakšpunktā minēto dokumentu grozījumi, ieskaitot sabiedrības darbības termiņa pagarināšanu;

               c)

               pilnīgs dibināšanas dokumenta vai statūtu teksts ar jaunākajiem grozījumiem pēc katras dibināšanas dokumenta vai statūtu grozīšanas;

               d)

               iecelšana amatā, atbrīvošana no amata un sīkas ziņas par personām, kas kā saskaņā ar likumu noteikta amatpersona vai kā kādas struktūras locekļi:

                           i)

                           ir pilnvarotas pārstāvēt sabiedrību darījumos ar trešām personām un tiesā; no atklātībai nodotajām ziņām ir jābūt skaidram, vai personas, kas ir pilnvarotas pārstāvēt sabiedrību, to var darīt atsevišķi vai tām ir jārīkojas kopīgi;

                           ii)

                           piedalās sabiedrības pārvaldē, uzraudzībā vai kontrolē;

               e)

               vismaz reizi gadā – parakstītā kapitāla apjoms, ja dibināšanas dokumentā vai statūtos ir minēts reģistrētais kapitāls, ja vien kapitāla pieaugums nerada vajadzību izdarīt grozījumus statūtos;

               f)

               grāmatvedības dokumenti katram finanšu gadam, kas jāpublicē saskaņā ar Padomes Direktīvām 78/660/EEK (6), 83/349/EEK (7), 86/635/EEK (8) un 91/674/EEK (9);

               g)

               sabiedrības juridiskās adreses maiņa;

               h)

               sabiedrības darbības izbeigšana;

               i)

               jebkurš tiesas nolēmums par sabiedrības atzīšanu par neesošu;

               j)

               likvidatoru iecelšana, sīkas ziņas par viņiem un viņiem piešķirtās pilnvaras, ja vien šādas pilnvaras skaidri un nepārprotami neizriet no tiesību aktiem vai sabiedrības statūtiem;

               k)

               likvidācijas pabeigšana un dalībvalstīs, kurās sabiedrību izslēgšana no uzņēmumu reģistra rada juridiskas sekas, – šādas izslēgšanas fakts.

