title: Padomes Direktīva 98/81/EK (1998. gada 26. oktobris), ar ko groza Direktīvu 90/219/EEK par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0081

Oficiālais Vēstnesis L 330 , 05/12/1998 Lpp. 0013 - 0031

		Padomes Direktīva 98/81/EK(1998. gada 26. oktobris),ar ko groza Direktīvu 90/219/EEK par ģenētiski modificētu mikroorganismu ierobežotu izmantošanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 103.s panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā izklāstīto procedūru [3],(1) tā kā EK Līguma nozīmē Kopienas rīcībai saistībā ar apkārtējo vidi būtu jābalstās uz principu, ka veic aizsardzības pasākumus, kuru mērķis ir vides saglabāšana, aizsardzība un uzlabošana, kā arī cilvēku veselības aizsardzība;(2) tā kā ģenētiski modificētu mikroorganismu (ĢMMs) ierobežota izmantošana būtu jāklasificē saistībā ar tiem riskiem, ko tā rada cilvēku veselībai un apkārtējai videi, un tā kā šādai klasifikācijai būtu jāatbilst starptautiskai praksei un jāpamatojas uz riska novērtējumu;(3) tā kā, lai nodrošinātu augstu aizsardzības pakāpi, ierobežošanas līdzekļiem un citiem aizsardzības pasākumiem, ko piemēro mikroorganismu ierobežotai izmantošanai, jāatbilst šīs ierobežotas izmantošanas klasifikācijai, un tā kā nenoteiktības gadījumā jāpiemēro attiecīgi ierobežošanas līdzekļi un citi aizsardzības pasākumi, kas atbilst augstākam klasifikācijas līmenim, kamēr attiecīga informācija neattaisnos mazāk stingru pasākumu piemērošanu;(4) tā kā būtu jāparedz un jāīsteno attiecīgi pasākumi, lai ierobežotu atbrīvošanos no materiāla, ko iegūst no ĢMMs ierobežotas izmantošanas;(5) tā kā šī direktīva neattiecas uz ĢMMs, kurus pielieto bez attiecīgiem noteikumiem par speciāliem ierobežošanas pasākumiem, lai ierobežotu to kontaktu ar iedzīvotājiem un apkārtējo vidi, un tāpēc drīkst piemērot citus Kopienas tiesību aktus, piemēram, Padomes Direktīvu 90/220/EEK (1990. gada 23. aprīlis) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu dabā [4];(6) tā kā atbrīvojums atbilstīgi šai direktīvai nedod tiesības uz atbrīvojumu no jebkādu citu Kopienas tiesību aktu prasībām, ko drīkst piemērot, piemēram, Direktīvas 90/220/EEK;(7) tā kā visu veidu darbībām, kas saistītas ar ĢMM lietošanu, būtu jāpiemēro praksē pārbaudīti principi darbam ar mikrobioloģiskiem preparātiem, kā arī darba drošības un higiēnas principi saskaņā ar atbilstīgiem Kopienas tiesību aktiem;(8) tā kā ierobežošanas un citi aizsardzības pasākumi, ko piemēro mikroorganismu ierobežotai izmantošanai, būtu regulāri jāpārskata;(9) tā kā ar cilvēkiem, kas nodarbināti mikroorganismu ierobežotas izmantošanas jomā, būtu jāapspriežas saskaņā ar attiecīgu Kopienas tiesību aktu prasībām, jo īpaši Padomes Direktīvas 90/679/EEK (1990. gada 26. novembris) prasībām par darbinieku aizsardzību no apdraudējumiem, kas saistīti ar bioloģisko aģentu iedarbību darba laikā (septītā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) [5];(10) tā kā Direktīvā 90/219/EEK [6] tika atklātas trūkumi un tā kā administratīvas procedūras un prasības par paziņošanu būtu jāsasaista ar riskiem, kas izriet no mikroorganismu ierobežotas izmantošanas;(11) tā kā Direktīva 90/219/EEK neļāva to pietiekami pielāgot tehnikas attīstībai, un tā kā minētās direktīvas tehniskas daļas jāpielāgo tehnikas attīstībai;(12) tā kā Direktīvas 90/219/EEK īstenošanai par labu nāktu tās papildināšana ar to ĢMM sarakstu, kas nav kaitīgi cilvēku veselībai un apkārtējai videi, un tā kā šiem ĢMM būtu jāatbilst noteiktiem kritērijiem, lai varētu noteikt to nekaitīgumu;(13) tā kā, lai ņemtu vērā biotehnoloģijas attīstības tempu, izstrādājamo kritēriju raksturu un šā saraksta ierobežoto apjomu, ir lietderīgi, ka šos kritērijus nosaka un pārskata Padome;(14) tā kā tagad ir jau iegūta ievērojama pieredze un zināšanas par riskiem, kas saistīti ar ĢMM ierobežotu izmantošanu;(15) tā kā tāpēc Direktīvā 90/219/EEK būtu jāizdara attiecīgi grozījumi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvā 90/219/EEK izdara turpmāk minētos grozījumus.1. Ar šādiem pantiem aizstāj 2. līdz 16. pantu:"2. pants"mikroorganisms"  nozīmē jebkādu mikrobioloģisko vienību, šūnu vai bezšūnu, kas ir spējīga vairot vai pārnest ģenētisko materiālu, tai skaitā vīrusus, viroīdus, dzīvnieku un augu šūnu kultūras;"ģenētiski modificēts mikroorganisms" i) ģenētiskā modifikācija ir vismaz tādu metožu izmantošanas rezultāts, kuras uzskaitītas I pielikuma A daļā;ii) tās metodes, kas ir uzskaitītas I pielikuma B daļā, neuzskata par tādām, kas rada ģenētisko modifikāciju;"ierobežota izmantošana"  nozīmē jebkāda veida darbību, kurā notiek mikroorganismu ģenētiskā modificēšana vai šādi ĢMM tiek audzēti, glabāti, transportēti, iznīcināti, izņemti vai izmantoti jebkādā citā veidā un kurā tiek piemēroti īpaši ierobežošanas pasākumi, lai ierobežotu to kontaktu ar cilvēkiem un apkārtējo vidi;"negadījums"  nozīmē jebkādu nelaimes gadījumu, kas ir saistīts ar ievērojamu un nejaušu ĢMM izkļūšanu no kontroles to ierobežotas izmantošanas gaitā un kas var radīt briesmas cilvēku veselībai vai apkārtējai videi uzreiz vai pēc kāda laika;"lietotājs"  nozīmē jebkuru fizisko vai juridisko personu, kas ir atbildīga par ĢMM ierobežotu izmantošanu;"paziņojums"  nozīmē nepieciešamas informācijas iesniegšanu dalībvalsts kompetentajā iestādē.3. pantsNeskarot 5. panta 1. punktu, šo direktīvu nepiemēro:- ja ģenētisko modifikāciju panāk, izmantojot II pielikuma A daļā uzskaitītus paņēmienus/metodes, vai- ja ierobežota izmantošana ir saistīta tikai ar tādiem ĢMM veidiem, kas atbilst II pielikuma B daļā uzskaitītiem kritērijiem, kuri nosaka to nekaitīgumu cilvēku veselībai un apkārtējai videi. Minētie ĢMM veidi ir uzskaitīti II pielikuma C daļā.4. pantsŠīs direktīvas 5. panta 3. un 6. punktu, kā arī 6. līdz 12. pantu nepiemēro ĢMM pārvadāšanai pa autoceļiem, dzelzceļiem, iekšējiem ūdensceļiem, pa jūru vai pa gaisu.Šo direktīvu nepiemēro tādu ĢMM glabāšanai, kultivēšanai, pārvadāšanai, iznīcināšanai, apglabāšanai vai izmantošanai, kuri ir ieviesti tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK (1990. gada 23. aprīlis) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu dabā [7] vai saskaņā ar citiem Kopienas tiesību aktiem, veicot konkrēto apkārtējās vides risku novērtēšanu līdzīgi tam, kā izklāstīts minētajā direktīvā, ar nosacījumu, ka ĢMM ierobežota izmantošana atbilst nosacījumiem, ja tādi ir, kas formulēti piekrišanā to laišanai tirgū.5. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu cilvēku veselībai un apkārtējai videi kaitīgas sekas, kas var rasties ĢMM ierobežotas izmantošanas dēļ.2. Šajā nolūkā lietotājs veic ar mikroorganismu ierobežotu izmantošanu saistīto procesu novērtēšanu attiecībā uz tiem cilvēku veselības un apkārtējās vides riskiem, kas to dēļ var rasties, izmantojot vismaz tos novērtēšanas parametrus un procedūru, kas noteikti III pielikuma A un B daļā.3. Pēc 2. punktā minētās novērtēšanas ar mikroorganismu ierobežotu izmantošanu saistītos procesus galīgi klasificē četrās kategorijās, piemērojot III pielikumā noteikto procedūru, kas dod iespēju piešķirt ierobežošanas pakāpes saskaņā ar 6. pantu:1. kategorija : Darbības, kas vai nu pavisam nerada riskus, vai risks, kurš to dēļ rodas, ir niecīgs, tas ir, tādas darbības, kuriem atbilst 1. pakāpes ierobežojums, lai aizsargātu cilvēku veselību, kā arī apkārtējo vidi.2. kategorija : Darbības, kas rada nelielu risku, tas ir, tādas darbības, kuriem atbilst 2. pakāpes ierobežojums, lai aizsargātu cilvēku veselību, kā arī apkārtējo vidi.3. kategorija : Darbības, kas rada mērenu risku, tas ir, tādas darbības, kuriem atbilst 3. pakāpes ierobežojums, lai aizsargātu cilvēku veselību, kā arī apkārtējo vidi.4. kategorija : Darbības, kas rada lielu risku, tas ir, tādas darbības, kuriem atbilst 4. pakāpes ierobežojums, lai aizsargātu cilvēku veselību, kā arī apkārtējo vidi.4. Ja pastāv šaubas par to, kura kategorija atbilst nodomātai mikroorganismu ierobežotai izmantošanai, piemēro stingrākus aizsargpasākumus, ja vien pietiekami pierādījumi ar kompetentās iestādes piekrišanu nepamato maigāku pasākumu piemērošanu.5. Veicot 2. punktā minēto novērtēšanu, īpaši ņem vērā jautājumu par atkritumu un notekūdeņu apsaimniekošanu. Vajadzības gadījumos īsteno nepieciešamos drošības pasākumus, lai aizsargātu cilvēku veselību un apkārtējo vidi.6. Šā panta 2. punktā minētās novērtēšanas dokumentāriem materiāliem jāpaliek pie lietotāja un jābūt pieejamiem atbilstīgā veidā kompetentajai iestādei kā paziņojuma daļai saskaņā ar 7., 9. un 10. pantu vai pēc pieprasījuma.6. pants1. Izņemot gadījumus, kad IV pielikuma 2. punkts atļauj citu pasākumu piemērošanu, lietotājs piemēro vispārīgus principus un atbilstīgus ierobežojuma pasākumus un citus aizsargpasākumus, kas noteikti IV pielikumā atkarībā no mikroorganismu ierobežotas izmantošanas kategorijas, lai tādējādi noturētu jebkādu ĢMM iedarbību uz darba vietu un apkārtējo vidi iespējami viszemākajā līmenī, tādā veidā garantējot augstu drošības pakāpi.2. Novērtējumu, kas minēts 5. panta 2. punktā, kā arī piemērojamos ierobežojuma un citus aizsargpasākumus periodiski pārskata, un to dara tūlīt, jaa) piemērojamie ierobežojuma pasākumi vairs nav pietiekami vai kategorija, kas piešķirta ar mikroorganismu ierobežotu izmantošanu saistītām darbībām, vairs nav pareiza; vaib) ir pamats aizdomām, ka šis novērtējums vairs nav atbilstīgs, vērtējot jauno zinātnisko vai tehnisko zināšanu gaismā.7. pantsJa ir paredzēts kādas telpas pirmoreiz lietot mikroorganismu ierobežotai izmantošanai, pirms šādas lietošanas sākuma lietotājam jāiesniedz kompetentajās iestādēs paziņojums, kas satur vismaz V pielikuma A daļā uzskaitīto informāciju.8. pantsPēc 7. pantā minētā paziņojuma turpmāko 1. kategorijas mikroorganismu ierobežotu izmantošanu, drīkst veikt bez papildu paziņošanas. Ierobežotas izmantošanas 1. kategorijas procesiem visu novērtējumu dokumentāriem materiāliem, kas minēti 5. panta 6. punktā, jāpaliek pie ĢMM lietotāja un jābūt pieejamiem kompetentajai iestādei pēc pieprasījuma.9. pants1. Par pirmo un turpmākām reizēm, kad mikroorganismu ierobežotas izmantošanas 2. kategorijas procesu paredzēts veikt telpās, par kurām jāpaziņo saskaņā ar 7. pantu, iesniedz paziņojumu, kas satur V pielikuma B daļā uzskaitīto informāciju.2. Ja par šīm telpām agrāk jau paziņots sakarā ar 2. vai augstākas kategorijas mikroorganismu ierobežotas izmantošanas procesu, un visas attiecīgai atļaujai nepieciešamās prasības ir izpildītas, 2. kategorijas mikroorganismu ierobežotas izmantošanas procesu drīkst veikt uzreiz pēc jauna paziņojuma.Atļaujas lūdzējs tomēr var arī pats pieprasīt no kompetentās iestādes lēmumu par oficiālo atļauju. Šis lēmums kompetentajai iestādei jāpieņem vēlākais 45 dienu laikā, skaitot no paziņojuma datuma.3. Ja par šīm telpām agrāk nav paziņots sakarā ar 2. vai augstākas kategorijas mikroorganismu ierobežotas izmantošanas procesu, 2. kategorijas procesu, ja pret to nav nekādu iebildumu no kompetentās iestādes puses, drīkst veikt 45 dienas pēc 1. punktā minētā paziņojuma iesniegšanas vai agrāk, ja kompetentā iestāde tam piekrīt.10. pants1. Par pirmo un turpmākām reizēm, kad mikroorganismu ierobežotas izmantošanas 3. vai 4. kategorijas procesu paredzēts veikt telpās, par kurām jāpaziņo saskaņā ar 7. pantu, iesniedz paziņojumu, kas satur V pielikuma C daļā uzskaitīto informāciju.2. Mikroorganismu ierobežotas izmantošanas 3. vai augstākās kategorijas procesu nedrīkst