title: Padomes Direktīva 2001/2/EK (2001. gada 4. janvāris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtāmDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0002

Oficiālais Vēstnesis L 005 , 10/01/2001 Lpp. 0004 - 0005

		Padomes Direktīva 2001/2/EK(2001. gada 4. janvāris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtām(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvu 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtām [1] un jo īpaši tās 14. pantu,tā kā:(1) Direktīvas 1999/36/EK 3. panta 1. punkts paredz, ka Jaunām tvertnēm un jaunām cisternām ir jāatbilst attiecīgajiem noteikumiem Padomes 1994. gada 21. novembra Direktīvā 94/55/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa autoceļiem [2], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/61/EK [3], kā arī ka tām jāatbilst attiecīgajiem noteikumiem Padomes 1996. gada 23. jūlija Direktīvā 96/49/par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa dzelzceļu [4], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/62/EK [5].(2) Noteikumi, ko paredz Eiropas Līgums par starptautiskiem bīstamo kravu autopārvadājumiem (turpmāk — ADR) un Bīstamo kravu starptautisko dzelzceļa pārvadājumu noteikumi (turpmāk — RID) [6], kopā ar to grozījumiem ir attiecīgi direktīvu 94/55/EK un 96/49/EK pielikumā. Jauna ADR un RID versija stāsies spēkā no 2001. gada 1. jūlija.(3) Direktīvas 1999/36/EK V pielikums nosaka moduļus, kas jāievēro jaunu tvertņu un cisternu atbilstības novērtēšanai. Šie noteikumi vairs neatbilst jaunajai ADR un RID versijai. Tāpēc šis pielikums būtu jāgroza.(4) Grozījumus, kas nepieciešami Direktīvas 1999/36/EK pielikumu pielāgošanai, pieņem saskaņā ar direktīvas 14. pantu atbilstīgi 15. pantā izklāstītajai kārtībai.(5) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Direktīvas 1999/36/EK 15. pantā minētā komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 1999/36/EK pielikuma tekstu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2001. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tos savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, kas pieņemti jomā, kuru reglamentē šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 4. janvārisKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieceLoyola De Palacio[1] OV L 138, 1.6.1999., 20. lpp.[2] OV L 319, 12.12.1994., 7. lpp.[3] OV L 279, 1.11.2000., 40. lpp.[4] OV L 235, 17.9.1996., 25. lpp.[5] OV L 279, 1.11.2000., 44. lpp.[6] Šie noteikumi noteikti Konvencijas par starptautiskajiem kravu pārvadājumiem pa dzelzceļu (COTIF) B papildinājuma I pielikumā.--------------------------------------------------PIELIKUMS"V PIELIKUMSMODUĻI, KAS JĀIEVĒRO, VEICOT ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒŠANUTālāk tekstā dotā tabula norāda, kuri atbilstības novērtēšanas moduļi, kas aprakstīti IV pielikuma I daļā, ir jāievēro attiecībā uz pārvietojamām spiediena iekārtām, kuras definētas 2. panta 1. punktā.Pārvietojamu spiediena iekārtas kategorija | Moduļi |1.Tvertnes, attiecībā uz kurām iegūtais testa spiediena un tilpuma reizinājums nepārsniedz 30 MPa × litrs (300 bāri × litrs) | A1 vai D1, vai E1 |2.Tvertnes, attiecībā uz kurām iegūtais testa spiediena un tilpuma reizinājums ir lielāks par 30, bet nepārsniedz 150 MPa × litrs (attiecīgi 300 un 1500 bāri × litrs) | H vai B kopā ar E, vai B kopā ar C1, vai B1 kopā ar F, vai B1 kopā ar D |3.Tvertnes, attiecībā uz kurām iegūtais testa spiediena un tilpuma reizinājums pārsniedz 150 MPa × litrs (1500 bāri × litrs), un tāpat attiecībā uz cisternām | G vai H1, vai B kopā ar D, vai B kopā ar F |1. piezīme.Pārvietojamām spiediena iekārtām pēc ražotāja izvēles ir jāpiemēro kāda no atbilstības novērtēšanas procedūrām, kas paredzētas attiecīgajai kategorijai, kurā tās ir klasificētas. Arī attiecībā uz tvertnēm vai to vārstiem, vai citām pierīcēm ražotājs var izvēlēties piemērot kādu no augstāku kategoriju procedūru kopumiem.2. piezīme.Atbilstoši kvalitātes nodrošināšanas procedūrām izziņotai iestādei, veicot nepieteiktus apmeklējumus, jāņem iekārtas paraugs no ražošanas vai noliktavu telpām nolūkā veikt pārbaudi vai nodrošināt pārbaudes izpildi, lai pārbaudītu atbilstību šīs direktīvas prasībām. Šajā nolūkā ražotājs informē izziņoto iestādi par plānoto ražošanas programmu. Pirmajā ražošanas gadā izziņotā iestāde veic vismaz divus apmeklējumus. Sekojošo apmeklējumu biežumu izziņotā iestāde nosaka, pamatojoties uz kritērijiem, kas noteikti IV pielikuma I daļas attiecīgo moduļu 4.4. punktā."--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 1999/77/EK (1999. gada 26. jūlijs), ar ko sesto reizi tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (azbests)Dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999L0077

Oficiālais Vēstnesis L 207 , 06/08/1999 Lpp. 0018 - 0020

		Komisijas Direktīva 1999/77/EK(1999. gada 26. jūlijs),ar ko sesto reizi tehnikas attīstībai pielāgo I pielikumu Padomes Direktīvai 76/769/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem (azbests)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/769/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 1999/43/EK [2], un jo īpaši tās 2.a pantu, kuru ievieš ar Padomes Direktīvu 89/678/EEK [3],(1) tā kā azbesta un to saturošu izstrādājumu lietošana, atdaloties šķiedrām, var izraisīt azbestozi, mezoteliomu un plaušu vēzi; tā kā šā iemesla dēļ uz laišanu tirgū un lietošanu būtu jāattiecina visstingrākie ierobežojumi, kādi iespējami;(2) tā kā Padomes Direktīva 83/478/EEK [4], ar kuru Direktīva 79/769/EEK grozīta piekto reizi, noteica, ka krokidolīta azbesta šķiedras un izstrādājumus, kas tās satur, ievērojot trīs iespējamus izņēmumus, vairs nedrīkst laist tirgū un lietot; tā kā tā pati direktīva noteica arī visu izstrādājumu, kas satur azbesta šķiedras, obligātas marķēšanas noteikumus;(3) tā kā Padomes Direktīva 85/610/EEK [5], ar kuru Direktīva 76/769/EEK grozīta septīto reizi, noteica, ka azbesta šķiedras vairs nevar laist tirgū un lietot rotaļlietās, materiālos un produktos, kurus lietojot izsmidzina, pulverveida mazumtirdzniecības izstrādājumos, smēķēšanas piederumos, katalītiskos sildītājos, krāsās un lakās;(4) tā kā Komisijas Direktīva 91/659/EEK [6], ar kuru tehnikas attīstībai pielāgo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu, noteica, ka vairs nedrīkst laist tirgū un lietot nekādas amfibolazbesta šķiedras un izstrādājumus, kas tās satur; tā kā tā pati direktīva noteica, ka četrpadsmit kategoriju izstrādājumos vairs nedrīkst laist tirgū un lietot krizotilazbesta šķiedras un izstrādājumus, kas tās satur;(5) tā kā notika konsultācijas par krizotilazbesta un tā aizstājēju ietekmi uz veselību Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskajā komitejā;(6) tā kā tagad daudzos izmantošanas gadījumos ir pieejami krizotilazbesta aizstājēji vai alternatīvi izstrādājumi, ko neklasificē kā kancerogēnus un uzskata par mazāk bīstamiem;(7) tā kā vēl nav noteikts slieksnis, līdz kuram krizotilazbesta iedarbība nerada kanceroģenēzes draudus;(8) tā kā iedarbības līmeni uz darba ņēmējiem un citiem azbestu saturošu izstrādājumu lietotājiem ļoti grūti kontrolēt, un tas pārtraukumu dēļ var ievērojami pārsniegt spēkā esošās pieļaujamās normas, un šīs kategorijas iedarbība rada vislielākos azbesta putekļu izraisītu slimību attīstības draudus;(9) tā kā cilvēku veselību var efektīvi aizsargāt, aizliedzot krizotilazbesta šķiedru tās saturošu izstrādājumu lietošanu;(10) tā kā zinātniski pamatotas zināšanas par azbestu un tā aizstājējiem turpina pilnveidoties; tā kā tādēļ Komisija lūgs Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātnisko komiteju uzņemties attiecīgo jauno zinātnes datu pārskatīšanu attiecībā uz krizotilazbesta un tā aizstājēju radītajiem draudiem veselībai līdz 2003. gada 1. janvārim; tā kā šī pārskatīšana attieksies arī uz citiem šīs direktīvas aspektiem, īpaši uz atkāpēm, ņemot vērā tehnikas attīstību; tā kā vajadzības gadījumā Komisija ierosinās attiecīgas izmaiņas tiesību aktos;(11) tā kā, lai pārtrauktu laist tirgū un beigtu lietot krizotilazbestu un izstrādājumus, kas tos satur, vajadzīgs pārejas periods; tā kā šim periodam vajadzētu būt garākam attiecībā uz diafragmām, ko esošās iekārtās lieto elektrolīzei, jo apdraudējums ir ļoti mazs, un vajag vairāk laika, lai šim lietojumam, kas nav pietiekami drošs, izstrādātu atbilstīgu alternatīvu; tā kā Komisija šo atkāpi pārskatīs līdz 2008. gada 1. janvārim pēc apspriešanas ar Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātnisko komiteju;(12) tā kā šī direktīva neierobežo Padomes Direktīvu 89/391/EEK, ar ko nosaka minimālās prasības darba ņēmēju aizsardzībai [7], un tās atsevišķās direktīvas minētās direktīvas 16. panta 1. punkta nozīmē, īpaši Padomes Direktīvu 90/394 (1990. gada 28. jūnijs) par darba ņēmēju aizsardzību pret risku, kas saistīts ar kancerogēnu iedarbību darbā [8], kura grozīta ar Direktīvu 97/42/EK [9];(13) tā kā Padomes Direktīva 91/382/EEK [10], ar kuru grozīta Direktīva 83/477/par darba ņēmēju aizsardzību pret apdraudējumu, kas saistīts ar pakļaušanu azbesta iedarbībai darba vietā, un kura paredz kontroles sistēmu gadījumos, kad darba ņēmēji var būt pakļauti azbesta putekļu iedarbībai darba laikā;(14) tā kā šī direktīva neierobežo Komisijas Direktīvu 98/12/EK [11], ar ko pielāgo tehnikas attīstībai Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām;(15) tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kura izveidota, lai pielāgotu tehnikas attīstībai direktīvas par tehnisko šķēršļu likvidēšanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu pielāgo tehnikas attīstībai, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā līdz 2005. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības, un nekavējoties par to informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. No šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas līdz 2005. gada 1. janvārim dalībvalstis savā teritorijā nedrīkst pieļaut jaunu krizotilazbesta lietojumu ieviešanu.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1999. gada 26. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisKarel van Miert[1] OV L 262, 27.9.1976., 24. lpp.[2] OV L 166, 1.7.1999., 87. lpp.[3] OV L 398, 30.12.1989., 24. lpp.[4] OV L 263, 24.9.1983., 33. lpp.[5] OV L 375, 31.12.1985., 1. lpp.[6] OV L 363, 31.12.1991., 36. lpp.[7] OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.[8] OV L 196, 26.7.1990., 1. lpp.[9] OV L 179, 8.7.1997., 4. lpp.[10] OV L 206, 29.7.1991., 16. lpp.[11] OV L 81, 18.3.1998., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 76/769/EEK I pielikuma 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:"6.1.Krokidolīts CAS Nr. 12001–28–4Amozīts CAS Nr. 12172–73–5Antofilīta azbests CAS Nr. 77536–67–5Aktinolīta azbests CAS Nr. 77536–66–4Tremolīta azbests CAS Nr. 77536–68–6 | 6.1.Šo šķiedru un izstrādājumu, kuriem apzināti pievienotas šādas šķiedras, laišana tirgū un lietošana ir aizliegta. |6.2.Krizotils CAS Nr. 12001–29–5 | 6.2.Šo šķiedru un izstrādājumu, kuriem apzināti pievienotas šādas šķiedras, laišana tirgū un lietošana ir aizliegta.Tomēr dalībvalstis izņēmuma kārtā drīkst neattiecināt šo noteikumu uz esošu elektrolīzes iekārtu diafragmām līdz to lietošanas laika beigām vai līdz brīdim, kad ir pieejami piemēroti azbestu nesaturoši aizstājēji. Komisija šo izņēmumu pārskatīs līdz 2008. gada 1. janvārim.6.1. un 6.2. punktā minētos azbesta šķiedras saturošos izstrādājumus, kuri attiecīgajā dalībvalstī uzstādīti un/vai nodoti ekspluatācijā pirms Direktīvas 1999/77/EK stāšanās spēkā, atļauts ekspluatēt līdz to izmešanai vai lietošanas laika beigām. Tomēr dalībvalstis veselības aizsardzības nolūkā to teritorijā drīkst aizliegt minēto izstrādājumu lietošanu, pirms to izmešanas vai lietošanas laika beigām.Neierobežojot citu Kopienas noteikumu piemērošanu attiecībā uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, šo šķiedru un tās saturošu izstrādājumu laišanu tirgū un lietošanu saskaņā ar iepriekš minētajiem izņēmumiem drīkst pieļaut tikai tad, ja izstrādājumi ir marķēti saskaņā ar Direktīvas 76/769/EEK II pielikuma noteikumiem." |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2002/50/EK (2002. gada 6. jūnijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtāmDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Avis juridique important