         3. pants
   1.   Katrā dalībvalstī izveido katras tur reģistrētās sabiedrības lietu centrālajā reģistrā, komercreģistrā vai sabiedrību reģistrā.
   2.   Šā panta nolūkā ar jēdzienu “elektroniskā formā” saprot to, ka informāciju sākotnēji nosūta ar elektronisko līdzekļu starpniecību un to saņem galamērķī, izmantojot elektroniskus datu apstrādes (tostarp digitālas kompresijas līdzekļus) un datu glabāšanas līdzekļus, kā arī izmantojot sakarus pa vadiem, radiosakarus, optiskās tehnoloģijas un citus elektromagnētiskus līdzekļus, ko nosaka dalībvalstis.
   3.   Visus dokumentus un ziņas, kuras ir jānodod atklātībā saskaņā ar 2. pantu, glabā lietā vai ievada reģistrā; reģistrā ievadīto ierakstu priekšmets noteikti jāiekļauj lietā.
   Dalībvalstis nodrošina, ka sabiedrību, kā arī to personu un iestāžu reģistrācija, kurām jāsniedz palīdzība visu atklātībā nododamo dokumentu un sniedzamo ziņu paziņošanā, ievērojot 2. pantu, notiek ar elektronisko saziņas līdzekļu starpniecību. Turklāt dalībvalstis var pieprasīt, lai visas vai dažu grupu sabiedrības reģistrētu visus vai atsevišķus šāda veida dokumentus un ziņas arī elektroniskā formā.
   Visi 2. pantā minētie dokumenti un ziņas, ko reģistrē papīra formā vai ar elektronisko saziņas līdzekļu starpniecību, jāglabā lietā vai jāievada reģistrā elektroniskā formā. Turklāt dalībvalstis nodrošina, ka visi šādi dokumenti un ziņas, ko reģistrē papīra formā, jāpārveido elektroniskā formā.
   Visi 2. pantā minētie dokumenti un ziņas, ko līdz 2006. gada 31. decembrim reģistrē papīra formā, nav jāpārveido elektroniskā formā automātiski. Dalībvalstis tomēr nodrošina, ka tos pārveido elektroniski ar reģistra starpniecību, saņemot pieprasījumu nodot tos atklātībā elektroniski, kas iesniegts, pamatojoties uz pasākumiem, kas pieņemti, lai īstenotu 4. punktu.
   4.   Pēc pieprasījuma saņemšanas jānodrošina, ka ir pieejamas visu vai jebkuru 2. pantā minēto dokumentu un ziņu kopijas. Pieprasījumu reģistram iesniedz pēc pieprasījuma iesniedzēja izvēles – papīra formā vai elektroniski.
   Pirmajā daļā minētajām kopijām jābūt pieejamām no reģistra pēc pieprasījuma iesniedzēja izvēles gan papīra formā, gan elektroniski. Tas attiecas uz visiem dokumentiem un ziņām, kas jau ir reģistrētas. Tomēr dalībvalstis var nolemt, ka visi vai dažu veidu dokumenti un ziņas, kas reģistrētas papīra formā līdz minētajam termiņam vai ne vēlāk kā 2006. gada 31. decembrī, var nebūt pieejamas no reģistra elektroniskā veidā, ja pagājis noteiktais laika posms no reģistrācijas dienas un dienas, kad pieprasījums iesniegts reģistrā. Šāds termiņš nevar būt mazāks par 10 gadiem.
   Cena par 2. pantā minēto dokumentu un ziņu vai to daļu kopijas saņemšanu, neņemot vērā to, vai to nodrošina papīra formā vai elektroniski, nepārsniedz administratīvās izmaksas.
   Izsniegtās kopijas apstiprina ar vārdiem “kopija pareiza”, ja vien pieprasītājs neatbrīvo no šāda apstiprinājuma sniegšanas. Izsniegtās elektroniskās kopijas nav jāapstiprina ar vārdiem “kopija pareiza”, ja vien pieprasītājs nav nepārprotami pieprasījis šāda apstiprinājuma sniegšanu.
   Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka elektronisko kopiju apliecināšana garantē gan oriģināla autentiskumu, gan satura integritāti, nodrošinot to ar progresīvu elektronisko parakstu Direktīvas 1999/93/EK (10) 2. panta 2. punkta nozīmē.
   5.   Šā panta 3. punktā minētos dokumentus un ziņas nodod atklātībā, tās pilnīgi vai daļēji publicējot valsts oficiālajā vēstnesī, ko dalībvalsts ir izraudzījusi šim nolūkam, vai arī norādot uz dokumentu, kas ir iekļauts lietā vai ievadīts reģistrā. Šim nolūkam izraudzītais valsts oficiālais vēstnesis var būt elektroniskā formā.
   Dalībvalstis var nolemt aizstāt publikācijas valsts oficiālajā vēstnesī ar līdzvērtīgi iedarbīgiem līdzekļiem, kas atbilst vismaz sistēmai, ar ko atklātībā nododamo informāciju var apstrādāt hronoloģiski ar centrālas elektroniskas platformas starpniecību.
   6.   Pret trešām personām sabiedrība var atsaukties uz dokumentiem un ziņām tikai pēc tam, kad tās nodotas atklātībā saskaņā ar 5. punktu, ja vien sabiedrība nepierāda, ka trešās personas par tām ir bijušas informētas.
   Tomēr attiecībā uz darījumiem, kas notikuši agrāk nekā sešpadsmit dienas pēc nodošanas atklātībā, šos dokumentus un ziņas nevar izmantot pret trešām personām, kuras pierāda, ka tām nav bijis iespējams to zināt.
   7.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai novērstu jebkādas pretrunas starp atklātībā nodotajām ziņām saskaņā ar 5. punktu un reģistrā vai lietā atklātajām ziņām.
   Tomēr pretrunu gadījumā atklātībā nodoto tekstu saskaņā ar 5. punktu nevar izmantot pret trešām personām; šādas trešās personas tomēr var uz to atsaukties, ja vien sabiedrība nepierāda, ka to rīcībā bijusi informāciju, kas glabājas lietā vai ir ievadīta reģistrā.
   Trešās personas turklāt vienmēr var atsaukties uz visiem dokumentiem un ziņām, attiecībā uz kurām nodošana atklātībā vēl nav formāli pabeigta, izņemot gadījumus, kad dokumenti un ziņas nav spēkā, ja nav nodotas atklātībai.
   4. pants
   1.   Dokumenti un ziņas, kas nododamas atklātībā saskaņā ar 2. pantu, jāsastāda un jāreģistrē vienā no valodām, kas atbilst dalībvalstī piemērojamajiem valodu noteikumiem un kurā izveido lietu, kā noteikts 3. panta 1. punktā.
   2.   Papildus obligātajai nodošanai atklātībā, kas minēta 3. pantā, dalībvalstis atļauj brīvprātīgi nodot atklātībā 2. pantā minētos dokumentus visās Kopienas oficiālajās valodās, kā noteikts 3. pantā.
   Dalībvalstis var noteikt, ka šādu dokumentu un ziņu tulkošana jāapliecina.
   Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai sekmētu trešo pušu piekļuvi tulkojumiem, kas brīvprātīgi nodoti atklātībā.
   3.   Turklāt papildus obligātajai nodošanai atklātībā, kas minēta 3. pantā, un brīvprātīgajai nodošanai atklātībā, kas noteikta saskaņā ar šā panta 2. punktu, dalībvalstis var pieļaut dokumentu un ziņu publicēšanu jebkurā(-ās) citā(-ās) valodā(-ās), kā noteikts 3. pantā.
   Dalībvalstis var izvirzīt noteikumu, ka šādu dokumentu un ziņu tulkošana jāapliecina.
   4.   Gadījumā, ja nav atbilstības starp tiem dokumentiem un ziņām, kas nodotas atklātībā reģistra oficiālajās valodās, un tulkojumiem, kas nodoti atklātībā brīvprātīgi, pēdējos nevar izmantot pret trešām pusēm; trešās puses var tomēr atsaukties uz tulkojumiem, kas nodoti atklātībā brīvprātīgi, ja vien sabiedrība nepierāda, ka trešās puses jau iepriekš bijušas informētas par to versiju, kas bija obligāti nododama atklātībā.
   5. pants
   Dalībvalstis izvirza noteikumu, ka vēstulēs un pasūtījumu veidlapās – neatkarīgi no tā, vai tās ir papīra formā vai tiek izmantoti citi līdzekļi, – jāietver šādas norādes:

