title: Padomes direktīva (1991. gada 18. marts), ar ko groza Direktīvu 75/442/EEK par atkritumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0156

Oficiālais Vēstnesis L 078 , 26/03/1991 Lpp. 0032 - 0037 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 10 Lpp. 0066  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 10 Lpp. 0066

		Padomes Direktīva(1991. gada 18. marts),ar ko groza Direktīvu 75/442/EEK par atkritumiem(91/156/EEK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 103.s pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un Sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvā 75/442/EEK [4] paredzēts Kopienas noteikumu kopums par atkritumu apglabāšanu; tā kā šie noteikumi jāgroza, lai ņemtu vērā pieredzi, kas uzkrājusies, dalībvalstīm piemērojot šo direktīvu; tā kā grozījumu pamatā ir augsta līmeņa vides aizsardzības prasības;tā kā Padome ar 1990. g. 7. maija rezolūciju par atkritumu politiku [5] apņēmās grozīt Direktīvu 75/442/EEK;tā kā vajadzīga kopīga terminoloģija un atkritumu definīcija, lai uzlabotu atkritumu apsaimniekošanas efektivitāti Kopienā;tā kā augsta līmeņa vides aizsardzības nodrošināšanai dalībvalstīm papildus pasākumiem atkritumu iznīcināšanai un reģenerācijai jāveic pasākumi, lai ierobežotu atkritumu rašanos, jo īpaši veicinot bezatkritumu tehnoloģiju un otrreiz pārstrādājamu un atkārtoti izmantojamu produktu ražošanu, ņemot vērā esošās vai potenciālās tirgu iespējas reģenerētajiem atkritumiem;tā kā turklāt atšķirības starp dalībvalstu normatīvajiem aktiem par atkritumu apglabāšanu un reģenerāciju var ietekmēt vides kvalitāti un traucēt iekšējā tirgus darbību;tā kā ir vēlams mudināt, lai atkritumus otrreizēji pārstrādātu un atkārtoti izmantotu kā izejvielas; tā kā var rasties vajadzība paredzēt speciālus noteikumus attiecībā uz atkārtoti izmantojamiem atkritumiem;tā kā Kopienai kā tādai svarīgi kļūt saimnieciski patstāvīgai attiecībā uz atkritumu apglabāšanu, tāpēc katrai dalībvalstij individuāli būtu jātiecas uz šādu patstāvību;tā kā lai sasniegtu iepriekšminētos mērķus, dalībvalstīm jāsagatavo atkritumu apsaimniekošanas plāni;tā kā atkritumu aprite ir jāsamazina, un dalībvalstis savos apsaimniekošanas plānos var paredzēt atbilstīgus pasākumus;tā kā lai nodrošinātu augsta līmeņa vides aizsardzību un efektīvu kontroli, jāparedz atļauju sistēma un atkritumu apglabāšanas un reģenerācijas uzņēmumu inspicēšana;tā kā konkrētos apstākļos, pieņemot, ka tie atbilst vides aizsardzības prasībām, dažus uzņēmumus, kuri paši pārstrādā savus atkritumus vai veic reģenerāciju, var neiekļaut atļauju sistēmā; tā kā šādi uzņēmumi jāreģistrē;tā kā atkritumus var uzraudzīt, sākot ar to rašanos līdz galīgai apglabāšanai, citiem uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar atkritumu savākšanu, pārvadāšanu vai starpniecību, arī jāizsniedz atļaujas vai tie jāreģistrē, kā arī jāveic atbilstīga inspicēšana;tā kā jāizveido komiteja, kas palīdzētu Komisijai ieviest šo direktīvu un to pielāgot zinātnes un tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvu 75/442/EEK groza šādi.1. Direktīvas 1. līdz 12. pantu aizstāj ar šādiem pantiem:"1. pantsŠajā direktīvāa) "atkritumi" ir jebkura viela vai priekšmets, kas iekļauts I pielikumā noteiktajās kategorijās, un no kā īpašnieks atbrīvojas, ir nodomājis atbrīvoties vai ir spiests atbrīvoties.Komisija, rīkojoties saskaņā ar 18. pantā paredzēto procedūru, vēlākais, līdz 1993. gada 1. aprīlim sagatavos to atkritumu sarakstu, kuri pieder I pielikumā minētajām kategorijām. Šo sarakstu periodiski pārskatīs un vajadzības gadījumā grozīs saskaņā ar minēto procedūru;b) "radītājs" ir ikviens, kura darbība rada atkritumus ("sākotnējais radītājs") un/vai ikviens, kas nodarbojas ar atkritumu priekšapstrādi, sajaukšanu vai citām darbībām, kuru rezultātā mainās atkritumu īpašības vai sastāvs;c) "īpašnieks" ir atkritumu ražotājs vai fiziska vai juridiska persona, kuras īpašumā atrodas atkritumi;d) "apsaimniekošana" ir atkritumu savākšana, pārvadāšana, reģenerācija un apglabāšana, tostarp šādu darbību pārraudzība un apglabāšanas vietu aprūpe pēc to slēgšanas;e) "apglabāšana" ir jebkuras darbības, kas minētas II A pielikumā;f) "reģenerācija" ir jebkuras darbības, kas minētas II B pielikumā;g) "savākšana" ir atkritumu vākšana, šķirošana un/vai sajaukšana, lai atkritumus pārvadātu.2. pants1. No šīs direktīvas darbības jomas izslēdza) gāzveida emisijas atmosfērā;b) ja uz tiem jau attiecas citi normatīvie akti, –i) radioaktīvos atkritumus;ii) atkritumus, kas radušies ģeoloģiskās izpētes, derīgo izrakteņu ieguves, apstrādes un glabāšanas rezultātā, kā arī karjeru izstrādes atkritumus;iii) dzīvnieku līķus un šādus lauksaimniecības atkritumus: kūtsmēslus un citas zemkopībā izmantojamas dabīgas, nekaitīgas vielas;iv) notekūdeņus, izņemot šķidros atkritumus;v) sprāgstvielas, kam beidzies derīguma termiņš.2. Konkrētos gadījumos vai papildus šīs direktīvas noteikumiem atsevišķās direktīvās var paredzēt īpašus noteikumus attiecībā uz konkrētu atkritumu veidu apsaimniekošanu.3. pants1. Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai mudinātua) pirmkārt, novērst vai samazināt radīto atkritumu daudzumu un bīstamību, jo īpaši- attīstot tīrās tehnoloģijas, kuras ļauj taupīt dabas resursus,- tehniski izstrādājot un laižot tirgū tādus produktus, kas veidoti tā, lai, tos ražojot, lietojot vai galīgi apglabājot, nepiesārņotu vidi vai radītu pēc iespējas mazāku vides piesārņojumu, nepalielinot atkritumu bīstamību un piesārņojuma draudus,- attīstot atbilstīgas metodes reģenerācijai paredzētajos atkritumos esošo bīstamo vielu galīgai apglabāšanai;b) otrkārt,i) reģenerēt atkritumus, tos atkārtoti pārstrādājot, atkārtoti izmantojot vai izmantojot jebkuras citas darbības, lai iegūtu otrreizējās izejvielas;ii) izmantot atkritumus kā enerģijas avotu.2. Izņemot gadījumus, kad piemērojama Padomes Direktīva 83/189/EEK (1983. gada 28. marts), ar ko nosaka procedūru informācijas sniegšanai tehnisko standartu un noteikumu jomā [6], dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, ko tās gatavojas paredzēt, lai sasniegtu 1. punktā minētos mērķus. Komisija par šiem pasākumiem informē citas dalībvalstis un 18. pantā minēto komiteju.4. pantsDalībvalstis paredz vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu atkritumu reģenerāciju vai apglabāšanu, neapdraudot cilvēka veselību un neizmantojot metodes vai darbības, kas varētu radīt kaitējumu videi un, jo īpaši- neapdraudot ūdeņus, gaisu, augsni, augus un dzīvniekus,- neradot traucējošus trokšņus un smakas,- neradot negatīvu ietekmi uz lauku vidi un īpaši aizsargājamām teritorijām.Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai aizliegtu atkritumu izmešanu, izgāšanu un nekontrolētu apglabāšanu.5. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, sadarbojoties ar citām dalībvalstīm, ja tas ir vajadzīgs vai ieteicams, lai nodrošinātu integrētu un pietiekamu atkritumu apglabāšanas iekārtu tīklu, ņemot vērā labākās pieejamās tehnoloģijas, kurām nav nesamērīgi augstas izmaksas. Tīklam jānodrošina iespēja Kopienai kā tādai kļūt saimnieciski patstāvīgai atkritumu apglabāšanas ziņā un dalībvalstīm – individuāla virzība uz minēto mērķi, ņemot vērā ģeogrāfiskos apstākļus un speciālu iekārtu vajadzību atsevišķiem atkritumu veidiem.2. Tīklam jānodrošina iespēja apglabāt atkritumus tuvākajās piemērotajās atkritumu apglabāšanas iekārtās, izmantojot piemērotākās metodes un tehnoloģijas, lai nodrošinātu augsta līmeņa vides un cilvēka veselības aizsardzību.6. pantsDalībvalstis izveido vai nozīmē kompetento iestādi vai iestādes, kuras atbild par šīs direktīvas īstenošanu.7. pants1. Lai sasniegtu 3., 4. un 5. pantā minētos mērķus, 6. pantā minētajai kompetentajai iestādei vai iestādēm pēc iespējas drīz jāsagatavo viens vai vairāki atkritumu apsaimniekošanas plāni. Šādi plāni jo īpaši attiecas uz- reģenerējamo vai apglabājamo atkritumu veidu, daudzumu un izcelsmi,- vispārīgām tehniskām prasībām,- īpašām prasībām konkrētiem atkritumu veidiem,- piemērotām apglabāšanas vietām vai iekārtām.Šādi plāni, piemēram, var attiekties uz- fiziskām vai juridiskām personām, kas ir pilnvarotas apsaimniekot atkritumus,- reģenerācijas un apglabāšanas paredzētajām izmaksām,- atbilstīgiem pasākumiem, lai veicinātu atkritumu savākšanas, šķirošanas un apstrādes racionalizāciju.2. Lai izstrādātu šādus plānus, dalībvalstis sadarbojas ar citām attiecīgajām dalībvalstīm un Komisiju. Par to ziņo Komisijai.3. Dalībvalstis var paredzēt pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu tādu atkritumu pārvietošanu, kas neatbilst atkritumu apsaimniekošanas plāniem. Tās informē Komisiju un dalībvalstis par šādiem pasākumiem.8. pantsDalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka atkritumu īpašnieki- nodrošina, ka atkritumus pārņem privāts vai valsts atkritumu savācējs vai uzņēmums, kurš veic II A vai II B pielikumā minētās darbības,- saskaņā ar šis direktīvas noteikumiem paši veic reģenerāciju vai apglabā atkritumus.9. pants1. Lai īstenotu 4., 5. un 7. pantu, jebkuram uzņēmumam, kas nodarbojas ar II A pielikumā minētajām darbībām, jāsaņem 6. pantā minētās kompetentās iestādes atļauja.Šāda atļauja attiecas uz- atkritumu veidiem un daudzumiem,- tehniskajām prasībām,- vajadzīgajiem drošības pasākumiem,- apglabāšanas vietu,- apstrādes metodi.2. Atļaujas var piešķirt uz noteiktu laika posmu, tās var būt atjaunojamas, tajās var paredzēt nosacījumus un pienākumus vai, ja iecerētā apglabāšanas metode no vides aizsardzības viedokļa nav pieņemama, atļauju var nepiešķirt.10. pantsLai piemērotu 4. pantu, jebkuram uzņēmumam, kas veic II B pielikumā paredzētās darbības, jāsaņem atļauja.11. pants1. Neskarot Padomes Direktīvu 78/319/EEK (1978. gada 20. marts) par toksiskajiem un bīstamajiem atkritumiem [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti saskaņā ar Spānijas un Portugāles Pievienošanās aktu, var izdarīt šādus izņēmumus no 9. un 10. pantā paredzētās prasības attiecībā uz atļaujām:a) uzņēmumi, kas apglabā savus atkritumus to rašanās vietā,unb) uzņēmumi, kas veic atkritumu reģenerāciju.Šos izņēmumus piemēro tikai tad, ja- kompetentās iestādes ir paredzējušas vispārīgus noteikums katram darbības veidam, paredzot atkritumu daudzumus, veidus un nosacījumus ar kādiem konkrēto darbību var veikt, nepiemērojot prasības attiecībā uz atļaujām,un- atkritumu veids un daudzums un reģenerācijas un apglabāšanas metodes ir tādas, kas atbilst 4. pantā noteiktajām prasībām.2. Pirmajā punktā minēto uzņēmumu reģistrāciju veic kompetentās iestādes.3. Dalībvalstis informē Komisiju par vispārējiem noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu.12. pantsUzņēmumus, kuru profesionālā darbība ir saistīta ar atkritumu savākšanu vai transportēšanu, atkritumu reģenerācijas vai apglabāšanas organizēšanu citu vārdā (mākleri vai starpnieki), ja tiem nav jāiegūst atļauja, reģistrē kompetentajās iestādēs.13. pantsKompetentās iestādes regulāri inspicē uzņēmumus, kas veic 9. līdz 12. pantā minētās darbības.14. pantsVisi 9. un 10. pantā minētie uzņēmumi- reģistrē II A un II B pielikumā paredzētās darbības un I pielikumā minēto atkritumu daudzumu, raksturu, izcelsmi un, ja vajadzīgs, virzienu, savākšanas biežumu, transporta veidu un apstrādes metodi,- pēc 6. pantā minēto kompetento iestāžu pieprasījuma sniedz šo informāciju.Dalībvalstis var prasīt arī ražotājiem ievērot šajā pantā paredzētos noteikumus.15. pantsSaskaņā ar "piesārņotājs maksā" principu atkritumu apglabāšanas izmaksas sedz- īpašnieks, kura atkritumus savāc atkritumu savācējs vai 9. pantā minētais uzņēmums,un/vai- iepriekšējie īpašnieki vai to produktu ražotāji, no kuriem radušies atkritumi.16. pants1. Ik pēc 3 gadiem un pirmo reizi 1995. gada 1. aprīlī, dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu šo direktīvu. Ziņojuma pamatā ir anketa, kas sastādīta saskaņā ar 18. pantā minēto procedūru, un ko Komisija nosūta dalībvalstīm 6 mēnešus pirms iepriekš minētās dienas.2. Pamatojoties uz 1. punktā minētajiem ziņojumiem, Komisijai ik pēc 3 gadiem publicē konsolidētu ziņojumu, pirmo reizi — 1996. gada 1. aprīlī.17. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotu šīs direktīvas pielikumus tehnikas un zinātnes attīstībai, veic saskaņā ar 18. pantā paredzēto procedūru.18. pantsKomisijai palīdz komiteja, kuras sastāvā ir dalībvalstu pārstāvji, un tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par projektu, ievērojot termiņu, kuru var noteikt komitejas priekšsēdētājs atkarībā no jautājuma steidzamības. Komitejas atzinumu pieņem ar balsu vairākumu, kas paredzēts EEK līguma 148. panta 2. punktā attiecībā uz jautājumiem, kurus Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis komitejā vērtē minētājā pantā noteiktajā kārtībā. Komitejas priekšsēdētājs nebalso.Komisija pieņem paredzētos pasākumus, ja tie ir saskaņā ar komitejas atzinumu.Ja paredzētie pasākumi nav saskaņā ar komitejas atzinumu vai atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu attiecībā uz pasākumiem, kas būtu jāparedz. Padome lemj ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja, beidzoties trīs mēnešu termiņam no dienas, kad jautājums nodots Padomei, Padome nav lēmusi, paredzētos pasākumus pieņem Komisija."2. Direktīvas 13., 14. un 15. pants kļūst attiecīgi par 19., 20. un 21. pantu.3. Pievieno šādus pielikumus:"I PIELIKUMSATKRITUMU KATEGORIJASQ1  Ražošanas vai patēriņa atliekas, kas turpmāk nav precizētasQ2  Produkti, kas neatbilst specifikācijāmQ3  Produkti, kam beidzies derīguma termiņšQ4  Nokrituši, izlijuši, pazuduši vai citādos starpgadījumos cietuši materiāli, ieskaitot jebkurus materiālus, aprīkojumu utt., kas piesārņots kāda neparedzēta gadījuma rezultātā.Q5  Materiāli, kas piesārņoti vai notraipīti plānotas rīcības rezultātā (piem., tīrīšanas darbību atliekas, iepakojuma materiāls, tvertnes u.c.)Q6  Nederīgas detaļas (piem., izlietotas baterijas, katalizatori u.c.)Q7  Vielas, kuru īpašības ir zudušas (piem., piesārņotas skābes, šķīdinātāji, izlietoti rūdīšanas sāļi u.c.)Q8  Rūpniecisko procesu atliekas (piem., izdedži, kuba atlikumi u.c.)Q9  Piesārņojuma mazināšanas procesu atliekas (piem., skrūberu nogulsnes, gaisa filtru putekļi, izlietoti filtri u.c.)Q10  Mehāniskās apstrādes/apdares atliekas (virpošanas skaidas, pārpalikumi u.c.)Q11  Atliekas no izejvielu ieguves un apstrādes (piem., kalnrūpniecības atkritumi, naftas ieguves atkritumi, u.c.)Q12  Piesārņoti materiāli (piem., ar polihlordifeniliem piesārņotas eļļas u.c.)Q13  Jebkuri materiāli, vielas vai produkti, kuru lietošana ir aizliegta ar tiesību aktiemQ14  Produkti, kas to īpašniekam vairs nav vajadzīgi (piem., lauksaimniecības, mājsaimniecības, biroja, uzņēmējdarbības, veikalu atkritumi u.c.)Q15  Piesārņoti materiāli, vielas vai produkti, kas rodas, attīrot piesārņotu zemiQ16  Jebkuri materiāli, vielas vai produkti, kas nav iekļauti iepriekšminētajās kategorijāsII A PIELIKUMSAPGLABĀŠANAS DARBĪBASNB: Šī pielikuma nolūks ir uzskaitīt praktiski notiekošas atkritumu apglabāšanas darbības. Saskaņā ar 4. pantu atkritumus jāapglabā, neapdraudot cilvēku veselību un neizmantojot procesus, kas varētu kaitēt videi.D1  Noglabāšana virs vai zem zemes (piem., poligons u.c.)D2  Attīrīšana augsnē (piem., šķidrumu vai nogulšņu biodegradācija augsnē u.c.)D3  Iesūknēšana (piem., sūknējamu atkritumu ievadīšana akās, tektoniski veidotās sālsalās vai dabīgi izveidotās iedobēs u.c.)D4  Izgāšana uz virsmas (piem., šķidrumu vai nogulšņu uzglabāšana bedrēs, dīķos vai ūdens baseinos u.c.)D5  Speciāli konstruēts poligons (piem., ievietošana speciāli iekārtotos atsevišķos nodalījumos, kas pārklāti un izolēti viens no otra un no vides u.c.)D6  Cieto atkritumu izgāšana ūdenstilpēs, izņemot jūras/okeānusD7  Izgāšana jūrā/okeānā, ieskaitot novietošanu uz gultnesD8  Bioloģiska apstrāde, kas nav precizēta citur šajā pielikumā, un kā rezultātā veidojas galīgi savienojumi vai maisījumi, kurus apglabā, pielietojot kādu no pielikumā minētajām darbībāmD9  Fizikāli – ķīmiska apstrāde, kas nav precizēta citur šajā pielikumā, un kā rezultātā veidojas galīgi savienojumi vai maisījumi, kuri tiek apglabāti, pielietojot kādu no pielikumā minētajām darbībām (piem., iztvaicēšana, žāvēšana, kalcinēšana u.c.)D10  Sadedzināšana uz sauszemesD11  Sadedzināšana jūrāD12  Ilgstoša glabāšana (piem., konteineru ievietošana kalnraktuvēs u.c.)D13  Sajaukšana vai samaisīšana pirms kādas no šajā pielikumā minēto darbību veikšanasD14  Pārsaiņošana pirms kādas no šajā pielikumā minēto darbību veikšanasD15  Glabāšana līdz kādas no šajā pielikumā minēto darbību veikšanai, izņemot īslaicīgu glabāšanu pirms savākšanas vietā, kur atkritumi radušies.PIELIKUMS II BDARBĪBAS, KURU REZULTĀTĀ VAR NOTIKT ATKRITUMU REĢENERĀCIJANB:Šī pielikuma nolūks ir uzskaitīt praktiski notiekošas atkritumu reģenerācijas darbības. Saskaņā ar 4. pantu atkritumus reģenerācija jāveic, neapdraudot cilvēku veselību un neizmantojot procesus, kas varētu kaitēt videi.R1  Šķīdinātāju reģenerācijaR2  Organisko vielu, kas nav izmantotas kā šķīdinātāji, atkārtota pārstrāde/reģenerācijaR3  Metālu un metālu savienojumu atkārtota pārstrāde/reģenerācijaR4  Citu neorganisko materiālu atkārtota pārstrāde/reģenerācijaR5  Skābju vai bāzu reģenerācijaR6  Piesārņojuma mazināšanai izmantoto sastāvdaļu reģenerācijaR7  Katalizatoru sastāvdaļu reģenerācijaR8  Otrreizēja naftas pārstrāde vai citi naftas atkārtotas izmantošanas veidiR9  Izmantošana kā degvielu vai citu enerģijas ieguves līdzekliR10  Izklāšana uz zemes, kas var radīt labumu lauksaimniecībai vai ekoloģiskus uzlabojumus, tostarp kompostēšana un citi bioloģiskas pārveides procesi, izņemot attiecībā uz atkritumiem, kas uzskaitīti 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta iii) daļāR11  Atkritumu, kas radušies R1 līdz R10 darbību rezultātā, izmantošanaR12  Atkritumu apmaiņa, lai tos pakļautu jebkurai no R1 līdz — R11 darbībāmR13  Materiālu uzglabāšana, lai tos pakļautu jebkurai no darbībām, kas minētas šajā pielikumā, izņemot īslaicīgu uzglabāšanu līdz savākšanai vietā, kur tie radušies."2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 1993. gada 1. aprīlī. Par to nekavējoties informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis nosūta Komisijai to valsts tiesību aktu noteikumu tekstu, kurus tās pieņem attiecībā uz šīs direktīvas darbības jomu.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 18. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Bodry[1] OV C 295, 19.11.1988., 3. lpp. unOV C 326, 30.12.1989., 6. lpp.[2] OV C 158, 26.6.1989., 232. lpp. Atzinums sniegts 1991. gada 22. februārī (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[3] OV C 56, 6.3.1989., 2. lpp.[4] OV L 194, 25.7.1975., 47. lpp.[5] OV C 122, 18.5.1990., 2. lpp.[6] OV L 109, 26.4.1983., 8. lpp.[7] OV L 84, 31.3.1978., 43. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 93/84/EEK (1993. gada 30. septembris) par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0084

Oficiālais Vēstnesis L 254 , 12/10/1993 Lpp. 0016 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 8 Sējums 2 Lpp. 0023  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 8 Sējums 2 Lpp. 0023

		Komisijas Direktīva 93/84/EEK(1993. gada 30. septembris)par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmībuEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 90. panta 3. punktu,tā kā ar Komisijas Direktīvu 80/723/EEK [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 85/413/EEK [2], tika ieviesta sistēma, saskaņā ar kuru dalībvalstīm tika uzlikts pienākums nodrošināt valsts iestāžu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārskatāmību; tā kā minētajā direktīvā dalībvalstīm tika prasīts saglabāt attiecīgu finanšu informāciju un vajadzības gadījumā sniegt to Komisijai;tā kā Direktīvā 80/723/EEK, jo īpaši tās 3. un 5. pantā, ir paredzēti noteikumi, kas varētu atvieglot Komisijai pildīt tās pienākumus;tā kā publiski uzņēmumi dalībvalstu ekonomikās ieņem nozīmīgu vietu; tā kā dalībvalstu un publisku uzņēmumu finanšu attiecību pārskatāmība pēdējā laikā kļuvusi aktuālāka, jo attīstās konkurence kopējā tirgū it īpaši laikā, kad Kopiena tiecas panākt ciešāku ekonomisku integrāciju un sociālu kohēziju;tā kā dalībvalstis pieņēmušas Vienoto Eiropas aktu, saskaņā ar kuru no 1993. gada 1. janvāra darbojas vienots tirgus; tā kā minētais apstāklis radīs sīvāku konkurenci, un Komisijai būs aktīvi jānodrošina vienotā tirgus pilnvērtīgs izmantojums; tā kā vienotajā tirgū aizvien svarīgāk kļūst nodrošināt vienādas iespējas kā publiskiem, tā privātiem uzņēmumiem;tā kā novērots, ka liela daļa finanšu plūsmu starp valstīm un publiskiem uzņēmumiem tiek realizēta kā dažāda veida finanšu pārvedumi un neizpaužas tikai kā kapitāla vai kvazikapitāla ieguldīšana;tā kā galvenokārt ražošanas nozarē Komisija secinājusi, ka uzņēmumiem sniegts vērā ņemams atbalsts, par ko nav ziņots atbilstīgi Līguma 93. panta 3. punktam; tā kā pirmais [3], otrais [4] un trešais [5] pētījums par valsts atbalstu apstiprina, ka liela daļa valsts atbalsta tiek sniegts neatbilstoši noteikumiem;tā kā tādas ziņošanas sistēmas ieviešana, kas pamatotos uz ex post facto kontrolēm attiecībā uz finanšu plūsmām starp valsts iestādēm un publiskiem uzņēmumiem, ļautu Komisijai pildīt tās saistības; tā kā tāda kontroles sistēma jāattiecina uz konkrētu finanšu informāciju; tā kā tāda informāciju nav vienmēr publiski pieejama un valsts sektorā ir nepietiekami detalizēta, lai ļautu pienācīgi vērtēt finanšu plūsmas starp valstīm un publiskiem uzņēmumiem;tā kā varētu uzskatīt, ka pieprasītās informācijas apjoms ir proporcionāli samērīgs ar sasniedzamo mērķi, ņemot vērā faktu, ka uz tādu informāciju jau attiecas informācijas atklātības pienākums, kas paredzēts Padomes Ceturtajā direktīvā 78/660/EEK par uzņēmumu gada pārskatiem [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/605/EEK [7];tā kā, lai dalībvalstis nenoslogotu ar administratīvu darbu, ziņošanas sistēmas vajadzībām jāizmanto gan publiski pieejami dati, gan akciju kontrolpaketes turētājiem pieejama informācija; tā kā jāpieļauj konsolidēti ziņojumi; tā kā konkurenci kopējā tirgū visvairāk traucēs pārmērīgs atbalsts lielākajiem uzņēmumiem ražošanas nozarē; tā kā tādēļ ziņošanas sistēmu pagaidām varētu attiecināt tikai uz tiem uzņēmumiem, kuru gada apgrozījums pārsniedz 250 miljonus ECU;tā kā, lai gan izziņojot Direktīvu 1980. gadā, Komisija ņēma vērā to, ka Direktīva 80/723/EEK neattiecās uz līdzekļu iekšēju pārvietošanu publiskos uzņēmumos vai to koncernos, tomēr izmaiņas ekonomikā radījušas vajadzību iekļaut arī tādu informāciju, jo ekonomiku bieži vien ietekmē valsts iejaukšanās ar publisku uzņēmumu starpniecību; tā kā Tiesā kopš 1980. gada skatītās lietas [8] liecina, ka vērā ņemami pieaudzis gadījumu skaits, kad dalībvalstis pārkāpj 93. panta 3. punktu, tādējādi apgrūtinot Komisiju veikt konkurences uzraudzības pienākumu; tā kā tādēļ Komisijai jāpiešķir plašākas uzraudzības pilnvaras,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 80/723/EEK groza šādi:1. Direktīvas 2. pantam pievieno šādu ievilkumu:"— "publiski uzņēmumi apstrādes rūpniecības nozarē" nozīmē:uzņēmumus, kuru galvenā darbības joma, ko definē kā vismaz 50 % no gada kopējā apgrozījuma, ir apstrādes rūpniecība. Šie uzņēmumi ir tie uzņēmumi, kuru darbība NACE klasifikatorā (1. redakcijā) iekļaujama D sadaļā — Apstrādes rūpniecība (apakšsadaļas no DA līdz DN, ieskaitot) [9]."2. Iekļauj šādu 5.a pantu:"5.a pants1. Dalībvalstis, kurās ir uzņēmumi apstrādes rūpniecības nozarē, katru gadu iesniedz Komisijai 2. punktā minēto finanšu