|

32002L0050

Official Journal L 149 , 07/06/2002 P. 0028 - 0028

KOMISIJAS DIREKTĪVA 2002/50/EK(2002. gada 6. jūnijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtām(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvu 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtām 1, un jo īpaši tās 14. pantu,tā kā:(1) Ar Komisijas Direktīvu 2001/2/EK 2 ir grozīta sertificēšanas kārtība, kas paredzēta Direktīvā 1999/36/EK attiecībā uz moduļu kombināciju, kas jāievēro, veicot jaunu tvertņu un cisternu atbilstības novērtēšanu.(2) Šie moduļi ir jāpielāgo, lai nodrošinātu labāku saskaņotību starp tiem.(3) Tādēļ atbilstīgi jāgroza Direktīvas 1999/36/EK IV pielikums.(4) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Bīstamo kravu pārvadājumu komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas IV pielikuma I daļas D moduļa 1. punkta pirmajā teikumā, 3.1. punkta otrās daļas trešajā ievilkumā un 3.2. punkta pirmajā daļā vārdus "EK tipa pārbaudes sertifikāts" aizstāj ar vārdiem "EK tipa pārbaudes sertifikāts vai EK konstrukcijas pārbaudes sertifikāts".2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 2003. gada 1. janvārim. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 6. jūnijāKomisijas vārdā  priekšsēdētāja vietnieks Loyola DE PALACIO1 OV L 138, 1.6.1999., 20. lpp.2 OV L 5, 10.1.2001., 4. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2001/93/EK (2001. gada 9. novembris), ar kuru groza Direktīvu 91/630/EEK, ar ko nosaka minimālos standartus cūku aizsardzībai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0093

Oficiālais Vēstnesis L 316 , 01/12/2001 Lpp. 0036 - 0038

		Komisijas Direktīva 2001/93/EK(2001. gada 9. novembris),ar kuru groza Direktīvu 91/630/EEK, ar ko nosaka minimālos standartus cūku aizsardzībaiEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīvu 91/630/EEK ar ko nosaka minimālos standartiem cūku aizsardzībai [1]ar grozījumiem, un jo īpaši tās 5. pantu,tā kā:(1) Atbilstīgi Direktīvas 91/630/EEK 6. pantam Zinātniskā veterinārā komiteja 1997. gada 30. septembrī pieņēma atzinumu par intensīvi audzētu cūku labturību.(2) Ar Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/58/EK par lauksaimniecībā izmantojamo dzīvnieku aizsardzību [2], kas izstrādāta, pamatojoties uz Eiropas Konvenciju par lauksaimniecības dzīvnieku aizsardzību, paredzēti Kopienas noteikumi, kas piemērojami visiem lauksaimniecības dzīvniekiem attiecībā uz dzīvnieku novietnes celtniecības prasībām, siltumizolācijas, apkures un ventilācijas nosacījumiem, iekārtu un mājlopu pārbaudi. Tāpēc šie jautājumi jāiekļauj Direktīvas 91/630/EEK pielikumā, jo jāparedz sīkāk iztrādātas prasības.(3) Ja cūkas tiek turētas grupās, būtu jāveic pienācīgi saimniekošanas pasākumi to aizsardzībai.(4) Astes amputēšana, zobu izkniebšana un slīpēšana var radīt cūkām akūtas sāpes un ilgstošas sāpes. Kastrācija var nodarīt ilgstošas sāpes, ko var pastiprināt audu plīsumi. Tāpēc šādas darbības kaitē cūku labturībai, jo īpaši, ja tās veic nekompetentas un nepieredzējušas personas. Tāpēc būtu jāizstrādā noteikumi, lai nodrošinātu labāku praksi.(5) Iepriekšminētajā Zinātniskās veterinārās komitejas ziņojumā bija ieteikts piena sivēnu labturības nolūkā tos neatšķirt no sivēnmātes, pirms tie nav sasnieguši 28 dienu vecumu, ja vien tas nelabvēlīgi neietekmē sivēnmātes vai sivēnu veselību vai arī piena sivēnu veselības apsvērumu dēļ atšķiršana jāveic agrāk.(6) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 91/630/EEK pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsDalībvalstīs vēlākais līdz 2003. gada 1. janvārim stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai šos noteikumus.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 9. novembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 340, 11.12.1991., 33. lpp.[2] OV L 221, 8.8.1998., 23. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSI NODAĻAVISPĀRĪGIE NOSACĪJUMIPapildus attiecīgajiem Direktīvas 98/58/EEK pielikuma noteikumiem piemēro šādas prasības:1. Tajā ēkas daļā, kur tiek turētas cūkas, būtu jānovērš troksnis, kas ilgstoši sasniedz 85 dBA līmeni. Būtu jānovērš gan pastāvīgs, gan pēkšņs troksnis.2. Cūkas ne mazāk kā astoņas stundas dienā jātur vismaz 40 luksu apgaismojumā.3. Cūku novietnēm jābūt būvētām tā, lai dzīvnieki:- varētu piekļūt ērtai un temperatūras ziņā piemērotai guļvieta, kas ir pietiekami sausa un tīra un kur var gulēt visi dzīvnieki vienlaicīgi,- varētu normāli atpūsties un piecelties,- varētu redzēt citas cūkas; tomēr nedēļu pirms paredzamās atnešanās un atnešanās laikā sivēnmātes un jauncūkas var turēt ārpus pārējo cūku redzesloka.4. Neatkarīgi no 3. panta 5. punkta cūkām pastāvīgi ir vajadzīgs pietiekams daudzums dzīvnieku veselībai nekaitīga materiāla, kurā var labi rakņāties un rušināties, piemēram salmi, siens, koks, zāģu skaidas, sēņu komposts, kūdra vai to maisījums.5. Grīdām jābūt gludām, bet ne slidenām, lai cūkas nesavainotos, un tām jābūt projektētām, būvētām un uzturētām tā, lai neradītu cūkām ievainojumus vai sāpes. Tām jāatbilst cūku lielumam un svaram, un, ja nav pakaišu, tām jāveido stingra, līdzena un stabila virsma.6. Visas cūkas jābaro vismaz reizi dienā. Ja cūkas baro grupās un nevis ad libitum vai dzīvniekiem individuāli barību padodot automātiski, katrai cūkai jāspēj piekļūt barībai vienlaikus ar citām grupas cūkām.7. Visām cūkām, kas vecākas par divām nedēļām, ir jāspēj pastāvīgi piekļūt pietiekamam daudzumam svaiga ūdens.8. Visas iejaukšanās procedūras, ko veic nolūkos, kas nav terapeitiski vai diagnostikas nolūki, vai lai identificētu cūkas saskaņā ar attiecīgiem normatīviem aktiem, kuru rezultātā tiek apdraudēta vai zaudēta jutīga ķermeņa daļa vai rodas kaulu struktūras izmaiņas, ir aizliegtas, izņemot:- acuzobu vienotu saīsināšanu piena sivēniem, veicot noslīpēšanu vai izkniebšanu ne vēlāk kā to dzīves septītajā dienā, veidojot veselu, līdzenu virsmu; kuiļa ilkņus var saīsināt, ja tas vajadzīgs, lai netiktu savainoti pārējie dzīvnieki, vai drošības apsvērumu dēļ,- astes daļas amputāciju,- vīriešu dzimuma cūku kastrāciju ar citiem līdzekļiem, nevis saraujot audus,- riņķa ievēršana nāsīs vienīgi tad, ja dzīvniekus tur āra lauksaimniecības sistēmā, un saskaņā ar valsts normatīvajiem aktiem.Ne astes amputēšana, ne acuzobu saīsināšana nav jāveic vienmēr, bet tad, ja ir noskaidrots, ka tie savaino sivēnmāšu pupus vai citu cūku ausis vai astes. Pirms šīm procedūrām veic citus pasākumus, lai netiktu nokostas astes un lai nepieļautu citas nevēlamas parādības, ņemot vērā vidi un dzīvnieku blīvumu. Šo apsvērumu dēļ jāmaina turēšanas apstākļi vai saimniekošanas sistēma.Visas iepriekš aprakstītās procedūras veic vienīgi veterinārārsts vai persona, kas izglītota, kā paredzēts šīs direktīvas 5. pantā, kurai ir pieredze attiecīgo metožu piemērošanā, ar atbilstīgiem līdzekļiem un higiēniskos apstākļos. Ja kastrēšana vai astes amputēšana notiek vēlāk nekā septītajā dzīves dienā, veterinārārsts to veic vienīgi ar anestēziju un atsāpināšanu pēc tās.II NODAĻAĪPAŠI NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ DAŽĀDĀM CŪKU KATEGORIJĀMA. KUIĻIKuiļu aizgaldiem jābūt izvietotiem un būvētiem tā, lai kuiļi varētu tajos apgriezties un dzirdēt, saost un redzēt citas cūkas. Brīvajam grīdas laukumam, kas atvēlēts pieaugušam kuilim, jābūt vismaz 6 m2 lielam.Ja aizgaldus izmanto arī dabīgai aplecināšanai, pieaugušam kuilim atvēlētajam grīdas laukumam jābūt vismaz 10 m2 lielam un aizgaldā nedrīkst atrasties šķēršļi. Šis noteikums attiecas uz visām jaunuzceltām novietnēm vai novietnēm, kas ir pārbūvētas vai uzsākušas darbību pēc minētās dienas, no 2003. gada 1. janvāra. Šis noteikums attiecas uz visām novietnēm no 2005. gada 1. janvāra.B. SIVĒNMĀTES UN JAUNCŪKAS1. Tiek veikti pasākumi, lai grupās līdz minimumam samazinātu agresiju.2. Grūsnas sivēnmātes un jauncūkas vajadzības gadījumā apstrādā pret ārējiem un iekšējiem parazītiem. Kad grūsnas sivēnmātes un jauncūkas ievieto atnešanās nodalījumos, tās viscaur jānotīra.3. Pēdējā nedēļā pirms paredzamās atnešanās sivēnmātēm un jauncūkām pietiekamā daudzumā ir vajadzīgs pakaišu materiāls migai, ja vien tas nav tehniski neiespējami tāpēc, ka saimniecībā izmanto pusšķidro mēslu novadīšanas sistēmu.4. Sivēnmātes vai jauncūkas aizmugurē jābūt brīvai telpai, lai atvieglotu atnešanos – dabīgu vai ar veterinārārsta iejaukšanos.5. Atnešanās nodalījumos, kur sivēnmātes tur nepiesietas, jābūt līdzekļiem piena sivēnu aizsardzībai, piemēram, nožogojumam.C. PIENA SIVĒNI1. Kopējā grīdas laukuma daļai, kas ir pietiekami liela, lai visi dzīvnieki varētu atpūsties vienlaikus, jābūt nostiprinātai vai klātai ar pīteni, vai nokaisītai ar salmiem vai citu piemērotu materiālu.2. Ja zīdīšanai izmanto atnešanās nodalījumu, piena sivēniem vajadzīgs pietiekami daudz vietas, lai tos varētu zīdīt bez grūtībām.3. Piena sivēnus neatšķir no sivēnmātes, pirms tie sasnieguši 28 dienu vecumu, ja vien tas nelabvēlīgi neietekmē pieaugušās cūkas vai piena sivēnu labsajūtu vai veselību.Tomēr sivēnus var atšķirt pat septiņas dienas agrāk, ja tos pārvieto uz īpašām novietnēm, kas pirms jaunās grupas ievešanas ir iztukšotas, kārtīgi iztīrītas un dezinficētas un kas ir atdalītas no tām novietnēm, kur tiek turētas sivēnmātes, lai līdz minimumam samazinātu piena sivēnu inficēšanos ar slimībām.D. ATŠĶIRTI SIVĒNI UN BAROKĻI1. Ja cūkas tur grupās, tad jāveic pasākumi, lai novērstu dzīvnieku savstarpēju agresiju, kas pārsniedz normālas izturēšanās robežas.2. Tās būtu jātur grupās ar pēc iespējas nemainīgāku sastāvu. Ja ir jāsaved kopā svešas cūkas, tas būtu jādara pēc iespējas mazākā vecumā, vēlams, pirms nav pagājusi viena nedēļa pēc to atšķiršanas no sivēnmātes. Ja cūkas tiek savestas kopā, tad tām vajadzīga pienācīga iespēja izvairīties un noslēpties no pārējām cūkām.3. Ja tiek atklātas zīmes, kas liecina par spēcīgām cīņām, tad tūlīt jānoskaidro cēloņi un jāveic attiecīgi pasākumi, piemēram, ja iespējams, dzīvnieki jāapgādā ar pietiekamu daudzumu salmu vai citu materiālu, kurā var rakņāties. Apdraudētos dzīvniekus vai īpaši agresīvus dzīvniekus tur atsevišķi no grupas.4. Nomierinošu medikamentu izmantošana nolūkā atvieglot dzīvnieku savešanu kopā tiek ierobežota līdz ārkārtējiem apstākļiem un vienīgi pēc konsultācijas ar veterinārārstu.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2011/64/ES ( 2011. gada 21. jūnijs ) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm

text:
               5.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 176/24

         PADOMES DIREKTĪVA 2011/64/ES
   (2011. gada 21. jūnijs)
   par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm
   (kodificēta redakcija)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
   saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvas 92/79/EEK (1992. gada 19. oktobris) par nodokļu saskaņošanu cigaretēm (1), 92/80/EEK (1992. gada 19. oktobris) par nodokļu saskaņošanu tabakas izstrādājumiem, kas nav cigaretes (2), un 95/59/EK (1995. gada 27. novembris) par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu (3), ir vairākkārt būtiski grozītas (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētās direktīvas būtu jākodificē, tās apvienojot vienā aktā.

               (2)

               Savienības tiesību aktiem nodokļu jomā ir jānodrošina iekšējā tirgus pareiza darbība un arī augsts veselības aizsardzības līmenis atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 168. pantam un ievērojot to, ka tabakas izstrādājumi var izraisīt nopietnu kaitējumu veselībai un ka Savienība ir pievienojusies Pasaules Veselības organizācijas Pamatkonvencijai par tabakas kontroli (PKTK). Būtu jāņem vērā situācija, kas raksturīga katram no dažādajiem ražotajiem tabakas tipiem.

               (3)

               Viens no Līguma par Eiropas Savienību mērķiem ir uzturēt ekonomikas savienību, kuras raksturīgās iezīmes ir līdzīgas valstu vietējā tirgus raksturīgajām iezīmēm, kur pastāv veselīga konkurence. Lai sasniegtu šo mērķi attiecībā uz tabakas izstrādājumiem, ir jāievēro priekšnoteikums, ka nodokļi, ko piemēro dalībvalstīs un kas ietekmē šīs nozares izstrādājumu patēriņu, netraucē konkurenci un nekavē šo izstrādājumu brīvu apriti Savienībā.

               (4)

               Būtu jādefinē dažādie tabakas izstrādājumu tipi, kuri atšķiras pēc to īpašībām un lietojuma.

               (5)

               Sasmalcināta tabaka cigarešu tīšanai ir jānošķir no pārējās smēķējamās tabakas.

               (6)

               Tabakas rullīši, ko var smēķēt pēc vienkāršas apstrādes, vienotas nodokļu uzlikšanas nolūkā arī būtu jāuzskata par cigaretēm.

               (7)

               Ražotājs ir jādefinē kā fiziska vai juridiska persona, kas faktiski izgatavo tabakas izstrādājumus un nosaka maksimālo mazumtirdzniecības cenu katrā dalībvalstī, kurā minētos izstrādājumus paredzēts laist apgrozībā.

               (8)

               Lai nodrošinātu vienotu un taisnīgu nodokļu uzlikšanu, cigarešu, cigāru, cigarillu un citu smēķējamās tabakas izstrādājumu definīcija būtu jāparedz tā, lai attiecīgi tabakas rullīšus, kurus to garuma dēļ var uzskatīt par divām vai vairāk cigaretēm, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par divām vai vairāk cigaretēm, lai tāda tipa cigāru, kas daudzējādā ziņā ir līdzīgs cigaretei, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par cigareti, bet smēķējamo tabaku, kas daudzējādā ziņā ir līdzīga sasmalcinātajai tabakai, kura paredzēta cigarešu tīšanai, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par sasmalcinātu tabaku un lai tabakas atliekas tiktu skaidri definētas. Vācijai un Ungārijai būtu jāļauj atlikt cigāru un cigarillu definīcijas piemērošana līdz 2015. gada 1. janvārim, ņemot vērā ekonomiskās grūtības, ko attiecīgajiem Vācijas un Ungārijas uzņēmējiem varētu radīt tūlītēja ieviešana.

               (9)

               Ciktāl tas attiecas uz akcīzes nodokļiem, struktūru saskaņošanas rezultātam ir jo īpaši jābūt tādam, ka nodokļa iekasēšanas sekas netraucē konkurenci starp dažādām tabakas izstrādājumu kategorijām, kas pieder pie tās pašas grupas, un ka tādējādi tiek atvērti dalībvalstu tirgi.

               (10)

               Konkurences dēļ obligāti vajadzīga brīvi veidotu cenu sistēma visām tabakas izstrādājumu grupām.

               (11)

               Cigarešu akcīzes nodokļa struktūrā papildus īpašajam komponentam, ko aprēķina vienai izstrādājuma vienībai, ir jāietver proporcionālais komponents, kas pamatojas uz mazumtirdzniecības cenu, kurā ierēķināti visi nodokļi. Cigarešu apgrozījuma nodoklim ir tāda pati iedarbība kā ad valorem akcīzes nodoklim, un šis fakts būtu jāņem vērā, nosakot akcīzes nodokļa īpašā komponenta attiecību pret kopējo nodokļu slogu.

               (12)

               Neskarot jaukto nodokļu struktūru un īpašās komponentes maksimālo procentuālo daļu kopējā nodokļu slogā, dalībvalstīm būtu jāpiedāvā efektīvi līdzekļi cigarešu īpašā vai minimālā akcīzes nodokļa piemērošanā, lai nodrošinātu, ka Savienībā visur tiek piemērota vismaz minimālā nodokļu summa.

               (13)

               Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību, ir jānosaka minimālie akcīzes nodokļi visām tabakas izstrādājumu kategorijām.

               (14)

               Attiecībā uz cigaretēm, lai ražotājiem būtu nodrošināti neitrāli konkurences apstākļi, būtu jāsamazina tabakas izstrādājumu tirgu sašķeltība un jāuzsver veselības aizsardzības mērķis. Tādējādi ar cenu saistītas minimuma prasības atsauces vērtībai vajadzētu būt vidējai svērtajai mazumtirdzniecības cenai, savukārt minimuma prasība naudas izteiksmē būtu jāpiemēro visām cigaretēm. Tādu pašu iemeslu dēļ vidējā svērtā mazumtirdzniecības cena arī būtu jāizmanto kā atsauces vērtība, novērtējot īpašā akcīzes nodokļa īpatsvaru kopējā nodokļu slogā.

               (15)

               Attiecībā uz tabakas izstrādājumu cenu un akcīzes likmju izmaiņu, jo īpaši attiecībā uz cigaretēm, kas ir vissvarīgākā tabakas izstrādājumu kategorija, kā arī attiecībā uz sasmalcināto tabaku, kas paredzēta cigarešu tīšanai, starp dalībvalstīm joprojām pastāv ievērojamas atšķirības, kas var traucēt iekšējā tirgus darbību. Zināma konverģences pakāpe starp dalībvalstīs piemērotajām nodokļu likmēm palīdzētu Savienībā samazināt krāpšanu un kontrabandu.

               (16)

               Tāda konverģence palīdzētu nodrošināt arī augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni. Nodokļu līmenis ir galvenais tabakas izstrādājumu cenas faktors, un tā savukārt ietekmē patērētāju smēķēšanas ieradumus. Krāpšana un kontrabanda mazina jo īpaši cigarešu un sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ar nodokļiem saistīto cenu līmeni un tādējādi apdraud tabakas kontroles un veselības aizsardzības mērķu sasniegšanu.

               (17)

               Kas attiecas uz izstrādājumiem, kuri nav cigaretes, būtu jāizveido saskaņots nodokļa piemērojums visiem izstrādājumiem, kas pieder pie vienas tabakas izstrādājumu grupas. Iekšējā tirgus pareizai darbībai vispiemērotāk ir noteikt vispārējo minimālo akcīzes nodokli, izsakot to procentos kā summu par kilogramu vai par attiecīgu vienību skaitu.

               (18)

               Attiecībā uz sasmalcināto tabaku, kas paredzēta cigarešu tīšanai, Savienības ar cenu saistītā minimuma prasība būtu jāizsaka tādā veidā, lai iegūtu līdzīgu efektu kā cigarešu jomā, un tajā par atsauces vērtību būtu jāņem vidējā svērtā mazumtirdzniecības cena.

               (19)

               Sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, minimālā likme ir jātuvina cigarešu minimālajai likmei, lai labāk ņemtu vērā starp šiem diviem izstrādājumiem esošo konkurences līmeni, par ko liecina novērotās patēriņa tendences, kā arī šo izstrādājumu vienlīdz kaitīgo raksturu.

               (20)

               Portugāles Republikai būtu jāpiešķir iespēja piemērot pazeminātu likmi cigaretēm, kuras ražo sīkražotāji un kuras tiek patērētas tālākajos Azoru salu un Madeiras apgabalos.

               (21)

               Pārejas laikam būtu jādod dalībvalstīm iespēja vienmērīgi pielāgoties vispārējā akcīzes nodokļa līmenim, tādējādi mazinot iespējamu blakusiedarbību.

               (22)

               Lai novērstu kaitējumu Korsikas ekonomiskajam un sociālajam līdzsvaram, ir gan būtiski, gan attaisnojami paredzēt atkāpi līdz 2015. gada 31. decembrim, ar kuru Francija cigaretēm un citiem tabakas izstrādājumiem, ko laiž apgrozībā Korsikā, var piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par valsts likmi. Līdz minētajai dienai nodokļu noteikumi tabakas izstrādājumiem, ko laiž apgrozībā Korsikā, būtu pilnībā jāsaskaņo ar kontinentālās Francijas noteikumiem. Tomēr būtu jāizvairās no pārāk straujām izmaiņām, un tāpēc akcīzes nodoklis cigaretēm un sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, Korsikā būtu jāpaaugstina pakāpeniski.