               a)

               informācija, kas vajadzīga, lai noteiktu reģistru, kurā glabājas 3. pantā minētā lieta, kā arī sabiedrības reģistrācijas numurs attiecīgajā reģistrā;

               b)

               sabiedrības juridiskā forma, tās juridiskā adrese un attiecīgā gadījumā fakts, ka sabiedrība tiek likvidēta.

         Ja šajos dokumentos ir minēts sabiedrības kapitāls, norāda parakstīto un apmaksāto kapitālu.
   Dalībvalstis nosaka, ka sabiedrības tīmekļa vietnēs iekļauj vismaz tās ziņas, kas minētas pirmajā daļā, un vajadzības gadījumā norāda parakstīto un apmaksāto kapitālu.
   6. pants
   Katra dalībvalsts nosaka, kuras personas veic formalitātes, kas saistītas ar atklātību.
   7. pants
   Dalībvalstis nosaka attiecīgus sodus vismaz šādos gadījumos:

               a)

               atklātībā nav nodoti grāmatvedības dokumenti, kā noteikts 2. panta f) punktā;

               b)

               tirdzniecības dokumentos vai sabiedrības tīmekļa vietnē nav norādītas 5. pantā paredzētās obligāti sniedzamās ziņas.

         3.   NODAĻA

      SABIEDRĪBAS SAISTĪBU SPĒKĀ ESAMĪBA

   8. pants
   Ja dibināmās sabiedrības vārdā, pirms tā ieguvusi juridiskas personas statusu, ir veikta kāda darbība un ja sabiedrība neuzņemas saistības, kas izriet no šādas darbības, attiecīgo darbību veikušās personas par to ir neierobežoti solidāri atbildīgas, ja vien nav noteikts citādi.
   9. pants
   Formalitāšu izpilde attiecībā uz ziņu sniegšanu par personām, kuras kā attiecīgās sabiedrības amatpersonas ir pilnvarotas to pārstāvēt, rada šķērsli jebkādiem pārkāpumiem to iecelšanā, ko var izmantot pret trešām personām, ja vien sabiedrība nepierāda, ka trešās personas ir par to zinājušas.
   10. pants
   1.   Sabiedrības struktūru rīcība ir saistoša sabiedrībai, pat ja šī rīcība neatbilst sabiedrības mērķiem, ja vien šāda rīcība nepārsniedz pilnvaras, ko tiesību akti piešķir vai atļauj piešķirt attiecīgajai struktūrai.
   Tomēr dalībvalstis var paredzēt, ka šāda rīcība, ja tā neatbilst sabiedrības mērķiem, sabiedrībai nav saistoša, ja sabiedrība pierāda, ka trešā persona ir zinājusi par to, ka attiecīgā rīcība neatbilst šiem mērķiem, vai arī konkrētajos apstākļos nevarēja to nezināt; statūtu nodošana atklātībai pati par sevi nav tam pietiekams pierādījums.
   2.   Sabiedrības struktūru pilnvaru ierobežojumus, kas izriet no statūtiem vai no kompetentu iestāžu lēmuma, nevar izmantot pret trešām personām, pat ja tie ir nodoti atklātībai.
   3.   Ja, atkāpjoties no attiecīgo jomu reglamentējošiem tiesību aktiem, attiecīgās valsts tiesību akti paredz, ka pilnvaras pārstāvēt sabiedrību var ar statūtiem piešķirt gan atsevišķai personai, gan vairākām personām kopā, tad attiecīgie tiesību akti var noteikt, ka šādu statūtu noteikumu drīkst izmantot pret trešām personām ar nosacījumu, ka tas attiecas uz vispārējām tiesībām pārstāvēt sabiedrību; jautājumu par to, vai šādu statūtu noteikumu var izmantot pret trešām personām, nosaka 3. pants.
   4.   NODAĻA