informāciju, ievērojot 4. punktā aprakstīto grafiku.2. Publiskiem uzņēmumiem apstrādes rūpniecības nozarē saskaņā ar 3. punktu lūdz iesniegt šādu finanšu informāciju:i) gada ziņojumu un gada pārskatu atbilstīgi Padomes Direktīvas 78/660/EEK [10] definējumiem. Gada pārskatā un gada ziņojumā iekļauj bilanci, peļņas/zaudējumu aprēķinu, paskaidrojošas piezīmes, uzskaites principu aprakstu, vadības paziņojumus, ziņojumus pa nozarēm un darbībām. Iesniedz arī ziņas par akcionāru kopsapulču sasaukšanu un citu saistītu informāciju.Lūdz sniegt arī šādas ziņas, ja tās nav iekļautas gada ziņojumā vai gada pārskatā:ii) piešķirti pamatkapitāla vai kvazikapitāla līdzekļi, kas pielīdzināmi pašu kapitālam, minot piešķiršanas nosacījumus (parastās akcijas, priekšrocības akcijas, akcijas ar atliktu dividenžu izmaksu vai konvertējamas akcijas, procentu likmes; līdz ar akcijām piešķirtas dividenžu vai konvertēšanas tiesības);iii) neatmaksājamas dotācijas vai dotācijas, kas atmaksājas tikai īpašos gadījumos;iv) uzņēmumam izsniegti kredīti, tostarp, pārtēriņa tiesības vai kapitālieguldījumu kreditēšana, norādot procentu likmes, kreditēšanas nosacījumus un garantijas, ja kredīta saņēmējs uzņēmums tādas aizdevējam piedāvā;v) garantijas, ko uzņēmumiem saistībā ar kreditēšanu sniedz publiskas iestādes (minot nosacījumus un maksājumus, ko uzņēmumam par tādām garantijām var prasīt maksāt);vi) izmaksātās dividendes un nesadalītā peļņa;vii) citi valsts iejaukšanās veidi, jo īpaši, valstij no publiskiem uzņēmumiem pienākošos summu atlaišana, cita starpā, kredītu, dotāciju, uzņēmuma peļņas vai sociālo nodokļu vai citu līdzīgu maksājumu atlaišana.3. Informāciju, kas minēta 2. punktā, sniedz par visiem publiskiem uzņēmumiem, kuru apgrozījums pēdējā saimnieciskajā gadā pārsniedzis 250 miljonus ECU.Minēto informāciju sniedz par katru publisku uzņēmumu atsevišķi, tostarp arī par citās dalībvalstīs reğistrētiem uzņēmumiem, un vajadzības gadījumā informācijā iekļauj sīkākas ziņas par publisku uzņēmumu iekšējiem vai savstarpējiem darījumiem, kā arī tiešiem darījumiem starp publisku uzņēmumu un valsti. 2. punkta ii) apakšpunktā minētajā pamatkapitālā ieskaita publisku uzņēmumu pamatkapitālam tieši piešķirtus valsts līdzekļus, kā arī līdzekļus, ko piešķir valsts pārvaldītājsabiedrības vai citi publiski uzņēmumi (tostarp — finanšu iestādes), neatkarīgi no tā, vai tā ir iekšēja līdzekļu piešķiršana koncernā, vai piešķiršana no ārpuses. Vienmēr norāda, kādās attiecībās ir finansējuma piešķīrējs un saņēmējs. 2. punktā prasītos ziņojumus sniedz par katru publisku uzņēmumu atsevišķi, kā arī atsevišķi par pārvaldītājsabiedrībās ietilpstošiem uzņēmumiem, kuros konsolidēti vairāki publiski uzņēmumi, ja vien pārvaldītājsabiedrībā ietilpstošā uzņēmuma konsolidētais noiets ļauj to klasificēt kā "ražošanas uzņēmumu".Daži publiski uzņēmumi savas darbības nodala vairākos juridiski patstāvīgos uzņēmumos. No tādiem uzņēmumiem Komisija pieļauj konsolidētus ziņojumus. Konsolidētos ziņojumos vajadzētu atspoguļot reālās saimnieciskās darbības uzņēmumu grupā, kas darbojas vienā un tajā pašā nozarē vai cieši saistītās nozarēs. Konsolidētus ziņojumus no darbību ziņā atšķirīgām un tikai finansiāli saistītām pārvaldītājsabiedrībām nepieļauj.4. Informāciju, kas minēta 2. punktā, Komisijai iesniedz katru gadu. Informāciju par 1992. saimniecisko gadu Komisijai iesniedz divos mēnešos no šīs direktīvas publicēšanas.Par 1993. un turpmākiem gadiem informāciju iesniedz 15 darbadienās no dienas, kad publicē attiecīgā publiska uzņēmuma gada ziņojumu. Jebkurā gadījumā un jo īpaši attiecībā uz uzņēmumiem, kuri gada pārskatus nepublicē, informāciju iesniedz vēlākais deviņos mēnešos no uzņēmuma saimnieciskā gada beigām.Nolūkā zināt, cik ir tādu uzņēmumu, uz kuriem attiecas šī ziņošanas sistēma, dalībvalstis divos mēnešos no šīs direktīvas publicēšanas Komisijai iesniedz sarakstu ar uzņēmumiem, uz kuriem attiecas šis pants, norādot arī uzņēmumu apgrozījumu. Saraksts līdz katra gada 31. martam jāpārskata.5. Uzņēmumiem, kuri pieder vai kurus kontrolē Treuhandanstalt, šo pantu piemēro tikai no dienas, kad beidzas termiņš šai iestādei īpaši izveidotajai ziņošanas sistēmai.6. Dalībvalstis Komisijai iesniedz jebkādu papildu informāciju, ko tās uzskata par vajadzīgu, lai pienācīgi izvērtētu iesniegtos datus."2. pantsDalībvalstis līdz 1993. gada 1. novembrim pieņem noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, saskaņā ar kuru izdarīt šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 30. septembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksKarel Van Miert[1] OV L 195, 29.7.1980., 35. lpp.[2] OV L 229, 28.8.1985., 20. lpp.[3] ISBN 92–825–9535.[4] ISBN 9–826–0386.[5] ISBN 92–826–4637.[6] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp.[7] OV L 317, 16.11.1990., 60. lpp.[8] Piemēram sk. spriedumu Lietā 290/83 Komisija pret Franciju [1985] ECR, 439 (lauksaimniecības kredītu fonds), Apvienoto lietu 67, 68 un 70/85 Van der Kooy pret Komisiju [1988] ECR, 219. lpp., Lietu 303/88 Itālija pret Komisiju [1991] ECR-I, 1433. lpp. (ENI/Lanerossi) un Lietu C-305/89 Itālija pret Komisiju [1991] ECR-I, 1603. lpp. (IRI/Finmeccanica/Alfa Romeo).[9] OV L 83, 3.4.1993.[10] OV L 222, 14.8.1978., 11. lpp..--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1989. gada 13. aprīlis), ar ko papildina un groza Direktīvu 76/116/EEK attiecībā uz kalcija, magnija, nātrija un sēra saturu mēslošanas līdzekļos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0284

Oficiālais Vēstnesis L 111 , 22/04/1989 Lpp. 0034 - 0038 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0229  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0229

		Padomes Direktīva(1989. gada 13. aprīlis),ar ko papildina un groza Direktīvu 76/116/EEK attiecībā uz kalcija, magnija, nātrija un sēra saturu mēslošanas līdzekļos(89/284/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1], sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā jāpieņem pasākumi pakāpeniskai iekšējā tirgus izveidei līdz 1992. gada 31. decembrim; tā kā iekšējais tirgus ir telpa bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu brīva pārvietošanās;tā kā Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvā 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiem [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/183/EEK [5], ir paredzēti noteikumi cieto EEK mēslošanas līdzekļu realizācijai; tā kā ir pierādījies, ka vajag paplašināt minēto direktīvu, lai tajā iekļautu mēslošanas līdzekļos esošo kalciju, magniju, nātriju un sēru;tā kā turpmāk Direktīvu 76/116/EEK var piemērot mēslošanas līdzekļiem, kas satur tikai kalciju, magniju un sēru,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsMagnija, nātrija un sēra saturu EEK mēslošanas līdzekļos, kas minēti Direktīvas 76/116/EEK I pielikumā, var deklarēt, ar noteikumu, ka šie elementi ir vismaz minimālajos daudzumos, kuri norādīti šīs direktīvas 2. pantā, un ka šie EEK mēslošanas līdzekļi joprojām atbilst Direktīvas 76/116/EEK I pielikuma prasībām. Tādos gadījumos veida apzīmējumam pievieno šīs direktīvas 6. panta b) punktā norādīto marķējumu.2. pantsMagnija, nātrija un sēra saturu EEK mēslošanas līdzekļos, kas minēti 1. pantā, var deklarēt tikai tad, ja tie satur vismaz:- 2 % magnija oksīda (MgO), t.i., 1,2 % Mg,- 3 % nātrija oksīda (Na2O), t.i., 2,2 % Na,- 5 % sēra trioksīda (SO3), t.i., 2 % S.3. pants1. Šīs direktīvas nozīmē kalcija saturu, ko uzskata par barības elementu, neierobežojot 2. punkta noteikumus, deklarē tikai 1. un 2. veida mēslošanas līdzekļiem, kuri minēti I pielikumā.Dalībvalstīs var noteikt, ka kalcija saturs mēslošanas līdzekļos, ko realizē to teritorijās, jāizsaka oksīda formā (CaO), elementārformā (Ca) vai abās šajās formās.Lai kalcija oksīda saturu pārvērstu kalcija saturā, izmanto šādu formulu:kalcijs (Ca) = kalcija oksīds (CaO) × 0,715.2. Noteikumu par to, ka jānorāda šķīstošā kalcija saturu šķidrajos mēslošanas līdzekļos, kas minēti Direktīvas 76/116/EEK I pielikuma C daļā, kas ir paredzēti lapotnes apsmidzināšanai, var izvirzīt, ja šis saturs sasniedz vismaz 8 % kalcija oksīda (= 5,7 % Ca).4. pantsMēslošanas līdzekļus, kas atbilst šīs direktīvas un tās pielikumu noteikumiem, var marķēt ar norādi – "EEK MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS".5. pantsDalībvalstīs var izvirzīt noteikumu, ka magnija, nātrija un sēra saturu mēslošanas līdzekļos, ko realizē to teritorijās, izsaka:- oksīda formā (MgO, Na2O, SO3)- vai elementārformā (Mg, Na, S),- vai abās šajās formās.Lai nātrija oksīda un sēra trioksīda saturu pārvērstu nātrija un sēra saturā, izmanto šādas formulas:- nātrijs (Na) = nātrija oksīds (Na2O) × 0,742,- sērs (S) = sēra trioksīds (SO3) × 0,400.Ja aprēķina oksīda saturu, deklarējamo skaitli noapaļo līdz tuvākajai zīmei aiz komata.6. pantsObligāts marķējums identifikācijas nolūkā:a) "EEK MĒSLOŠANAS LĪDZEKLIS" ar lielajiem burtiem;b) mēslošanas līdzekļa veida apzīmējums:- vai nu saskaņā ar Direktīvas 76/116/EEK I pielikumu, veida apzīmējumam pievienojot "kas satur.." un to šajā direktīvā minēto elementu nosaukumus vai ķīmiskos simbolus, ko šis mēslošanas līdzeklis satur. Skaitļiem, kas norāda Direktīvā 76/116/EEK minēto elementu saturus, iekavās var pievienot skaitļus attiecībā uz šīs direktīvas I pielikumā minētajiem elementiem,- vai arī saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu;c) garantētais saturs attiecībā uz katru barības elementu un garantētais saturs, kas izteikts kā formas un/vai šķīdības, ja tās ir norādītas pielikumos direktīvām par mēslošanas līdzekļiem.Barības elementu saturu vienkāršajos un kompleksajos mēslošanas līdzekļos norāda svara procentos kā veselu skaitli vai, vajadzības gadījumā, līdz vienai zīmei aiz komata.Ja mēslošanas līdzeklis satur vairākus deklarējamus elementus, to saturus norāda šādā secībā:N, P2O5 un/vai P, K2O un/vai K, CaO vai Ca, MgO un/vai Mg, Na2O un/vai Na, SO3 un/vai S.Barības elementu formas un šķīdības izsaka arī kā svara procentus mēslošanas līdzeklī, izņemot gadījumus, kad Direktīvas 76/116/EEK I pielikumā nepārprotami ir paredzēts, ka šo saturu izsaka citādi.Barības elementus norāda gan ar vārdiem, gan ar attiecīgajiem ķīmiskajiem simboliem, piemēram, slāpeklis (N), fosfors (P), fosfora pentoksīds (P2O5), kālijs (K), kālija oksīds (K2O), magnijs (Mg), magnija oksīds (MgO), nātrijs (Na), nātrija oksīds (Na2O), sērs (S), sēra trioksīds (SO3), kalcijs (Ca) un kalcija oksīds (CaO).7. pantsMagnija, nātrija un sēra saturu mēslošanas līdzekļos, kas minēti 1. pantā, deklarē, izsakot kādā no šādiem veidiem:- kopējais saturs, ko izsaka kā mēslošanas līdzekļa svara procentus,- ja elements pilnībā izšķīst ūdenī, deklarē tikai ūdenī šķīstošo saturu,- kopējais saturs un ūdenī šķīstošais saturs, ko izsaka kā mēslošanas līdzekļa svara procentus, ja šķīstošais saturs ir vismaz ceturtdaļa no kopējā satura.Saturus nosaka saskaņā ar nosacījumiem, kas norādīti Direktīvas 76/116/EEK 8. pantā minētajās analīzes metodēs.8. pantsPielaides attiecībā uz deklarējamiem kalcija, magnija, nātrija un sēra saturiem, ir ceturtdaļa no šo elementu deklarējamā satura maksimāli līdz 0,9 % CaO, MgO, Na2O un SO3 absolūtā izteiksmē, t.i., 0,64 – Ca, 0,55 – Mg, 0,67 – Na un 0,36 – S.9. pantsDirektīvas 76/116/EEK I pielikumu groza šādi:1. Pielikuma A daļas "Vienkāršie mēslošanas līdzekļi" III. punktam pievieno EEK mēslošanas līdzekli kizerītu ar kālija sulfātu, kas minēts šīs direktīvas II pielikumā. Kālija mēslojumus pievieno kā Nr. 7;2. pielikuma C daļā "Šķidrie mēslošanas līdzekļi" 1. punktam "Vienkāršie mēslošanas līdzekļi" kā Nr. 3. attiecībā uz šķidrajiem mēslošanas līdzekļiem pievieno EEK mēslošanas līdzekli kalcija nitrāta šķīdumu, kas minēts šīs direktīvas II pielikumā.10. pants1. Dalībvalstis pieņem pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 12 mēnešos pēc tās paziņošanas [6]. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1989. gada 13. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Solbes[1] OV C 20, 26.1.1988., 5. lpp.[2] OV C 262, 10.10.1986., 82. lpp. un OV C 47, 27.2.1989.[3] OV C 134, 24.5.1988., 6. lpp.[4] OV L 24, 30.1.1976., 21. lpp.[5] OV L 83, 29.3.1988., 33. lpp.[6] Šī direktīva ir paziņota dalībvalstīm 1989. gada 17. aprīlī.--------------------------------------------------I PIELIKUMSTO MĒSLOŠANAS LĪDZEKĻU SARAKSTS, KUROS KĀ BARĪBAS ELEMENTI GALVENOKĀRT IR KALCIJS, MAGNIJS VAI SĒRSNr. | Veida apzīmējums | Dati par ražošanas metodi un pamatsastāvdaļām | Minimālais barības elementu saturs (svara procentuālais sastāvs). Dati par barības elementu izteiksmi. Citas prasības | Citi dati par veida apzīmējumu | Deklarējamo barības elementu saturs. Barības elementu šķīdība. Citi kritēriji |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |1 | Kalcija sulfāts | Dabīgs vai rūpnieciski iegūts produkts, kas satur kalcija sulfātu dažādos hidratācijas posmos | 25 % CaO 35 % SO3 Kalcijs un sērs, kas izteikts kā kopējais CaO + SO3 saturs. Maluma smalkums: sietam ar acu platumu 2 mm spēj izkļūt vismaz 80 %,sietam ar acu platumu 10 mm spēj izkļūt vismaz 99 % | Var pievienot parastos komercnosaukumus | Kopējais sēra trioksīda saturs Pēc izvēles: kopējais CaO saturs |2 | Kalcija hlorīda šķīdums | Rūpnieciski iegūts kalcija hlorīda šķīdums | 12 % CaO Kalcijs, izteikts kā ūdenī šķīstošs CaO | | Kalcija oksīds Pēc izvēles: augu apsmidzināšanai |3 | Elementārais sērs | Salīdzinoši attīrīts dabisks vai rūpniecisks produkts | 98 % S (245 %:SO3) Sērs, izteikts kā kopējais SO3 saturs | | Kopējais sēra trioksīda saturs |4 | Kizerīts | Minerālprodukts, kura galvenā sastāvdaļa ir monohidratēts magnija sulfāts | 24 % MgO 45 % SO3 Magnijs un sērs, kas izteikts kā ūdenī šķīstošs magnija oksīds un sēra trioksīds | Var pievienot parastos komercnosaukumus | Ūdenī šķīstošs magnija oksīds Pēc izvēles: ūdenī šķīstošs sēra trioksīds |5 | Magnija sulfāts | Produkts, kura galvenā sastāvdaļa ir heptahidratēts magnija sulfāts | 15 % MgO 28 % SO3 Magnijs un sērs, kas izteikts kā ūdenī šķīstošs magnija oksīds un sēra trioksīds | Var pievienot parastos komercnosaukumus | Ūdenī šķīstošs magnija oksīds Pēc izvēles: ūdenī šķīstošs sēra trioksīds |6 | Magnija hlorīda šķīdums | Produkts, kas iegūts, izšķīdinot rūpnieciski iegūtu magnija hlorīdu | 13 % MgO Magnijs, izteikts kā magnija oksīds Maksimālais kalcija saturs: 3 % CaO | | Magnija oksīds |--------------------------------------------------II PIELIKUMSNr. | Veida apzīmējums | Dati par ražošanas metodi un pamatsastāvdaļām | Minimālais barības elementu saturs (svara procentuālais sastāvs). Dati par barības elementu izteiksmi. Citas prasības | Citi dati par veida apzīmējumu | Deklarējamo barības elementu saturs. Barības elementu šķīdība. Citi kritēriji |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |7 | Kizerīts ar kālija sulfātu | Produkts, kas iegūts, kizerītam pievienojot kālija sulfātu | 8 % MgO Magnijs, izteikts kā ūdenī šķīstošs MgO 6 % K2O Kālijs, izteikts kā ūdenī šķīstošs K2O Kopējais MgO + K2O saturs: 20 % Maksimālais hlora saturs: 3 % Cl | Var pievienot parastos komercnosaukumus | Ūdenī šķīstošs magnija oksīds Ūdenī šķīstošs kālija oksīds Pēc izvēles var minēt hlora saturu, ja tas ir mazāks par 3 % Cl |8 | Kalcija nitrāta šķīdums | Produkts, kas iegūts, ūdenī izšķīdinot kalcija nitrātu | 8 % N Slāpeklis, izteikts kā slāpeklis nitrīta formā, kurā maksimāli 1 % slāpekļa ir amonjaks | Veida apzīmējumam vajadzības gadījumā var pievienot kādu no šādām norādēm: lapaugu mēslošanai,barības elementu šķīdumu gatavošanai,mēslošanai ar irigāciju | Kopējais slāpekļa saturs Pēc izvēles: slāpeklis nitrītu formā,slāpeklis kā amonjaks,kalcijs kādā no izmantojuma gadījumiem, kas noteikti 5. ailē |--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/46/EK (2001. gada 23. jūlijs), ar kuru groza Padomes Direktīvu 95/53/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē oficiālo pārbaužu organizēšanu dzīvnieku uztura jomā, un Direktīvas 70/524/EEK, 96/25/EK un 1999/29/EK par dzīvnieku uzturu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0046

Oficiālais Vēstnesis L 234 , 01/09/2001 Lpp. 0055 - 0059

		Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/46/EK(2001. gada 23. jūlijs),ar kuru groza Padomes Direktīvu 95/53/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē oficiālo pārbaužu organizēšanu dzīvnieku uztura jomā, un Direktīvas 70/524/EEK, 96/25/EK un 1999/29/EK par dzīvnieku uzturuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 152. panta 4. punkta b) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā(1) Dzīvnieku uzturam paredzēto produktu drošība ir galvenās rūpes, un ir jānodrošina, lai Kopienā apgrozībā nonākušie dzīvnieku uzturam paredzētie produkti būtu droši; Padomes 1995. gada 25. oktobra Direktīva 95/53/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē oficiālo pārbaužu organizēšanu dzīvnieku uztura jomā [4], palīdz sasniegt šo mērķi.(2) Padomes Direktīva 74/63/EEK par nevēlamām vielām un produktiem dzīvnieku barībā [5] ir atcelta ar Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvas 1999/29/EC 16. pantu; tāpēc ir jālabo atsauces uz Direktīvu 74/63/EEK, ievērojot tabulu Direktīvas 1999/29/EK IV pielikumā.(3) Attiecībā uz atsauci uz dzīvnieku uzturā lietojamo produktu apgrozību ir jāsaskaņo Direktīvās 70/524/EEK [6], 95/53/EK un 96/25/EK [7] lietotās definīcijas dzīvnieku uztura nozarē.(4) Nesen divas reizes ir gadījies nopietns dioksīna piesārņojums dzīvnieku uzturam paredzētos produktos; ņemot vērā šajos gadījumos gūto pieredzi, ir jāuzlabo procedūras, kas piemērojamas gadījumiem, kad dzīvnieku uztura produkts rada nopietnus draudus cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi, vai kad atklāj noteiktus Direktīvas 1999/29/EK pārkāpumus; mērķis ir šādā veidā uzlabot to risku vadību, kas kaitētu cilvēku un dzīvnieku veselības un vides aizsardzības līmenim, kurš paredzēts Kopienas Regulā par dzīvnieku uzturu, vienlaikus izvairoties no šo īpašo procedūru trivializēšanas, sistemātiski piemērojot tās mazāk svarīgām problēmām.(5) Komisijas pārbaudē, ko veica pēc dioksīna piesārņojuma pārtikas un barības ķēdē, atklājās, ka dalībvalstīm bija grūti vadīt šādu neparastu krīzi; ņemot vērā gūto pieredzi, lai nodrošinātu to, ka nopietnus riskus saistībā ar kādu dzīvnieku uztura produktu visā Kopienā vada ar līdzīgām efektivitātes garantijām, ir nepieciešams ieviest noteikumus, kuros ir paredzēts, ka dalībvalstīm obligāti jābūt operatīvās rīcības plāniem, lai risinātu neparedzētus gadījumus dzīvnieku uztura nozarē.(6) Ja dalībvalstī dzīvnieku uztura produktu dēļ rodas nopietni draudi cilvēku vai dzīvnieku veselībai un ja attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis nevar šos draudus apmierinoši novērst, Komisijai ir obligāti jābūt gatavai veikt visus vajadzīgos piesardzības pasākumus, un tai jo īpaši ir jābūt pilnvarām apturēt dzīvnieku uztura produktu tirdzniecību un eksportu no attiecīgās dalībvalsts vai tās daļas vai noteikt īpašus nosacījumus attiecīgajiem produktiem vai vielām.(7) Direktīvā 1999/29/EK ir noteikti maksimālie pieļaujamie līmeņi noteiktām nevēlamām vielām un produktiem barības sastāvdaļās un barībā.(8) Jau ir izveidota sistēma, kura ļauj dalībvalstīm visos barības ražošanas ķēdes posmos no uzņēmējiem saņemt informāciju par noteiktiem gadījumiem, kad nav izpildīti noteikumi par nevēlamiem produktiem un vielām; ņemot vērā gan gūto pieredzi, gan līdzīgu kārtību, kas paredzēta Kopienas noteikumos par vispārējo produktu drošību, minētā sistēma būtu jāuzlabo un jāpaplašina, lai to varētu piemērot visos gadījumos, kad uzņēmējs atklāj, ka dzīvnieku uztura produkts rada nopietnus draudus cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi.(9) Pašreiz spēkā ir pienākums informēt citas dalībvalstis un Komisiju, ja pastāv iespēja uz citām dalībvalstīm nosūtīt barības sastāvdaļu kravu, kas neatbilst maksimāli pieļaujamajiem nevēlamo vielu vai produktu līmeņiem.(10) Šī ātrās informācijas apmaiņas sistēma jāiestrādā Direktīvā 95/53/EK un jānosaka standarta procedūras tās darbībai, lai to turpmāk varētu piemērot visos gadījumos, kad produkts apdraud cilvēku veselību, dzīvnieku veselību vai vidi, kā arī nolūkā uzlabot pārbaudes sistēmu kopumā; vienkāršības un efektivitātes labad sistēma būtu jāpiemēro arī tad, ja dalībvalsts atsakās pieņemt kādu produktu no trešās valsts, veicot tā pārbaudi ievedot; šīs standarta procedūras, ar noteiktiem grozījumiem, varētu būt tādas pašas, kā noteikts informācijas apmaiņai ārkārtas gadījumos, ievērojot Padomes 1992. gada 29. jūnija Direktīvu 92/59/EEK par vispārējo produktu drošību [8].(11) Nav iespējams uzskaitīt visus iespējami bīstamos bioloģiskas vai ķīmiskas izcelsmes piesārņojumus, kas varētu rasties nejauši vai nelikumīgas darbības rezultātā un varētu ietekmēt dzīvnieku uzturā lietojamu produktu.(12) Būtu jāņem vērā apdraudējuma risks, kas rodas kļūdainas marķēšanas vai pārvietošanas, pārvadājuma, uzglabāšanas vai pārstrādes dēļ.(13) Lai uzlabotu pārbaudes sistēmas efektivitāti un attiecīgos pārbaudes pasākumus, ja ir aizdomas par piesārņojumu, kas nopietni apdraud cilvēku veselību, dzīvnieku veselību vai vidi, dalībvalstīm būtu jāprasa pārbaudīt piesārņojuma īpašības un apmēru, kā arī veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai noteiktu to izcelsmi, nolūkā atklāt jebkādu citu iespējamu piesārņojumu.(14) Direktīvā 95/53/EK ir noteikts, ka dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai informācija par katrā gadā veikto pārbaužu rezultātiem, pirmo reizi līdz 2000. gada 1. aprīlim; vēl ir noteikts, ka Komisija izmantos šos ziņojumus, lai sagatavotu un iesniegtu vispārēju kopsavilkuma ziņojumu par Kopienas līmenī veiktām pārbaudēm līdz ar priekšlikumu saskaņotai pārbaudes programmai nākamajam gadam; dalībvalstis un Komisija ņem vērā informāciju par piesārņojumu, kas ietekmē dzīvnieku uzturā lietojama produkta drošību, nosakot prioritātes ikgadējām saskaņotām pārbaudes programmām; visu apkopoto informāciju par draudiem cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi saistībā ar dzīvnieku uzturam paredzētu produktu apriti un izmantošanu labāk var analizēt, ja to sniedz saskaņotā un standartizētā formā.