veikt, iepriekš nesaņemot atļauju no kompetentās iestādes, kas paziņo savu lēmumu rakstiski:a) ne vēlāk kā 45 dienas pēc jauna paziņojuma iesniegšanas — tādu telpu gadījumā, par kurām agrāk jau paziņots sakarā ar 3. vai augstākas kategorijas mikroorganismu ierobežotas izmantošanas procesu, ja visas attiecīgai atļaujai nepieciešamas prasības ir izpildītas attiecībā uz to pašu vai augstāku mikroorganismu ierobežotas izmantošanas procesa kategoriju, nekā tam procesam, ko paredzēts veikt;b) ne vēlāk kā 90 dienas pēc paziņojuma iesniegšanas — pārējos gadījumos.11. pants1. Dalībvalstis izraugās iestādi vai iestādes, kuru kompetencē būtu to pasākumu īstenošana, ko tās pieņem, piemērojot šo direktīvu, kā arī 7., 9. un 10. pantā minēto paziņojumu saņemšana un vērā ņemšana.2. Kompetentās iestādes pārbauda minēto paziņojumu atbilstību šīs direktīvas prasībām, iesniegtās informācijas precizitāti un pilnīgumu, 5. panta 2. punktā minētā novērtējuma un mikroorganismu ierobežotas izmantošanas procesa kategorijas piešķiršanas pareizumu un, vajadzības gadījumā, arī ierobežojumu pasākumu un citu aizsargpasākumu, atkritumu apsaimniekošanas un ārkārtējās darbības pasākumu pietiekamību.3. Vajadzības gadījumā kompetentā iestāde var:a) pieprasīt no lietotāja papildu informāciju vai ierosinātās mikroorganismu ierobežotas izmantošanas nosacījumu maiņu, vai arī grozīt šīs ierobežotas izmantošanas procesam (procesiem) piešķirto kategoriju. Tādā gadījumā kompetentā iestāde var pieprasīt, lai mikroorganismu ierobežota izmantošana, ja tā ir nodomāta, netiktu sākta, vai arī, ja tā jau notiek, tiktu apturēta vai pārtraukta, kamēr kompetentā iestāde nedod savu atļauju, pamatojoties uz saņemto papildu informāciju vai mainītiem ierobežotas izmantošanas nosacījumiem;b) ierobežot laiku, kurā mikroorganismu ierobežota izmantošana būtu atļauta, vai pakļaut to noteiktiem īpašiem nosacījumiem.4. Lai aprēķinātu 9. un 10. pantā minētos laika periodus, neņem vērā to laiku, kurā kompetentā iestāde:- sagaida jebkuru papildu informāciju, ko tā ir pieprasījusi no paziņotāja saskaņā ar 3. punkta a) apakšpunktu, vai- veic sabiedriskās domas aptauju vai apspriežas ar sabiedrību saskaņā ar 13. pantu.12. pantsJa lietotāja rīcībā nonāk jauna informācija, kas attiecas uz mikroorganismu ierobežotu izmantošanu, vai ierobežotā izmantošanā viņš ievieš tādas pārmaiņas, kas var ievērojami ietekmēt tās izraisītus riskus, kompetento iestādi par to informē iespējami drīzāk un maina paziņojuma saturu saskaņā ar 7., 9. un 10. pantu.Ja kompetentās iestādes rīcībā vēlāk nonāk informācija, kas varētu ievērojami ietekmēt mikroorganismu ierobežotas izmantošanas izraisītus riskus, kompetentā iestāde var pieprasīt no lietotāja ierobežotās izmantošanas nosacījumu maiņu, tās apturēšanu vai pārtraukšanu.13. pantsJa kāda dalībvalsts uzskata par vajadzīgu, tā var veikt apspriedes ar sabiedrību par nodomātās mikroorganismu ierobežotas izmantošanas aspektiem, neskarot 19. pantu.14. pantsKompetentās iestādes nodrošina, ka pirms mikroorganismu ierobežotas izmantošanas sākšanas:a) attiecībā uz procesiem, kas saistīti ar mikroorganismu ierobežotu izmantošanu, tiek sastādīts ārkārtējo pasākumu plāns, ja ierobežošanas līdzekļu bojājums var uzreiz vai pēc kāda laika radīt nopietnas briesmas cilvēkiem, kas atrodas ārpus telpām, un/vai apkārtējai videi, izņemot gadījumu, kad tāds ārkārtas pasākumu plāns sastādīts saskaņā ar citu Kopienas tiesību aktu prasībām;b) informācija par šādiem ārkārtas pasākumu plāniem, ieskaitot attiecīgus aizsargpasākumus, kas jāveic, pienācīgā kārtā, turklāt bez īpaša pieprasījuma, tiek darīta zināma tām organizācijām un iestādēm, kas var ciest negadījumā. Šādu informāciju atjauno ik pēc piemērota laika posma. Tai ir arī jābūt publiski pieejamai.Vienlaikus attiecīgās dalībvalstis dara zināmu citām attiecīgām dalībvalstīm kā pamatu visām nepieciešamām apspriedēm divpusējās attiecībās to pašu informāciju, kāda tiek izplatīta to iedzīvotājiem.15. pants1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka avārijas gadījumā mikroorganismu lietotājam obligāti tūlīt par to jāpaziņo 11. pantā noteiktajai kompetentai iestādei un jāiesniedz šāda informācija:- negadījuma apstākļi,- attiecīgo ĢMM identitāte un daudzumi,- visa informācija, kas vajadzīga, lai novērtētu negadījuma seku iedarbību uz cilvēku veselību un apkārtējo vidi,- veiktie pasākumi.2. Ja informāciju iesniedz saskaņā ar 1. punktu, dalībvalstīm obligāti- jānodrošina, ka tiek veikti visi nepieciešamie pasākumi, un tūlīt jābrīdina katra dalībvalsts, kas varētu ciest negadījuma rezultātā,- ja tas ir iespējams, jāsavāc informācija, kas vajadzīga pilnīgai notikušā negadījuma analīzei, un, vajadzības gadījumā, jāizstrādā ieteikumi līdzīgu negadījumu novēršanai nākotnē un to seku ierobežošanai.16. pants1. Dalībvalstīm obligāti:a) jāapspriežas ar citām dalībvalstīm, kas var ciest negadījuma rezultātā, par ārkārtas pasākumu plānu nodomāto īstenošanu;b) iespējami drīz jāinformē Komisija par katru negadījumu, uz ko attiecas šī direktīva, paziņojot sīkākus datus par notikušā negadījuma apstākļiem, attiecīgo ĢMM identitāti un daudzumiem, veiktajiem ārkārtas pasākumiem un to efektivitāti, kā arī notikušā negadījuma analīzi, tajā iekļaujot ieteikumus par tā seku ierobežošanu un līdzīgu negadījumu novēršanu nākotnē.2. Komisija, apspriežoties ar dalībvalstīm, nosaka informācijas apmaiņas procedūru saskaņā ar 1. punktu. Tā arī izveido un saglabā dalībvalstīm pieejamu to notikušo negadījumu reģistru, uz ko attiecas šī direktīva, tajā iekļaujot konkrēto negadījumu cēloņu analīzi, iegūto pieredzi un pasākumus, kas veikti, lai novērstu līdzīgus negadījumus nākotnē."2. Ar šādiem pantiem aizstāj 18., 19. un 20. pantu:"18. pants1. Katra gada beigās dalībvalstis nosūta Komisijai kopsavilkuma ziņojumu par mikroorganismu ierobežotas izmantošanas 3. un 4. kategorijas procesiem, par kuriem paziņots šā gada laikā saskaņā ar 10. pantu, iekļaujot šo ierobežotas izmantošanas procesu aprakstu, to mērķi un ar tiem saistītus riskus.2. Ik pēc trim gadiem dalībvalstis nosūta Komisijai kopsavilkuma ziņojumu par savu pieredzi, kas iegūta darbā ar šo direktīvu, un pirmoreiz to nosūta 2003. gada 5. jūnijā.3. Ik pēc trim gadiem Komisija publicē kopsavilkumu, kas pamatojas uz 2. punktā minētajiem ziņojumiem, un pirmoreiz to publicē 2004. gada 5. jūnijā.4. Komisija var publicēt vispārējo statistisko informāciju par šīs direktīvas īstenošanu un ar to saistītiem jautājumiem, ja vien tā nesatur datus, kas varētu kaitēt lietotāja konkurences pozīcijām.19. pants1. Ja kādas informācijas izpaušana negatīvi ietekmē vienu vai vairākus punktus, kas minēti 3. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 90/313/EEK (1990. gada 7. jūnijs) par brīvu piekļuvi vides informācijai [8], paziņotājs var norādīt, kāda informācija paziņojumos, ko viņš iesniedz saskaņā ar šo direktīvu, būtu jāuzskata par konfidenciālu. Tādos gadījumos jāiesniedz pārliecinoši pierādījumi.2. Kompetentā iestāde pēc apspriešanās ar paziņotāju izlemj, kāda informācija tiks uzskatīta par konfidenciālu, un savu lēmumu dara zināmu paziņotājam.3. Nekādā gadījumā par konfidenciālu nedrīkst uzskatīt šādu informāciju, ja to iesniedz saskaņā ar 7., 9. vai 10. pantu:- izmantojamo ĢMM vispārīgās īpašības, paziņotāja vārds un adrese, kā arī izmantošanas vieta,- ierobežotas izmantošanas kategorija un ierobežošanas līdzekļi,- paredzamo seku, jo īpaši cilvēku veselībai un apkārtējai videi kaitīgu seku, novērtējums.4. Komisija un dalībvalstu kompetentās iestādes neizpauž trešām pusēm nekādu informāciju, kas saskaņā ar 2. punktu tiek uzskatīta par konfidenciālu un kas tām ir paziņota vai citā veidā iesniegta saskaņā ar šo direktīvu, kā arī aizsargā intelektuālā īpašuma tiesības attiecībā uz saņemtiem datiem.5. Ja jebkāda iemesla dēļ paziņotājs atsauc savu paziņojumu, kompetentai iestādei jārespektē iesniegtās informācijas konfidencialitāte.20. pantsPar grozījumiem, kas vajadzīgi II pielikuma A daļas un III līdz V pielikuma pielāgošanai tehnikas attīstībai, kā arī II pielikuma C daļas pielāgošanai, izlemj saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru."3. Iesprauž šādu pantu:"20.a pantsLīdz 2000. gada 5. decembrim Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem II pielikuma B daļu, kurā uzskaitīti kritēriji ĢMM veidu iekļaušanai II pielikuma C daļā. Grozījumus II pielikuma B daļā Padome pieņem ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma."4. Direktīvas pielikumus aizstāj ar pielikumiem, kas parādīti šīs direktīvas pielikumā.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais 18 mēneši pēc tās stāšanās spēkā. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1998. gada 26. oktobrī.Padomes vārdā —priekšsēdētājsW. Schüssel[1] OV C 356, 22.11.1997., 14. lpp. un OV C 369, 6.12.1997., 12. lpp.[2] OV C 295, 7.10.1996., 52. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1997. gada 12. marta atzinums (OV C 115, 14.4.1997., 59. lpp.), Padomes 1997. gada 16. decembra kopējā nostāja (OV C 62, 26.2.1998., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1998. gada 16. jūnija lēmums (OV C 210, 6.7.1998.).[4] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 97/35/EK (OV L 169, 27.6.1997., 72. lpp.).[5] OV L 374, 31.12.1990., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 97/59/EK (OV L 282, 15.10.1997., 33. lpp.).[6] OV L 117, 8.5.1990., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 94/51/EK (OV L 297, 18.11.1994., 29. lpp.).[7] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas direktīvu 97/35/EK (OV L 169, 27.6.1997., 72. lpp.).[8] OV L 158, 23.6.1990., 56. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"I PIELIKUMSA DAĻAŠīs direktīvas 2. panta b) punkta i) apakšpunktā minētās ģenētiskās modificēšanas metodes citu starpā iekļauj šādas:1. Nukleīnskābes krustmijas metode, kas saistīta ar ģenētiskā materiāla jaunu kombināciju izveidošanu, ārpus organisma jebkādā veidā iegūtas nukleīnskābes molekulas iespraužot vīrusā, bakteriālajā plazmīdā vai citā vektoru sistēmā, un tās iekļaujot saimnieka organismā, kurā tās dabā nav sastopamas, bet kurā tās ir spējīgas turpināt vairoties2. Metodes, kas saistītas ar ārpus mikroorganisma sagatavotā iedzimtības materiāla tiešu ievadīšanu mikroorganismā, tai skaitā mikroinjekcija, makroinjekcija un mikroinkapsulācija.3. Šūnu saplūšanas vai hibridizācijas metode, ja dzīvas šūnas ar jaunu ģenētiskā iedzimtības materiāla kombinējumu tiek veidotas, divām vai vairākām šūnām saplūstot tādā veidā, kas dabā nav sastopams.B DAĻAŠīs direktīvas 2. panta b) punkta ii) apakšpunktā minētās metodes, ko neuzskata par tādām, kas izraisa ģenētisko modifikāciju, ar nosacījumu, ka tās nav saistītas ar nukleīnskābes molekulu izmantošanu, kuras radušās krustmijas rezultātā, vai ĢMM izmantošanu, kuri iegūti, lietojot paņēmienus/metodes, kas ir atšķirīgas no tām, kuras izslēdz II pielikuma A daļa:1) in vitro apaugļošana;2) dabiskie procesi, piemēram, konjugācija, transdukcija, transformācija;3) poliploidālā indukcija.II PIELIKUMSA DAĻAĢenētiskās modificēšanas paņēmieni vai metodes, kas jāizslēdz no šīs direktīvas jomas, ar nosacījumu, ka tās nav saistītas ar nukleīnskābes molekulu izmantošanu, kuras radušās krustmijas rezultātā, vai ĢMM izmantošanu, kuri atšķiras no tiem, ko rada, izmantojot vienu vai vairākus turpmāk uzskaitītus paņēmienus/metodes:1. Mutaģenēze.2. Prokariotu sugu, kas apmainās ar ģenētisko materiālu zināmu fizioloģisku procesu ceļā, šūnu saplūšana (tai skaitā protoplastu saplūšana).3. Jebkādu eikariotu sugu šūnu saplūšana (tai skaitā protoplastu saplūšana), ieskaitot hibridomu radīšanu un augu šūnu saplūšanu.4. Pašklonēšanās, kas nozīmē nukleīnskābes kombināciju izņemšanu no organisma šūnas, kam var sekot vai nesekot šīs nukleīnskābes (vai tās sintētiska ekvivalenta) visas molekulas vai tās daļas atkārtotā iespraukšana, ar iepriekšējām enzimātiskās vai mehāniskās apstrādes stadijām vai bez tām, tās pašas sugas šūnās vai filoģenētiski tuvu radnieciskās sugas šūnās, kas var apmainīties ar ģenētisko materiālu dabisku fizioloģisku procesu ceļā, ja šādā veidā radītais mikroorganisms nevar izraisīt cilvēku, dzīvnieku vai augu saslimšanu.Pašklonēšanās var ietvert krustmijas rezultātā radušos vektoru izmantošanu ar ilgstošu drošas lietošanas vēsturi konkrētajos mikroorganismos.B DAĻAKritēriji, kas nosaka ĢMM nekaitīgumu cilvēku veselībai un apkārtējai videi:… (šīs daļas satura sagatavošana jāpabeidz saskaņā ar 20.a pantā noteiktajām procedūrām)C DAĻAĢMM veidi, kas atbilst B daļā uzskaitītiem kritērijiem:… (šīs daļas satura sagatavošana jāpabeidz saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru)III PIELIKUMSPRINCIPI, KAS JĀIEVĒRO, VEICOT 5. PANTA 2. PUNKTĀ MINĒTO NOVĒRTĒŠANUŠajā pielikumā vispārējā veidā aprakstīti izskatāmie parametri un procedūra, kas jāievēro, veicot 5. panta 2. punktā minēto novērtēšanu. Šis pielikums tiks papildināts, jo īpaši attiecībā uz B iedaļu, ar metodiskām norādēm, kas Komisijai jāizstrādā saskaņā ar 21. pantā noteikto procedūru.