      SABIEDRĪBAS ATZĪŠANA PAR NEESOŠU

   11. pants
   Visās dalībvalstīs, kuru tiesību akti neparedz administratīvu vai tiesu preventīvo kontroli sabiedrības veidošanas laikā, dibināšanas dokumentu, sabiedrības statūtus un jebkurus šo dokumentu grozījumus izstrādā un apstiprina tiesību aktos noteiktā kārtībā.
   12. pants
   Dalībvalstu tiesību aktos nevar paredzēt citādu kārtību sabiedrību atzīšanai par neesošām, kā tikai ievērojot šādus noteikumus:

               a)

               sabiedrības atzīšana par neesošu jānosaka ar tiesas nolēmumu;

               b)

               sabiedrību var atzīt par neesošu tikai i) līdz vi) apakšpunktā minētajos gadījumos:

                           i)

                           nav sastādīts dibināšanas dokuments vai nav ievēroti preventīvās kontroles noteikumi vai attiecīgās juridiskās formalitātes;

                           ii)

                           sabiedrības mērķi ir pretlikumīgi vai sabiedriskajai kārtībai neatbilstoši;

                           iii)

                           dibināšanas dokumentā vai statūtos nav norādīts sabiedrības nosaukums, individuālā parakstītā kapitāla apjoms, parakstītā kapitāla kopsumma vai sabiedrības mērķi;

                           iv)

                           nav izpildītas attiecīgās valsts tiesību aktu prasības attiecībā uz kapitāla minimālās apmaksas apmēru;

                           v)

                           konstatēta visu tās dibinātāju rīcībnespēja;

                           vi)

                           pretēji sabiedrības darbību reglamentējošajiem attiecīgās valsts tiesību aktiem dibinātāju skaits ir mazāks par divi.

         Izņemot iepriekšminētos gadījumus, nekas cits nevar būt par pamatu sabiedrības nepastāvēšanai, absolūtajai vai relatīvajai neesamībai vai atzīšanai par neesošu.
   13. pants
   1.   To, vai tiesas nolēmumu par sabiedrības atzīšanu par neesošu var izmantot pret trešām personām, nosaka 3. pants. Ja attiecīgās valsts tiesību akti piešķir tiesības trešai personai šādu nolēmumu apstrīdēt, tā var to darīt tikai sešu mēnešu laikā pēc šāda tiesas nolēmuma izziņošanas.
   2.   Tāpat kā sabiedrības darbības izbeigšana, atzīšana par neesošu izraisa sabiedrības likvidāciju.
   3.   Atzīšana par neesošu pati par sevi neietekmē to saistību juridisko spēku, kuras sabiedrība ir uzņēmusies vai kuras radušās pret to, neskarot sabiedrības likvidācijas sekas.
   4.   Katras dalībvalsts tiesību aktos var paredzēt noteikumus par to, kādas sekas atzīšanai par neesošu ir attiecībā uz sabiedrības dalībniekiem.
   5.   Paliek spēkā kapitāla daļu vai akciju īpašnieku pienākums apmaksāt to parakstīto, bet neapmaksāto kapitālu tiktāl, ciktāl to prasa saistības ar kreditoriem.
   5.   NODAĻA

      VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

   14. pants
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   15. pants
   Vēlākais līdz 2012. gada 1. janvārim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu kopā ar priekšlikumu vajadzības gadījumā izdarīt grozījumus 2. panta f) punkta un 3., 4., 5. un 7. panta noteikumos, ņemot vērā pieredzi, kas gūta minēto noteikumu piemērošanas jomā, to mērķus un šajā laikā panākto tehnoloģiju attīstību.
   16. pants
   Direktīvu 68/151/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar I pielikuma A daļā minētajiem aktiem, ar šo atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   17. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   18. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2009. gada 16. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. MALMSTRÖM

      (1)  OV 2, 15.1.1962., 36./62. lpp.

      (2)  OV C 204, 9.8.2008., 25. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2008. gada 17. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 13. jūlija Lēmums.

      (4)  OV L 65, 14.3.1968., 8. lpp.

      (5)  Skatīt I pielikuma A daļu.

      (6)  Padomes Ceturtā direktīva 78/660/EEK (1978. gada 25. jūlijs), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem (OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.).

      (7)  Padomes Septītā direktīva 83/349/EEK (1983. gada 13. jūnijs), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz konsolidētajiem pārskatiem (OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.).

      (8)  Padomes Direktīva 86/635/EEK (1986. gada 8. decembris) par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.).

      (9)  Padomes Direktīva 91/674/EEK (1991. gada 19. decembris) par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 374, 31.12.1991., 7. lpp.).

      (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu (OV L 13, 19.1.2000., 12. lpp.).