(15) Ņemot vērā iepriekšējo, būtu jāgroza Direktīvas 95/53/EK, 70/524/EEK, 96/25/EK un 1999/29/EK,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsPadomes Direktīvu 95/53/EEK groza šādi:1. Šādi groza 2. panta 1. punktu:a) otro ievilkumu a) punktā aizstāj ar šādu ievilkumu:"— Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīva 1999/29/EK par nevēlamām vielām un produktiem dzīvnieku uzturā [9].";b) ar šādu tekstu aizstāj e) apakšpunktu:"e) dzīvnieku uzturam paredzēts produkts "vai"; produkts: dzīvnieku barība vai jebkura viela, ko lieto dzīvnieku uzturā;";c) ar šādu tekstu aizstāj h) apakšpunktu:"h) laišana apgrozībā "vai"apgrozība: pārdošanai paredzēta dzīvnieku uzturam domāta produkta turēšana, ieskaitot piedāvāšanu pārdošanai vai kādu citu nodošanas veidu trešām personām, bez maksas vai par maksu, kā arī pati pārdošana un citi nodošanas veidi."2. Pēc 4. panta pievieno šādu pantu:"4.a pants1. Dalībvalstis sastāda operatīvās rīcības plānus, kuros nosaka pasākumus, kas bez kavēšanās veicami, ja atklājas, ka dzīvnieku uzturam paredzēts produkts rada nopietnus draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi, un kuros precizē pilnvaras un atbildību, kā arī informācijas pārraides kanālus. Dalībvalstis pēc vajadzības pārskata šos plānus, jo īpaši ņemot vērā pārmaiņas pārbaudes pakalpojumu organizācijā un gūto pieredzi, tai skaitā simulācijas mācībās gūto pieredzi.2. Dalībvalstis nosūta Komisijai savus sastādītos operatīvos rīcības plānus, kā arī jebkādus to labojumus.3. Komisija pārbauda plānus un iesaka attiecīgajām dalībvalstīm jebkādus grozījumus, kas palīdzētu nodrošināt to, ka dalībvalstu operatīvie rīcības plāni sniedz vienādas efektivitātes garantijas. Lai sasniegtu šo mērķi, Komisija vajadzības gadījumā, lemjot saskaņā ar 23. pantā paredzēto procedūru, drīkst izdot pamatnostādnes operatīvo rīcības plānu saskaņošanai."3. Ar šādu tekstu aizstāj 12. panta 1. punktu:"1. Galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde galamērķos drīkst pārbaudīt produktu atbilstību 2. panta 1) punkta a) apakšpunkta noteikumiem nediskriminējošās izlases veida pārbaudēs. Jo īpaši un tikai tiktāl, ciktāl nepieciešams šo izlases veida pārbaužu veikšanai, dalībvalstis drīkst lūgt uzņēmējus ziņot šai kompetentajai iestādei par produktu saņemšanu. Dalībvalstis informē Komisiju, kad tās izmanto šo pasākumu."4. Ar šādu tekstu aizstāj 13. panta 2.punkta otro ievilkumu:"— pēc vajadzības padarot produktus nekaitīgus,"5. Ar šādu tekstu aizstāj 14. panta pirmo daļu:"Ja 13. panta 1. punktā minētos produktus iznīcina, izmanto citiem mērķiem, nosūta atpakaļ uz izcelsmes valsti vai padara nekaitīgus, galamērķa dalībvalsts nekavējoties sazinās ar nosūtītāju dalībvalsti. Nosūtītāja dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus un paziņo galamērķa dalībvalstij par veikto pārbaužu būtību un iznākumu, pieņemtajiem lēmumiem un šādu lēmumu iemesliem."6. Pēc 15. panta pievieno šādu iedaļu:"3.a iedaļaDrošības klauzula15.a pants1. Ja vienā vai vairākās dalībvalstīs rodas problēma saistībā ar dzīvnieku uzturā lietojamu produktu, kas varētu radīt nopietnus draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi, un to nevar apmierinoši novērst ar attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstu veikto pasākumu palīdzību, Komisija, lemjot saskaņā ar 23.a pantā noteikto procedūru, pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts lūguma nekavējoties veic šādus pasākumus atkarībā no situācijas nopietnības:- aptur no attiecīgās dalībvalsts vai tās daļas, vai no viena vai vairākiem Kopienas teritorijā izvietotiem uzņēmumiem nākušo produktu laišanu apgrozībā Kopienā, izmantošanu dzīvnieku uzturā vai eksportu uz trešajām valstīm, vai- paredz īpašus nosacījumus no attiecīgās dalībvalsts vai tās daļas, vai no viena vai vairākiem Kopienas teritorijā izvietotiem uzņēmumiem nākušo produktu laišanai apgrozībā Kopienā, izmantošanai dzīvnieku uzturā vai eksportam uz trešajām valstīm.2. Tomēr ārkārtas gadījumos Komisija pēc tam, kad ir apspriedusies ar attiecīgajām dalībvalstīm un informējusi citas dalībvalstis, var uz laiku pieņemt 1. punktā minētos pasākumus. Desmit darba dienu laikā tā iesniedz jautājumu saskaņā ar Direktīvas 70/372/EEK [10] 1. pantu izveidotajā Barības pastāvīgajā komitejā jautājumos, kas saskaņā ar 23.a pantā noteikto procedūru sniedz atzinumu par to, vai šie pasākumi būtu jāpaplašina, jāgroza vai jāatceļ.Ja dalībvalsts oficiāli informē Komisiju par vajadzību veikt aizsargpasākumus, bet Komisija nav izmantojusi 1. punktā minētos pasākumus, šī dalībvalsts attiecībā uz izmantošanu vai laišanu apgrozībā var piemērot pagaidu aizsargpasākumus. Ja dalībvalsts piemēro šādus pasākumus, tā nekavējoties informē citas dalībvalstis un Komisiju. Komisija desmit darba dienu laikā jautājumu iesniedz Barības pastāvīgajā komitejā jautājumos, kas saskaņā ar 23. pantā izklāstīto procedūru sniedz atzinumu par to, vai valsts pagaidu aizsargpasākumi būtu jāpaplašina, jāgroza vai jāatceļ.15.b pantsKomisija informē Eiropas Parlamentu par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 9.a un 15.a pantu."7. Pēc 16. panta pievieno šādu nodaļu:"IIIA NODAĻAINFORMĀCIJAS SISTĒMA DZĪVNIEKU BARĪBAS RISKIEM16.a pantsDalībvalstis nosaka, ka personām, kuras ir atbildīgas par uzņēmumiem, nekavējoties ir jāinformē dalībvalstu kompetentās iestādes, ja tām ir pierādījumi, ka dzīvnieku uzturam paredzēta produkta krava, ko tās ievedušas Kopienas teritorijā no trešās valsts vai laidušas apgrozībā, un kas atrodas to pārziņā vai īpašumā:- pārsniedz maksimāli pieļaujamos līmeņus, kuri noteikti Direktīvas 1999/29/EK II pielikuma A sadaļā un kurus pārsniedzot produktu pašu par sevi vai maisījumā ar citiem dzīvnieku uzturam paredzētiem produktiem nedrīkst izbarot dzīvniekiem, vai- neatbilst vienam vai vairākiem noteikumiem, kas minēti šīs direktīvas 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā, un, ņemot vērā šo neatbilstību, kā arī mērķi, kam tā paredzēta, rada nopietnus draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi.Personas, kas atbildīgas par uzņēmumiem, sniedz visas ziņas, kuras palīdz precīzi identificēt attiecīgo produktu vai produktu kravu, kā arī pēc iespējas pilnīgāku draudu aprakstu, ko rada attiecīgais produkts vai produkti, un pieejamo informāciju, kas būtu noderīga produkta vai produktu fiksēšanai. Tās arī informē dalībvalstu kompetentās iestādes par veiktajiem pasākumiem, lai novērstu draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi, aprakstot šos pasākumus.Dalībvalstis nosaka tādas pašas informācijas prasības attiecībā uz dzīvnieku uzturam paredzēto produktu radītajiem draudiem personām, kas veic veselības uzraudzību saimniecībām, kuras minētas 10. pantā Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvā 96/23/EK par pasākumiem, lai uzraudzītu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku produktos [11], un personām, kas ir atbildīgas par laboratorijām, kurās veic analīzes.Ja vajadzīgs, kompetentās iestādes piemēro 8., 11. vai 13. panta noteikumus.16.b pants1. Ja dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir informācija, kas, pamatojoties uz pieejamiem riska novērtēšanas faktoriem, norāda, ka dzīvnieku barībai paredzētu produktu krava rada nopietnus draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi, tās pārbauda saņemto informāciju un vajadzības gadījumā nodrošina vajadzīgos pasākumus, lai kravu neizmantotu dzīvnieku uzturā, uzliek kravai ierobežojumus un nekavējoties izmeklē:- riska būtību un, ja vajadzīgs, nevēlamo vielu līmeni,- iespējamo nevēlamo vielu vai riska izcelsmi,lai precīzāk novērtētu risku.Ja vajadzīgs, riska novērtējumu paplašina līdz citām tā paša produkta kravām vai citiem produktiem barībā vai barības ķēdē, kas varētu saturēt nevēlamas vielas, vai attiecībā uz kurām šāds risks varētu būt, ņemot vērā jebkādu nevēlamu vielu piejaukšanu citiem dzīvnieku barības produktiem un iespējamo bīstamo produktu pārstrādi barības ķēdē.2. Ja apstiprinās ziņas par nopietnu draudu esamību saskaņā ar 1. punktu, dalībvalstis nodrošina, lai nevēlamas vielas saturošās kravas galamērķis, tai skaitā iespējamā dezaktivācija, tālāka rīcība, lai padarītu produktus nekaitīgus, pārstrāde vai iznīcināšana neradītu kaitīgu ietekmi uz cilvēku vai dzīvnieku veselību vai uz vidi; un, ja ir iespēja, ka nevēlamās vielas vai šādu vielu esamības risks ir paplašinājies līdz citām kravām vai barībai vai barības ķēdei, tās nekavējoties identificē un kontrolē citas produktu kravas, ko uzskata par bīstamām, kā arī vajadzības gadījumā identificē dzīvus dzīvniekus, kuri baroti ar bīstamiem produktiem, un īsteno Direktīvā 96/23/EK vai citos atbilstošos Kopienas noteikumos paredzētos pasākumus saistībā ar dzīvnieku veselību vai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu drošību, saskaņojot attiecīgo kontroles dienestu darbību, lai izvairītos no bīstamo produktu laišanas apgrozībā un nodrošinātu atsaukšanas kārtības īstenošanu produktiem, kas jau atrodas apgrozībā.16.c pants1. Ja dalībvalsts atklāj, ka dzīvnieku uztura produkts, kas ir laists apgrozībā tās un citu dalībvalstu teritorijā, vai produkts ar izcelsmi trešā valstī, kurš ievests Kopienas teritorijā nolūkā laist to apgrozībā vienā vai vairākās dalībvalstīs:- pārsniedz maksimāli pieļaujamos līmeņus, kuri noteikti Direktīvas 1999/29/EK II pielikuma A sadaļā un kurus pārsniedzot produktu pašu par sevi vai maisījumā ar citiem dzīvnieku uzturam paredzētiem produktiem nedrīkst izbarot dzīvniekiem, vai- neatbilst vienam vai vairākiem noteikumiem, kas minēti šīs direktīvas 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā, un, ņemot vērā šo neatbilstību, kā arī mērķi, kam tā paredzēta, rada nopietnus draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi,šī dalībvalsts tūlīt brīdina Komisiju, nosūtot tai paziņojumu.Tā sniedz pietiekamu informāciju, lai identificētu attiecīgos produktus, tos atklātu un piemērotu tiem kontroli, un lai vajadzības gadījumā identificētu ar tiem barotos dzīvos dzīvniekus, kā arī precizē paredzētos vai jau veiktos aizsargpasākumus, lai ļautu Komisija pienācīgi informēt citas dalībvalstis.2. Jebkura attiecīgā dalībvalsts nekavējoties brīdina Komisiju par jebkādiem pēckontroles pasākumiem attiecībā uz riskiem, tai skaitā sniedz informāciju par bīstamās situācijas beigām.3. Komisija un dalībvalstis izveido un izmanto ātrās informācijas apmaiņas sistēmu ar nosacījumiem, kas noteikti saskaņā ar 23. pantā paredzēto procedūru, nolūkā paātrināt 1. punktā minēto brīdinājumu un 8. panta 1. punktā minētās informācijas pārraidi un izplatīšanu.4. Komisija informē Eiropas Parlamentu par pasākumiem brīdinājumu pārraides un izplatīšanas paātrināšanai."8. Ar šādu tekstu aizstāj 17. panta 2. punktu:"2. Dalībvalstis nosaka, ka uz amatpersonām, kuras atbild par pārbaudi, attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu. Tomēr šis noteikums neietekmē dalībvalstu kompetentu iestāžu iespēju izplatīt informāciju, kas nepieciešama, lai novērstu nopietnus draudus cilvēku veselībai, dzīvnieku veselībai vai videi."9. Ar šādu tekstu aizstāj 17.a pantu:"17.a pants1. Neierobežojot 15. pantu, Komisijas eksperti drīkst tiktāl, cik nepieciešams šīs direktīvas vienādai piemērošanai, veikt pārbaudes uz vietas sadarbībā ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Dalībvalsts, kuras teritorijā notiek pārbaudes, sniedz ekspertiem visu vajadzīgo palīdzību to pienākumu veikšanai. Komisija par pārbaužu rezultātiem informē kompetentās iestādes, dalībvalstis un Eiropas Parlamentu.2. Šā panta piemērošanas sīki izstrādātos noteikumus un jo īpaši tos, kas regulē sadarbību ar attiecīgo valstu iestādēm, pieņem saskaņā ar 23. pantā paredzēto procedūru."10. Šādi groza 22. pantu:a) šādu teikumu pievieno 2. punkta beigās:"Šo informāciju sniedz ikgadējo pārskatu veidā saskaņā ar paraugu, kas sastādāms, ievērojot 23. pantu."b) šādu daļu pievieno 3. punkta beigās:"Vispārējo kopsavilkuma ziņojumu, kas minēts pirmajā daļā, nosūta Eiropas Parlamentam."2. pantsDirektīvā 70/524/EEK ar šādu tekstu aizstāj 2. panta k) apakšpunktu:"k) laišana apgrozībā "vai" apgrozība – jebkura pārdošanai paredzēta dzīvnieku uzturam domāta produkta turēšana pārdošanai, ieskaitot piedāvāšanu pārdošanai vai kādu citu nodošanas veidu trešām personām, bez maksas vai par maksu, kā arī pati pārdošana un citi nodošanas veidi."3. pantsDirektīvas 96/25/EK 2. panta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:"b) laišana apgrozībā “ ai” apgrozība – jebkura pārdošanai paredzēta dzīvnieku uzturam domāta produkta turēšana pārdošanai, ieskaitot piedāvāšanu pārdošanai vai kādu citu nodošanas veidu trešām personām, bez maksas vai par maksu, kā arī pati pārdošana un citi nodošanas veidi."4. pantsAr šo tiek atcelts Direktīvas 1999/29/EK 12. panta 3. un 4. punkts.5. pants1. Normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šās direktīvas prasības, dalībvalstis pieņem un publicē līdz 2002. gada 1. septembrim. Par tiem dalībvalstis uzreiz informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2003. gada 1. maija.Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 23. jūlijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Neyts-Uyttebroeck[1] OV C 274 E, 26.9.2000., 28. lpp. un OV C 96 E, 27.3.2001., 279. lpp.[2] OV C 367, 20.12.2000., 11. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2000. gada 4. oktobra Atzinums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī), Padomes 2001. gada 12. februāra Kopējā nostāja (OV C 93, 23.3.2001., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2001. gada 15. maija Lēmums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī). Padomes 2001. gada 19. jūnija Lēmums.[4] OV L 265, 8.11.1995., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/77/EK (OV L 333, 29.12.2000., 81. lpp.).[5] OV L 115, 4.5.1999., 32. lpp.[6] Padomes 1970. gada 23. novembra Direktīva 70/524/EEK par dzīvnieku barības piedevām (OV L 270, 14.12.1970., 1. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/20/EK (OV L 80, 25.3.1999., 20. lpp.).[7] Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīva 96/25/EK par barības sastāvdaļu apgrozību (OV L 125, 25.7.1975., 35. lpp.) Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/16/EK (OV L 105, 3.5.2000., 36. lpp.).[8] OV L 228, 11.8.1992., 24. lpp.[9] OV L 115, 4.5.1999., 32. lpp.[10] OV L 170, 3.8.1970., 1. lpp.[11] OV L 125, 23.5.1996., 10. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 96/21/EK (1996. gada 29. marts), ar ko groza Komisijas Direktīvu 94/54/EK par tādu norāžu obligātu iekļaušanu dažu pārtikas produktu marķējumā, kas nav paredzētas Padomes Direktīvā 79/112/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0021