Šo metodisku norāžu izstrādi pabeigs ne vēlāk kā 2000. gada 5. jūnijā.A. NOVĒRTĒŠANAS PARAMETRI1. Par potenciāli kaitīgām būtu jāuzskata šādas sekas:- cilvēku slimības, tai skaita alerģiska vai toksiska izpausmes,- dzīvnieku vai augu slimības,- kaitīgas sekas, kas rodas tāpēc, ka nav iespējams ārstēt slimību vai nodrošināt efektīvu profilaksi,- kaitīgas sekas, ko rada mikroorganismu nonākšana apkārtējā vidē un izplatīšanās,- kaitīgas sekas, ko rada iespraustā ģenētiskā materiāla dabiska pārnešana uz citiem organismiem.2. Šīs direktīvas 5. panta 2. punktā minētajam novērtējumam būtu jāpamatojas uz šādiem datiem:a) visu veidu potenciāli kaitīgo seku identificēšana, jo īpaši tādu, kas saistīti ari) recipientu mikroorganismu;ii) iesprausto ģenētisko materiālu (kas paņemts no donora organisma);iii) vektoru;iv) donoru mikroorganismu (ja operācijas gaitā donors mikroorganisms tiek izmantots);v) radīto ĢMM;b) darbības raksturs;c) potenciāli kaitīgo seku smagums;d) potenciāli kaitīgo seku iestāšanos varbūtība.B. PROCEDŪRA3. Novērtēšanas procesa pirmajā posmā būtu jānosaka recipienta un, vajadzības gadījumā, arī donora mikroorganisma kaitīgās īpašības, visas kaitīgas īpašības, kas saistītas ar vektoru vai iesprausto materiālu, ieskaitot jebkādas recipienta pastāvošo īpašību izmaiņas.4. Par derīgiem iekļaušanai 1. kategorijā pēc 5. pantā dotās definīcijas vispār būtu uzskatāmi tikai ĢMM ar šādām īpašībām:i) recipienta vai vecāku mikroorganisms neizraisa cilvēku, dzīvnieku vai augu slimības [1];ii) vektora un iesprauduma raksturs ir tāds, ka tie nepiešķir ĢMM fenotipu, kas ir spējīgs izraisīt cilvēku, dzīvnieku vai augu slimības [2], vai radīt apkārtējai videi kaitīgas sekas;iii) ĢMM neizraisa cilvēku, dzīvnieku vai augu slimības [3] un nerada apkārtējai videi kaitīgas sekas.5. Lai iegūtu informāciju, kas nepieciešama šī procesa īstenošanai, lietotājs var vispirms ņemt vērā attiecīgus Kopienas tiesību aktus (jo īpaši — Padomes direktīvu 90/679/EEK [4]. Var izskatīt arī starptautisko vai dalībvalstu organizāciju (piemēram, WHO, NIH, u.c.) noteiktās klasifikācijas shēmas un to pārmaiņas, kas saistītas ar zinātniskiem jaunatklājumiem un tehnikas attīstību.Šīs shēmas attiecas uz dabiskiem mikroorganismiem un tāpēc parasti pamatojas uz mikroorganismu spējām izraisīt cilvēku, dzīvnieku vai augu slimības, kā arī uz izraisīto slimību smagumu un pārnešanas iespēju. Direktīva 90/679/EEK klasificē mikroorganismus, kā bioloģiskus aģentus, četrās risku kategorijās, pamatojoties uz to iespējamo iedarbību uz veselu pieaugušu cilvēku. Šīs riska kategorijas var izmantot kā pamatnorādes, lai mikroorganismu ierobežotas izmantošanas darbības sadalītu četrās riska kategorijās, kas minētas 5. panta 3. punktā. Mikroorganismu lietotājs var ņemt vērā arī klasifikācijas shēmas, kuru pamatā ir augu un dzīvnieku patogēni (šādas shēmas parasti nosaka katrā valstī atsevišķi). Visas iepriekš minētās klasifikācijas shēmas dod tikai pagaidu norādījumu par konkrētas darbības riska kategoriju un par attiecīgu ierobežojumu un kontroles pasākumu kompleksu.6. Bīstamības noteikšanas procesā, ko veic saskaņā ar 3. līdz 5. punktu, būtu jānosaka ar ĢMM izmantošanu saistītā riska pakāpe.7. Pēc tam būtu jāatlasa ierobežojumu pasākumi un citi aizsargpasākumi, pamatojoties uz riska pakāpi, kas saistīta ar ĢMM, vienlaikus izskatot:i) apkārtējās vides īpašības, kas var nokļūt mikroorganismu iedarbībā (piemēram, vai vidē, kas var nokļūt ĢMM iedarbībā, pastāv zināmas biotas, ko mikroorganismi, kurus lieto ierobežotas izmantošanas procesā, var negatīvi ietekmēt);ii) procesa īpašības (piemēram, tā mērogu, raksturu);iii) jebkādas nestandarta operācijas (piemēram, dzīvnieku inokulācija ar ĢMM, iekārtas, kas var radīt aerosolus).Attiecībā uz konkrēto darbību pēc i) līdz iii) apakšpunkta izskatīšanas ar ĢMM saistītā riska pakāpe, kas ir noteikta saskaņā ar 6. punktu, var palielināties, samazināties vai palikt nemainīga.8. Analīzes, ko veic tā, kā ir aprakstīts augstāk, gala rezultāts ir darbības iedalīšana vienā no 5. panta 3. punktā aprakstītajām kategorijām.9. Mikroorganismu ierobežotās izmantošanas galīgā klasifikācija būtu jāapstiprina, pārskatot 5. panta 2. punktā minēto pabeigto novērtējumu.IV PIELIKUMSIEROBEŽOJUMU PASĀKUMI UN CITI AIZSARGPASĀKUMIVispārīgi principi1. Šajās tabulās parādītas parastās minimālās prasības un pasākumi, kas ir nepieciešami katrā ierobežošanas pakāpē.Ierobežošanu panāk, arī izmantojot pozitīvo darba pieredzi, mācīšanos, ierobežojumu ierīces un īpašas konstrukcijas iekārtas. Veicot jebkādas darbības, kas saistītas ar ĢMM izmantošanu, piemēro pozitīvās pieredzes principus darbā ar mikrobioloģiskiem preparātiem, kā arī šādus darba drošības un higiēnas principus:i) saglabāt visu veidu ĢMM iedarbību uz darba vietu un apkārtējo vidi iespējami viszemākajā līmenī;ii) veikt tehniskās kontroles pasākumus mikroorganismu avota tuvumā, vajadzības gadījumā papildinot šos pasākumus ar attiecīgām aizsargtērpu un iekārtām personāla aizsardzībai;iii) veikt kontroles ierīču un iekārtu atbilstīgās pārbaudes un tehnisko ekspluatāciju;iv) ja vajadzīgs, veikt dzīvotspējīgu mikroorganismu klātbūtnes pārbaudes ārpus primārā fiziskā ierobežojuma;v) nodrošināt atbilstīgas mācības personālam;vi) vajadzības gadījumā izveidot bioloģiskās drošības komitejas vai apakškomitejas;vii) vajadzības gadījumā personāla drošības nolūkos izstrādāt un ieviest vietējos labas prakses noteikumus;viii) vajadzības gadījumā izlikt bioloģiskā apdraudējuma zīmes;ix) nodrošināt personālu ar mazgāšanās un neitralizācijas ierīcēm;x) veikt attiecīgo datu reģistrēšanu;xi) darba telpās aizliegt ēšanu, dzeršanu, smēķēšanu, kosmētikas lietošanu vai cilvēku patērēšanai domāto pārtikas produktu glabāšanu;xii) aizliegt mutes pipešu izmantošanu;xiii) ja tas vajadzīgs drošības garantēšanai, nodrošināt standarta darba operāciju procedūru sagatavošanu rakstveidā;xiv) ĢMM izliešanas gadījumam glabāt efektīvus dezinfekcijas līdzekļus un būt gataviem veikt paredzētās dezinficēšanas procedūras;(xv) vajadzības gadījumā nodrošināt piesārņoto laboratorijas ierīču un materiālu drošu glabāšanu.2. Tabulu nosaukumi norāda uz to saturu:I A tabulā parādītas minimālās prasības par darbībām laboratorijā.I B tabulā parādīti papildinājumi un izmaiņas I A tabulā darbībām siltumnīcā/audzētavā, kas saistītas ar ĢMM izmantošanu.I C tabulā parādīti papildinājumi un izmaiņas I A tabulā darbībām ar dzīvniekiem, kas saistītas ar ĢMM izmantošanu.II tabulā parādītas minimālas prasības darbiem, kas nav laboratorijas darbības.Dažos konkrētos gadījumos varētu būt nepieciešams piemērot vienādas pakāpes pasākumu apvienojumu no I A tabulas un II tabulas.Dažos gadījumos lietotāji ar kompetentās iestādes piekrišanu drīkst nepiemērot instrukcijas, kas atbilst konkrētajai ierobežošanas pakāpei, vai apvienot divām dažādām pakāpēm atbilstīgās instrukcijas.Šajās tabulās "pēc izvēles" (optional) nozīmē, ka lietotājs drīkst veikt šos pasākumus atsevišķos gadījumos, atkarībā no novērtējuma, kas minēts 5. panta 2. punktā.3. Šā pielikuma īstenošanas kārtībā dalībvalstis, lai panāktu savu prasību skaidrību, var papildus iekļaut še turpmāk parādītajās tabulās 1. un 2. punktā izklāstītus vispārīgus principus.I A tabulaIerobežošanas un citi aizsargpasākumi laboratorijas darbībāmInstrukcijas | Ierobežošanas pakāpes || | 1 | 2 | 3 | 4 |1 | Laboratorijas telpas: izolācija | Nav obligāta | Nav obligāta | Obligāta | Obligāta |2 | Laboratorija: noblīvējuma iespēja izkvēpināšanas veikšanai | Nav obligāta | Nav obligāta | Obligāta | Obligāta |Aprīkojums3 | Virsmas, izturīgas pret ūdeni, skābēm, sārmiem, šķīdinātājiem, dezinfekcijas un neitralizācijas līdzekļiem un viegli tīrāmas | Obligātas (laboratorijas galds) | Obligātas (laboratorijas galds) | Obligātas (laboratorijas galds, grīda) | Obligātas (laboratorijas galds, grīda, griesti, sienas) |4 | Ieeja laboratorijā caur gaisa slūžām | Nav obligāta | Nav obligāta | Pēc izvēles | Obligāta |5 | Gaisa spiediens mazāks par atmosfēras spiedienu | Nav obligāts | Nav obligāts | Obligāts, izņemot | Obligāts |6 | Laboratorijas izplūdes un ieplūdes gaiss izlaižams caur HEPA (High Efficiency Particulate Air) filtriem ar augsti efektīvām aizsargvielām | Nav obligāts | Nav obligāts | Obligāts (HEPA)– izplūdes gaisam, izņemot | Obligāts (HEPA)– ieplūdes un izplūdes gaisam |7 | Mikrobioloģiskās drošības postenis | Nav obligāts | Pēc izvēles | Obligāts | Obligāts |8 | Autoklāvs | Objekta teritorijā | Objekta ēkā | Speciāli piemērots | Laboratorijā = ar divām lūkām |Darba organizācija9 | Piekļuves ierobežojumi | Nav obligāta | Obligāta | Obligāta | Obligāta |10 | Bioloģiskā apdraudējuma zīmes izlikšana uz durvīm | Nav obligāta | Obligāta | Obligāta | Obligāta |11 | Speciālie pasākumi aerosolu izplatīšanas kontrolei | Nav obligāti | Obligāti, lai minimizētu | Obligāti, lai novērstu | Obligāti, lai novērstu |13 | Duša | Nav obligāta | Nav obligāta | Pēc izvēles | Obligāta |14 | Aizsargtērps | Piemērots aizsargtērps | Piemērots aizsargtērps un (pēc izvēles) aizsargapavi | Piemērots aizsargtērps | Pilnīga apģērba un apavu nomaiņa pirms ieejas un izejas no telpām |15 | Cimdi | Nav obligāti | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti |18 | Efektīvā vektora kontrole (piemēram, attiecībā uz grauzējiem un insektiem) | Pēc izvēles | Obligāta | Obligāta | Obligāta |Atkritumu apsaimniekošana19 | ĢMM dezaktivācija izlietņu vai drenāžas un dušu vai līdzīgos notekūdeņos | Nav obligāta | Nav obligāta | Pēc izvēles | Obligāta |20 | ĢMM dezaktivācija piesārņotajā materiālā un atkritumos | Pēc izvēles | Obligāta | Obligāta | Obligāta |Citi pasākumi21 | Laboratorijā jāizmanto tikai tai piederošās iekārtas | Nav obligāts | Nav obligāts | Pēc izvēles | Obligāts |23 | Jāiekārto novērošanas logs vai alternatīva ierīce, kas ļauj iespēju