      I PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar turpmāko grozījumu sarakstu

      (minēti 16. pantā)

                  Padomes Direktīva 68/151/EEK
                  (OV L 65, 14.3.1968., 8. lpp.)

                  1972. gada Pievienošanās akts, I pielikums, III.H punkts
                  (OV L 73, 27.3.1972., 89. lpp.)

                  1979. gada Pievienošanās akts, I pielikums, III.C punkts
                  (OV L 291, 19.11.1979., 89. lpp.)

                  1985. gada Pievienošanās akts, I pielikums, II.D punkts
                  (OV L 302, 15.11.1985., 157. lpp.)

                  1994. gada Pievienošanās akts, I pielikums, XI.A punkts
                  (OV C 241, 29.8.1994., 194. lpp.)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/58/EK (OV L 221, 4.9.2003., 13. lpp.)

                  2003. gada Pievienošanās akts, II pielikums, 1.4.A punkts
                  (OV L 236, 23.9.2003., 338. lpp.)

                  Padomes Direktīva 2006/99/EK
                  (OV L 363, 20.12.2006., 137. lpp.)

                  tikai pielikuma A.1 punkts

            B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos

      (minēti 16. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  68/151/EEK

                  1969. gada 11. septembris

                  2003/58/EK

                  2006. gada 30. decembris

                  2006/99/EK

                  2007. gada 1. janvāris

      II PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 68/151/EEK

                  Šī direktīva

                  1. pants

                  1. pants

                  2. pants

                  2. pants

                  3. panta 1. punkts

                  3. panta 1. punkts

                  3. panta 2. punkts

                  3. panta 3. punkts

                  3. panta 3. punkts

                  3. panta 4. punkts

                  3. panta 4. punkts

                  3. panta 5. punkts

                  3. panta 5. punkts

                  3. panta 6. punkts

                  3. panta 6. punkta pirmā un otrā daļa

                  3. panta 7. punkta pirmā un otrā daļa

                  3. panta 7. punkts

                  3. panta 7. punkta trešā daļa

                  3. panta 8. punkts

                  3. panta 2. punkts

                  3.a pants

                  4. pants

                  4. pants

                  5. pants

                  5. pants

                  6. pants

                  6. pants

                  7. pants

                  7. pants

                  8. pants

                  8. pants

                  9. pants

                  9. pants

                  10. pants

                  10. pants

                  11. pants

                  11. panta ievadteikums

                  12. panta ievadteikums

                  11. panta 1. punkts

                  12. panta a) punkts

                  11. panta 2. punkta ievadteikums

                  12. panta b) punkta ievadteikums

                  11. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunkts

                  12. panta b) punkta i) līdz vi) apakšpunkts

                  12. pants

                  13. pants

                  13. panta pirmā, otrā un trešā daļa

                  —

                  13. panta ceturtā daļa

                  14. pants

                  14. pants

                  18. pants

                  —

                  15. pants

                  —

                  16. pants

                  —

                  17. pants

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums


title: Komisijas direktīva 2003/73/EK (2003. gada 24. jūlijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/94/EK III pielikumuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Avis juridique important