Oficiālais Vēstnesis L 088 , 05/04/1996 Lpp. 0005 - 0006

		Padomes Direktīva 96/21/EK(1996. gada 29. marts),ar ko groza Komisijas Direktīvu 94/54/EK par tādu norāžu obligātu iekļaušanu dažu pārtikas produktu marķējumā, kas nav paredzētas Padomes Direktīvā 79/112/EEKEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 79/112/EEK (1978. gada 18. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz galapatērētājam pārdodamu pārtikas produktu marķēšanu, noformējumu un reklāmu [1], un jo īpaši tās 4. panta 2. punktu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 94/35/EK (1994. gada 30. jūnijs) par saldinātājiem, kurus lieto pārtikas produktos, un jo īpaši tās 6. pantu [2],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Komisijas Direktīvā 94/54/EK (1994. gada 18. novembris) par tādu norāžu obligātu iekļaušanu dažu pārtikas produktu marķējumā, kas nav paredzētas Padomes Direktīvā 79/112/EEK [3], ir ietverts to pārtikas produktu saraksts, uz kuru marķējuma jāiekļauj viena vai vairākas papildu norādes;tā kā šīs direktīvas mērķis ir papildināt minēto pielikumu attiecībā uz pārtikas produktiem, kuru sastāvā ir saldinātāji;tā kā, ņemot vērā ierosinātās darbības apjomu un ietekmi, ar šo direktīvu ieviestie Kopienas pasākumi ir būtiski, lai sasniegtu izvirzītos mērķus; tā kā dalībvalstis nevar sasniegt minētos mērķus, darbojoties katra atsevišķi; tā kā turklāt Direktīvā 94/35/EK jau paredzēta minēto mērķu sasniegšana Kopienas līmenī;tā kā, lai nodrošinātu, ka patērētāji saņem pietiekamu informāciju, to pārtikas produktu marķējumā, kuri satur saldinātājus, jāietver sīkas ziņas par tiem;tā kā turklāt uz to pārtikas produktu marķējuma, kuri satur noteiktu kategoriju saldinātājus, jāiekļauj attiecīgi brīdinājumi;tā kā saskaņā ar Direktīvas 79/112/EEK 17. pantā un Direktīvas 94/35/EK 7. pantā izklāstīto procedūru šīs direktīvas projektu iesniedza Pastāvīgajai pārtikas produktu komitejai; tā kā minētā komiteja nespēja sniegt atzinumu; tā kā saskaņā ar jau minēto procedūru Komisija ir iesniegusi Padomei priekšlikumu attiecībā uz veicamiem pasākumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 94/54/EK pielikumu papildina ar šādu tekstu:"Pārtikas produkta veids vai kategorija | Norādes |Pārtikas produkti, kas satur saldinātāju vai saldinātājus, kuri atļauti ar Direktīvu 94/35/EK. | "ar saldinātāju(-iem)"Saskaņā ar Direktīvas 79/112/EEK 5. pantu šo norādi pievieno nosaukumam, ar kādu produktu tirgo. |Pārtikas produkti, kas satur cukura vai cukuru piedevu un saldinātāju vai saldinātājus, kuri atļauti ar Direktīvu 94/35/EK. | "ar cukuru(-iem) un saldinātāju(-iem)"Saskaņā ar Direktīvas 79/112/EEK 5. pantu šo norādi pievieno nosaukumam, ar kādu produktu tirgo. |Pārtikas produkti, kas satur aspartāmu. | "satur fenilalanīna avotu" |Pārtikas produkti, kas satur vairāk kā 10 % pievienotu poliolu. | "pārmērīga lietošana var izraisīt caureju veicinošu iedarbību" |2. pantsDalībvalstis vajadzības gadījumā izdara grozījumus savos normatīvajos un administratīvajos aktos līdz 1996. gada 1. jūlijam, lai:- ne vēlāk kā līdz 1996. gada 1. jūlijam atļautu tirdzniecību ar produktiem, kas atbilst šīs direktīvas prasībām,- no 1997. gada 1. jūlija aizliegtu tirdzniecību ar produktiem, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām. Tomēr var turpināt tirdzniecību ar produktiem, kas laisti tirgū vai marķēti pirms minētā datuma un neatbilst šīs direktīvas prasībām, līdz to krājumi ir beigušies.Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 29. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsT. Treu[1] OV L 33, 8.2.1979., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/102/EK (OV L 291, 25.11.1993., 14. lpp.).[2] OV L 237, 10.9.1994., 3. lpp.[3] OV L 300, 23.11.1994., 14. lpp.--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0527

Padomes Direktīva 84/527/EEK (1984. gada 17. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz metinātiem gāzes baloniem no neleģēta tērauda

Oficiālais Vēstnesis L 300 , 19/11/1984 Lpp. 0048 - 0071 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0050  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0058  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 14 Lpp. 0050  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 18 Lpp. 0058  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 007 Lpp. 248  - 271

		Padomes Direktīva 84/527/EEK(1984. gada 17. septembris)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz metinātiem gāzes baloniem no neleģēta tēraudaEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā dalībvalstīs uz gāzes balonu ražošanu un pārbaudi attiecas obligāti noteikumi, kas katrā dalībvalstī ir atšķirīgi, tādējādi traucējot šādu balonu tirdzniecību; tā kā tāpēc ir vajadzīgs šos noteikumus tuvināt;tā kā Padomes Direktīvā 76/767/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro spiedtvertnēm un to inspekcijas metodēm [4], izklāstītas jo īpaši šādu tvertņu EEK tipa apstiprināšanas un verifikācijas procedūras; tā kā saskaņā ar šo direktīvu ir lietderīgi noteikt to, kādām tehniskajām prasībām jāatbilst EEK tipa metinātiem gāzes baloniem no neleģēta tērauda ar tilpumu no 0,5 līdz 150 litriem to neierobežotai laišanai apgrozībā, realizēšanai un izmantošanai pēc pārbaudes veikšanas un attiecīga marķējuma un simbolu uzlikšanas,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz metinātiem neleģēta tērauda gāzes baloniem, kuri veidoti no vairākām ne biezākām par 5 mm daļām, kurus var vairākas reizes atkārtoti uzpildīt, kuru tilpums ir no 0,5 līdz 150 litriem ieskaitot, kuri domāti saspiesto, sašķidrināto vai izšķīdināto gāzu glabāšanai un transportēšanai, izņemot gāzes, kas sašķidrinātas ļoti zemā temperatūrā, un acetilēnu. Šo balonu projekta spiediens (Ph) nepārsniedz 60 bārus. Šie gāzes baloni še turpmāk saukti "baloni".2. pantsŠajā direktīvā "EEK tipa balons" nozīmē jebkādu balonu, kas konstruēts un ražots tā, ka tas atbilst šīs direktīvas un Direktīvas 76/767/EEK prasībām.3. pantsNeviena no dalībvalstīm, pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar balona ražošanu vai pārbaudi saskaņā ar Direktīvu 76/767/EEK un šo direktīvu, nedrīkst atteikt, aizliegt vai ierobežot EEK tipa balonu laišanu tirgū un ieviešanu ekspluatācijā.4. pantsVisus EEK tipa balonus pakļauj EEK tipa apstiprināšanai.Visus EEK tipa balonus pakļauj EEK verifikācijai, izņemot balonus, kuru ietilpība nav lielāka par 1 litru.5. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielāgotu tehnikas progresam šīs direktīvas I pielikuma 1. iedaļu, 2.1.1., 2.3.punktu, izņemot 2.3.3., 2.4.punktu, izņemot 2.4.1. un 2.4.2.1., 3.1.1., 3.1.2., 3.3., 3.4., 3.5.punktu, 5.iedaļu, izņemot 5.2.2. un 5.3.punktu, un 6. iedaļu, kā arī II un III pielikumu, veic saskaņā ar Direktīvas 76/767/EEK 20. pantā izklāstīto procedūru.6. pantsDirektīvas 76/767/EEK 17. pantā izklāstīto procedūru var piemērot šīs direktīvas I pielikuma 2.2., 2.3.2. un 3.4.1.1. punktam.7. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešos no tās izziņošanas [5], un dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina to, ka galvenie valsts tiesību akti, ko tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva, tiek darīti zināmi Komisijai.8. pantsŠī direktīva adresēta dalībvalstīm.Briselē 1984. gada 17. septembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsP. Barry[1] OV C 104, 13.9.1974., 59. lpp.[2] OV C 5, 8.1.1975., 52. lpp.[3] OV C 62, 15.3.1975., 31. lpp.[4] OV L 262, 27.9.1976., 153. lpp.[5] Šī direktīva izziņota dalībvalstīm 1984. gada 26. septembrī.--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. ŠAJĀ PIELIKUMĀ IZMANTOTIE SIMBOLI UN TERMINI1.1. Simboliem, kas lietoti šajā pielikumā, ir šāda nozīme:Ph = hidrauliskās pārbaudes spiediens (projekta spiediens) bāros;Pr = balona pārraušanas spiediens, kas izmērīts pārbaudē uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā, bāros;Prt = aprēķinātais teorētiskais minimālais pārraušanas spiediens bāros;Re = minimālā tecēšanas robeža, ko balona ražotājs garantē gatavam balonam N/mm2;Rm = minimālā stiepes izturība, kas garantēta izmantotā materiāla standartā, N/mm2;Rmt = faktiskā stiepes izturība N/mm2;a = aprēķinātais balona apvalka sienas minimālais biezums mm;b = aprēķinātais trumuļveida galu sienas minimālais biezums mm;D = balona nominālais ārējais diametrs mm;R = izliekta pamata izliekuma iekšējais rādiuss mm;r = izliekta pamata saduras iekšējais rādiuss mm;H = balona gala pussfēriskās daļas ārējais augstums mm;h = pussfēriskā gala cilindriskās daļas augstums mm;L = balona spriedzes izturīgā apvalka garums mm;A = izejmetāla pagarinājums %;Vo = balona sākotnējais tilpums brīdī, kad pārbaudē uz pārraušanu paaugstina spiedienu, litrosV = balona galējais tilpums pārbaudē uz pārraušanu, litrosZ = spriedzes samazināšanas koeficients.1.2. Šajā direktīvā "pārraušanas spiediens" ir spiediens plastiskās nestabilitātes iestāšanās brīdī, tas ir, maksimālais spiediens, ko sasniedz pārbaudē uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā.1.3. NORMALIZĀCIJATerminu "normalizācija" šajā direktīvā lieto, kā noteikts EURONORM52-83 68. punktā.1.4. SPRIEDZES NOŅEMŠANATermins "spriedzes noņemšana" attiecas uz termisko apstrādi, kurai pakļauj gatavu balonu un kuras laikā balonu sakarsē līdz temperatūrai, kas ir zemāka par tērauda zemāko kritisko punktu (Acl), lai samazinātu paliekošās spriedzes.2. TEHNISKĀS PRASĪBAS2.1. MATERIĀLI2.1.1. Materiālam, ko izmanto balonu spriedzes izturīgo apvalku ražošanai, jābūt tēraudam, kā noteikts EURONORM120-83.2.1.2. Visām balona korpusa sastāvdaļām un visām tam piemetinātajām detaļām jābūt ražotām no savstarpēji saderīgiem materiāliem.2.1.3. Aizpildītājmateriāliem jābūt saderīgiem ar tēraudu, lai veidotu metinājuma šuves, kuru īpašības ir līdzvērtīgas īpašībām, kas noteiktas izejmetālam.2.1.4. Balonu ražotājam jāsaņem un jāuzrāda lējuma ķīmiskās analīzes sertifikāti par tērauda veidiem, kas piegādāti iekšējā spiediena iedarbībā esošo detaļu ražošanai.2.1.5. Jābūt iespējai veikt neatkarīgas analīzes. Šīs analīzes jāveic, vai nu izmantojot paraugus, ko ņem no balonu ražotājam piegādātiem materiāliem, vai gatavus balonus.2.1.6. Ražotājam jānodrošina, lai metalurģisko un mehānisko pārbaužu, kā arī metinājuma šuvju analīžu rezultāti būtu pieejami uzraudzības iestādei, kā arī jānodod tai pieņemto metināšanas metožu un procesu apraksts, kurus var uzskatīt par tipiskiem attiecībā uz ražošanas procesā sametinātajām šuvēm.2.2. TERMISKĀ APSTRĀDEBalonus piegādā vai nu normalizētā stāvoklī, vai pēc spriedzes noņemšanas. Balonu ražotājs apliecina, ka pēc metināšanas baloni tikuši termiski apstrādāti, un apliecina, kāda termiskā apstrāde veikta. Lokalizēta termiskā apstrāde nav atļauta.2.3. APRĒĶINI IEKŠĒJĀ SPIEDIENA IEDARBĪBĀ ESOŠAJĀM DETAĻĀM2.3.1. Balona apvalka sienas biezums gāzes balonu spriedzes izturīgā apvalka jebkurā vietā nedrīkst būt mazāks par lielumu, ko aprēķina pēc šādām formulām:2.3.1.1. Baloniem bez metinājuma garenšuvēma =P· D20+ P2.3.1.2. Baloniem ar metinājuma garenšuvēma =P· D20Z+ Pkur Z ir vienāds ar:- 0,85, ja ražotājs ar rentgenu pārbauda metinājuma šuvju krustošanos 100 mm garumā no krustošanās punkta uz garenšuves un 50 mm garumā (25 mm uz katru pusi) uz riņķveida šuvēm. Ar rentgenu pārbauda pa vienam balonam katras maiņas sākumā un beigās no katras metināšanas iekārtas,- 1, ja ražotājs ar rentgenu veic lokālu pārbaudi metinājuma šuvju krustošanās vietās 100 mm no krustošanās punkta uz garenšuves un 50 mm (25 mm uz katru pusi) uz riņķveida šuvēm.