redzēt strādājošos | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Obligāts |Instrukcijas | Ierobežošanas pakāpes || | 1 | 2 | 3 | 4 |Ēka1 | Siltumnīca: pastāvīga būve | Nav obligāta | Obligāta | Obligāta | Obligāta |Aprīkojums3 | Ieeja caur nodalītām telpām ar divām aizslēdzamām durvīm | Nav obligāta | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Obligāta |4 | Piesārņoto notekūdeņu kontrole | Pēc izvēles | Obligāta, lai minimizētunoplūdi | Obligāta, lai novērstu noplūdi | Obligāta, lai novērstu noplūdi |Darba organizācija6 | Nevēlamo sugu, piemēram, insektu, grauzēju, posmkāju iekļūšanas kontroles līdzekļi | Obligāti | Obligāti | Obligāti | Obligāti |7 | Dzīva materiāla pārnešanas procedūras starp siltumnīcu/audzētavu, aizsargtelpām un laboratoriju nodrošina ģenētiski modificētu mikroorganismu izplatīšanas kontroli | Jānodrošina izplatīšanas minimizācija | Jānodrošina izplatīšanas minimizācija | Jānodrošina izplatīšanas novēršana | Jānodrošina izplatīšanas novēršana |I C tabulaIerobežojuma līdzekļi un citi aizsargpasākumi darbībām dzīvnieku nodaļāsPiemērojami visi I A tabulas noteikumi ar šādiem papildinājumiem vai labojumiem:Instrukcijas | Ierobežošanas pakāpes || | 1 | 2 | 3 | 4 |Telpas1 | Dzīvnieku nodaļas izolācija | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti | Obligāti |2 | Dzīvnieku novietnes atdalītas ar slēdzamām durvīm | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti | Obligāti |3 | Dzīvnieku novietnes konstruētas tā, lai veicinātu dezinfekciju (ūdensizturīgi un viegli mazgājami materiāli būriem u.c.) | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti |4 | Grīda un/vai sienas viegli mazgājamas | Pēc izvēles | Obligāti (grīdai) | Obligāti (grīdai un sienām) | Obligāti (grīdai un sienām) |5 | Dzīvnieki tiek turēti piemērotos norobežojumos, piemēram, būros, aizgaldos vai tvertnēs | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Pēc izvēles |6 | Izolatoru filtri vai izolēta telpa | Nav obligāti | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti |Instrukcijas | Ierobežošanas pakāpes || | 1 | 2 | 3 | 4 |Vispārīgās prasības1 | Dzīvotspējīgi mikroorganismi jāierobežo sistēmā, kas nodala procesu no apkārtējās vides (slēgtā sistēmā) | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti | Obligāti |2 | Slēgtās sistēmas izplūdes gāzu kontrole | Nav obligāta | Obligāta, lai minimizētu izplatīšanos | Obligāta, lai novērstu izplatīšanos | Obligāta, lai novērstu izplatīšanos |3 | Aerosolu kontrole paraugu ņemšanas gaitā, materiāla papildināšanas gaitā slēgtā sistēmā vai materiāla pārnešanas gaitā uz citu slēgto sistēmu | Pēc izvēles | Obligāta, lai minimizētu izplatīšanos | Obligāta, lai novērstu izplatīšanos | Obligāta, lai novērstu izplatīšanos |4 | Kultūras šķidrumu apjoma dezaktivācija pirms izņemšanas no slēgtās sistēmas | Pēc izvēles | Obligāta, izmantojot pārbaudītus līdzekļus | Obligāta, izmantojot pārbaudītus līdzekļus | Obligāta, izmantojot pārbaudītus līdzekļus |5 | Blīvējumiem jābūt izprojektētiem tā, lai minimizētu vai novērstu mikroorganismu izlaišanu | Īpašas prasības nepiemēro | Jā, lai minimizētu izplatīšanos | Jā, lai novērstu izplatīšanos | Jā, lai novērstu izplatīšanos |6 | Kontrolējamām telpām jābūt izprojektētām tādā veidā, lai tās spētu noturēt visa slēgtās sistēmas apjoma noplūdi | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti |7 | Kontrolējamās telpās jābūt noblīvējuma iespējai, lai varētu veikt izkvēpināšanu | Nav obligāti | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Obligāti |Aprīkojums8 | Ieeja caur gaisa slūžām | Nav obligāta | Nav obligāta | Pēc izvēles | Obligāta |9 | Virsmas izturīgas pret ūdeni, skābēm, sārmiem, šķīdinātājiem, dezinfekcijas un neitralizācijas līdzekļiem un viegli tīrāmas | Obligātas (laboratorijas galds, ja tāds ir) | Obligātas (laboratorijas galds, ja tāds ir) | Obligātas (laboratorijas galds, ja tāds ir, grīda) | Obligātas (laboratorijas galds, grīda, griesti, sienas) |10 | Īpaši pasākumi kontrolējamo telpu pietiekamai ventilācijai, lai minimizētu gaisa piesārņošanu | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Pēc izvēles | Obligāti |11 | Gaisa spiedienam kontrolējamās telpās jābūt mazākam par atmosfēras spiedienu | Nav obligāti | Nav obligāti | Pēc izvēles | Obligāti |12 | Kontrolējamo telpu izplūdes un ieplūdes gaiss jāizlaiž caur HEPA filtriem | Nav obligāti | Nav obligāti | Obligāti (attiecībā uz izplūdes gaisu; ieplūdes gaisu filtrēt nav obligāti) | Obligāti (attiecībā kā uz ieplūdes, tā arī uz izplūdes gaisu) |Darba organizācija13 | Slēgtām sistēmām jāatrodas kontrolējamās telpās | Nav obligāti | Pēc izvēles | Obligāti | Obligāti |14 | Ieeja telpās atļauta tikai piederošām personām | Nav obligāti | Obligāti | Obligāti | Obligāti |15 | Jābūt izliktām bioloģiskā apdraudējuma zīmēm | Nav obligāti | Obligāti | Obligāti | Obligāti |17 | Pirms aiziešanas no kontrolējamām telpām personālam jāiet dušā | Nav obligāti | Nav obligāti | Pēc izvēles | Obligāti |18 | Personālam jāvalkā aizsargtērps | Obligāti (darba apģērbs) | Obligāti (darba apģērbs) | Obligāti | Pilnīga pārģērbšanās pirms aiziešanas un ieiešanas |Atkritumu apsaimniekošana22 | ĢMM dezaktivācija izlietņu, dušu un citu līdzīgo ierīču notekūdeņos | Nav obligāta | Nav obligāta | Pēc izvēles | Obligāta |23 | ĢMM dezaktivācija piesārņotajā materiālā un atkritumos, tai skaitā procesa notekūdeņos pirms galīgās izmešanas | Pēc izvēles | Obligāti, izmantojot pārbaudītus līdzekļus | Obligāti, izmantojot pārbaudītus līdzekļus | Obligāti, izmantojot pārbaudītus līdzekļus |V PIELIKUMSA DAĻAInformācija, kas vajadzīga 7. pantā minētajā paziņojumā:- lietotāja (lietotāju) vārdi, tai skaitā to, kas atbild par uzraudzību un drošību,- informācija par to personu profesionālo izglītību un kvalifikāciju, kuras atbildīgas par uzraudzību un drošību,- sīki dati par visām bioloģiskām komitejām vai apakškomitejām,- objekta adrese un vispārējs apraksts,- veicamā darba būtības apraksts,- mikroorganismu ierobežotās izmantošanas kategorija,- tikai 1. kategorijas ierobežotai izmantošanai — 5. panta 2. punktā minētā novērtējuma kopsavilkums un informācija par atkritumu apsaimniekošanu.B DAĻAInformācija, kas vajadzīga 9. pantā minētajā paziņojumā:- 7. pantā minētā paziņojuma iesniegšanas datums,- par uzraudzību un drošību atbildīgo personu vārdi un informācija par viņu profesionālo izglītību un kvalifikāciju,- dati par izmantoto recipienta, donora un/vai vecāku mikroorganismu (mikroorganismiem) un, vajadzības gadījumā, par izmantoto saimnieka un vektora sistēmu (sistēmām),- mikroorganisma modifikācijā (modifikācijās) izmantotā ģenētiskā materiāla (materiālu) avots (avoti) un paredzēta funkcija (funkcijas),- ĢMM identitāte un īpašības,- mikroorganismu ierobežotās izmantošanas mērķis un gaidāmie rezultāti,- aptuveni kultūras apjomi, kas tiks izmantoti,- piemērojamo ierobežojuma pasākumu un citu aizsargpasākumu apraksts, tai skaitā informācija par atkritumu apsaimniekošanu, ieskaitot datus par atkritumiem, kas var rasties, par to apstrādi, galīgo formu un galamērķi,- 5. panta 2. punktā minētā novērtējuma kopsavilkums,- informācija, kas nepieciešama kompetentajai iestādei, lai novērtētu visus ārkārtas darbības plānus, ja tādi ir obligāti saskaņā ar 14. pantu.C DAĻAInformācija, kas vajadzīga 10. pantā minētajā paziņojumā:a) - 7. pantā minētā paziņojuma iesniegšanas datums,- par uzraudzību un drošību atbildīgo personu vārdi un informācija par viņu mācīšanu un kvalifikāciju;b) - izmantojamais recipienta vai vecāku mikroorganisms (mikroorganismi),- izmantojamā saimnieka un vektora sistēma (sistēmas), vajadzības gadījumā,- mikroorganisma modifikācijā (modifikācijās) izmantotā ģenētiskā materiāla (materiālu) avots (avoti) un paredzēta funkcija (funkcijas),- ĢMM identitāte un īpašības,- izmantojamie kultūras apjomi;c) - piemērojamo ierobežojuma pasākumu un citu aizsargpasākumu apraksts, tai skaitā informācija par to atkritumu apsaimniekošanu, ieskaitot datus par atkritumu veidu un formu, kuri var rasties, par to veidu un formu, apstrādi, galīgo formu un nosūtīšanas galamērķi,- mikroorganismu ierobežotās izmantošanas mērķis, tai skaita gaidāmie rezultāti,- iekārtas daļu apraksts;d) informācija par negadījumu novēršanas un ārkārtas darbības plāniem, ja tādi ir:- jebkādi īpaši apdraudējumi, kas saistīti ar iekārtas atrašanās vietu,- piemērojamie piesardzības pasākumi, piemēram, drošības ierīces, signalizācijas sistēmas un ierobežošanas metodes,- ierobežošanas pasākumu pastāvīgās efektivitātes pārbaudes procedūras un plāni,- tās informācijas apraksts, ko dara zināmu darbiniekiem,- informācija, kas nepieciešama kompetentajai iestādei, lai novērtētu visus ārkārtas darbības plānus, ja tādi ir obligāti saskaņā ar 14. pantu;e) 5. panta 2. punktā minētā novērtējuma kopija."[1] Tas attiecas uz dzīvniekiem un augiem tikai tajā apkārtējā vidē, uz kuru iespējama mikroorganismu iedarbība.[2] Tas attiecas uz dzīvniekiem un augiem tikai tajā apkārtējā vidē, kas var nokļūt mikroorganismu iedarbībā.[3] Tas attiecas uz dzīvniekiem un augiem tikai tajā apkārtējā vidē, uz kuru iespējama mikroorganismu iedarbība.[4] OV L 374, 31.12.1990., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 97/59/EK (OV L 282, 15.10.1997., 33. lpp.).--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000L0045

Komisijas Direktīva 2000/45/EK (2000. gada 6. jūlijs), ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes A vitamīna, E vitamīna un triptofāna noteikšanai barībādokuments attiecas uz EEZ

Oficiālais Vēstnesis L 174 , 13/07/2000 Lpp. 0032 - 0050 CS.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 ET.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 HU.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 LT.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 LV.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 MT.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 PL.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 SK.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30 SL.ES Nodaļa 3 Sējums 30 Lpp. 12  - 30