               (23)

               Lielākā daļa dalībvalstu dažu veidu tabakas izstrādājumiem atkarībā no to lietojuma piešķir atbrīvojumus no akcīzes nodokļa vai šo nodokli atmaksā, un atbrīvojumi vai nodokļa atmaksāšana sakarā ar konkrētu lietojumu ir jāprecizē šajā direktīvā.

               (24)

               Būtu jāievieš procedūra, lai šajā direktīvā paredzētās likmes vai summas varētu periodiski pārskatīt, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, kurā ņemti vērā attiecīgie faktori.

               (25)

               Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām I pielikuma B daļā norādītās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1.   NODAĻA

      PRIEKŠMETS

   1. pants
   Šajā direktīvā noteikti vispārēji principi, lai saskaņotu akcīzes nodokļa struktūru un likmes, ko dalībvalstis piemēro tabakas izstrādājumiem.
   2.   NODAĻA

      DEFINĪCIJAS

   2. pants
   1.   Šajā direktīvā tabakas izstrādājumi ir:

               a)

               cigaretes;

               b)

               cigāri un cigarillas;

               c)

               smēķējamā tabaka:

                           i)

                           sasmalcināta tabaka, kas paredzēta cigarešu tīšanai;

                           ii)

                           cita smēķējamā tabaka.

         2.   Izstrādājumus, kuri pilnībā vai daļēji sastāv no vielām, kas nav tabaka, bet citādi atbilst 3. pantā vai 5. panta 1. punktā norādītajiem kritērijiem, uzskata par cigaretēm un smēķējamo tabaku.
   Neatkarīgi no pirmās daļas izstrādājumus, kuru sastāvā nav tabakas un kurus lieto vienīgi medicīniskiem mērķiem, neuzskata par tabakas izstrādājumiem.
   3.   Neatkarīgi no esošajiem Savienības noteikumiem šā panta 2. punktā un 3., 4. un 5. pantā minētās definīcijas neietekmē nodokļu sistēmas izvēli vai nodokļu lielumu, ko piemēro dažādu grupu izstrādājumiem, kas norādīti minētajos pantos.
   3. pants
   1.   Šajā direktīvā cigaretes ir:

               a)

               tabakas rullīši, ko var smēķēt tādus, kādi tie ir, un kas nav cigāri vai cigarillas 4. panta 1. punkta nozīmē;

               b)

               tabakas rullīši, kas bez rūpnieciskiem paņēmieniem ielikti cigarešu papīra čaulītēs;

               c)

               tabakas rullīši, kas bez rūpnieciskiem paņēmieniem ietīti cigarešu papīrā.

         2.   Uzliekot akcīzes nodokli, 1. punktā minētos tabakas rullīšus uzskata par divām cigaretēm, ja, neietverot filtru vai iemuti, to garums ir no 8 cm līdz 11 cm; tos uzskata par trim cigaretēm, ja, neietverot filtru vai iemuti, to garums ir no 11 cm līdz 14 cm utt.
   4. pants
   1.   Šajā direktīvā par cigāriem vai cigarillām uzskata šādus izstrādājumus, ja tos var un, ņemot vērā to īpašības un normālās patērētāju prasības, tos paredzēts smēķēt vienīgi tādus, kādi tie ir:

               a)

               tabakas rullīšus ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu;

               b)

               tabakas rullīšus ar sasmalcinātu jauktu pildījumu un ar tādu ārējo aptinumu parastā cigāru krāsā no atjaunotas tabakas, kurš pilnībā aptver izstrādājumu, attiecīgā gadījumā ietverot filtru, taču cigāru ar iemuti gadījumā neietverot iemuti, ja vienības svars, neietverot filtru vai iemuti, nav mazāks par 2,3 g un nav lielāks par 10 g un izstrādājuma apkārtmērs vismaz tā trešdaļas garumā nav mazāks par 34 mm.

         2.   Atkāpjoties no 1. punkta, Vācija un Ungārija var turpināt līdz 2014. gada 31. decembrim piemērot šā punkta otro daļu.
   Par cigāriem vai cigarillām uzskata šādus izstrādājumus, ja tos var smēķēt tādus, kādi tie ir:

               a)

               tabakas rullīšus, kas izgatavoti vienīgi no dabiskas tabakas;

               b)

               tabakas rullīšus ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu;

               c)

               tabakas rullīšus ar sasmalcinātu jauktu pildījumu un ar ārējo aptinumu parastā cigāru krāsā, attiecīgos gadījumos ar filtru, taču izņemot cigārus ar iemuti, iemuti un aptinumu, kas abi ir no atjaunotas tabakas, ja vienības svars, neskaitot filtru vai iemuti, nav mazāks par 1,2 g un ja aptinums ir spirāles formā ar šauro leņķi vismaz 30o pret cigāra garenvirziena asi;

               d)

               tabakas rullīšus ar sasmalcinātu jauktu pildījumu un ar tādu ārējo aptinumu parastā cigāru krāsā no atjaunotas tabakas, kurš pilnībā aptver izstrādājumu, attiecīgos gadījumos ar filtru, taču izņemot cigārus ar iemuti – iemuti, ja vienības svars, neskaitot filtru vai iemuti, nav mazāks par 2,3 g, un izstrādājuma apkārtmērs vismaz tā trešdaļas garumā nav mazāks par 34 mm.

         3.   Izstrādājumus, kuru sastāvā daļa vielu nav tabaka, bet kuri citādi atbilst 1. punktā izklāstītajiem kritērijiem, uzskata par cigāriem vai cigarillām.
   5. pants
   1.   Šajā direktīvā smēķējamā tabaka ir:

               a)

               tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos un kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes;

               b)

               tabakas atliekas pārdošanai mazumtirdzniecībā, uz ko neattiecas 3. pants un 4. panta 1. punkts un ko var smēķēt. Šajā pantā par tabakas atliekām tiek uzskatītas tabakas lapu paliekas un blakusprodukti, kas iegūti, apstrādājot tabaku un ražojot tabakas izstrādājumus.

         2.   Smēķējamo tabaku, kurā ir vairāk par 25 svara % tabakas daļiņu, kas ir šaurākas par 1,5 milimetriem, uzskata par sasmalcinātu tabaku cigarešu tīšanai.
   Arī smēķējamo tabaku, kurā vairāk par 25 svara % ir tabakas daļiņu, kas ir 1,5 milimetri vai platākas, un kura tiek pārdota cigarešu tīšanai vai paredzēta tam, lai to pārdotu cigarešu tīšanai, dalībvalstis var uzskatīt par sasmalcinātu tabaku cigarešu tīšanai.
   6. pants
   Par ražotāju uzskata fizisku vai juridisku personu, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un pārstrādā tabaku rūpnieciski ražotos izstrādājumos, kuri ir gatavi pārdošanai mazumtirdzniecībā.
   3.   NODAĻA

      NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI CIGARETĒM

   7. pants
   1.   Savienībā ražotām cigaretēm un cigaretēm, kuras importētas no trešām valstīm, uzliek ad valorem akcīzes nodokli, ko aprēķina pēc lielākās mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot muitas nodokļus, un uzliek arī īpašo akcīzes nodokli, ko aprēķina vienai izstrādājuma vienībai.
   Neskarot šā punkta pirmo daļu, dalībvalstis cigarešu ad valorem akcīzes nodokļa aprēķinu bāzē var neiekļaut muitas nodokļus.
   2.   Ad valorem akcīzes nodokļa likmei un īpašā akcīzes nodokļa summai jābūt vienādai visām cigaretēm.
   3.   Struktūru saskaņošanas beigu posmā visās dalībvalstīs cigaretēm nosaka vienu un to pašu attiecību starp īpašo akcīzes nodokli un summu, ko veido ad valorem akcīzes nodoklis un apgrozījuma nodoklis, tā, lai mazumtirdzniecības cenu diapazons pareizi atspoguļotu ražotāju piegādes cenu atšķirības.
   4.   Vajadzības gadījumā cigarešu akcīzes nodoklī var ietvert minimālā nodokļa komponentu, ja vien tiek stingri ievērota 8. pantā noteiktā nodokļu jauktā struktūra un akcīzes nodokļa īpašā komponenta josla.
   8. pants
   1.   Akcīzes nodokļa īpašā komponenta procentuālo apjomu kopējā nodokļu slogā nosaka, atsaucoties uz vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu.
   2.   Vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu aprēķina, atsaucoties uz visu apgrozībā laisto cigarešu kopvērtību, balstoties uz mazumtirdzniecības cenu ar visiem nodokļiem, kura dalīta ar visu apgrozībā laisto cigarešu skaitu. To aprēķina vēlākais līdz katra gada 1. martam, pamatojoties uz iepriekšējā kalendārā gada datiem par visiem šādiem apgrozībā laistajiem daudzumiem.
   3.   Līdz 2013. gada 31. decembrim akcīzes nodokļa īpašais komponents nav mazāks par 5 % vai lielāks par 76,5 % no kopējā nodokļu sloga, kuru veido:

               a)

               īpašais akcīzes nodoklis;

               b)

                  ad valorem akcīzes nodoklis un pievienotās vērtības nodoklis (PVN), kurus piemēro vidējai svērtajai mazumtirdzniecības cenai.

         4.   No 2014. gada 1. janvāra akcīzes nodokļa īpašais komponents nav mazāks par 7,5 % vai lielāks par 76,5 % no kopējā nodokļu sloga, kuru veido:

               a)

               īpašais akcīzes nodoklis;

               b)

                  ad valorem akcīzes nodoklis un PVN, kurus piemēro vidējai svērtajai mazumtirdzniecības cenai.

         5.   Atkāpjoties no 3. un 4. punkta, ja dalībvalstī mainās vidējā svērtā cigarešu mazumtirdzniecības cena, akcīzes nodokļa īpašajam komponentam, kas izteikts procentos no kopējā nodokļu sloga, kļūstot mazākam attiecīgi par 5 % vai 7,5 % atkarībā no tā, kuru likmi piemēro, vai lielākam par 76,5 % no kopējā nodokļu sloga, attiecīgā dalībvalsts var atlikt īpašā akcīzes nodokļa koriģēšanu līdz 1. janvārim otrajā gadā no tā gada, kad notikušas cenu pārmaiņas.
   6.   Ievērojot šā panta 3., 4. un 5. punktu un 7. panta 1. punkta otro daļu, dalībvalstis var uzlikt minimālo akcīzes nodokli cigaretēm.
   9. pants
   1.   Dalībvalstis cigaretēm piemēro zemākos patēriņa nodokļus saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem.
   2.   Šā panta 1. punkts attiecas uz nodokļiem, kurus saskaņā ar šo nodaļu uzliek cigaretēm un kuri ietver:

               a)

               īpašo akcīzes nodokli par katru preces vienību;

               b)

                  ad valorem akcīzes nodokli, ko aprēķina, pamatojoties uz augstāko mazumtirdzniecības cenu;

               c)

               PVN, kas ir proporcionāls mazumtirdzniecības cenai.