Šo pārbaudi veic 10 % no saražotajiem baloniem, ko izvēlas izlases veidā.Ja rentgena pārbaudēs atklāj nepieņemamus defektus, kas noteikti 3.4.1.4. punktā, jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai pārbaudītu attiecīgo ražošanas tehnoloģiju, un šos defektus novērstu.2.3.2. Galu izmēri un aprēķins (skat. zīmējumus 1. pielikumā)2.3.2.1. Balona galiem jāatbilst šādiem nosacījumiem:- torisfēriskie galivienlaicīgās robežas:0,003 D ≤ b ≤ 0,08 Dr ≥ 0,1 DR ≤ DH ≥ 0,18 Dr ≥ 2 bh ≥ 4 b- eliptiskie galivienlaicīgās robežas:0,003 D ≤ b ≤ 0,08 DH ≥ 0,18 Dh ≥ 4 b- pussfēriskie galirobežas: 0,003 D ≤ b ≤ 0,16 D2.3.2.2. Šo kausveidīgo galu sienas biezums nevienā vietā nedrīkst būt mazāks par lielumu, ko aprēķina pēc šādas formulas:b =P· D20CFormas koeficients C, ko izmanto pilnu galu aprēķinā, sniegts 1. pielikuma tabulā.Tomēr galu malas nominālais biezums nedrīkst būt mazāks par apvalka cilindriskās daļas nominālo biezumu.2.3.3. Apvalka cilindriskās daļas un kausveidīgā gala sienas biezums nekādā ziņā nedrīkst būt mazāks par:- + 0,7mm, kur Ph < 30- +1mm, kur Ph ≥ 30minimālais sienas biezums abos gadījumos ir 1,5 mm.2.3.4. Balona korpusu, izņemot vārsta ligzdu, var izgatavot no divām vai trim daļām. Galiem jābūt vienā gabalā un izliektiem.2.4. RAŽOŠANA UN APSTRĀDE2.4.1. Vispārīgas prasības2.4.1.1. Ražotājs pats ir atbildīgs par ražošanas iekārtām un tehnoloģiskajiem procesiem, kas nodrošina saražoto balonu atbilstību šīs direktīvas prasībām.2.4.1.2. Ar pietiekošu uzraudzību ražotājam jānodrošina, lai izejmateriāla loksnēm un presētajām detaļām, no kurām ražo balonus, nebūtu nekādu defektu, kas mazinātu balona ekspluatācijas drošību.2.4.2. Iekšējā spiediena iedarbībā esošās detaļas2.4.2.1. Ražotājam jāsniedz izmantoto metināšanas metožu un procesu apraksts un jānorāda, kādas pārbaudes veic ražošanas gaitā.2.4.2.2. Metināšanas tehniskās prasībasSaduras metinājuma šuves jāveido automātiskā metināšanas procesā.Saduras metinājuma šuves uz spriedzes izturīgā apvalka nedrīkst būt tādās vietās, kur mainās profils.Kakta metinājuma šuves nedrīkst uzlikt uz saduras šuvēm, un tām jāatrodas vismaz 10 mm attālumā.Šuvēm, kas savieno daļas, no kurām sastāv balona apvalks, jāatbilst šādiem nosacījumiem (skat. zīmējumus, kas sniegti kā piemēri 2. pielikumā):- garenšuve: šo šuvi uzliek kā saduras šuvi visā balona sienas metāla šķērsgriezumā,- riņķveida šuve, kas atšķiras no tām, ar ko vārsta atloka apmali piemetina pie balona augšējā gala: šo šuvi uzliek kā saduras šuvi visā balona sienas metāla šķērsgriezumā. Šuvi ar rievu uzskata par īpašu saduras šuves veidu,- riņķveida šuve, ar ko vārsta atloka apmali piemetina pie balona augšējā gala: šo šuvi var uzlikt vai nu kā saduras, vai kā kakta metinājuma šuvi. Ja to uzliek kā saduras šuvi, tai jāaizņem viss balona sienas metāla šķērsgriezums. Šuvi ar rievu uzskata par īpašu saduras šuves veidu.Šā ievilkuma prasības nav piemērojamas, ja augšējā gala ligzda ir balona iekšpusē un šo ligzdu pie balona gala piemetina ar šuvi, kas nekādi neietekmē balona hermētiskumu (skat. 4. zīmējumu 2. pielikumā).Ja uzliktas saduras šuves, savienojuma novirzes nedrīkst pārsniegt sienu biezumu par vienu piektdaļu (1/5 a).2.4.2.3. Metinājuma šuvju pārbaudeRažotājam jānodrošina tas, ka metinājuma iespiešanās ir vienmērīga visā šuves šķērsgriezumā un šuvēm nav defektu, kas apdraudētu balona drošu lietošanu.Balonos, kas izgatavoti no divām daļām, izņemot metinājuma šuves, kas atbilst 2. pielikuma 2.A zīmējumam, riņķveida saduras šuves pārbauda ar rentgenu 100 mm garumā, vienu no baloniem izraugās nepārtrauktās ražošanas procesā katras maiņas sākumā un vienu katras maiņas beigās, un, ja ražošanas procesā bijis vairāk nekā 12 stundu ilgs pārtraukums, pārbauda pirmo sametināto balonu.2.4.2.4. Neregulāra formaBalona cilindriskā apvalka formas neregularitātei jābūt samazinātai tā, lai maksimālā un minimālā ārējā diametra starpība vienā un tajā pašā šķērsgriezumā nepārsniegtu 1 % no šo diametru vidējā lieluma.2.4.3. Armatūra2.4.3.1. Balonu rokturiem un aizsargapkaklēm jābūt izgatavotām un piemetinātām pie balonu korpusiem tā, lai neizraisītu spriedžu bīstamu koncentrāciju vai neveicinātu ūdens uzkrāšanos.2.4.3.2. Balona pamatam jābūt pietiekami izturīgam un izgatavotam no metāla, kas ir saderīgs ar tērauda veidu, no kā ir balons; pamata formai jābūt tādai, lai balons būtu pietiekami stabils. Pamata augšējai malai jabūt piemetinātai pie balona tā, lai neveicinātu ūdens uzkrāšanos, kā arī neļautu ūdenim iekļūt starp pamatu un balonu.2.4.3.3. Ja lieto identifikācijas plāksnītes, tām jābūt piestiprinātām pie spriedzes izturīgā apvalka un jābūt nenoņemamām; jāveic visi vajadzīgie pasākumi korozijas novēršanai.2.4.3.4. Tomēr balonu pamatu, rokturu vai aizsargapkakļu izgatavošanai var izmantot arī jebkādu citu materiālu, ja vien ir nodrošināta to izturība un pilnīgi novērsti balona gala korozijas draudi.2.4.3.5. Ventiļa vai vārsta aizsardzībaBalona ventilim vai vārstam jābūt efektīvi aizsargātam vai nu ar tā konstrukciju, vai paša balona konstrukciju (piemēram, ja tajā izmanto aizsargapkakli), vai arī izmantojot aizsarguzvāzni vai stingri piestiprinātu vāciņu.3. PĀRBAUDES3.1. MEHĀNISKĀS PĀRBAUDES3.1.1. Vispārīgas prasības3.1.1.1. Mehāniskās pārbaudes, ja uz tām neattiecas šā pielikuma prasības, veic saskaņā ar EURONORMS:a) pārbaudi uz stiepi saskaņā ar 2-80 vai attiecīgi 11-80 atkarībā no tā, vai parauga biezums ir 3 mm un lielāks, vai mazāks par 3 mm;b) pārbaudi uz lieci saskaņā ar 6-55 vai attiecīgi 12-55 atkarībā no tā, vai parauga biezums ir 3 mm un lielāks, vai mazāks par 3 mm.3.1.1.2. Visas mehāniskās pārbaudes, kuru mērķis ir kontrolēt izejmetāla un gāzes balonu spriedzes izturīgo apvalku metinājuma šuvju īpašības, veic paraugiem, ko ņem no gataviem baloniem.3.1.2. Pārbaužu veidi un pārbaužu rezultātu novērtēšana3.1.2.1. Katru izraudzīto balonu pārbauda šādi:A) Balonus, kuriem ir tikai riņķveida šuves (no divām daļām izgatavotus balonus), pārbauda, izmantojot paraugus, ko ņem 3. pielikuma 1. zīmējumā parādītajās vietās:1 pārbaudei uz stiepi: | pārbauda izejmetāla īpašības balona (a) ģeometriski gareniskā virzienā vai arī, ja tas nav iespējams, aploces virzienā; |1 pārbaudei uz stiepi: | paraugu ņem perpendikulāri riņķveida šuvei (b); |1 pārbaudei uz lieci: | paraugu ņem no riņķveida šuves aizmugures(c); |1 pārbaudei uz lieci: | paraugu ņem no riņķveida šuves priekšpuses (d); |1 makroskopiskajai apskatei: | paraugu ņem metinājuma iecirknī; |B) Balonus ar garenšuvēm un riņķveida šuvēm (no trim daļām izgatavotus balonus) pārbauda izmantojot paraugus, ko ņem 3. pielikuma 2. zīmējumā parādītajās vietās,1 pārbaudei uz stiepi: | pārbauda apvalka cilindriskās daļas izejmetāla īpašības gareniskā virzienā (a) vai arī, ja tas nav iespējams, aploces virzienā; |1 pārbaudei uz stiepi: | paraugu ņem no pamatnes izejmetāla (b); |1 pārbaudei uz stiepi: | paraugu ņem perpendikulāri garenšuvei (c); |1 pārbaudei uz stiepi: | paraugu ņem perpendikulāri riņķveida šuvei (d); |1 pārbaudei uz lieci: | paraugu ņem no garenšuves aizmugures (e); |1 pārbaudei uz lieci: | paraugu ņem no garenšuves priekšpuses (f); |1 pārbaudei uz lieci: | paraugu ņem no riņķveida šuves aizmugures (g); |1 pārbaudei uz lieci: | paraugu ņem no riņķveida šuves priekšpuses (h); |1 makroskopiskajai apskatei: | metinājuma iecirknī. |3.1.2.1.1. Paraugi, kas nav pietiekami plakani, jāizlīdzina ar aukstās presēšanas paņēmienu.3.1.2.1.2. Visiem metinājuma šuves paraugiem šuvi apstrādā ar frēzmašīnu apkārtējās virsmas līmenī, lai noņemtu lieko metālu.3.1.2.2. Pārbaude uz stiepi3.1.2.2.1. Izejmetāla pārbaude uz stiepi3.1.2.2.1.1. Kā veicama pārbaude uz stiepi, izklāstīts attiecīgajā EURONORM normatīvā saskaņā ar 3.1.1.1. punktu.Parauga divas virsmas attiecīgi no balona sienas iekšējās un ārējās virsmas mehāniski apstrādāt nedrīkst.3.1.2.2.1.2. Lielumiem, kas noteikti tecēšanas robežai, jābūt vismaz vienādiem ar minimālajiem lielumiem, ko garantē balona ražotājs.Stiepes izturības un pagarinājuma lielumiem, ko noteic pēc izejmetāla paraugu lūzuma, jāatbilst EURONORM120-83 (III tabula).3.1.2.2.2. Metinājuma šuvju pārbaude uz stiepi3.1.2.2.2.1. Pārbaude uz stiepi perpendikulāri metinājuma šuvei jāveic, izmantojot paraugu, kura platums samazināts līdz 25 mm 15 mm garumā abās pusēs no šuves malām, kā parādīts 4. pielikuma zīmējumā. Aiz centrālās daļas parauga platumam pakāpeniski jāpalielinās.3.1.2.2.2.2. Iegūtajam stiepes izturības lielumam jābūt vismaz vienādam ar to, kas garantēts izejmetālam neatkarīgi no tā, kurā parauga centrālās daļas šķērsgriezuma vietā ir lūzums.3.1.2.3. Pārbaude uz lieci3.1.2.3.1. Kā veicama pārbaude uz lieci, izklāstīts attiecīgajā EURONORM normatīvā saskaņā ar 3.1.1.1. punktu. Pārbaude uz lieci tomēr jāveic perpendikulāri metinājuma šuvei, izmantojot 25 mm platu paraugu. Veicot šo pārbaudi, balstieliktnis jānovieto šuves vidū.3.1.2.3.2. Paraugā nedrīkst rasties plaisas, kad to ap balstieliktni saliec tā, ka attālums starp tā iekšējām virsmām nepārsniedz balstieliktņa diametru (skat. 5. pielikuma 2. zīmējumu).3.1.2.3.3. Balstieliktņa diametra un parauga biezuma attiecība n nedrīkst pārsniegt lielumus, kas parādīti šajā tabulā:Faktiskā stiepes izturība Rmt, N/mm2 | n lielums |līdz 440 ieskaitot | 2 |no 440 līdz 520 ieskaitot | 3 |virs 520 | 4 |3.2. PĀRBAUDE UZ PĀRRAUŠANU IEKŠĒJĀ HIDRAULISKĀ SPIEDIENA IEDARBĪBĀ3.2.1. Pārbaudes noteikumiPie baloniem, ko šādi pārbauda, jābūt uzrakstiem, ko paredzēts pielikt pie tās balona daļas, kas ir spiediena iedarbībā.3.2.1.1. Pārbaude uz pārraušanu iekšējā hidrauliskā spiediena iedarbībā jāveic, izmantojot aprīkojumu, kas ļauj spiedienu vienmērīgi paaugstināt, līdz balons eksplodē, un reģistrēt spiediena izmaiņas laikā.3.2.2. Pārbaudes interpretēšana3.2.2.1. Kritēriji, kas pieņemti pārbaudes uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā interpretēšanai, ir šādi:3.2.2.1.1. Balona tilpuma izplešanās; tā ir vienāda ar:- ūdens tilpumu, kas izlietots no brīža, kad sāk paaugstināt spiedienu, līdz balons eksplodē, baloniem, kuru ietilpība ir lielāka vai vienāda ar 6,5 litriem,- balona tilpumu starpību pārbaudes sākumā un beigās baloniem, kuru ietilpība ir mazāka nekā 6,5 litri.3.2.2.1.2. Balona plīsuma un tā malu formas apskate.3.2.3. Minimālās prasības pārbaudei3.2.3.1. Izmērītais sagraujošais spiediens (Pr) nekādā gadījumā nedrīkst būt mazāks par 9/4 no pārbaudes spiediena (Ph).3.2.3.2. Balona tilpuma izplešanās un tā sākotnējā tilpuma attiecība:- 