		Komisijas Direktīva 2000/45/EK(2000. gada 6. jūlijs),ar ko nosaka Kopienas analīžu metodes A vitamīna, E vitamīna un triptofāna noteikšanai barībā(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1970. gada 20. jūlija Direktīvu 70/373/EEK par paraugu ņemšanas un analīžu Kopienas metožu ieviešanu barības oficiālajai kontrolei [1], kurā jaunākie grozījumi veikti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu [2], un jo īpaši tā 2. pantu,tā kā:(1) Direktīva70/373/EEK paredz, ka, lai pārbaudītu, vai barība atbilst prasībām, kas izriet no normatīviem un administratīviem aktiem, kuri regulē tās kvalitāti un sastāvu, tās oficiālās kontroles jāveic, izmantojot Kopienas paraugu ņemšanas un analīžu metodes.(2) Padomes 1970. gada 23. novembra Direktīva 70/524/EEK par barības piedevām [3], kurā jaunākie grozījumi veikti ar Komisijas 1999. gada 17. novembra Regulu (EK) Nr. 2439/1999 [4] paredz, ka A vitamīna un E vitamīna saturs ir jānorāda uz premiksu un barības etiķetēm, kam pievienotas šīs vielas.(3) Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīva 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību [5], kurā jaunākie grozījumi veikti ar Komisijas Direktīvu 2000/16/EK [6], un Padomes 1993. gada 13. septembra Direktīva 94/74/EEK par īpašām uztura vajadzībām domātas barības tirdzniecību [7], kurā jaunākie grozījumi veikti ar Direktīvu 96/25/EK [8], paredz, ka uz barības etiķetēm ir jānorāda aminoskābes.(4) Jānosaka Kopienas metodes šo vielu noteikšanai.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU:1. pantsDalībvalstis nodrošina, ka analīzes nolūkā oficiāli kontrolēt A vitamīna, E vitamīna un triptofāna saturu barībā un premiksos veic ar metodēm, kas izklāstītas šīs direktīvas pielikumā.2. pantsDalībvalstīs, vēlākais, līdz 2000. gada 31. augustam stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2000. gada 1. septembra.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno šo tiesību aktu oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka šādas atsauces pievienošanas kārtību.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 6. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 170, 3.8.1970., 2. lpp.[2] OV C 241, 29.8.1994., 1. lpp.[3] OV L 270, 14.12.1970., 1. lpp.[4] OV L 297, 18.11.1999., 8. lpp.[5] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp.[6] OV L 105, 3.5.2000., 36. lpp.[7] OV L 237, 22.9.1993., 23. lpp.[8] OV L 125, 23.5.1996., 35. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSA DAĻA A VITAMĪNA NOTEIKŠANA1. Mērķis un piemērošanas jomaŠo metodi izmanto, lai premiksos un barībā noteiktu A vitamīnu (retinolu). Ar A vitamīnu saprot all-trans-retinil spirtu un tā cis izomērus, ko nosaka ar šo metodi. A vitamīna saturu izsaka starptautiskajās vienībās (s. v.) uz kg. Viena s. v. atbilst 0,300 μg all-trans- A vitamīna spirta vai, 344 μg all-trans- A vitamīna acetāta vai 0,550 μg all-trans- A vitamīna palmitāta aktivitātei.Mazākais nosakāmais daudzums ir 2000 s. v. A vitamīna/kg.2. PrincipsParaugu hidrolizē kālija hidroksīda šķīdumā etanolā, un A vitamīnu ekstrahē petrolēterī. Šķīdinātāju iztvaicē un nogulsnes šķīdina metanolā, un vajadzības gadījumā atšķaida līdz nepieciešamajai koncentrācijai. A vitamīna saturu nosaka ar apgrieztās fāzes augsta snieguma šķidruma hromatogrāfiju (RP-HPLC), izmantojot UV vai fluorescences detektoru. Hromatogrāfiskos parametrus izvēlas tā, lai all-trans- A vitamīna spirts neatdalās no tā cis izomēriem.3. Reaģenti3.1. Etanols, σ = 96 %3.2. Petrolēteris, vārīšanās punkta intervāls no 40 ° līdz 60 °C3.3. Metanols3.4. Kālija hidroksīda šķīdums, β = 50 g/100 ml3.5. Nātrija askorbāta šķīdums, β = 10 g/100 ml (skat. novērojumu 7.7)3.6. Nātrija sulfīds, Na2S · x H2O (x = 7–9)3.6.1. Nātrija sulfīda šķīdums, c = 0,5 mol/l glicerolā, β = 120 g/l (x = 9) (skat. novērojumu 7.8)3.7. Fenolftaleīna šķīdums etanolā, β = 2 g/100 ml (3.1)3.8. 2-Propanols3.9. HPLC kustīgā fāze: metanola (3.3) un ūdens maisījums, piemēram, 980 + 20 (v + v). Precīza attiecība ir atkarīga no izmantotās kolonnas īpašībām.3.10. Slāpeklis, bez skābekļa3.11. All-trans- A vitamīna acetāts, īpaši tīrs ar sertificētu aktivitāti, piem., 2,80 x 106 s. v./g3.11.1. All-trans- A vitamīna acetāta izejas šķīdums: Ar precizitāti līdz 0,1 mg 100 ml mērkolbā nosver 50 mg A vitamīna acetāta (3.11). Izšķīdina 2-propanolā (3.8) un uzpilda līdz zīmei ar to pašu šķīdinātāju. Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 1400 s. v. A vitamīna/ml. Precīzais saturs jānosaka saskaņā ar 5.6.3.1.3.12. All-trans- A vitamīna palmitāts, īpaši tīrs ar sertificētu aktivitāti, piemēram, 1,80 x 106 s. v./g3.12.1. All-trans- A vitamīna palmitāta izejas šķīdums: Ar precizitāti līdz 0,1 mg 100 ml mērkolbā nosver 80 mg A vitamīna palmitāta (3.12). Izšķīdina 2-propanolā (3.8) un uzpilda līdz zīmei ar to pašu šķīdinātāju. Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 1400 s. v. A vitamīna uz ml. Precīzais saturs jānosaka saskaņā ar 5.6.3.2.3.13. 2,6 Di-terc-butil-4 metilfenols (BHT) (skat. novērojumu 7.5)4. Iekārta4.1. Rotācijas vakuumietvaicētājs4.2. Brūnā stikla trauki4.2.1. Plakandibena vai koniskās kolbas, 500 ml, ar pieslīpēta stikla uzmavu4.2.2. Mērkolbas ar pieslīpēta stikla aizbāžņiem, šaurkakla, 10, 25, 100 un 500 ml4.2.3. Dalāmās piltuves, koniskas, 1000 ml ar pieslīpēta stikla aizbāžņiem4.2.4. Bumbierveida kolbas, 250 ml, ar pieslīpēta stikla uzmavām4.3. Alīna dzesētājs, seguma garums 300 mm, ar pieslīpēta stikla savienojumu un adapteri gāzu padeves caurulei.4.4. Kroku filtrs fāžu atdalīšanai, diametrs 185 mm (piemēram, Schleicher & Schuell 597 HY ½)4.5. HPLC iekārta, ar iesmidzināšanas sistēmu4.5.1. Šķidruma hromatogrāfijas kolonna, 250 mm x 4 mm, C18, 5 vai 10 μm pakojums vai līdzvērtīgs (snieguma kritērijs: viens pīķis visiem retinola izomēriem HPLC)4.5.2. UV vai fluorescences detektors, ar regulējamu viļņu garumu4.6. Spektrofotometrs ar 10 mm kvarca šūnām4.7. Ūdens vanna ar magnētisko maisītāju4.8. Ekstrakcijas iekārta (skat. 1. attēlu), kas sastāv no:4.8.1. Stikla cilindra ar 1 l kapacitāti, ar pieslīpēta stikla kaklu un aizbāzni;4.8.2. Pieslīpēta stikla ieliktņa ar ņņņnņ sānu nozarojumu un regulējamu cauruli, kas iet caur centru. Lai virsējo šķidruma slāni cilindrā varētu novadīt uz dalāmo piltuvi, regulējamajai caurulei ir jābūt U veida apakšējam galam un sprauslai pretējā galā.5. ProcedūraPiezīme:Vitamīns A ir jutīgs pret (UV) gaismas un skābekļa iedarbību. Visas darbības būtu jāveic, izvairoties no gaismas klātbūtnes (izmantojot brūna stikla traukus vai stikla traukus, kas ir aizsargāti ar alumīnija foliju), kā arī no skābekļa klātbūtnes (noskalo ar slāpekli). Ekstrakcijas laikā gaiss virs šķidruma būtu jāaizstāj ar slāpekli (periodiski atbrīvojot aizbāzni, lai izvairītos no pārmērīga spiediena.)5.1. Paraugu sagatavošanaParaugu samaļ tā, lai tas izietu caur sietu ar 1 mm lielām acīm, un malšanas laikā nerastos siltums. Paraugs jāsamaļ tieši pirms svēršanas un pārziepjošanas, lai izvairītos no A vitamīna zudumiem.5.2. PārziepjošanaAtkarībā no A vitamīna satura 500 ml plakandibena vai koniskā kolbā (4.2.1) ar precizitāti līdz 0,01 g nosver 2 g līdz 25 g parauga. Svārstot pakāpeniski pievieno 130 ml etanola (3.1), apmēram 100 mg BHT (3.13) un 2 ml nātrija askorbāta šķīduma (3.5), un 2 ml nātrija sulfīda šķīduma (3.6). Kolbai pievieno dzesētāju (4.3) un iegremdē kolbu ūdens vannā ar magnētisko maisītāju (4.7). Uzvāra un ļauj vārīties piecas minūtes. Tad caur dzesētāju (4.3) pievieno 25 ml kālija hidroksīda šķīduma (3.4) un maisot lēnā slāpekļa plūsmā vāra vēl 25 minūtes. Tad noskalo dzesētāju ar apmēram 20 ml ūdens un kolbas saturu atdzesē līdz istabas temperatūrai.5.3. EkstrakcijaPārziepjoto šķīdumu dekantējot kvantitatīvi, pārnes uz 1000 ml dalāmo (4.2.3) piltuvi vai ekstrakcijas iekārtu, noskalojot ar 250 ml ūdens (4.8). Pārziepjošanas kolbu pēc kārtas noskalo ar 25 ml etanola (3.1) un 100 ml petrolētera (3.2), un noskalojumus pārnes uz dalāmo piltuvi vai ekstrakcijas iekārtu. Ūdens un etanola attiecībai kombinētajos šķīdumos būtu jābūt 2:1. Enerģiski krata divas minūtes un divas minūtes ļauj nostādināties.5.3.1. Ekstrakcija, izmantojot dalāmo piltuvi (4.2.3)Kad slāņi ir atdalījušies (skat. novērojumu 7.3) petrolētera slāni pārnes uz citu dalāmo piltuvi (4.2.3). Ekstrakciju atkārto divas reizes ar 100 ml petrolētera (3.2) un divas reizes ar 50 ml petrolētera (3.2).Kombinētos ekstraktus viegli svārstot, lai neveidotos emulsija, ar 100 ml ūdens porcijām divas reizes mazgā dalāmajā piltuvē, tad, atkārto kratot, ar jaunām 100 ml ūdens porcijām, līdz ūdens, pievienojot fenolftaleīna šķīdumu (3.7) paliek bezkrāsains (parasti pietiek ar četrām mazgāšanas reizēm). Lai atdalītu suspendēto ūdeni, mazgāto ekstraktu caur sausu kroku filtru fāžu atdalīšanai (4.4) filtrē 500 ml mērkolbā (4.2.2). Dalāmo piltuvi un filtru noskalo ar 50 ml petrolētera (3.2), uzpilda līdz zīmei ar petrolēteri (3.2) un rūpīgi samaisa.5.3.2. Ekstrakcija, izmantojot ekstrakcijas iekārtu (4.8)Kad slāņi ir atdalījušies (skat. novērojumu 7.3), stikla cilindra aizbāzni (4.8.1) nomaina ar pieslīpēta stikla ieliktni (4.8.2) un regulējamās caurules U veida galu novieto tā, lai tas atrastos tieši virs slāņu saskares līmeņa. Caur sānu nozarojumu ievadot slāpekli, augšējo petrolētera slāni pārnes uz 1000 ml dalāmo piltuvi (4.2.3). Stikla cilindrā ievieno 100 ml petrolētera (3.2), aizbāž un kārtīgi sakrata. Ļauj slāņiem atdalīties un pārnes augšējo slāni uz to pašu dalāmo piltuvi. Atkārto ekstrakciju ar papildus 100 ml petrolētera (3.2), tad divas reizes ar 50 ml petrolētera (3.2) porcijām, un petrolētera slāņus pārnes uz dalāmo piltuvi.Kombinētos petrolētera ekstraktus mazgā, kā aprakstīts 5.3.1., un turpina rīkoties saskaņā ar šo punktu.5.4. Parauga šķīduma sagatavošana HPLCAlikvotu porciju petrolētera šķīduma ar pipeti pārnes (5.3.1. vai 5.3.2.) 250 ml bumbierveida kolbā (4.2.4). Rotācijas ietvaicētājā samazinātā spiedienā ūdens vannas temperatūrā, kas nepārsniedz 40 °C, iztvaicē šķīdinātāju, līdz gandrīz sauss. Atjauno atmosfēras spiedienu, pievienojot slāpekli (3.10) un izņem kolbu no rotācijas ietvaicētāja. Atlikušo šķīdinātāju aizvāc ar slāpekļa (3.10) plūsmu un nekavējoties izšķīdina nogulsnes zināmā tilpumā (10–100 ml) metanola (3.3) (A vitamīna koncentrācijai būtu jābūt no 5 s. v./ml līdz 30 s. v./ml).5.5. Noteikšana ar HPLCA vitamīnu atdala C18 apgrieztās fāzes kolonnā (4.5.1), un koncentrāciju izmēra ar UV detektoru (325 nm) vai fluorescences detektoru (ierosināšana: 325 nm, emisija: 475 nm) (4.5.2).Alikvotu porciju (, piem., 20 μl) iesmidzina metanola šķīdumā, kas iegūts 5.4 un eluē ar kustīgo fāzi (3.9). Aprēķina vairāku viena parauga šķīduma injekciju vidējos pīķus (platību) un vairāku kalibrēšanas šķīdumu (5.6.2) injekciju vidējos pīķus (platību).HPLC parametriParaugam piedāvā šādus parametrus; var izmantot citus parametrus, ja tie sniedz līdzvērtīgus rezultātus:Šķidruma hromatogrāfijas kolonna (4.5.1) | 250 mm x 4 mm, C18, 5 vai 10 μm pakojums vai līdzvērtīgs |Kustīgā fāze (3.9) | Metanola (3.3) un ūdens maisījums, piemēram, 980 + 20 (v + v) |Plūsmas ātrums | 1–2 ml/min. |Detektors (4.5.2) | UV detektors (325 nm) vai fluorescences detektors (ierosināšana: 325 nm/emisija 475 nm) |5.6. Kalibrēšana5.6.1. Standarta darba šķīdumu sagatavošana20 ml A vitamīna acetāta izejas šķīduma (3.11.1) vai 20 ml A vitamīna palmitāta izejas šķīduma (3.12.1) ar pipeti pārnes 500 ml plakandibena vai koniskā kolbā (4.2.1) un hidrolizē, kā norādīts 5.2, taču nepievienojot BHT. Tad ar petrolēteri (3.2) ekstrahē saskaņā ar 5.3 un uzpilda līdz zīmei ar petrolēteri (3.2). Rotācijas ietvaicētājā iztvaicē 100 ml šī ekstrakta (skat. 5.4), līdz gandrīz sauss, ar slāpekļa plūsmu (3.10) aizvāc atlikušo šķīdinātāju un atkārtoti šķīdina nogulsnes 10,0 ml metanola (3.3). Šī šķīduma nominālā koncentrācija ir 560 s. v. A vitamīna uz mililitru. Precīzu saturu nosaka saskaņā ar 5.6.3.3. Standarta darba šķīdums jāsagatavo tieši pirms lietošanas.2,0 ml šā standarta darba šķīduma ar pipeti pārnes 20 ml mērkolbā, uzpilda līdz zīmei ar metanolu (3.3) un sajauc. Šā atšķaidītā darba šķīduma nominālā koncentrācija ir 56 s. v. A vitamīna uz mililitru.5.6.2. Kalibrēšanas šķīduma un kalibrēšanas grafika sagatavošana.1,0, 2,0, 5,0 un 10,0 ml atšķaidīta standarta darba šķīduma pārnes uz 20 ml mērkolbu rindu, uzpilda līdz zīmei ar metanolu (3.3) un sajauc. Šo šķīdumu nominālās koncentrācijas ir 2,8, 5,6, 14,0, un 28,0 s. v. A vitamīna uz mililitru.20 μl katra kalibrēšanas šķīduma iesmidzina vairākas reizes un nosaka vidējos pīķus (platības). Izmantojot vidējos pīķus (platības), izveido kalibrēšanas grafiku, kas satur UV kontroles (5.6.3.3) rezultātus.5.6.3. Standartšķīdumu UV standartizācija5.6.3.1. A vitamīna acetāta izejas šķīdums2,0 ml A vitamīna acetāta izejas šķīduma (3.11.1) ar pipeti pārnes 50 ml mērkolbā (4.2.2) un uzpilda līdz zīmei ar 2-propanolu (3.8). Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 56 s. v. A vitamīna uz mililitru. 3,0 ml šā atšķaidītā A vitamīna šķīduma ar pipeti pārnes 25 ml mērkolbā un uzpilda līdz zīmei ar 2-propanolu (3.8). Šī šķīduma nominālā koncentrācija ir 6,72 s. v. A vitamīna uz mililitru. Šā šķīduma UV spektru spektrofotometrā salīdzina ar 2-propanola (3.8) spektru intervālā no 300 nm līdz 400 nm. Ekstinkcijas maksimumam ir jābūt starp 325 nm un 327 nm.A vitamīna satura aprēķināšana:+++++ TIFF +++++5.6.3.2. A vitamīna palmitāta izejas šķīdums2,0 ml A vitamīna acetāta izejas šķīduma (3.12.1) 5 ar pipeti pārnes 50 ml mērkolbā (4.2.2) un uzpilda līdz zīmei ar 2-propanolu (3.8). Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 56 s. v. A vitamīna uz mililitru. 3,0 ml šī atšķaidītā A vitamīna šķīduma ar pipeti pārnes 25 ml mērkolbā un uzpilda līdz zīmei ar 2-propanolu (3.8). Šī šķīduma nominālā koncentrācija ir 6,72 s. v. A vitamīna uz mililitru. Šā šķīduma UV spektru spektrofotometrā salīdzina ar 2-propanola (3.8) spektru intervālā no 300 nm līdz 400 nm. Ekstinkcijas maksimumam ir jābūt starp 325 nm un 327 nm.A vitamīna satura aprēķināšana:+++++ TIFF +++++5.6.3.3. A vitamīna standarta darba šķīdums3,0 ml neatšķaidīta A vitamīna standarta darba šķīduma, kas sagatavots saskaņā ar 5.6.1, ar pipeti pārnes 50 ml mērkolbā (4.2.2) un uzpilda līdz zīmei ar 2-propanolu (3.8). 5,0 ml šī šķīduma ar pipeti pārnes 25 ml mērkolbā un uzpilda līdz zīmei ar 2-propanolu (3.8). Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 6,72 s. v. A vitamīna uz mililitru. Šī šķīduma UV spektru spektrofotometrā salīdzina ar 2-propanola (3.8) spektru intervālā no 300 nm līdz 400 nm. Ekstinkcijas maksimumam ir jābūt starp 325 nm un 327 nm.A vitamīna satura aprēķināšana:+++++ TIFF +++++6. Rezultātu aprēķināšanaIzmantojot A vitamīna vidējos pīķus (platības) parauga šķīdumā, atsaucoties uz kalibrēšanas grafiku (5.6.2), nosaka parauga šķīduma koncentrāciju s. v./ml.A vitamīna saturu w paraugā s. v./kg aprēķina, izmantojot šādu formulu:w =500 . β . V. 1000V. mkur:β = A vitamīna koncentrācija s. v./ml parauga šķīdumā (5.4),V1 = parauga šķīduma (5.4) tilpums ml,V2 = 5.4 ņemtā alikvota tilpums,m = testa porcijas masa g.7. Novērojumi7.1. Paraugiem ar zemu A vitamīna koncentrāciju būtu derīgi kombinēt petrolētera ekstraktus no divām pārziepjošanas reizēm (svērtais daudzums: 25 g vienam HPLC parauga šķīdumam.7.2. Analīzei ņemtais paraugs nedrīkst saturēt vairāk kā 2 g tauku.7.3. Ja fāzes neatdalās, lai izjauktu emulsiju, pievieno apmēram 10 ml etanola (3.1).7.4. Mencu aknu eļļai un citiem tīriem taukiem pārziepjošanas laiks ir jāpagarina līdz 45–60 minūtēm.7.5. BHT vietā var izmantot hidrohinonu.7.6. Izmantojot normālās fāzes kolonnu, var atdalīt retinola izomērus.7.7. Askorbāta šķīduma vietā var izmantot apmēram 150 ml askorbīnskābes.7.8. Nātrija sulfīda šķīduma vietā var izmantot apmēram 50 mg EDTA.8. AtkārtojamībaAtšķirība starp divu paralēli veiktu noteikšanu rezultātiem nedrīkst pārsniegt 15 % no lielākā rezultāta.9. Salīdzinošā pētījuma rezultāti [1]L : laboratoriju skaitsn : atsevišķu vērtību skaitssr : atkārtojamības standarta novirzesR : reproducējamības standarta novirzer : atkārtojamībaR : reproducējamībaCVr : atkārtojamības variāciju koeficientsCVR : reproducējamības variāciju koeficients| Premikss | Barības premikss | Minerālvielu koncentrāts | Olbaltumvielu barība | Sivēniem |L: | 13 | 12 | 13 | 12 | 13 |n | 48 | 45 | 47 | 46 | 49 |vidējais [s. v./kg] | 17,02 x 106 | 1,21 x 106 | 537100 | 151800 | 18070 |sr [s. v./kg] | 0,51 x 106 | 0,039 x 106 | 22080 | 12280 | 682 |r [s. v./kg] | 1,43 x 106 | 0,109 x 106 | 61824 | 34384 | 1910 |CVr [%] | 3,0 | 3,5 | 4,1 | 8,1 | 3,8 |sR [s. v./kg] | 1,36 x 106 | 0,069 x 106 | 46300 | 23060 | 3614 |R [s. v./kg] | 3,81 x 106 | 0,193 x 106 | 129640 | 64568 | 10119 |CVR [%] | 8,0 | 6,2 | 8,6 | 15 | 20 |+++++ TIFF +++++B DAĻA E VITAMĪNA NOTEIKŠANA1. Mērķis un piemērojuma jomaŠo metodi izmanto E vitamīna noteikšanai barībā un premiksos. E vitamīna saturu izsaka kā DL- α -tokoferola acetātu mg uz kg. 1 mg DL-α-tokoferola acetāta atbilst 0,91 mg DL-α-tokoferola (vitamīna E).Mazākais nosakāmais daudzums ir 2 mg E vitamīna/kg.2. PrincipsParaugu hidrolizē ar kālija hidroksīda šķīdumu etanolā, un E vitamīnu ekstrahē petrolēterī. Šķīdinātāju aizvāc iztvaicējot, nogulsnes šķīdina metanolā un, ja vajadzīgs, atšķaida līdz nepieciešamajai koncentrācijai. E vitamīna saturu nosaka ar apgrieztās fāzes augstas izšķiršanas šķidruma hromatogrāfiju (RF-HPLC), izmantojot fluorescences vai UV detektoru.3. Reaģenti3.1. Etanols, σ = 96 %3.2. Petrolēteris, vārīšanās diapazons 40 °C – 60 °C3.3. Metanols3.4. Nātrija hidroksīda šķīdums, β = 50 g/100 ml3.5. Nātrija askorbāta šķīdums, β = 10 g/100 ml (skat. novērojumu 7.7)3.6. Nātrija sulfīds, Na2S · x H2O (x = 7 – 9)3.6.1. Nātrija sulfīda šķīdums, c = 0,5 mol/l glicerīnā, β = 120 g/l (ja x = 9) (skat. novērojumu 7.8)3.7. Fenolftaleīna šķīdums, β = 2 g/100 ml etanolā (3.1)3.8. Kustīgā fāze HPCL: metanola (3.3) un ūdens maisījums, piemēram, 980 + 20 (v + v). Precīzu attiecību nosaka izmantotās kolonnas īpašības.3.9. Slāpeklis, bez skābekļa3.10. DL-α-tokoferola acetāts, īpaši tīrs, ar sertificētu aktivitāti3.10.1. DL-α-tokoferola acetāta izejas šķīdums: Ar precizitāti līdz 0,1 mg 100 ml mērkolbā nosver 100 mg DL-α-tokoferola acetāta (3.10). Izšķīdina etanolā (3.1) un uzpilda līdz zīmei ar to pašu šķīdinātāju. 1 ml šī šķīduma satur 1 mg DL-α-tokoferola acetāta. (UV kontrole, skat. 5.6.1.3. stabilizācija skat. novērojumu 7.4).3.11. DL-α-tokoferola acetāts, īpaši tīrs, ar sertificētu aktivitāti3.11.1. Ar precizitāti līdz 0,1 mg 100 ml mērkolbā nosver 100 ml DL-α-tokoferola (3.10). Šķīdina etanolā (3.1) un uzpilda līdz zīmei ar to pašu šķīdinātāju. 1 ml šā šķīduma satur 1 mg DL-α-tokoferola. (UV kontrole, skat. 5.6.2.3; stabilizācija – skat. novērojumu 7.4).3.12. 2,6-Di-terc-butil-4-metilfenols (BHT) (skat. novērojumu 7.5)4. Iekārta4.1. Rotācijas vakuumietvaicētājs4.2. Brūnā stikla trauki4.2.1. Plakandibena vai koniskās kolbas, 500 ml, ar pieslīpēta stikla uzmavu4.2.2. Mērkolbas ar pieslīpēta stikla aizbāžņiem, šaurkakla, 10, 25, 100 un 500 ml4.2.3. Dalāmās piltuves, koniskas, 1000 ml, ar pieslīpēta stikla aizbāžņiem4.2.4. Bumbierveida kolbas, 250 ml, ar pieslīpēta stikla uzmavām4.3. Alīna dzesētājs, seguma garums 300 mm, ar pieslīpēta stikla savienojumu un adapteri gāzu padeves caurulei.4.4. Kroku filtrs fāžu atdalīšanai, diametrs 185 mm (piemēram, Schleicher & Schuell 597 HY ½)4.5. HPLC iekārta ar iesmidzināšanas sistēmu4.5.1. Šķidruma hromatogrāfijas kolonna, 250 mm x 4 mm, C18, 5 vai 10 μm pakojums vai līdzvērtīgs (darbības kritērijs: viens pīķis visiem retinola izomēriem HPLC)4.5.2. UV vai fluorescences detektors ar regulējamu viļņu garumu4.6. Spektrofotometrs ar 10 mm kvarca šūnām4.7. Ūdens vanna ar magnētisko maisītāju4.8. Ekstrakcijas iekārta (skat. 1. attēlu), kas sastāv no:4.8.1. Stikla cilindra ar 1 l kapacitāti, ar pieslīpēta stikla kaklu un aizbāzni4.8.2. Pieslīpēta stikla ieliktnis ar sānu nozarojumu un regulējamu cauruli, kas iet caur centru. Regulējamajai caurulei ir jābūt U veida apakšējam galam un sprauslai pretējā galā, lai virsējo šķidruma slāni cilindrā varētu novadīt uz dalāmo piltuvi5. ProcedūraPiezīme:Vitamīns E ir jūtīgs pret (UV) gaismu un skābekļa iedarbību Visas darbības būtu jāveic, izvairoties no gaismas klātbūtnes (izmantojot brūna stikla traukus vai stikla traukus, kas ir aizsargāti ar alumīnija foliju), kā arī no skābekļa klātbūtnes (noskalo ar slāpekli). Ekstrakcijas laikā gaiss virs šķidruma būtu jāaizstāj ar slāpekli (periodiski atbrīvojot aizbāzni, lai izvairītos no pārmērīga spiediena).5.1. Paraugu sagatavošanaParaugu samaļ tā, lai tas izietu caur sietu ar 1 mm lielām acīm un malšanas laikā nerastos siltums. Lai izvairītos no E vitamīna zudumiem, paraugs jāsamaļ tieši pirms svēršanas un pārziepjošanas.5.2. PārziepjošanaAtkarībā no E vitamīna satura 500 ml plakandibena vai koniskā kolbā (4.2.1) ar precizitāti līdz 0,01 g nosver 2 g līdz 25 g parauga. Kratot pakāpeniski pievieno 130 ml etanola (3.1), apmēram 100 mg BHT (3.12) un 2 ml nātrija askorbāta šķīduma (3.5), un 2 ml nātrija sulfīda šķīduma (3.6). Kolbai pievieno dzesētāju (4.3) un iegremdē kolbu ūdens vannā ar magnētisko maisītāju (4.7). Uzvāra un ļauj vārīties ar atteces dzesinātāju piecas minūtes. Tad caur dzesētāju (4.3) pievieno 25 ml kālija hidroksīda šķīduma (3.4) un lēnā slāpekļa plūsmā maisot vāra vēl 25 minūtes. Tad noskalo dzesētāju ar apmēram 20 ml ūdens un atdzesē kolbas saturu līdz istabas temperatūrai.5.3. EkstrakcijaPārziepjoto šķīdumu dekantējot kvantitatīvi pārnes uz 1000 ml dalāmo (4.2.3) piltuvi vai ekstrakcijas iekārtu, noskalojot ar 250 ml ūdens (4.8). Pārziepjošanas kolbu pēc kārtas noskalo ar 25 ml etanola (3.1) un 100 ml petrolētera (3.2), un noskalojumus pārnes uz dalāmo piltuvi vai ekstrakcijas iekārtu. Ūdens un etanola attiecībai kombinētajos šķīdumos būtu jābūt 2:1. Enerģiski krata divas minūtes, un divas minūtes ļauj nostāties.5.3.1. Ekstrakcija ar dalāmo piltuvi (4.2.3)Kad slāņi ir atdalījušies (skat. novērojumu 7.3), petrolētera slāni pārnes uz citu dalāmo piltuvi (4.2.3). Ekstrakciju divas reizes atkārto ar 100 ml petrolētera (3.2) un divas reizes – ar 50 mililitrus petrolētera (3.2).Kombinētos ekstraktus divas reizes mazgā dalāmajā piltuvē ar 100 ml ūdens porcijām, viegli kratot, lai neveidotos emulsija, tad, atkārtoti kratot, ar jaunām 100 ml ūdens porcijām, līdz ūdens, pievienojot fenolftaleīna šķīdumu, (3.7) paliek bezkrāsains (parasti pietiek ar četrām mazgāšanas reizēm). Lai atdalītu suspendētu ūdeni, mazgāto ekstraktu caur sausu kroku filtru fāžu atdalīšanai (4.4.) filtrē 500 ml mērkolbā (4.2.2). Dalāmo piltuvi un filtru noskalo ar 50 ml petrolētera (3.2), uzpilda līdz zīmei ar petrolēteri (3.2) un rūpīgi samaisa.5.3.2. Ekstrakcija ar ekstrakcijas iekārtu (4.8)Kad slāņi ir atdalījušies (skat. novērojumu 7.3), stikla cilindra aizbāzni (4.8.1) nomaina ar pieslīpēta stikla ieliktni (4.8.2) un regulējamās caurules U veida galu novieto tā, lai tas atrastos tieši virs slāņu saskares līmeņa. Ievadot slāpekli caur sānu nozarojumu, pārnes augšējo petrolētera slāni uz 1000 ml dalāmo piltuvi (4.2.3). Stikla cilindrā ievieno 100 ml petrolētera (3.2), aizdara ar aizbāzni un kārtīgi sakrata. Ļauj slāņiem atdalīties un pārnes augšējo slāni uz to pašu dalāmo piltuvi, ko iepriekš. Atkārto ekstrakciju ar papildus 100 ml petrolētera (3.2), tad divas reizes ar 50 ml petrolētera (3.2) porcijām, un pārnes petrolētera slāņus uz dalāmo piltuvi.Mazgā kombinētos petrolētera ekstraktus kā 5.3.1. un turpina rīkoties saskaņā ar šo punktu.5.4. Parauga šķīduma sagatavošana HPLCAlikvotu porciju petrolētera šķīduma (5.3.1. vai 5.3.2.) ar pipeti pārnes 250 ml bumbierveida kolbā (4.2.4). Rotācijas ietvaicētājā samazinātā spiedienā ūdens vannas temperatūrā, kas nepārsniedz 40 °C, iztvaicē šķīdinātāju, līdz gandrīz sauss. Pievadot slāpekli (3.9), atjauno atmosfēras spiedienu un izņem kolbu no rotācijas ietvaicētāja. Atlikušo šķīdinātāju aizvāc ar slāpekļa (3.9) plūsmu un nekavējoties izšķīdina nogulsnes zināmā tilpumā (10–100 ml) metanola (3.3) (DL-α-tokoferola koncentrācijai būtu jābūt no 5 μg/ml līdz 30 g/ml).5.5. Noteikšana ar HPLCE vitamīnu atdala C18 apgrieztās fāzes kolonnā (4.5.1) un koncentrāciju izmēra ar UV detektoru (325 nm) vai fluorescences detektoru (ierosināšana: 295 nm, emisija: 330 nm) vai UV detektoru (295 nm) (4.5.2).Alikvotu porciju (piemēram, 20 μl) iesmidzina metanola šķīdumā, kas iegūts 5.4 un eluē ar kustīgo fāzi (3.8). Aprēķina vairāku viena parauga šķīduma injekciju vidējos pīķus (platību) un vairāku kalibrēšanas šķīdumu (5.6.2) injekciju vidējos pīķus (platību).HPLC parametriParaugam piedāvā šādus parametrus; var izmantot citus parametrus, ja tie nodrošina līdzvērtīgus rezultātus.