|

32003L0073

Official Journal L 186 , 25/07/2003 P. 0034 - 0035

KOMISIJAS DIREKTĪVA 2003/73/EK(2003. gada 24. jūlijs),ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/94/EK III pielikumu(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/94/EK (1999. gada 13. decembris) attiecībā uz patērētājiem domātas informācijas pieejamību par degvielas ekonomiju un CO2 emisijām saistībā ar jaunu vieglo automobiļu tirdzniecību[1], un jo īpaši tās 9. pantu,tā kā:(1) Direktīvas 1999/94/EK III pielikumā ir noteikta forma plakātam, kas izstādāms jebkurā jaunu vieglo automobiļu tirdzniecības vietā.(2) Jāizveido noteikumi modernu komunikācijas līdzekļu (elektroniska ekrāna) izmantošanai un tādu plakāta atjaunināšanas paņēmienu aizliegšanai, kuri patērētājam ir mazāk labvēlīgi.(3) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīvas 1999/94/EK III pielikums.(4) Ir notikušas apspriedes ar patērētajorganizācijām un ieinteresētajām personām.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kura izveidota saskaņā ar Direktīvas 1999/94/EK 10. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 1999/94/EK III pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības gada laikā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādu atsauci.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmu savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 24. jūlijāKomisijas vārdā - Komisijas locekle Margot WALLSTRÖMPIELIKUMS"III PIELIKUMSTIRDZNIECĪBAS VIETĀ IZSTĀDĀMĀ PLAKĀTA/CITA IZSTĀDĪŠANAS LĪDZEKĻA APRAKSTSDalībvalstīm jānodrošina plakāta/cita izstādīšanas līdzekļa atbilsme vismaz šādām prasībām:1) plakāta/cita izstādīšanas līdzekļa minimālie izmēri ir 70 cm x 50 cm;2) informācija ir viegli salasāma;3) ja informāciju attēlo uz elektroniska ekrāna, ekrāna izmērs ir vismaz 25 cm x 32 cm (17 collas). Informāciju var attēlot slīdošā veidā;4) vieglo automobiļu modeļi ir sagrupēti un uzskaitīti atsevišķi atkarībā no degvielas tipa (piemēram, benzīns vai dīzeļdegviela u.c.). Katram degvielas tipam modeļi ir sarindoti CO2 emisijas augošā secībā, modeli ar zemāko oficiāli noteikto degvielas patēriņu novietojot saraksta sākumā;5) katram vieglā automobiļa modelim, kas ir sarakstā, uzdod oficiāli noteiktā degvielas patēriņa un oficiāli noteiktās CO2 īpatnējās emisijas skaitlisko lielumu. Oficiāli noteiktā degvielas patēriņa skaitlisko lielumu izsaka litros uz 100 kilometriem (l/100 km), kilometros uz litru (km/l) vai kā attiecīgu šo lielumu apvienojumu un uzdod līdz vienai zīmei aiz komata. Oficiāli noteikto CO2 īpatnējo emisiju uzdod līdz tuvākajam veselajam skaitlim gramos uz kilometru (g/km).Šos lielumus var izteikt citās vienībās (galonos un jūdzēs), ciktāl tas ir saderīgi ar Direktīvas 80/181/EEK noteikumiem.Ieteiktā forma ir šāda:Degvielas tips Sarindojums Modelis CO2 emisija Degvielas patēriņšBenzīns 12Dīzeļdegviela 126) plakātā/citā izstādīšanas līdzeklī ir šāds teksts par to, kur pieejama rokasgrāmata par degvielas ekonomiju un CO2 emisiju: "Rokasgrāmata par degvielas ekonomiju un CO2 emisiju, kurā ir dati par visiem jaunajiem vieglo automobiļu modeļiem, ir bez maksas pieejama visās tirdzniecības vietās"; uz elektroniskā ekrāna šim ziņojumam jābūt pastāvīgi redzamam;7) plakātā/citā izstādīšanas līdzeklī ir šāds teksts: "Papildus automobiļa degvielas taupības spējai automobiļa degvielas patēriņu un CO2 emisiju nosaka arī braukšanas stils un citi netehniski faktori. CO2 ir galvenā siltumnīcas efektu izraisoša gāze, kas rada globālo sasilšanu"; uz elektroniskā ekrāna šim ziņojumam jābūt redzamam pastāvīgi;8) plakātu/citu izstādīšanas līdzekli atjaunina vismaz reizi sešos mēnešos. Ja izmanto elektronisku ekrānu, informāciju atjaunina vismaz reizi trijos mēnešos;9) plakātu/citu izstādīšanas līdzekli var pilnībā un pastāvīgi aizstāt ar elektronisku ekrānu. Šādā gadījumā elektronisko ekrānu uzstāda tā, lai tas piesaistītu patērētāja uzmanību vismaz tikpat spēcīgi, kā to varētu panākt ar plakātu/citu izstādīšanas līdzekli."[1] OV L 12, 18.1.2000., 16. lpp.


title: Padomes Direktīva 2004/85/EK (2004. gada 28. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā

text:
               7.7.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 236/10

      PADOMES DIREKTĪVA 2004/85/EK
   (2004. gada 28. jūnijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/54/EK attiecībā uz konkrētu noteikumu piemērošanu Igaunijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“Pievienošanās līgums”), un jo īpaši tā 2. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā, (“Pievienošanās akts”), un jo īpaši tā 57. pantu,
   ievērojot Igaunijas lūgumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Pievienošanās sarunās Igaunija norādīja savas elektroenerģijas nozares īpašās iezīmes un lūdza pārejas laiku, lai piemērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Direktīvu 96/92/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (1).

               (2)

               Ar Pievienošanās akta VI pielikumu Igaunijai piešķirts pārejas laiks līdz 2008. gada 31. decembrim, lai tā piemērotu 19. panta 2. punktu Direktīvā 96/92/EK, kas attiecas uz tirgus pakāpenisku atvēršanu.

               (3)

               Pievienošanās aktam pievienotā 8. deklarācija turklāt atzina, ka īpašais stāvoklis, kas attiecas uz Igaunijas degakmens nozares pārstrukturizāciju, prasīs īpaši lielus pūliņus līdz 2012. gada beigām.

               (4)

               Direktīvu 96/92/EK aizstāja ar Direktīvu 2003/54/EK, kura jāīsteno vēlākais līdz 2004. gada 1. jūlijam un kura paātrina elektrības tirgus atvēršanu.