20 %, ja balona garums ir lielāks par diametru,- 17 %, ja balona garums ir vienāds vai mazāks par diametru.3.2.3.3. Pārbaudē uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā balons nedrīkst saplīst drumslās.3.2.3.3.1. Balona galvenais lūzums nedrīkst būt trausls, t.i., lūzuma malas nedrīkst būt radiālas, bet tām jābūt ieslīpām attiecībā pret diametra plakni un visā to biezumā jābūt redzamām saspiešanas zīmēm.3.2.3.3.2. Laužot balonu, nedrīkst atklāties acīmredzams metāla defekts.3.3. HIDRAULISKĀ PĀRBAUDE3.3.1. Ūdens spiediens balonā vienmērīgi jāpaaugstina, līdz sasniedz pārbaudes spiedienu.3.3.2. Balonam jāpaliek pārbaudes spiediena iedarbībā pietiekami ilgi, lai varētu noteikt, ka spiediens nekrītas, un varētu nodrošināt balona hermētiskumu.3.3.3. Pēc pārbaudes balonam nedrīkst būt paliekošas deformācijas pazīmes.3.3.4. Visi pārbaudītie baloni, kas neiztur šo pārbaudi, jāizbrāķē.3.4. NESAGRAUJOŠĀ PĀRBAUDE3.4.1. Rentgena pārbaude3.4.1.1. Metinājuma šuves jāpārbauda ar rentgenu saskaņā ar ISO specifikāciju R 1106-1969, B kategoriju.3.4.1.2. Ja izmantots stiepļveida indikators, redzamās stieples mazākais diametrs nedrīkst pārsniegt 0,10 mm.Ja izmanto pakāpjveida un caurumveida indikatoru, mazākā redzamā cauruma diametrs nedrīkst pārsniegt 0,25 mm.3.4.1.3. Metinājuma šuvju rentgena novērtējumam jābūt pamatotam ar oriģinālām filmām saskaņā ar ISO standarta 2504 – 1973 6. punktā ieteikto praksi.3.4.1.4. Nav pieņemami šādi defekti:- plaisas, nekvalitatīvs metinājums vai metinājuma šuves nepietiekama iespiešanās.Zemāk uzskaitītie ieslēgumi uzskatāmi par nepieņemamiem:- jebkuri izstieptie ieslēgumi vai jebkāda apaļu ieslēgumu virkne, ja to garums (šuves garumā, kas ir vienāds ar 12 a) ir lielāks par 6 mm,- jebkuri gāzes ieslēgumi, kas ir lielāki par a/3 mm un kas atrodas vairāk nekā 25 mm attālumā no jebkura cita gāzes ieslēguma,- jebkuri citi gāzes ieslēgumi, kuri ir lielāki par a/4 mm,- gāzes ieslēgumi jebkurā šuvē, kas ir 100 mm gara, ja visu šo ieslēgumu šķērsgriezumu kopējais laukums ir lielāks par 2 a mm2.3.4.2. Makroskopiskā apskateMetinājuma šuves pilna šķērsgriezuma makroskopiskajā apskatei virsmā, kas apstrādāta ar jebkuru skābi no attiecīgā preparātu komplekta, jāuzrāda pilnīgs sakausējums bez jebkādiem savienojuma defektiem vai ievērojamiem ieslēgumiem, vai citiem defektiem.Ja rodas šaubas, aizdomīgo vietu apskata ar mikroskopu.3.5. METINĀJUMA ŠUVES ĀRĒJĀ APSKATE3.5.1. Šo apskati veic, kad šuve ir gatava. Apskatāmai šuves virsmai jābūt labi apgaismotai un attīrītai no taukvielu, putekļu un katlakmens paliekām vai jebkāda aizsargpārklājuma.3.5.2. Šuves metāla sakausējumam ar izejmetālu jābūt gludam un bez kodināšanas pazīmēm. Šuves virsmā, kā arī tai pieguļošajā balona sienas virsmā nedrīkst būt plaisu, robu vai porainu laukumu. Šuves virsmai jābūt regulārai un līdzenai. Ja veidota saduras šuve, pārlieka biezums nedrīkst pārsniegt 1/4 no šuves platuma.4. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS4.1. EEK tipa apstiprinājumu, kas minēts 4. pantā, var izsniegt balonu tipiem vai modeļiem."Balonu tips" ir baloni, kuru konstrukcija un sienas biezums ir vienāds, kuri aprīkoti ar vienādu armatūru, izgatavoti vienā un tajā pašā uzņēmumā no metāla loksnēm ar identiskiem tehniskajiem parametriem, metināti viena un tā paša veida procesā un termiski apstrādāti vienādos apstākļos."Balonu modelis" ir no trim daļām izgatavoti baloni, kas ražoti vienā un tajā pašā uzņēmumā un atšķiras tikai ar garumu, iekļaujoties šādos ierobežojumos:- minimālais garums nedrīkst būt mazāks par 3 balona diametriem,- maksimālais garums nedrīkst vairāk nekā 1,5 reizes pārsniegt pārbaudītā balona garumu.4.2. Tipa apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējam par katru balonu tipu vai modeli jāiesniedz dokumentācija, kas vajadzīga turpmāk noteiktās verifikācijas veikšanai, un jānodod attiecīgās dalībvalsts rīcībā 50 balonu partija, no kuras ņems turpmāko pārbaužu veikšanai vajadzīgo balonu daudzumu, kopā ar jebkādu citu papildu informāciju, ko šī dalībvalsts pieprasa. Apstiprinājuma pieteikuma iesniedzējam jānorāda termiskās apstrādes veids un ilgums, temperatūra, kā arī jāapraksta metināšanas process. Viņam jāsaņem un jāuzrāda arī lējuma analīzes sertifikāti par balonu izgatavošanai piegādāto tēraudu.4.3. EEK tipa apstiprināšanas gaitā pārbauda, vai:- 2. 3. punktā noteiktie aprēķini ir veikti pareizi,- 2.1., 2.2. un 2.4., kā arī 3.5. punktu noteikumi ir izpildīti.Baloniem, kas iesniegti kā prototipi, jāveic šādas pārbaudes:- 3.1. punktā noteiktā pārbaude vienam balonam,- 3.2. punktā noteiktā pārbaude vienam balonam,- 3.4. punktā noteiktā pārbaude vienam balonam.Ja šo pārbaužu rezultāti ir apmierinoši, attiecīgā dalībvalsts izsniedz EEK tipa apstiprinājuma sertifikātu, kas atbilst paraugam II pielikumā.5. EEK VERIFIKĀCIJA5.1. EEK verifikācijas nolūkā balonu ražotājam jādara kontroles iestādei pieejams:5.1.1. EEK tipa apstiprinājuma sertifikāts;5.1.2. balonu ražošanai piegādātā tērauda lējuma analīzes sertifikāti;5.1.3. katra balona ražošanai izmantotā tērauda lējuma atšķiršanas līdzekļi;5.1.4. dokumentācija – jo īpaši dokumenti, kas attiecas uz termisko apstrādi – par viņa piegādātajiem baloniem, kurā saskaņā ar 2.2. punktu aprakstīts izmantotais process;5.1.5. balonu saraksts, tajā norādot 6. iedaļā noteiktos numurus un uzrakstus;5.1.6. to nesagraujošo pārbaužu rezultāti, kuras veiktas ražošanas gaitā, un balonu atveidojamības nodrošināšanai ražošanā izmantoto metināšanas metožu apraksts. Ražotājam jāuzrāda arī apliecinājums par to, ka sērijveida ražošanā viņš apņemas izmantot metināšanas metodi, kas ir identiska tai, ko viņš izmantojis EEK tipa apstiprināšanai iesniegto balonu izgatavošanā.5.2. EEK VERIFIKĀCIJAS GAITĀ5.2.1. Kontroles iestādei:- jāapstiprina, ka EEK tipa apstiprinājuma sertifikāts ir saņemts un baloni tam atbilst,- jāpārbauda dokumenti, kas sniedz informāciju par izmantotajiem materiāliem un balonu ražošanas procesiem, jo īpaši par 2.1.6. punktā noteiktajiem,- jāpārbauda, vai 2. punktā izklāstītās tehniskās prasības ir izpildītas, un jāveic katra izlases veidā atlasītā balona ārēja un iekšēja apskate,- jābūt klāt 3.1. un 3.2. punktā noteiktajās pārbaudēs un jākontrolē to norise,- jāpārbauda, vai ražotāja iesniegtā informācija, kas minēta 5.1.6. punktā, ir pareiza, un vai viņa veiktā verifikācija ir pietiekama,- jāizsniedz EEK verifikācijas sertifikāts, kura paraugs parādīts III pielikumā.5.2.2. Lai veiktu pārbaudes, no katras balonu partijas izlases veidā atlasa paraugus, kā norādīts turpmāk.Partija sastāv ne vairāk kā no 3000 viena un tā paša tipa baloniem, kas ražoti vienā un tajā pašā dienā vai dienās pēc kārtas, kā noteikts 4.1. punkta otrajā daļā.1. TABULAFaktiskais balonu skaits partijā, N | Baloni, kas atlasīti kā paraugi | Baloni, kam veic || | mehāniskās pārbaudes | pārbaudes uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā |N ≤ | 500 | 3 | 1 | 2 |500 < N ≤ | 1500 | 9 | 2 | 7 |1500 < N ≤ | 3000 | 18 | 3 | 15 |Atkarībā no partijas apjoma, atlasītajiem baloniem veic 3.1. punktā paredzētās mehāniskās pārbaudes un 3.2. punktā paredzētās pārbaudes uz pārraušanu iekšējā hidrauliskā spiediena iedarbībā saskaņā ar 1. tabulā parādīto sadalījumu.Ja divi vai vairāki baloni neiztur pārbaudes, visa partija jāizbrāķē.Ja viens no baloniem neiztur vai nu mehāniskās pārbaudes, vai pārbaudi uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā, izlases veidā atlasa tik daudz balonu, cik norādīts 2. tabulā, un veic pārbaudes saskaņā ar 1. tabulā parādīto sadalījumu.2. TABULABalonu skaits partijā, N | Baloni, kas atlasīti kā paraugi | Pārbaudes, kas nav izturētas | Baloni, kam veic || | mehāniskās pārbaudes | pārbaudes uz pārraušanu iekšējā spiediena iedarbībā |250 < N ≤ | 500 | 3 | mehāniskās | 2 | 1 |uz pārraušanu | 1 | 2 |500 < N ≤ | 1500 | 9 | mehāniskās | 5 | 4 |uz pārraušanu | 2 | 7 |1500 < N ≤ | 3000 | 18 | mehāniskās | 9 | 9 |uz pārraušanu | 3 | 15 |Ja viens vai vairāki no šiem baloniem nav apmierinoši, visa partija jāizbrāķē.5.2.3. Pārbaudāmo balonu atlase un visas pārbaudes jāveic uzraudzības iestādes pārstāvja klātbūtnē.5.2.4. Visiem baloniem, kas ietilpst partijā, jāveic 3.3. punktā noteiktā hidrauliskā pārbaude kontroles iestādes pārstāvja klātbūtnē un uzraudzībā.5.3. ATBRĪVOŠANA NO EEK VERIFIKĀCIJASJa balonu ietilpība ir mazāka par 1 litru, visas 5. punktā precizētās pārbaudes jāveic ražotājam uz paša atbildību. Ražotājam jādara kontroles iestādei pieejami visi dokumenti un ziņojumi par šīm pārbaudēm.6. MARĶĒJUMS UN UZRAKSTI6.1. Ja kontroles iestāde ir veikusi visas paredzētās pārbaudes un to rezultāti ir apmierinoši, tai jāizsniedz sertifikāts, kas apliecina, ka pārbaudes ir veiktas.6.2. Baloniem, kuru ietilpība ir mazāka par 6,5 litriem, marķējumu un uzrakstus par balona uzbūvi var pielikt pie pamata; pārējiem baloniem marķējumu un uzrakstus liek pie balona augšējās daļas vai kādas pastiprinātās daļas, vai arī pie identifikācijas plāksnītes. Tomēr dažus no šiem uzrakstiem drīkst pielikt pie balona kausveidīgā gala tā izgatavošanas procesā, lai nemazinātu balona izturību.6.3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA ZĪMEAtkāpjoties no direktīvas 76/767/EEK I pielikuma 3. iedaļas prasībām, ražotājam jāveido EEK tipa apstiprinājuma zīme šādā secībā:- stilizēts burts+++++ TIFF +++++,- skaitlis 3, kas apzīmē šo direktīvu,- lielais burts (burti), kas apzīmē dalībvalsti, kura piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, un pēdējie divi cipari gadam, kurā tipa apstiprinājums piešķirts,- EEK tipa apstiprinājumu numurs (piemēram,+++++ TIFF +++++3 D 79 45)6.4. EEK VERIFIKĀCIJAS ZĪMEAtkāpjoties no direktīvas 76/767/EEK II pielikuma 3. iedaļas prasībām, kontroles iestādei jāveido EEK verifikācijas zīme šādā secībā:- mazais burts "e",- lielais burts (-i), kas apzīmē dalībvalsti, kurā verifikācija veikta, vajadzības gadījumā kopā ar vienu vai diviem cipariem, kas apzīmē reģionu,- kontroles iestādes zīme, ko uzliek tās pārstāvis, kas veicis verifikāciju, kopā ar šā pārstāvja zīmi, ja tas vajadzīgs,- sešstūris,- verifikācijas datums: gads, mēnesis (piemēram, e D 12 48+++++ TIFF +++++80/01)6.5. KONSTRUKTĪVIE RAKSTUROTĀJI6.5.1. Par izmantoto tēraudu:- skaitlis, kas rāda Re lielumu N/mm2, pēc kura veikts aprēķins,- simbols N (balons normalizētā stāvoklī) vai simbols S (balons pēc spriedžu noņemšanas).6.5.2. Par hidraulisko pārbaudiPārbaudes spiediena lielums bāros, kam seko simbols "bāri".6.5.3. Par balona tipuBalona ražotāja garantētā minimālā ietilpība litros.Šī ietilpība jānorāda ar precizitāti līdz vienai desmitdaļai, noapaļojot uz leju.6.5.4. Par izcelsmes valstiLielais burts (-i), kas apzīmē izcelsmes valsti, pēc tam ražotāja zīme un sērijas numurs.6.6. CITI UZRAKSTIJa kādas dalībvalsts noteikumi prasa veidot citus uzrakstus, kas neattiecas ne uz balonu uzbūvi, ne uz pārbaudēm, šie uzraksti pie baloniem jāpieliek saskaņā ar 6. 2. punktu.--------------------------------------------------II PIELIKUMS+++++ TIFF +++++TEHNISKAIS PAPILDINĀJUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM1. EEK tipa apstiprinājuma iegūšanas nolūkā veiktās pārbaudes rezultāti.2. Parauga galvenās pazīmes, jo īpaši:- balonu tipa, kas saņēmis tipa apstiprinājumu, gareniskais šķērsgriezums, kas parāda:- nominālo ārējo diametru D,- balona sienas minimālo biezumu a,- balona pamata un augšējās daļas minimālo biezumu,- minimālo un maksimālo garumu (garumus) Lmin, Lmax,- balona pamata izliektās daļas ārējo augstumu H mm,- balona ietilpība vai ietilpības Vmin, Vmax,- spiediens Ph,- ražotāja vārds/rasējuma numurs un datums,- balonu tipa nosaukums,- tērauda veids saskaņā ar 2.1. punktu.--------------------------------------------------III PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------