Šķidruma hromatogrāfijas kolonna (4.5.1): | 250 mm x 4 mm, C18, 5 vai 10 μm pakojums vai līdzvērtīgs |Kustīgā fāze (3.8): | Metanola (3.3) un ūdens maisījums, piemēram, 980 + 20 (v + v) |Plūsmas ātrums: | 1 – 2 ml/min |Detektors (4.5.2): | Fluorescences detektors (ierosināšana: 295 nm/emisija: 330 nm) vai UV detektors (292 nm) |5.6. Kalibrēšana (DL-α-tokoferola acetāts vai. DL-α-tokoferols)5.6.1. DL-α-tokoferola acetāts, standarta5.6.1.1. Standarta darba šķīduma sagatavošana25 ml DL-α-tokoferola acetāta izejas šķīduma (3.10.1) ar pipeti pārnes uz 500 ml plakandibena vai konisko kolbu (4.2.1) un hidrolizē saskaņā ar 5.2. Tad ekstrahē ar petrolēteri (3.2) saskaņā ar 5.3 un ar petrolēteri uzpilda līdz 500 ml tilpumam. Rotācijas ietvaicētājā iztvaicē 25 ml šā ekstrakta (skat. 5.4), līdz gandrīz sauss, aizvāc atlikušo šķīdinātāju ar slāpekļa plūsmu (3.9) un atkārtoti šķīdina nogulsnes 25,0 ml metanola (3.3) Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 45,5 μg DL-α-tokoferola uz ml, kas atbilst 50 μg DL-α-tokoferola acetāta uz ml. Standarta darba šķīdums jāsagatavo tieši pirms lietošanas.5.6.1.2. Kalibrēšanas šķīduma un kalibrēšanas grafika sagatavošana1,0, 2,0, 4,0 un 10,0 ml atšķaidīta standarta darba šķīduma pārnes uz 20 ml mērkolbu rindu, ar metanolu (3.3) uzpilda līdz zīmei un sajauc. Šo šķīdumu nominālās koncentrācijas ir 2,5, 5,0, 10,0 un 25,0 μg/ml DL-α-tokoferola acetāta, tas ir 2,28, 4,55, 9,10 μg/ml un 22,8 μg/ml DL-α-tokoferola.Katru kalibrēšanas šķīdumu iesmidzina vairākas reizes un nosaka vidējos pīķus (platības). Izmantojot vidējos pīķus (platības), izveido kalibrēšanas grafiku.5.6.1.3 5.6.1.3. DL-α-tokoferola acetāta izejas šķīduma (3.10.1) UV standartizācija5,0 ml DL-α-tokoferola acetāta izejas šķīduma (3.10.1) atšķaida ar etanolu līdz 25,0 ml un šā šķīduma UV spektru spektrofotometrā (4.6) salīdzina ar etanola (3.1) spektru starp 250 nm un 320 nm.Absorbcijas maksimumam ir jābūt ap 284 nm:+++++ TIFF +++++Šādā atšķaidījumā jāiegūst ekstinkcijas vērtība no 0,84 līdz 0,88.5.6.2. DL-α-tokoferola standarts5.6.2.1. Standarta darba šķīduma sagatavošana2,0 ml DL-α-tokoferola izejas šķīduma (3.11.1) ar pipeti pārnes 50 ml mērkolbā, izšķīdina metanolā (3.3) un uzpilda līdz zīmei ar metanolu. Šā šķīduma nominālā koncentrācija ir 40 μg DL-α-tokoferola uz ml, līdzvērtīga 44,0 μg DL-α-tokoferola acetāta uz ml. Standarta darba šķīdums ir jāsagatavo tieši pirms lietošanas.5.6.2.2. Kalibrēšanas šķīdumu un kalibrēšanas grafiku sagatavošana1,0, 2,0, 4,0 un 10,0 ml standarta darba šķīduma pārnes uz 20 ml mērkolbu rindu, uzpilda līdz zīmei ar metanolu (3.3) un sajauc. Šo šķīdumu nominālās koncentrācijas ir 2,0, 4,0, 8,0 un 20,0 μg/ml DL-α-tokoferola, tas ir, 2,20, 4,40, 8,79 μg/ml un 22,0 μg/ml DL-α-tokoferola acetāta.20 μl katra kalibrācijas šķīduma iesmidzina vairākas reizes un nosaka vidējos pīķus (platības). Izmantojot vidējos pīķus (platības), izveido kalibrēšanas grafiku.5.6.2.3. DL-α-tokoferola izejas šķīduma (3.11.1) UV standartizācija2,0 ml DL-α-tokoferola izejas šķīduma (3.11.1) atšķaida ar etanolu līdz 25,0 ml un šā šķīduma UV spektru spektrofotometrā (4.6) salīdzina ar etanola (3.1) spektru starp 250 nm un 320 nm. Absorbcijas maksimumam būtu jābūt ap 292 nm:+++++ TIFF +++++Šajā atšķaidījumā ekstinkcijas līmenim jābūt 0,6.6. Rezultātu aprēķināšanaIzmantojot parauga šķīduma vidējo pīķi (platību), nosaka parauga šķīduma koncentrāciju μg/ml (izsakot kā α -tokoferola acetātu), atsaucoties uz kalibrēšanas grafiku (5.6.1.2 vai 5.6.2.2)E vitamīna saturu paraugā aprēķina, izmantojot šādu formulu:+++++ TIFF +++++kurā:β = E vitamīna koncentrācija parauga šķīdumā (5.4) μg/ml,V1 = parauga šķīduma tilpums (5.4) ml,V2 = 5.4 ņemtā alikvota tilpums ml,m = testa porcijas masa, kas izteikta g.7. Novērojumi7.1. Paraugiem ar zemu E vitamīna koncentrāciju var būt lietderīgi kombinēt divu pārziepjošanas reižu petrolētera ekstraktus (svērtais apjoms: 25 g) vienam parauga šķīduma HPLC noteikšanai)7.2. Analīzei ņemtais paraugs nedrīkst saturēt vairāk kā 2 g tauku.7.3. Ja fāzes neatdalās, pievieno apmēram 10 ml etanola, lai izjauktu emulsiju (3.1).7.4. Pēc DL- α - tokoferola acetāta vai DL- α - tokoferola šķīduma saskaņā ar 5.6.1.3. vai 5.6.2.3. spektrofotometriskajiem mērījumiem šķīdumam (3.10.1 vai 3.10.2) pievieno apmēram 10 mg BHT (3.12) un tur šķīdumu ledusskapī (ne ilgāk par četrām nedēļām).7.5. BHT vietā var izmantot hidrohinonu.7.6. Izmantojot normālās fāzes kolonnu, var atdalīt α -, β-, χ-, δ- tokoferolu.7.7. Nātrija askorbāta šķīduma vietā var izmantot apmēram 150 mg askorbīnskābes.7.8. Nātrija sulfīda šķīduma vietā var izmantot apmēram 50 mg EDTA.8. AtkārtojamībaAtšķirība starp divu paralēli veiktu noteikšanu rezultātiem nedrīkst pārsniegt 15 % no lielākā rezultāta.9. Salīdzinošā pētījuma rezultāti [2]L : laboratoriju skaitsn : atsevišķu vērtību skaitssr : atkārtojamības standarta novirzessR : reproducējamības standarta novirzesr : atkārtojamībaR : reproducējamībaCVr : atkārtojamības variāciju koeficientsCVR : reproducējamības variāciju koeficients| Premikss | Premiksa barība | Minerālvielu koncentrāts | Olbaltumvielu barība | Sivēniem |L: | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 |n | 48 | 48 | 48 | 48 | 48 |vidējais [mg/kg] | 17380 | 1187 | 926 | 315 | 61,3 |sr [mg/kg] | 384 | 45,3 | 25,2 | 13,0 | 2,3 |r [mg/kg] | 1075 | 126,8 | 70,6 | 36,4 | 6,4 |CVr [%] | 2,2 | 3,8 | 2,7 | 4,1 | 3,8 |vidējais [mg/kg] | 830 | 65,0 | 55,5 | 18,9 | 7,8 |sR [mg/kg] | 2324 | 182,0 | 155,4 | 52,9 | 21,8 |CVR [%] | 4,8 | 5,5 | 6,0 | 6,0 | 12,7 |+++++ TIFF +++++C DAĻA TRIPTOFĀNA NOTEIKŠANA1. Mērķis un darbības jomaŠo metodi izmanto kopējā un brīvā triptofāna noteikšanai barībā. Tā neizšķir D un L formas.2. PrincipsLai noteiktu kopējo triptofāna saturu, paraugu sārmainā vidē hidrolizē ar piesātinātu bārija hidroksīda šķīdumu un 20 stundas karsē 110 °C temperatūrā. Pēc hidrolīzes pievieno iekšējo standartu.Lai noteiktu brīvo triptofānu, paraugu iekšējā standarta klātbūtnē ekstrahē viegli skābā vidē.Triptofānu un iekšējo standartu hidrolizātā vai ekstraktā nosaka, izmantojot HPLC ar fluorescences detektoru.3. Reaģenti3.1. Divreiz destilēts ūdens vai līdzvērtīgas kvalitātes ūdens (vadītspēja < 10 μS/cm)3.2. Standarta substance: triptofāns (tīrība/saturu ≥ 99 %) žāvēts vakuumā virs fosfora pentoksīda3.3. Iekšējā standarta substance: α-metil-triptofāns (tīrība/saturs ≥ 99 %), žāvēts vakuumā virs fosfora pentoksīda3.4. Bārija hidroksīda oktahidrāts (jārūpējas, lai Ba(OH)2 •8 H2O ilgstoši nepakļautu gaisa iedarbībai, lai izvairītos no BaCO3 veidošanās, kas varētu traucēt noteikšanu) (skat. novērojumu 9.3)3.5. Nātrija hidroksīds3.6. Ortofosforskābe, w = 85 %3.7. Sālsskābe, ρ 20 = 1,19 g/ml3.8. Metanols, HPLC kvalitāte3.9. Petrolēteris, vārīšanās intervāls 40 – 60 °C3.10. Nātrija hidroksīda šķīdums, c = 1 mol/l:40,0 g NaOH (3.5) izšķīdina ūdenī un uzpilda līdz 1 l ar ūdeni (3.1).3.11. Sālsskābe, c = 6 mol/l:ņem 492 ml HCl (3.7) un uzpilda līdz 1 l ar ūdeni.3.12. Sālsskābe, c = 1 mol/l:ņem 82 ml HCl (3.7) un uzpilda līdz 1 l ar ūdeni.3.13. Sālsskābe, c = 0,1 mol/l:ņem 8,2 ml HCl (3.7) un uzpilda līdz 1 l ar ūdeni3.14. Ortofosforskābe, c = 0,5 mol/l:Ņem 34 ml ortofosforskābes (3.6) un uzpilda līdz 1 l ar ūdeni (3.1)3.15. Koncentrēts triptofāna (3.2) šķīdums, c = 2,50 μmol/ml:500 ml mērkolbā sālsskābē (3.12) izšķīdina 0,2553 g triptofāna (3.2) un uzpilda līdz zīmei ar sālsskābi (3.13). Glabā –18.°C ne ilgāk kā četras nedēļas.3.16. Koncentrēts iekšējā standarta šķīdums, c = 2,50 μmol/ml:500 ml mērkolbā sālsskābē (3.13) šķīdina 0,2728 g α -metiltriptofāna (3.3) un uzpilda līdz zīmei ar sālsskābi (3.13). Glabā –18.°C ne ilgāk kā četras nedēļas.3.17. Triptofāna un iekšējā standarta kalibrēšanas šķīdums:ņem 2,00 ml koncentrēta triptofāna (3.15) šķīduma un 2,00 ml koncentrēta iekšējā standarta (α-metil-triptofāna) šķīduma (3.16) Atšķaida ar ūdeni (3.1) un metanolu (3.8) līdz aptuveni tam pašam tilpumam un metanola koncentrācijai (10–30 %), kā iegūtajā hidrolizātā.Šis šķīdums jāsagatavo tieši pirms lietošanas.Sagatavošanas laikā aizsargāt no tiešas saules gaismas3.18. Etiķskābe3.19. 1,1,1-trihlor-2-metil-2-propanols3.20. Etanolamīns > 98 %3.21. 1 g 1,1,1-trihlor-2-metil-2-propanola (3.19) šķīdums 100 ml metanola (3.8)3.22. Kustīgā fāze HPLC: 3,00 g etiķskābes (3.18) + 900 ml ūdens (3.1) + 50,0 ml 1,1,1-trihlor-2-metil-2- propanola (3.19) šķīduma (3.21) metanolā (3.8) (1g/100 ml). Izmantojot etanolamīnu (3.20), koriģē pH līdz 5,00. Uzpilda ar ūdeni (3.1) līdz 1000 ml.4. Iekārta4.1. HPLC iekārta ar spektrofluorometrijas noteicēju4.2. Šķidruma hromatogrāfijas kolonna, 125 mm x 4mm, C18, 3 μm pakojums vai līdzvērtīgs4.3. pH-metrs4.4. Polipropilēna kolba ar 125 ml tilpumu, ar platu kaklu un skrūvējamu vāciņu.4.5. Membrānas filtrs, 0,45 μm4.6. Autoklāvs, 110 (± 2) °C, 1,4 (± 0,1) bāri4.7. Mehāniskais kratītājs vai magnētiskais maisītājs4.8. Virpuļmaisītājs5. Procedūra5.1. Parauga sagatavošanaParaugu samaļ, lai tas izietu cauri 0,5 mm sietu. Paraugus ar augstu mitruma saturu pirms malšanas žāvē gaisā, temperatūrā, kas nepārsniedz 50.°C, vai žāvē pirms malšanas. Paraugus ar augstu tauku saturu pirms malšanas ekstrahē ar petrolēteri.5.2. Brīvā triptofāna (ekstrakta) noteikšanaPiemērotu sagatavotā parauga (5.1) apjomu (1 – 5 g) nosver koniskā kolbā ar precizitāti līdz 1 mg. Pievieno 100,0 ml sālsskābes, c = 0,1 mol/l (3.13) un 5,00 ml koncentrēta iekšējā standarta šķīduma (3.16). 