               (5)

               2003. gada 17. septembra vēstulē Igaunija lūdza līdz 2012. gada 31. decembrim nepiemērot Direktīvas 2003/54/EK 21. panta 1. punkta b) apakšpunktu par tirgus atvēršanu patērētājiem, kas nav mājsaimniecību patērētāji. Vēlāk, 2003. gada 5. decembrī, sūtītā vēstulē Igaunija norādīja, ka tā plāno līdz 2015. gada 31. decembrim panākt tirgus atvēršanu pilnībā, kā paredzēts minētās direktīvas 21. panta 1. punkta c) apakšpunktā.

               (6)

               Igaunijas lūgums ir pamatots ar reālu degakmens nozares pārstrukturizācijas plānu līdz 2012. gada 31. decembrim.

               (7)

               Degakmens ir Igaunijas vienīgais vietējas enerģijas avots, un ražošanas apjoms valsts līmenī sasniedz gandrīz 84 % no pasaules ražošanas apjoma. 90 % no Igaunijā ražotās elektroenerģijas dod cietais kurināmais. Tādēļ tam ir stratēģiski liela nozīme elektroenerģijas piegādes nodrošināšanā Igaunijā.

               (8)

               Turpmākas atkāpes piešķiršana no 2009. līdz 2012. gadam Igaunijai garantēs investīciju drošību enerģijas ražošanas uzņēmumos un nodrošinās krājumus, vienlaicīgi atļaujot rast risinājumu šo uzņēmumu radītām nopietnām vides problēmām.

               (9)

               Igaunijas lūgums ir jāapmierina, un attiecīgi jāgroza Direktīva 2003/54/EK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2003/54/EK 26. pantam pievieno šādu daļu:

      “3.   Igaunijai līdz 2012. gada 31. decembrim piešķir pagaidu atkāpi no 21. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošanas. Igaunija veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai atvērtu savu elektroenerģijas tirgu. To veic pakāpeniski visā pārskata laikposmā ar mērķi pilnībā atvērt tirgu līdz 2013. gada 1. janvārim. Atvērtajam tirgum 2009. gada 1. janvārī jāaptver vismaz 35 % no patēriņa. Ik gadu Igaunija Komisijai ziņo par patēriņa sliekšņiem, paplašinot pieejamību tiešo patērētāju interesēs.”

   2. pants
   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2004. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās tūlīt Komisijai paziņo šo pasākumu tekstu.
   Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2004. gada 28. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. CULLEN

      (1)  OV L 27, 30.1.1997., 20. lpp. Direktīva atcelta ar Direktīvu 2003/54/EK (OV L 176, 15.7.2003., 37. lpp.).


title: Komisijas Direktīva 2003/22/EK (2003. gada 24. marts), ar ko groza dažus pielikumus Padomes Direktīvai 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem, kas vērsti pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu Kopienā un pret to izplatību Kopienā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003L0022