         10. pants
   1.   Vispārējais akcīzes nodoklis (īpašais nodoklis un ad valorem nodoklis, neietverot PVN) cigaretēm ir vismaz 57 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas. Akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 64 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas.
   Tomēr dalībvalstīm, kas piemēro akcīzes nodokli vismaz EUR 101 par 1 000 cigaretēm, pamatojoties uz vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu, nav jāpilda šā punkta pirmajā daļā paredzētā 57 % prasība.
   2.   No 2014. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis cigaretēm ir vismaz 60 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas. Akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 90 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas.
   Tomēr dalībvalstīm, kas piemēro akcīzes nodokli vismaz EUR 115 par 1 000 cigaretēm, pamatojoties uz vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu, nav jāpilda šā punkta pirmajā daļā paredzētā 60 % prasība.
   Bulgārijai, Igaunijai, Grieķijai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Polijai un Rumānijai ļauj piemērot pārejas laiku līdz 2017. gada 31. decembrim, lai izpildītu šā punkta pirmajā un otrajā daļā paredzētās prasības.
   3.   Dalībvalstis pakāpeniski palielina akcīzes nodokļus, lai 2. punktā noteiktajās dienās tie atbilstu minētajā punktā paredzētajām prasībām.
   11. pants
   1.   Ja dalībvalstī vidējās svērtās cigarešu mazumtirdzniecības cenas mainās tā, ka vispārējais akcīzes nodoklis kļūst zemāks, nekā noteikts attiecīgi 10. panta 1. punkta pirmajā teikumā un 2. punkta pirmajā teikumā, tad attiecīgā dalībvalsts var atlikt šā nodokļa koriģēšanu līdz 1. janvārim otrajā gadā no tā gada, kad notikušas cenu pārmaiņas.
   2.   Ja dalībvalsts palielina PVN likmi cigaretēm, tā var samazināt vispārējo akcīzes nodokli līdz summai, kas, izsakot procentos no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas, ir vienāda ar PVN likmes pieaugumu, kas arī izteikts procentos no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas, pat ja vispārējais akcīzes nodoklis šādas korekcijas dēļ samazinās zem līmeņa, kas izteikts procentos no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas un noteikts attiecīgi 10. panta 1. punkta pirmajā teikumā un 2. punkta pirmajā teikumā.
   Tomēr dalībvalsts atkal palielina šo nodokli, lai sasniegtu vismaz minētos līmeņus līdz 1. janvārim otrajā gada no tā gada, kad veikta samazināšana.
   12. pants
   1.   Portugāle var cigaretēm, ko patērē attālākajos Azoru salu un Madeiras apgabalos un ko saražojuši sīkražotāji, kuru ražošanas apjoms gadā nepārsniedz 500 tonnu, piemērot likmi, kas ir līdz pat 50 % zemāka par 10. pantā noteikto.
   2.   Atkāpjoties no 10. panta, Francija laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim var turpināt piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi cigaretēm, ko laiž apgrozībā Korsikas departamentos, līdz gada kvotai – 1 200 tonnām. Samazinātā likme ir šāda:

               a)

               līdz 2012. gada 31. decembrim: vismaz 44 % no cigarešu cenas tajā cenu kategorijā, kas ir vispieprasītākā minētajos departamentos;

               b)

               no 2013. gada 1. janvāra: vismaz 50 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas; akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 88 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtas mazumtirdzniecības cenas;

               c)

               no 2015. gada 1. janvāra: vismaz 57 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas; akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 90 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas.

         4.   NODAĻA

      NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI TABAKAS IZSTRĀDĀJUMIEM, KURI NAV CIGARETES

   13. pants
   Šādām tabakas izstrādājumu grupām, kuri ražoti Savienībā un importēti no trešām valstīm, katrā dalībvalstī uzliek zemāko akcīzes nodokli, kā noteikts 14. pantā:

               a)

               cigāriem un cigarillām;

               b)

               sasmalcinātai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai;

               c)

               citai smēķējamai tabakai.

         14. pants
   1.   Dalībvalstis piemēro akcīzes nodokli, kas var būt:

               a)

               vai nu ad valorem nodoklis, ko aprēķina pēc katra produkta augstākās mazumtirdzniecības cenas, kuru brīvi nosaka ražotāji, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, un importētāji no trešām valstīm, saskaņā ar 15. pantu; vai

               b)

               īpašs nodoklis, kas izteikts kā summa par kilogramu vai cigāru un cigarillu gadījumā – pēc izvēles kā summa par attiecīgo vienību skaitu; vai

               c)

               abu apvienojums, apvienojot ad valorem sastāvdaļu un īpašo sastāvdaļu.

         Ja akcīzes nodoklis ir ad valorem vai jaukts, dalībvalstis var noteikt akcīzes nodokļa minimālo summu.
   2.   Vispārējais akcīzes nodoklis (īpašais nodoklis un/vai ad valorem nodoklis bez PVN), kas izteikts procentos kā summa par kilogramu vai par attiecīgo vienību skaitu, ir vismaz līdzvērtīgs likmēm vai mazākajām summām, kas noteiktas:
   a)   cigāriem un cigarillām: 5 % no to mazumtirdzniecības cenas ar visiem nodokļiem vai EUR 12 par 1 000 vienībām vai vienu kilogramu;
   b)   sasmalcinātai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai: 40 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai EUR 40 par kilogramu;
   c)   citiem smēķējamās tabakas izstrādājumiem: 20 % no mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot visus nodokļus, vai EUR 22 par kilogramu.
   No 2013. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 43 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 47 par kilogramu.
   No 2015. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 46 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 54 par kilogramu.
   No 2018. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 48 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 60 par kilogramu.
   No 2020. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 50 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 60 par kilogramu.
   Vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu aprēķina, atsaucoties uz visu apgrozībā laistās sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, kopvērtību, balstoties uz mazumtirdzniecības cenu ar visiem nodokļiem, kura dalīta ar visas apgrozībā laistās sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, daudzumu. To aprēķina vēlākais līdz katra gada 1. martam, pamatojoties uz iepriekšējā kalendārā gada datiem par visiem šādiem apgrozībā laistajiem daudzumiem.
   3.   Likmes vai summas, kuras minētas 1. un 2. punktā, attiecas uz visiem izstrādājumiem, kas pieder pie attiecīgās tabakas izstrādājumu grupas, nešķirojot pēc izstrādājumu kvalitātes, noformējuma, izcelsmes, izmantotajiem materiāliem, iesaistīto uzņēmumu īpatnībām vai citiem kritērijiem.
   4.   Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, Francija laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim var turpināt piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi tabakas izstrādājumiem, kas nav cigaretes un ko laiž apgrozībā Korsikas departamentos. Samazinātā likme ir šāda:
   a)   cigāriem un cigarillām: vismaz 10 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;
   b)   sasmalcinātai smēķējamai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai:

               i)

               līdz 2012. gada 31. decembrim: vismaz 27 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;

               ii)

               no 2013. gada 1. janvāra: vismaz 30 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;

               iii)

               no 2015. gada 1. janvāra: vismaz 35 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;

         c)   citai smēķējamai tabakai: vismaz 22 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus.
   5.   NODAĻA

      RAŽOTĀS TABAKAS MAKSIMĀLĀS MAZUMTIRDZNIECĪBAS CENAS, AKCĪZES NODOKĻA, ATBRĪVOJUMA UN KOMPENSĀCIJAS NOTEIKŠANA

   15. pants
   1.   Ražotāji vai attiecīgā gadījumā viņu pārstāvji vai pilnvaroti aģenti Savienībā un tabakas importētāji no trešām valstīm var brīvi noteikt augstākās mazumtirdzniecības cenas visiem saviem izstrādājumiem katrā dalībvalstī, kurā attiecīgos izstrādājumus paredzēts laist apgrozībā.
   Šā punkta pirmā daļa tomēr nedrīkst traucēt ieviest valstu tiesību aktu sistēmas attiecībā uz cenu kontroli vai uzlikto cenu ievērošanu ar nosacījumu, ka šīs sistēmas ir saderīgas ar Savienības tiesību aktiem.
   2.   Lai atvieglotu akcīzes nodokļa iekasēšanu, dalībvalstis katrai tabakas izstrādājumu grupai var noteikt mazumtirdzniecības cenu diapazonu ar nosacījumu, ka katrs diapazons ir pietiekami plašs un daudzpusīgs, lai tas patiesi atbilstu Savienības izcelsmes izstrādājumu dažādībai.
   Katrs cenu diapazons ir spēkā attiecībā uz visiem izstrādājumiem, kas pieder pie attiecīgās tabakas izstrādājumu grupas, nešķirojot pēc kvalitātes, noformējuma, izstrādājumu vai izmantoto izejvielu izcelsmes, uzņēmumu pamatiezīmēm vai kādiem citiem kritērijiem.
   16. pants
   1.   Vēlākais akcīzes nodokļa saskaņošanas pēdējā posmā akcīzes nodokļa iekasēšanas noteikumi ir saskaņoti. Iepriekšējā posmā akcīzes nodokli parasti iekasē, izmantojot nodokļu markas. Ja dalībvalstis iekasē akcīzes nodokli, izmantojot nodokļu markas, tām ir pienākums šīs markas darīt pieejamas citu valstu ražotājiem un izplatītājiem. Ja dalībvalstis iekasē akcīzes nodokli, izmantojot citus līdzekļus, tās nodrošina to, ka šajā sakarā nerodas ne administratīvi, ne tehniski šķēršļi tirdzniecībā starp dalībvalstīm.
   2.   Uz importētājiem un Savienības tabakas izstrādājumu ražotājiem attiecas 1. punktā izklāstītā sistēma par sīki izstrādātiem akcīzes nodokļa iekasēšanas un maksāšanas noteikumiem.
   17. pants
   No akcīzes nodokļa var atbrīvot vai jau samaksāto akcīzes nodokli var atmaksāt:

               a)

               par denaturētas tabakas izstrādājumiem, ko izmanto rūpniecībā vai dārzkopībā;

               b)

               par tabakas izstrādājumiem, ko iznīcina administratīvā uzraudzībā;

               c)

               par tabakas izstrādājumiem, kas paredzēti vienīgi zinātniskām pārbaudēm un tādām pārbaudēm, kas saistītas ar izstrādājumu kvalitāti;

               d)

               par tabakas izstrādājumiem, ko ražotājs pārstrādājis.

         Dalībvalstis paredz, kādi nosacījumi un formalitātes attiecas uz minētajiem atbrīvojumiem vai atmaksāšanu.
   6.   NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   18. pants
   1.   Komisija reizi gadā publicē to euro vērtību valstu valūtās, kas jāpiemēro vispārējā akcīzes nodokļa summām.
   Piemērojamie maiņas kursi ir tie, kas noteikti oktobra pirmajā darbdienā un publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tos piemēro no nākamā kalendārā gada 1. janvāra.
   2.   Dalībvalstis var paturēt spēkā akcīzes nodokļa summas, kuras bijušas spēkā 1. punktā paredzētās ikgadējās pielāgošanas laikā, ja, konvertējot akcīzes nodokļa summas, kas izteiktas euro, tās, izteiktas valstu valūtās, paaugstinātos mazāk nekā par 5 % vai mazāk nekā par EUR 5 atkarībā no tā, kura summa zemāka.
   19. pants
   1.   Reizi četros gados Komisija iesniedz Padomei ziņojumu un attiecīgos gadījumos priekšlikumu par šajā direktīvā noteiktajām akcīzes nodokļa likmēm un struktūru.
   Komisijas ziņojumā ņem vērā iekšējā tirgus pareizu darbību, akcīzes nodokļa likmju faktisko vērtību un Līguma plašākos mērķus.
   2.   Šā panta 1. punktā minētā ziņojuma pamatā ir jo īpaši dalībvalstu sniegtā informācija.
   3.   Komisija saskaņā ar Padomes Direktīvas 2008/118/EK (5) 43. pantā minēto procedūru izveido ziņojumam nepieciešamo statistikas datu sarakstu, kurā neiekļauj datus par atsevišķām fiziskām vai juridiskām personām. Papildus datiem, kas dalībvalstīm jau ir pieejami, sarakstā iekļauj vienīgi tos datus, kuru vākšana un apkopošana nav saistīta ar nesamērīgu administratīvu slogu dalībvalstīm.
   4.   Komisija nepublisko un arī citādi nedara zināmus datus, ja tie varētu izpaust kādu komercnoslēpumu, rūpniecisku vai profesionālu noslēpumu.
   20. pants
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   21. pants
   Ar šo atceļ Direktīvas 92/79/EEK, 92/80/EEK un 95/59/EK, kā tās grozītas ar I pielikuma A daļā norādītajām direktīvām, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro.
   Atsauces uz atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   22. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. janvārī.
   23. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2011. gada 21. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         FAZEKAS S.