60 minūtes krata vai maisa, izmantojot mehānisko kratītāju vai magnētisko maisītāju (4.7). Ļauj izgulsnēties nogulsnēm un 10,0 ml centrifugāta ar pipeti pārnes vārglāzē. Pievieno 5 ml ortofosforskābes, c = 0,5 mol/l (3.14). Izmantojot nātrija hidroksīdu c = 1,0 mol/l (3.10), koriģē pH līmeni līdz 3,0 Pievieno pietiekami daudz metanola (3.8), lai metanola koncentrācija galīgajā tilpumā būtu starp 10 un 30 %. Piemērotu tilpumu pārnes uz mērkolbu un atšķaida ar ūdeni līdz hromatogrāfijai nepieciešamajam tilpumam (apmēram tas pats tilpums kā kalibrēšanas standartšķīdumam (3.17)).Pirms iesmidzināšanas HPLC dažus ml šķīduma filtrē caur 0,45 μm membrānas filtru (4.5). Turpina hromatogrāfiju saskaņā ar 5.4.Standartšķīdumu un ekstraktus aizsargā no tiešas saules gaismas. Ja ekstraktus nav iespējams analizēt tajā pašā dienā, tos var glabāt 5 °C temperatūrā ne ilgāk kā trīs dienas.5.3. Kopējā triptofāna (hidrolizāta) satura noteikšanaPolipropilēna kolbā (4.4) ar precizitāti līdz 0,2 mg nosver 0,1 līdz 1 g sagatavotā parauga. Nosvērtajā parauga porcijā būtu jābūt apmēram 10 mg slāpekļa. Pievieno 8,4 g bārija hidroksīda oktahidrāta (3.4) un 10 ml ūdens. Maisa virpuļmaisītājā (4.8) vai magnētiskajā maisītājā (4.7). Maisījumā atstāj magnētu, kas pārklāts ar teflonu. Trauka sieniņas noskalo ar 4 ml ūdens. Kolbai uzliek skrūvējamo vāciņu un vaļīgi aiztaisa. Ieliek autoklāvā (4.6) ar verdošu ūdeni un tvaicē 30–60 minūtes). Aizver autoklāvu un 20 stundas karsē 110 (± 2 °C) temperatūrā.Pirms autoklāva atvēršanas temperatūru samazina tieši zem 100 °C. Lai novērstu Ba(OH)2 ·8 H2O kristalizēšanos, siltajam maisījumam pievieno 30 ml ūdens istabas temperatūrā. Viegli krata vai maisa. Pievieno 2,00 ml koncentrēta iekšējā standarta (α -metil-triptofāna) šķīduma (3.16). Trauku 15 minūtes atdzesē ūdens/ledus vannā.Tad pievieno 5 ml ortofosforskābes, c = 0,5 mol/l (3.14). Tur trauku dzesēšanas vannā un maisot neitralizē ar HCl, c = 6 mol/l (3.11) un koriģē pH līmeni, pievienojot HCl, c = 1 mol/l (3.12). Pievieno pietiekami daudz metanola, lai galīgajā tilpumā metanola koncentrācija būtu starp 10 % un 30 %. Pārnes uz piemērota tilpuma mērkolbu un atšķaida ar ūdeni līdz definētajam tilpumam, kas nepieciešamas hromatogrāfijai (piemēram, 100 ml). Metanola pievienošana nedrīkstētu izraisīt izgulsnēšanos.Dažus ml šķīduma pirms iesmidzināšanas HPLC filtrē caur 0,45 μm membrānas filtru (4.5). Turpina hromatogrāfiju saskaņā ar 5.4.Standarta šķīdumu un hidrolizātus sargā no tiešas saules gaismas iedarbības. Ja hidrolizātus nav iespējams analizēt tajā pašā dienā, tos var uzglabāt 5 °C temperatūrā ne vairāk kā trīs dienas.5.4. HPLC noteikšanaIzokrātiskai eluēšanai piedāvā šādus parametrus; var izmantot citus parametrus, ja tie dod līdzvērtīgus rezultātus (skat. arī novērojumus 9.1 un 9.2):Šķidruma hromatogrāfijas kolonna (4.2): | 125 mm x 4 mm, C18, 3 μm pakojuma, vai līdzvērtīgs |Kolonnas temperatūra: | Telpu temperatūra |Kustīgā fāze: | 3,00 g etiķskābes (3.18) + 900 ml ūdens (3.1)+ 50,0 ml 1,1,1,-trihlor-2-metil-2-propanola šķīduma (3.21) metanolā (3.8) (1 g/mol) Izmantojot etanolamīnu (3.20), koriģē pH līdz 5,00. Uzpilda ar ūdeni (3.1) līdz 1000 ml. |Plūsmas ātrums: | 1 ml/min. |Kopējais norises laiks: | apmēram 34 min. |Viļņu garums noteikšanai: | ierosināšana: 280 nm, emisija: 356 nm |Iesmidzināmais tilpums: | 20 μl |6. Rezultātu aprēķināšana+++++ TIFF +++++A = iekšējā standarta pīķis, kalibrēšanas standartšķīdums (3.17)B = triptofāna, ekstrakta (5.2) vai hidrolizāta (5.3) pīķisC = koncentrāta triptofāna šķīduma (3.15) tilpums ml (2 ml), ko pievieno kalibrēšanas šķīdumam (3.17)D = koncentrēta triptofāna šķīduma (3.15) koncentrācija μmo/ml (= 2,50), ko pievieno kalibrēšanas šķīdumam (3.17)E = koncentrēta iekšējā standarta šķīduma (3.16) tilpums, kas pievienots ekstrakcijā (5.2) vai hidrolizātam (5.3) (= 2,00 ml)F = iekšējā standarta, ekstrakta (5.2) vai hidrolizāta (5.3) pīķisG = triptofāna, kalibrēšanas standartšķīduma (3.17) pīķisH = koncentrēta iekšējā standarta šķīduma (3.16) tilpums ml, ko pievieno kalibrēšanas standartšķīdumam (3.17)W = parauga masa g (koriģēta atbilstoši sākotnējai masai, ja paraugs ir žāvēts un/vai attaukots)MW = triptofāna molekulmasa (= 204,23)7. AtkārtojamībaAtšķirība starp divu paralēli veiktu noteikšanu rezultātiem nedrīkst pārsniegt 10 % no lielākā rezultāta.8. Salīdzinošā pētījuma rezultātiKopienas salīdzinošajā pētījumā (ceturtais salīdzinājums), lai sertificētu hidrolīzes metodi, trīs paraugus analizēja līdz pat 12 laboratorijās. Katru paraugu analizēja vairākas (5) reizes. Rezultāti ir sniegti šajā tabulā:L : To laboratoriju skaits, kas iesniedz rezultātusn : atsevišķu rezultātu skaits, izņemot galējos rezultātus (identificē ar Koksrana, Diksona galējo rezultātu testu)sr : atkārtojamības standarta novirzesR : reproducējamības standarta novirzer : atkārtojamībaR : reproducējamībaCVr : atkārtojamības variāciju koeficients, %CVR : reproducējamības variāciju koeficients, %| 1. paraugs Cūku barība | 2. paraugs Ar L-triptofānu papildināta cūku barība | 3. paraugs Barības koncentrāts cūkām |L: | 12 | 12 | 12 |n | 50 | 55 | 50 |vidējais [mg/kg] | 2,42 | 3,40 | 4,22 |sr [g/kg] | 0,05 | 0,05 | 0,08 |r [g/kg] | 0,14 | 0,14 | 0,22 |CVr [%] | 1,9 | 1,6 | 1,9 |sR [g/kg] | 0,15 | 0,20 | 0,09 |R [g/kg] | 0,42 | 0,56 | 0,25 |CVR [%] | 6,3 | 6,0 | 2,2 |Vēl vienā Kopienas salīdzinošajā pētījumā (trešais salīdzinājums), lai sertificētu brīvā triptofāna ekstrakcijas metodi, divus paraugus analizēja līdz pat 13 laboratorijām. Katru paraugu analizēja vairākas (5) reizes. Rezultāti ir sniegti šajā tabulā:L : To laboratoriju skaits, kuras iesniedz rezultātusn : atsevišķu rezultātu skaits, izņemot galējos rezultātus (identificē ar Koksrana, Diksona galējo rezultātu testu)sr : atkārtojamības standarta novirzesR : reproducējamības standarta novirzer : atkārtojamībaR : reproducējamībaCVr : atkārtojamības variāciju koeficients, %CVR : reproducējamības variāciju koeficients, %| 4. paraugs Kviešu un sojas maisījums | 5. paraugs Ar triptofānu (0,457 g/kg) papildināts kviešu un sojas maisījums (4. paraugs) |L | 12 | 12 |n | 55 | 60 |vidējais [mg/kg] | 0,391 | 0,931 |sr [g/kg] | 0,005 | 0,012 |r [g/kg] | 0,014 | 0,034 |CVr [%] | 1,34 | 1,34 |sR [g/kg] | 0,018 | 0,048 |R [g/kg] | 0,050 | 0,134 |CVR [%] | 4,71 | 5,11 |Tika organizēts cits Kopienas salīdzinošais pētījums, kurā septiņās laboratorijās analizēja četrus paraugus ar mērķi sertificēt triptofānu hidrolīzei. Piecās katra parauga analīzēs iegūti šādi rezultāti.L : To laboratoriju skaits, kuras iesniedz rezultātusn : atsevišķu rezultātu skaits, izņemot galējos rezultātus (identificē ar Koksrana, Diksona galējo rezultātu testu)sr : atkārtojamības standarta novirzesR : reproducējamības standarta novirzer : atkārtojamībaR : reproducējamībaCVr : atkārtojamībai variāciju koeficients, %CVR : reproducējamības variāciju koeficients, %| 1. paraugs Jaukta cūku barība (CRM 117) | 2. paraugs Zivju milti ar zemu tauku saturu (CRM 118) | 3. paraugs Sojas pupu milti (CRM 117) | 3. paraugs Sausais vājpiens (CRM 117) |L | 7 | 7 | 7 | 7 |n | 25 | 30 | 30 | 30 |vidējais [g/kg] | 2,064 | 8,801 | 6,882 | 5,236 |sr [g/kg] | 0,021 | 0,101 | 0,089 | 0,040 |r [g/kg] | 0,059 | 0,283 | 0 249 | 0,112 |CVr [%] | 1,04 | 1,15 | 1,30 | 0,76 |sR [g/kg] | 0,031 | 0,413 | 0,283 | 0,221 |R [g/kg] | 0,087 | 1,156 | 0,792 | 0,619 |CVR [%] | 1,48 | 4,69 | 4,11 | 4,22 |9. Novērojumi9.1. Šādi īpašie hromatogrāfiskie parametri var nodrošināt labāku triptofāna atdalīšanos no α -metil-triptofāna.Izokrātiskā eluēšana, kam seko gradienta kolonnas tīrīšana:Šķidruma hromatogrāfijas kolonna: | 125 mm x 4 mm, C18, 5 μm pakojums vai līdzvērtīgs |Kolonnas temperatūra: | 32 °C |kustīgā fāze (3.8): | A: 0,01 mol/l KH2PO4/Metanols, 95 + 5 (V + V) B Metanols |Gradienta programma: | 0 min | 100 % A | 0 % B |15 min | 100 % A | 0 % B |17 min | 60 % A | 40 % B |19 min | 60 % A | 40 % B |21 min | 100 % A | 0 % B |33 min | 100 % A | 0 % B |Plūsmas ātrums | 1,2 ml/min |Kopējais norises ilgums: | apmēram 33 min. |9.2. Hromatogrāfijas rezultāti atšķiras atkarībā no HPLC tipa un izmantotā kolonnas pakojuma materiāla. Izvēlētajai sistēmai jānodrošina triptofāna un iekšējā standarta bāzes līnijas atdalīšanās. Turklāt ir ļoti svarīgi degradācijas produktus atdalīt no triptofāna un iekšējā standarta. Lai pārbaudītu, vai iekšējais standarts nesatur piemaisījumus, jāizmanto hidrolizāti bez iekšējā standarta. Norises ilgumam ir jābūt pietiekamam, lai eluētu visus degradēšanas produktus, citādi eluēšanas vēlie pīķi var traucēt turpmākās hromatogrāfijas.Darbību laikā hromatogrāfiskajai sistēmai būtu jāuzrāda lineāra reakcija. Lineārā reakcija būtu jāmēra nemainīgā (normālā) iekšējā standarta koncentrācijā un mainīgās triptofāna koncentrācijās. Gan triptofāna, gan iekšējā standarta pīķiem ir jābūt HPLC/fluorescences sistēmas lineārajā intervālā. Ja triptofāna un/vai iekšējā standarta pīķis(pīķi) ir pārāk mazs(i) vai liels(i), analīze būtu jāatkārto ar citu parauga apjomu un/vai citu galīgo tilpumu.9.3. Bārija hidroksīdsLaika gaitā bārija hidroksīda šķīdība samazinās. Tādēļ HPLC šķīdums ir neskaidrs un var uzrādīt zemu triptofāna saturu.[1] Veikusi Verband Deutscher Landwirtschaftlicher Untersuchungs- und Forschungsanstalten (VDLUFA) darba grupa.[2] Veikusi Verband Deutscher Landwirtschaftlicher Untersuchungs- und Forschungsanstalten (VDLUFA) darba grupa.--------------------------------------------------


title: Padomes direktīva (1981. gada 14. decembris), ar ko papildina Direktīvas 75/362/EEK, 77/452/EEK, 78/686/EEK un 78/1026/EEK attiecībā uz ārstu, vispārējās aprūpes māsu, zobārstu un veterinārārstu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu sakarā ar iegūtām tiesībām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31981L1057

Oficiālais Vēstnesis L 385 , 31/12/1981 Lpp. 0025 - 0026 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 16 Sējums 1 Lpp. 0050  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0126  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 16 Sējums 1 Lpp. 0050  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0126

		Padomes direktīva(1981. gada 14. decembris),ar ko papildina Direktīvas 75/362/EEK, 77/452/EEK, 78/686/EEK un 78/1026/EEK attiecībā uz ārstu, vispārējās aprūpes māsu, zobārstu un veterinārārstu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu sakarā ar iegūtām tiesībām(81/1057/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši 49., 57. un 66. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā Direktīvās 75/362/EEK [4], 77/452/EEK [5], 78/686/EEK [6] un 78/1026/EEK [7] attiecībā uz ārstu, vispārējās aprūpes māsu, zobārstu un veterinārārstu attiecīgu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu un, tostarp par pasākumiem, kas ļautu efektīvi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību, kā arī veicina pakalpojumu sniegšanas brīvību, noteikumi attiecībā uz iegūtām tiesībām atsaucas uz ārstu, vispārējās aprūpes māsu, zobārstu un veterinārārstu diplomiem, sertifikātiem un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus izdevušas dalībvalstis pirms minēto direktīvu ieviešanas;tā kā šie noteikumi tādējādi pilnībā neaptver diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kas liecina par izglītību, kura neatbilst minimālajām apmācības prasībām, kas paredzētas direktīvās 75/363/EEK [8], 77/453/EEK [9], 78/687/EEK [10] un 78/1027/EEK [11], kura iegūta pēc minēto direktīvu ieviešanas, bet sākta pirms to ieviešanas;tā kā būtu jānovērš šī nepilnība,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 75/362/EEK 9. panta 1. un 2. punktu, Direktīvas 77/452/EEK 4. pantu, Direktīvas 78/686/EEK 7. panta 1. un 2. punktu un Direktīvas 78/1026/EEK 4. pantu piemēro arī diplomiem, sertifikātiem un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kas liecina par izglītību, kura neatbilst minimālajām apmācības prasībām, kas paredzētas Direktīvas 75/363/EEK 1., 2., 3., 4. un 5. pantā, Direktīvas 77/453/EEK 1. pantā, Direktīvas 78/687/EEK 1., 2. un 3. pantā un Direktīvas 78/1027/EEK 1. pantā, un kura pabeigta pēc šo direktīvu ieviešanas, bet sākta pirms to ieviešanas.2. pantsDalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā līdz 1982. gada 30. jūnijam nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1981. gada 14. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Howe[1] OV C 121, 23.5.1981., 3. lpp.[2] OV C 172, 13.7.1981., 114. lpp.[3] OV C 185, 27.7.1981., 7. lpp.[4] OV L 167, 30.6.1975., 1. lpp.[5] OV L 176, 15.7.1977., 1. lpp.[6] OV L 233, 24.8.1978., 1. lpp.[7] OV L 362, 23.12.1978., 1. lpp.[8] OV L 167, 30.6.1975., 14. lpp.[9] OV L 176, 15.7.1977., 8. lpp.[10] OV L 233, 24.8.1978., 10. lpp.[11] OV L 362, 23.12.1978., 7. lpp.--------------------------------------------------