Oficiālais Vēstnesis L 078 , 25/03/2003 Lpp. 0010 - 0011

		Komisijas Direktīva 2003/22/EK(2003. gada 24. marts),ar ko groza dažus pielikumus Padomes Direktīvai 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem, kas vērsti pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu Kopienā un pret to izplatību KopienāEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem, kas vērsti pret augiem vai augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu Kopienā un pret to izplatību Kopienā [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2002/89/EK [2], un jo īpaši tās 14. panta c) punktu,tā kā:(1) No informācijas, ko sniegusi Zviedrija, kuras pamatā ir jaunākie apsekojumi, izriet, ka daži apgabali Skones lēnī vairs nebūtu jāatzīst par aizsargājamām zonām saistībā ar biešu nekrotiskās dzīslu dzeltēšanas vīrusu, jo šajos apgabalos ir konstatēts šis kaitīgais organisms.(2) No informācijas, ko sniegusi Itālija, kuras pamatā ir jaunākie apsekojumi, izriet, ka daži apgabali Venetas reģionā vairs nebūtu jāatzīst par aizsargājamām zonām saistībā ar Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et. al., jo šajos apgabalos ir konstatēts šis kaitīgais organisms.(3) Grozījumi ir saskaņā ar Itālijas un Zviedrijas pieprasījumiem.(4) Ir jāgroza pastāvošie noteikumi attiecībā pret Tilletia indica Mitra, lai ņemtu vērā jaunāko informāciju par šī kaitīgā organisma klātbūtni Dienvidāfrikā.(5) Tāpēc atbilstoši jāgroza attiecīgie Direktīvas 2000/29/EK pielikumi.(6) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 2000/29/EK I, II, III, IV un V pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2003. gada 31. martam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 1. aprīļa.Dalībvalstis, pieņemot šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 24. martāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp.[2] OV L 355, 30.12.2002., 45. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 2000/29/EK pielikumus groza šādi:1. Ierakstu I pielikuma B daļas b) virsraksta 1. punkta labajā slejā aizstāj ar šādu:"DK, F (Bretaņa), IRL, P (Azoru salas), FIN, S (izņemot Bromölla, Hässleholm, Kristianstad un Östra Göinge rajonus Skones lēnī), UK (Ziemeļīrija)";2. Ierakstu II pielikuma B daļas b) virsraksta 2. punkta labajā slejā aizstāj ar šādu:"E, F (Korsika), IRL, I (Abruci; Apūlija; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija; Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini province; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno un Trento autonomās provinces; Umbrija; Valledaosta (Aostas ieleja); Veneta, izņemot šādas Rovidžo provinces: Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komūnu un Padujas provinces: Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komūnu, un Veronas provinces: Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komūnu), A (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Lincas administratīvais rajons), Štīrija, Vīne), P, FIN, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas)";3. Ierakstu III pielikuma B daļas 1. punkta labajā slejā aizstāj ar šādu:"E, F (Korsika), IRL, I (Abruci; Apūlija; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija; Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini provinces; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno un Trento autonomās provinces; Umbrija; Valledaosta (Aostas ieleja); Veneta: izņemot Rovidžo provinces Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komūna, un Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komūnu, un Veronas provinces Palù, Roverchiara, Legnago (komūnas teritorijas daļa, kas atrodas uz ziemeļaustrumiem no Transpolezanas valsts nozīmes ceļa), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komūnu) un attiecībā uz Austriju (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Lincas administratīvais rajons), Štīrija, Vīne), Portugāle, Somija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas";4. Ierakstu IV pielikuma B daļas 20.1., 20.2., 22., 23., 25., 26., 27.1., 27.2. un 30. punkta labajā slejā aizstāj ar šādu:"DK, F (Bretaņa), IRL, P (Azoru salas), FIN, S (izņemot Bromölla, Hässleholm, Kristianstad un Östra Göinge rajonus Skones lēnī), UK (Ziemeļīrija)";5. IV pielikuma B daļas 21. punktā:a) ierakstu a) punkta vidējā slejā aizstāj ar šādu:"a) augu izcelsme ir aizsargājamās zonās E, F (Korsika), IRL, I (Abruci; Apūlija; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija; Emīlija-Romanja: Forli-Čezena, Parma, Pjačenca un Rimini; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno un Trento autonomās provinces; Umbrija; Valledaosta (Aostas ieleja); Veneta: izņemot Rovidžo provinces Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komūna, un Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komūnu, un Veronas provinces Palù, Roverchiara, Legnago (komūnas teritorijas daļa, kas atrodas uz ziemeļaustrumiem no Transpolezanas valsts nozīmes ceļa), Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komūnu) un attiecībā uz Austriju (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Lincas administratīvais rajons), Štīrija, Vīne), Portugāle, Somija, Apvienotā Karaliste (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas";b) ierakstu labajā slejā aizstāj ar šādu:"E, F (Korsika), IRL, I (Abruci; Apūlija; Bazilikata; Kalabrija; Kampānija; Emīlija-Romanja: Forli-Čezenas, Parmas, Pjačencas un Rimini provinces; Friuli-Venēcija-Džūlija; Lacija; Ligūrija; Lombardija; Marke; Molīze; Pjemonta; Sardīnija; Sicīlija; Toskāna; Trentīna-Altoadidže: Bolcāno un Trento autonomās provinces; Umbrija; Valledaosta (Aostas ieleja); Veneta: izņemot Rovidžo provinces Rovigo, Polesella, Villamarzana, Fratta Polesine, San Bellino, Badia Polesine, Trecenta, Ceneselli, Pontecchio Polesine, Arquà Polesine, Costa di Rovigo, Occhiobello, Lendinara, Canda, Ficarolo, Guarda Veneta, Frassinelle Polesine, Villanova del Ghebbo, Fiesso Umbertiano, Castelguglielmo, Bagnolo di Po, Giacciano con Baruchella, Bosaro, Canaro, Lusia, Pincara, Stienta, Gaiba, Salara komūnu un Padujas provinces Castelbaldo, Barbona, Piacenza d’Adige, Vescovana, S. Urbano, Boara Pisani, Masi komūnu, un Veronas provinces Palù, Roverchiara, Legnago, Castagnaro, Ronco all’Adige, Villa Bartolomea, Oppeano, Terrazzo, Isola Rizza, Angiari komūnu), A (Burgenlande, Karintija, Lejasaustrija, Tirole (Lincas administratīvais rajons), Štīrija, Vīne), P, FIN, UK (Ziemeļīrija, Menas sala un Normandijas salas";6. V pielikuma B daļā I virsraksta 1. un 8. punktā pēc ieraksta "Pakistāna" iekļauj ierakstu "Dienvidāfrika".--------------------------------------------------