      (1)  OV L 316, 31.10.1992., 8. lpp.

      (2)  OV L 316, 31.10.1992., 10. lpp.

      (3)  OV L 291, 6.12.1995., 40. lpp.

      (4)  Sk. I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 9, 14.1.2009., 12. lpp.

      I PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltās direktīvas ar turpmāko grozījumu sarakstu

      (minētas 21. pantā)

                  Padomes Direktīva 92/79/EEK
                  (OV L 316, 31.10.1992., 8. lpp.)

                  Padomes Direktīva 1999/81/EK
                  (OV L 211, 11.8.1999., 47. lpp.)

                  tikai 1. pants

                  Padomes Direktīva 2002/10/EK
                  (OV L 46, 16.2.2002., 26. lpp.)

                  tikai 1. pants

                  Padomes Direktīva 2003/117/EK
                  (OV L 333, 20.12.2003., 49. lpp.)

                  tikai 1. pants

                  Padomes Direktīva 2010/12/ES
                  (OV L 50, 27.2.2010., 1. lpp.)

                  tikai 1. pants

                  Padomes Direktīva 92/80/EEK
                  (OV L 316, 31.10.1992., 10. lpp.)

                  Padomes Direktīva 1999/81/EK
                  (OV L 211, 11.8.1999., 47. lpp.)

                  tikai 2. pants

                  Padomes Direktīva 2002/10/EK
                  (OV L 46, 16.2.2002., 26. lpp.)

                  tikai 2. pants

                  Padomes Direktīva 2003/117/EK
                  (OV L 333, 20.12.2003., 49. lpp.)

                  tikai 2. pants

                  Padomes Direktīva 2010/12/ES
                  (OV L 50, 27.2.2010., 1. lpp.)

                  tikai 2. pants

                  Padomes Direktīva 95/59/EK
                  (OV L 291, 6.12.1995., 40. lpp.)

                  Padomes Direktīva 1999/81/EK
                  (OV L 211, 11.8.1999., 47. lpp.)

                  tikai 3. pants

                  Padomes Direktīva 2002/10/EK
                  (OV L 46, 16.2.2002., 26. lpp.)

                  tikai 3. pants

                  Padomes Direktīva 2010/12/ES
                  (OV L 50, 27.2.2010., 1. lpp.)

                  tikai 3. pants

            B   DAĻA

         Termiņu uzskaitījums transponēšanai valstu tiesību aktos un piemērošanai

      (minēti 21. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  Piemērošanas termiņš

                  92/79/EEK

                  1992. gada 31. decembris

                  —

                  92/80/EEK

                  1992. gada 31. decembris

                  —

                  95/59/EK

                  —

                  —

                  1999/81/EK

                  1999. gada 1. janvāris

                  1999. gada 1. janvāris

                  2002/10/EK

                  2002. gada 1. jūlijs (1)

                  —

                  2003/117/EK

                  2004. gada 1. janvāris

                  —

                  2010/12/ES

                  2010. gada 31. decembris

                  2011. gada 1. janvāris

         (1)  Atkāpjoties no Direktīvas 2002/10/EK 4. panta 1. punktā noteiktās dienas:

                  a)

                  Vācijas Federatīvajai Republika ir atļauts vēlākais līdz 2008. gada 1. janvārim ieviest noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvas 2002/10/EK 3. panta 1. punkta prasības;

                  b)

                  Spānijas Karalistei un Grieķijas Republikai ir atļauts vēlākais līdz 2008. gada 1. janvārim ieviest noteikumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvas 2002/10/EK 1. panta 1. punkta prasības (attiecībā uz Direktīvas 92/79/EEK 2. panta 1. punkta otro teikumu).

      II PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 92/79/EEK

                  Direktīva 92/80/EEK

                  Direktīva 95/59/EK

                  Šī direktīva

                  —

                  —

                  1. panta 1. un 2. punkts

                  1. pants

                  —

                  —

                  1. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  —

                  2. panta 1. punkta ievadfrāze

                  2. panta 1. punkta ievadfrāze

                  —

                  —

                  2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts

                  2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts

                  —

                  —

                  2. panta 1. punkta c) apakšpunkta pirmais ievilkums

                  2. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punkts

                  —

                  —

                  2. panta 1. punkta c) apakšpunkta otrais ievilkums

                  2. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) punkts

                  —

                  —

                  2. panta 1. punkta pēdējie vārdi

                  —

                  —

                  —

                  2. panta 2. punkts

                  —

                  —

                  —

                  7. panta 2. punkts

                  2. panta 2. punkts

                  —

                  —

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  4. panta 1. punkta pirmā daļa

                  3. panta 1. punkts

                  —

                  —

                  4. panta 1. punkta otrā daļa

                  —

                  —

                  —

                  4. panta 2. punkts

                  3. panta 2. punkts

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkts

                  4. panta 1. punkts

                  —

                  —

                  3. panta 2. punkts

                  4. panta 2. punkts

                  —

                  —

                  7. panta 1. punkts

                  4. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  5. panta ievadfrāze

                  5. panta 1. punkta ievadfrāze

                  —

                  —

                  5. panta 1. punkts

                  5. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  —

                  —

                  5. panta 2. punkts

                  5. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  —

                  —

                  6. panta pirmā daļa

                  5. panta 2. punkta pirmā daļa

                  —

                  —

                  6. panta otrā daļa

                  5. panta 2. punkta otrā daļa

                  —

                  —

                  9. panta 1. punkta pirmā daļa

                  6. pants

                  —

                  —

                  8. panta 1. punkts

                  7. panta 1. punkta pirmā daļa

                  —

                  —

                  16. panta 6. punkts

                  7. panta 1. punkta otrā daļa

                  —

                  —

                  8. panta 2., 3. un 4. punkts

                  7. panta 2., 3 un 4. punkts

                  —

                  —

                  16. panta 1. līdz 5. punkts

                  8. panta 1. līdz 5. punkts

                  —

                  —

                  16. panta 7. punkts

                  8. panta 6. punkts

                  1. pants

                  —

                  —

                  9. pants

                  2. panta 1. un 2. punkts

                  —

                  —

                  10. panta 1. un 2. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  —

                  2. panta 4. punkts

                  —

                  —

                  10. panta 3. punkts

                  2.a pants

                  —

                  —

                  11. pants

                  3. panta 1. punkts

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 2. punkts

                  —

                  —

                  12. panta 1. punkts

                  3. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 4. punkts

                  —

                  —

                  12. panta 2. punkts

                  —

                  1. pants

                  —

                  13. pants

                  —

                  2. pants

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkta pirmā un otrā daļa

                  —

                  14. panta 1. punkts

                  —

                  3. panta 1. punkta trešās daļas ievadfrāze

                  —

                  14. panta 2. punkta pirmās daļas ievadfrāze

                  —

                  3. panta 1. punkta trešās daļas pirmais, otrais un trešais ievilkums

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkta ceturtā un piektā daļa

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkta sestās daļas ievadfrāze

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkta sestās daļas a), b) un c) apakšpunkts

                  —

                  14. panta 2. punkta pirmās daļas a), b) un c) apakšpunkts

                  —

                  3. panta 1. punkta septītā daļa

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkta astotā daļa

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 1. punkta devītā daļa

                  —

                  14. panta 2. punkta otrā daļa

                  —

                  3. panta 1. punkta desmitā daļa

                  —

                  14. panta 2. punkta trešā daļa

                  —

                  3. panta 1. punkta vienpadsmitā daļa

                  —

                  14. panta 2. punkta ceturtā daļa

                  —

                  3. panta 1. punkta divpadsmitā daļa

                  —

                  14. panta 2. punkta piektā daļa

                  —

                  3. panta 1. punkta trīspadsmitā daļa

                  —

                  14. panta 2. punkta sestā daļa

                  —

                  3. panta 1. punkta četrpadsmitā daļa

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 2. punkts

                  —

                  14. panta 3. punkts

                  —

                  3. panta 3. punkts

                  —

                  —

                  —

                  3. panta 4. punkts

                  —

                  14. panta 4. punkts

                  —

                  —

                  9. panta 1. punkta otrā daļa

                  15. panta 1. punkta pirmā daļa

                  —

                  —

                  9. panta 1. punkta trešā daļa

                  15. panta 1. punkta otrā daļa

                  —

                  —

                  9. panta 2. punkta pirmais teikums

                  15. panta 2. punkta pirmā daļa

                  —

                  —

                  9. panta 2. punkta otrais teikums

                  15. panta 2. punkta otrā daļa

                  —

                  —

                  10. pants

                  16. pants

                  —

                  —

                  11. pants

                  17. pants

                  —

                  —

                  12. pants

                  —

                  —

                  —

                  13. pants

                  —

                  —

                  —

                  14. pants

                  —

                  —

                  —

                  15. pants

                  —

                  2. panta 5. punkts

                  5. panta 1. punkts

                  —

                  18. panta 1. punkts

                  2. panta 6. punkts

                  5. panta 2. punkts

                  —

                  18. panta 2. punkts

                  4. pants

                  4. pants

                  —

                  19. pants

                  5. panta 1. punkts

                  6. panta 1. punkts

                  —

                  —

                  5. panta 2. punkts

                  6. panta 2. punkts

                  18. pants

                  20. pants

                  —

                  —

                  19. panta 1. punkts

                  21. panta pirmā daļa

                  —

                  —

                  19. panta 2. punkts

                  21. panta otrā daļa

                  —

                  —

                  20. pants

                  22. pants

                  6. pants

                  7. pants

                  21. pants

                  23. pants

                  —

                  —

                  I pielikums

                  —

                  —

                  —

                  II pielikums

                  —

                  —

                  —

                  —

                  I pielikums

                  —

                  —

                  —

                  II pielikums


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/44/EK (2005. gada 7. septembris) par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem

text:
               30.9.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/152

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2005/44/EK
   (2005. gada 7. septembris)
   par saskaņotiem upju informācijas pakalpojumiem (RIS) attiecībā uz Kopienas iekšējiem ūdensceļiem
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 71. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Informācijas un komunikāciju tehnoloģiju ieviešana uz iekšējiem ūdensceļiem palīdz būtiski uzlabot iekšējo ūdensceļu transporta drošību un efektivitāti.

               (2)

               Dažās dalībvalstīs informācijas pakalpojumu iekšzemes lietojumi jau ir ieviesti uz dažādiem ūdensceļiem. Lai nodrošinātu saskaņotu, savstarpēji savietojamu un atklātu navigācijas palīdzības un informācijas sistēmu Kopienas iekšējo ūdensceļu tīklā, būtu jāievieš kopīgas prasības un tehniskās specifikācijas.

               (3)

               Drošības apsvērumu dēļ un nolūkā veikt saskaņošanu Eiropas mērogā šādu kopīgu prasību un tehnisko specifikāciju saturs būtu jāizstrādā, pamatojoties uz darbu, ko šajā jomā ir veikušas attiecīgās starptautiskās organizācijas, piemēram, Starptautiskā navigācijas asociācija (PIANC), Reinas Kuģniecības centrālā komisija (CCNR) un ANO Eiropas Ekonomikas komisija (UNECE).

               (4)

               Upju informācijas pakalpojumiem (RIS) būtu jāpamatojas uz savstarpēji izmantojamām sistēmām, kuru pamatā vajadzētu būt atklātiem un publiskiem standartiem, kas ir pieejami visiem sistēmas piegādātājiem un izmantotājiem bez diskriminācijas.

               (5)

               Šīm prasībām un tehniskām specifikācijām nav jābūt obligāti piemērojamām nacionālos kuģojamos iekšējos ūdensceļos, kas nav saistīti ar citas dalībvalsts kuģojamu tīklu. Taču ir ieteicams ieviest šajā direktīvā definētos RIS uz minētajiem iekšējiem ūdensceļiem un padarīt pašreizējās sistēmas ar tiem savstarpēji izmantojamas.

               (6)

                  RIS attīstības pamatā būtu jābūt tādiem mērķiem kā iekšzemes navigācijas drošums, efektivitāte un ekoloģiskais nekaitīgums, kurus īsteno ar tādiem uzdevumiem kā satiksmes un transporta vadība, vides un infrastruktūras aizsardzība, kā arī īpašu noteikumu izpilde.

               (7)

               Ar RIS saistītajām prasībām būtu jāattiecas vismaz uz informācijas pakalpojumiem, kurus sniegtu dalībvalstis.

               (8)

               Tehnisko specifikāciju noteikšanā jāietver tādas sistēmas kā elektroniskās navigācijas kartes, kuģu elektroniskie ziņojumi, tostarp vienota Eiropas kuģu numerācijas sistēma, paziņojumi kapteiņiem un kuģošanas līdzekļu lokalizācija un līdzsekošana. Komitejai būtu jānodrošina to iekārtu tehniskā savietojamība, kuras ir nepieciešamas RIS izmantošanai.

               (9)

               Dalībvalstu pienākums, sadarbojoties ar Eiropas Savienību, būtu mudināt izmantotājus ievērot procedūras un prasības attiecībā uz iekārtām, ņemot vērā mazo un vidējo uzņēmumu struktūru iekšzemes navigācijas nozarē.

               (10)

                  RIS ieviešana ietvers personas datu apstrādi. Šāda apstrāde būtu jāveic saskaņā ar Kopienas noteikumiem, kā tie ir izklāstīti cita starpā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2002/58/EK (2002. gada 12. jūlijs) par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (4). RIS ieviešana nedrīkst radīt ar tirgus dalībniekiem saistītu saimnieciski jutīgu datu nekontrolētu apstrādi.

               (11)

               Saistībā ar tiem RIS, kuriem ir vajadzīga precīza atrašanās vietas noteikšana, būtu jāiesaka izmantot satelīta pozicionēšanu. Šīm tehnoloģijām pēc iespējas būtu jābūt savstarpēji savietojamām ar citām attiecīgām sistēmām un būtu jāapvieno ar tām saskaņā ar šajā jomā piemērojamiem lēmumiem.

               (12)

               Tā kā dalībvalstis nespēj pienācīgi sasniegt šīs direktīvas mērķi, proti, izveidot saskaņotus RIS Kopienā, un tādējādi dēļ tā Eiropas mēroga to var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var paredzēt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī direktīva paredz tikai to, kas nepieciešams minētā mērķa sasniegšanai.

               (13)

               Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāparedz saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999.gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (5).

               (14)

               Saskaņā ar Iestāžu nolīgumu par labāku likumdošanas procesu (6) 34. pantu dalībvalsts mudina gan viņu pašu, gan Kopienas interesēs veidot savas tabulas, kurās, ciktāl iespējams, būs parādīta atbilstība starp šo direktīvu un transponēšanas pasākumiem, un publiskot tās,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Priekšmets
   1.   Ar šo direktīvu izveido pamatu saskaņotu upju informācijas pakalpojumu (RIS) izvēršanai un izmantošanai Kopienā, lai atbalstītu iekšējo ūdensceļu transportu ar mērķi uzlabot drošību, efektivitāti un ekoloģisko nekaitīgumu, kā arī atvieglotu sasaistes ar citiem transporta veidiem.
   2.   Ar šo direktīvu izveido pamatu tehnisko prasību, specifikāciju un nosacījumu noteikšanai un turpmākai attīstībai, lai nodrošinātu saskaņotus, savstarpēji izmantojamus un atklātus RIS Kopienas iekšējos ūdensceļos. Šādu tehnisko prasību, specifikāciju un nosacījumu noteikšanu un turpmāku attīstību veic Komisija, kurai palīdz 11. pantā minētā komiteja. Šajā sakarā Komisija pienācīgi ņem vērā pasākumus, ko ir izstrādājušas attiecīgas starptautiskas organizācijas, piemēram, PIANC, CCNR un UNECE. Nodrošina nepārtrauktību ar citu transporta veidu satiksmes vadības pakalpojumiem, īpaši jūras kuģu satiksmes vadības un informācijas pakalpojumiem.
   2. pants
   Darbības joma
   1.   Šī direktīva attiecas uz RIS īstenošanu un darbību visos dalībvalstu iekšējos ūdensceļos, kas ir IV un augstākās klases ūdensceļi un kas ar IV vai augstākas klases ūdensceļu ir saistīti ar citas dalībvalsts IV vai augstākas klases ūdensceļu, tostarp ostās, kuras atrodas uz šādiem ūdensceļiem, kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1346/2001/EK (2001. gada 22. maijs), ar ko groza Lēmumu Nr. 1692/96/EK attiecībā uz jūras ostām, iekšējām ostām un kombinētā transporta termināliem un III pielikuma 8. projektu (7). Šajā direktīvā piemēro Eiropas iekšējo ūdensceļu klasifikāciju, kas noteikta UNECE1992. gada 12. novembra Rezolūcijā Nr. 30.
   2.   Dalībvalstis var piemērot šo direktīvu iekšējiem ūdensceļiem un iekšējām ostām, kas nav minēti 1. punktā.
   3. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “upju informācijas pakalpojumi (RIS)” ir saskaņotie informācijas pakalpojumi, lai atbalstītu satiksmes un transporta vadību iekšzemes navigācijā, tostarp, kad vien tas ir tehniski iespējams, sasaisti ar citiem transporta veidiem. RIS neattiecas uz vienas vai vairāku iesaistīto sabiedrību iekšējām saimnieciskām darbībām, bet ir pieejami sasaistei ar saimnieciskām darbībām. RIS ietver tādus pakalpojumus kā informācija par kuģu ceļiem, informācija par satiksmi, satiksmes vadība, katastrofu seku novēršana, informācija par transporta vadību, statistiku un muitas pakalpojumiem, kā arī ūdensceļu un ostu maksām;

               b)

               “informācija par kuģa ceļu” ir ģeogrāfiska, hidroloģiska un administratīva informācija attiecībā uz ūdensceļu (kuģu ceļu). Informācija par kuģu ceļu ir vienvirziena informācija: no krasta uz kuģi vai no krasta uz biroju;

               c)

               “taktiska informācija par satiksmi” ir informācija, kas ietekmē tūlītējus navigācijas lēmumus faktiskajā satiksmes situācijā un tuvākajā ģeogrāfiskā vidē;

               d)

               “stratēģiska informācija par satiksmi” ir informācija, kas ietekmē RIS izmantotāju vidēja- vai ilgtermiņa lēmumus;

               e)

               “RIS lietojums” ir upju informācijas pakalpojumu sniegšana ar specializētu sistēmu palīdzību;

               f)

               “RIS centrs” ir vieta, kur operatori vada pakalpojumus;

               g)

               “RIS izmantotāji” ir visas dažādas izmantotāju grupas, tostarp kuģu vadītāji, RIS operatori, slūžu un/vai tiltu operatori, ūdensceļu iestādes, ostu un terminālu operatori, katastrofu neatliekamās palīdzības centru operatori, flotes vadītāji, kravu nosūtītāji un kravu brokeri;

               h)

               “savstarpēja izmantojamība” nozīmē, ka pakalpojumi, datu saturs, datu apmaiņas formāti un biežums ir saskaņots tādējādi, ka RIS izmantotāji var piekļūt vieniem un tiem pašiem pakalpojumiem un informācijai Eiropas līmenī.

         4. pants
   RIS ieviešana
   1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai ieviestu RIS uz iekšējiem ūdensceļiem saskaņā ar 2. pantu.
   2.   Dalībvalstis izvērš RIS tādā veidā, lai RIS lietojums ir efektīvs, paplašināms un savstarpēji izmantojams mijiedarbībai ar citiem RIS lietojumiem un, ja iespējams, ar citu transporta veidu sistēmām. Tā nodrošina sasaistes ar transporta vadības sistēmām un saimnieciskām darbībām.
   3.   Lai ieviestu RIS, dalībvalstis:

               a)

               sniedz RIS izmantotājiem visus attiecīgos datus par navigāciju un reisu plānošanu iekšējos ūdensceļos. Minētos datus sniedz vismaz pieejamā elektroniskā formātā;

               b)

               nodrošina, ka attiecībā uz visiem to Va un augstākas kategorijas iekšējiem ūdensceļiem saskaņā ar Eiropas iekšējo ūdensceļu klasifikāciju papildus datiem, kas minēti a) apakšpunktā, RIS izmantotājiem ir pieejamas elektroniskās navigācijas kartes, kas atbilst navigācijas mērķiem;

               c)

               dod iespēju, ciktāl kuģu ziņojumus pieprasa valsts vai starptautiskie noteikumi, kompetentajām iestādēm saņemt no kuģiem elektroniskos ziņojumus par vajadzīgajiem datiem. Pārrobežu satiksmē šo informāciju nosūta kaimiņvalsts kompetentajām iestādēm un katru šādu nosūtīšanu pabeidz pirms kuģošanas līdzekļu ierašanās uz robežas;

               d)

               nodrošina, ka paziņojumus kapteiņiem, tai skaitā ziņojumus par ūdens līmeni (vai maksimālo pieļaujamo iegrimi) un ledu to iekšējos ūdensceļos, sniedz kā standartizētus, kodētus un lejupielādējamus ziņojumus. Standartizētajā ziņojumā ir vismaz informācija, kas ir vajadzīga drošai navigācijai. Paziņojumus kapteiņiem sniedz vismaz pieejamā elektroniskā formātā.

         Šajā punktā minētie pienākumi izpildāmi saskaņā ar specifikācijām, kas definētas I un II pielikumā.
   4.   Dalībvalstu kompetentās iestādes izveido RIS centrus atbilstoši reģionālajām vajadzībām.
   5.   Automātiskās identificēšanas sistēmu (AIS) izmantošanai piemēro Reģionālo vienošanos par iekšējo ūdensceļu radiotelefonijas dienestu, kura noslēgta 2000. gada 6. aprīlī Bāzelē saistībā ar Starptautiskās elektrosakaru savienības (ITU) radio noteikumiem.
   6.   Dalībvalstis, attiecīgā gadījumā sadarbojoties ar Kopienu, veicina, lai to kuģošanas līdzekļu vadītāji, operatori, aģenti vai īpašnieki, kas kuģo dalībvalstu iekšējos ūdensceļos, un ar šādiem kuģošanas līdzekļiem pārvadāto kravu nosūtītāji vai īpašnieki pilnībā gūtu labumu no pakalpojumiem, ko dara pieejamus saskaņā ar šo direktīvu.
   7.   Komisija veic atbilstīgus pasākumus, lai pārbaudītu RIS savstarpējo izmantojamību, uzticamību un drošību.
   5. pants
   Tehniskās vadlīnijas un specifikācijas
   1.   Lai atbalstītu RIS un nodrošinātu to savstarpējo izmantojamību, kā to prasa 4. panta 2. punkts, Komisija saskaņā ar 2. punktu nosaka tehniskās vadlīnijas pakalpojumu plānošanai, īstenošanai un sniegšanai (RIS vadlīnijas), kā arī tehniskās specifikācijas, jo īpaši šādās jomās:

               a)

               elektronisko karšu attēlošanas un informācijas sistēma iekšzemes navigācijai (Iekšzemes ECDIS);

               b)

               elektroniskie kuģu ziņojumi;

               c)

               paziņojumi kapteiņiem;

               d)

               kuģošanas līdzekļu lokalizācijas un līdzsekošanas sistēmas;

               e)

               to iekārtu savietojamība, kuras ir nepieciešamas RIS izmantošanai.

         Minētās vadlīnijas un specifikācijas balstās uz II pielikumā izklāstītajiem tehniskajiem principiem, un tajās ņem vērā darbu, ko šajā jomā ir paveikušas attiecīgās starptautiskās organizācijas.
   2.   Šā panta 1. punktā minētās tehniskās vadlīnijas un specifikācijas izstrādā un attiecīgā gadījumā groza Komisija saskaņā ar 11. panta 3. punktā noteikto procedūru. Izstrādi veic saskaņā ar šādu grafiku:

               a)

                  RIS vadlīnijas izstrādā līdz 2006. gada 20. jūnijam,

               b)

               tehniskās specifikācijas attiecībā uz Iekšzemes ECDIS, elektroniskiem kuģu ziņojumiem un paziņojumiem kapteiņiem izstrādā līdz 2006. gada 20. oktobrim,

               c)

               tehniskās specifikācijas attiecībā uz kuģošanas līdzekļu lokalizācijas un līdzsekošanas sistēmām izstrādā līdz 2006. gada 20. decembrim.

         3.   RIS vadlīnijas un specifikācijas publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   6. pants
   Satelīta pozicionēšana
   Saistībā ar RIS, kuriem ir vajadzīga precīza atrašanās vietas noteikšana, ir ieteicams izmantot satelīta pozicionēšanas tehnoloģijas.
   7. pants
   RIS iekārtu tipa apstiprinājums
   1.   Ja tas ir vajadzīgs navigācijas drošībai un noteikts attiecīgajās tehniskajās specifikācijās, attiecībā uz RIS termināla un tīkla iekārtām un lietojumprogrammām ir jāsaņem tipa apstiprinājums par atbilstību minētajām specifikācijām, pirms tās nodod ekspluatācijā uz iekšējiem ūdensceļiem.
   2.   Dalībvalstis paziņo Komisijai par valsts struktūrām, kas ir atbildīgas par tipa apstiprināšanu. Komisija šādu informāciju paziņo parējām dalībvalstīm.
   3.   Visas dalībvalstis atzīst tipa apstiprinājumus, ko izdevušas pārējo dalībvalstu valsts struktūras, kas minētas 2. punktā.
   8. pants
   Kompetentās iestādes
   Dalībvalstis nozīmē kompetentās iestādes, kas atbild par RIS lietojumprogrammām un starptautisko datu apmaiņu. Dalībvalstis paziņo Komisijai par šīm iestādēm.
   9. pants
   Privātuma, drošības un informācijas atkārtotas izmantošanas noteikumi
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka personas datu apstrādi, kas nepieciešama RIS darbībai, veic saskaņā ar Kopienas noteikumiem par personu brīvību un pamattiesību aizsardzību, tostarp Direktīvām 95/46/EK un 2002/58/EK.
   2.   Dalībvalstis īsteno un uztur drošības pasākumus, lai aizsargātu RIS ziņojumus un ierakstus pret nevēlamiem notikumiem vai ļaunprātīgu izmantošanu, tostarp neatļautu piekļuvi, izmainīšanu vai nozaudēšanu.
   3.   Piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/98/EK (2003. gada 17. novembris) par valsts sektora informācijas atkalizmantošanu (8).
   10. pants
   Grozīšanas procedūra
   Šīs direktīvas I un II pielikumu var grozīt, ņemot vērā pieredzi, kas gūta šīs direktīvas piemērošanā, un tehnisko progresu, saskaņā 11. panta 3. punktā noteikto procedūru.
   11. pants
   Komitejas procedūra
   1.   Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar 7. pantu Padomes Direktīvā 91/672/EEK (1991. gada 16. decembris) par savstarpēju atzīšanu attiecībā uz valstu izdotām kuģu vadīšanas apliecībām kravu un pasažieru pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem (9).
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   4.   Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
   5.   Komisija regulāri apspriežas ar nozares pārstāvjiem.
   12. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs, kurās ir iekšējie ūdensceļi, uz kuriem attiecas 2. pants, stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais 2007. gada 20. oktobrī. Tās nekavējoties informē Komisiju par tiem.
   Kad dalībvalstis paredz minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu 4. pantā noteiktās prasības ne vēlāk kā 30 mēnešus pēc 5. pantā minēto attiecīgo tehnisko vadlīniju un specifikāciju stāšanās spēkā. Tehniskās vadlīnijas un specifikācijas stājas spēkā nākamajā dienā pēc to publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma Komisija saskaņā ar 11. panta 2. punktā noteikto procedūru var pagarināt 2. punktā noteikto laikposmu viena vai vairāku 4. pantā noteikto prasību īstenošanai attiecībā uz 2. pantā minētajiem iekšējiem ūdensceļiem ar zemu satiksmes blīvumu vai attiecībā uz iekšējiem ūdensceļiem, kuriem šādas īstenošanas izmaksas būtu nesamērīgas salīdzinājumā ar ieguvumiem. Šo laika posmu var pagarināt ar vienkāršu Komisijas lēmumu; pagarinājumu var atjaunot. Pamatojumā, kas jāsniedz kopā ar dalībvalsts pieprasījumu, min satiksmes blīvumu un ekonomiskos apstākļus attiecīgajā ūdensceļā. Līdz Komisija pieņem lēmumu, dalībvalsts, kas ir pieprasījusi pagarinājumu, var turpināt darbību tā, it kā pagarinājums būtu piešķirts.
   4.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   5.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis palīdz viena otrai šīs direktīvas īstenošanā.
   6.   Komisija uzrauga RIS izveidi Kopienā un sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei ne vēlāk kā 2008. gada 20. oktobrī.
   13. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   14. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm, kurās ir iekšējie ūdensceļi, uz ko attiecas 2. pants.

      Strasbūrā, 2005. gada 7. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. CLARKE

      (1)  OV C 157, 28.6.2005., 56. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 23. februāra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2005. gada 27. jūnija Lēmums.

      (3)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (4)  OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.

      (5)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (6)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

      (7)  OV L 185, 6.7.2001., 1. lpp.

      (8)  OV L 345, 31.12.2003., 90. lpp.

      (9)  OV L 373, 31.12.1991., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

      I PIELIKUMS
      MINIMĀLĀS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ DATIEM
      Saskaņā ar 4. panta 3. punkta a) apakšpunktā minēto īpaši ir sniedzami šādi dati:

                  —

                  ūdensceļu asis ar kilometru rādītāju,

                  —

                  ierobežojumi kuģošanas līdzekļiem vai konvojiem attiecībā uz garumu, platumu, iegrimi un virsūdens augstumu,

                  —

                  ierobežojošo struktūru, jo īpaši slūžu un tiltu, darbības laiks,

                  —

                  ostu un pārkraušanas vietu atrašanās vieta,

                  —

                  atsauces dati attiecībā uz ūdens līmeņa mērinstrumentiem, kas būtiski navigācijā.

      II PIELIKUMS

         RIS VADLĪNIJU UN TEHNISKO SPECIFIKĀCIJU PRINCIPI
      1.   RIS vadlīnijas

         RIS vadlīnijās, kuras minētas 5. pantā, ievēro šādus principus:

                  a)

                  tehnisko prasību norādīšana pakalpojumu un saistīto sistēmu plānošanai, īstenošanai un darbībai;

                  b)

                     RIS arhitektūra un organizācija;

                  c)

                  ieteikumi kuģošanas līdzekļiem piedalīties RIS, izmantojot individuālus pakalpojumus un pakāpeniski attīstot RIS.

            2.   Iekšzemes ECDIS
      Tehniskajās specifikācijās, kas ir izstrādājamas Elektronisko karšu attēlošanas un informācijas sistēmai (Iekšzemes ECDIS) saskaņā ar 5. pantu, ievēro šādus principus:

                  a)

                  savietojamība ar jūras ECDIS, lai veicinātu iekšzemes kuģošanas līdzekļu satiksmi grīvas ūdeņu jauktās satiksmes zonās un jūras-upes satiksmi;

                  b)

                  minimālo prasību noteikšana Iekšzemes ECDIS iekārtām, kā arī minimālā satura noteikšana elektroniskām navigācijas kartēm nolūkā nodrošināt kuģošanas drošību, un jo īpaši:

                              —

                              izmantojamo Iekšzemes ECDIS iekārtu augsta līmeņa uzticamība un pieejamība,

                              —

                              Iekšzemes ECDIS iekārtu izturība, lai izturētu to vides apstākļu ietekmi, kas parasti dominē uz kuģa klāja, nepasliktinot kvalitāti vai uzticamību,

                              —

                              visu veidu ģeogrāfisko objektu iekļaušana elektroniskajās navigācijas kartēs (piemēram, kuģu ceļa robežas, piekrastes būves, bākas), kas ir nepieciešami drošai navigācijai,

                              —

                              tādu elektronisko karšu kontrole, kas pārklātas ar radara attēlu, kad tās izmanto kuģa pagriešanai;

                  c)

                  kuģu ceļa dziļuma informācijas integrēšana elektroniskajā navigācijas kartē un attēlošana pie iepriekšnoteikta vai patiesā ūdens līmeņa;

                  d)

                  papildus informācijas (piem., pušu, kas nav kompetentās iestādes, sniegtās informācijas) integrēšana elektroniskajā navigācijas kartē un attēlošana Iekšzemes ECDIS, neietekmējot informāciju, kas nepieciešama drošai navigācijai;

                  e)

                  elektronisko navigācijas karšu pieejamība RIS izmantotājiem;

                  f)

                  datu, kas attiecas uz elektroniskajām navigācijas kartēm, pieejamība visiem lietojumprogrammu ražotājiem, attiecīgā gadījumā par samērīgu maksu, ņemot vēra izmaksas.

            3.   Elektroniskie kuģu ziņojumi
      Saskaņā ar 5. pantu uz tehniskajām specifikācijām elektroniskiem kuģu ziņojumiem iekšējā navigācijā attiecas šādi principi:

                  a)

                  elektronisko datu apmaiņas veicināšana starp dalībvalstu kompetentām iestādēm, starp iekšzemes un jūras navigācijas un vairākveidu transporta dalībniekiem, kur ir iesaistīta iekšzemes navigācija;

                  b)

                  standartizēto transporta ziņojumu izmantošana sūtīšanai no kuģa iestādei, no iestādes uz kuģi un no iestādes uz iestādi, lai iegūtu savietojamību ar jūras navigāciju;

                  c)

                  starptautiski akceptētu kodu sarakstu un klasifikācijas izmantošana, iespējams, papildinot to iekšzemes navigācijas papildu vajadzībām;

                  d)

                  vienreizīga Eiropas kuģa identifikācijas numura izmantošana.

            4.   Paziņojumi kapteiņiem
      Saskaņā ar 5. pantu uz tehniskajām specifikācijām par paziņojumiem kapteiņiem, jo īpaši attiecībā uz informāciju par kuģu ceļu, informāciju par satiksmi un vadību, kā arī reisa plānošanu, attiecas šādi principi:

                  a)

                  standartizēta datu struktūra, kurā izmantoti iepriekšnoteikti teksta moduļi un kura ir augstā mērā kodēta, lai dotu iespēju nodrošināt vissvarīgākās saturiskās informācijas tulkošanu citās valodās un veicinātu paziņojumu kapteiņiem integrāciju reisu plānošanas sistēmās;

                  b)

                  standartizētās datu struktūras savietojamība ar Iekšzemes ECDIS datu struktūru, lai veicinātu paziņojumu kapteiņiem integrāciju Iekšzemes ECDIS.

            5.   Kuģošanas līdzekļu lokalizācijas un līdzsekošanas sistēmas
      Saskaņā ar 5. pantu uz tehniskajām specifikācijām kuģošanas līdzekļu lokalizācijas un līdzsekošanas sistēmām attiecas šādi principi:

                  a)

                  prasību definēšana sistēmām un standarta ziņojumiem, kā arī kārtība, lai tie varētu tikt sniegti automātiskā režīmā;

                  b)

                  atšķirības starp sistēmām, kas piemērotas taktiskās informācijas par satiksmi prasībām, un sistēmām, kas piemērotas stratēģiskās informācijas par satiksmi prasībām, attiecībā gan uz pozicionēšanas precizitāti, gan pieprasīto atjaunināšanas ātrumu;

                  c)

                  attiecīgo tehnisko sistēmu apraksts kuģošanas līdzekļu lokalizācijai un līdzsekošanai, piemēram, Iekšzemes AIS (Iekšzemes Automātiskās identifikācijas sistēmas);

                  d)

                  datu formātu savietojamība ar jūras AIS sistēmu.