title: Padomes Direktīva 95/61/EK (1995. gada 29. novembris), ar ko groza II pielikumu Direktīvai 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dažos augu izcelsmes produktos, to skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995L0061

Oficiālais Vēstnesis L 292 , 07/12/1995 Lpp. 0027 - 0030

		Padomes Direktīva 95/61/EK(1995. gada 29. novembris),ar ko groza II pielikumu Direktīvai 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dažos augu izcelsmes produktos, to skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvu 90/642/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dažos augu izcelsmes produktos, to skaitā augļos un dārzeņos, un uz tiem [1], un jo īpaši tās 1. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Direktīvu 90/642/EEK pirmo reizi grozīja ar Direktīvu 93/58/EEK [2], kas, ieskaitot citus noteikumus, paredzēja izstrādāt pirmo sarakstu par dažu pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem;tā kā tajā laikā tomēr pieejamie dati nebija pietiekami, lai noteiktu atlieku galīgos maksimāli pieļaujamos daudzumus dažām pesticīdu – kultūru kombinācijām; tā kā tādos gadījumos paredz četru gadu laika posmu vajadzīgo datu iegūšanai, ja pēc tā joprojām nebija pietiekamu datu, daudzumus parasti noteica pēc attiecīgi nosacītas robežas;tā kā, pieņemot Direktīvu 93/58/EEK, Komisija un Padome vienojās, ka gada laikā visas ieinteresētās personas apliecina saistības par vajadzīgo datu iegūšanu dalībvalstīm; tā kā dažos gadījumos šādas saistības nav apliecinātas, un tāpēc jau iespējams noteikt atbilstošus noteikumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 90/642/EEK II pielikumu groza attiecīgi šīs direktīvas pielikumā noteiktajam.2. pantsDalībvalstīs, vēlākais, līdz 1996. gada 31. oktobrim stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības.Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai tādu atsauci pievieno oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kādā veidā izdarāma tāda atsauce.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1995. gada 29. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Atienza Serna[1] OV L 350, 14.12.1990., 71. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 95/38/EK (OV L 197, 22.8.95., 14. lpp.).[2] OV L 211, 23.8.1993., 6. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS1. HlortalonilsOtrās slejas pozīcijā "Hlortalonils" šādā grupā:2. V) LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI GARŠAUGI; dārza salāti un tiem līdzīgiierakstus "b" un "0,01*" iepretim individuālu produktu paraugiem aizstāj ar ierakstu "0,01*", ko novieto iepretim "dārza salāti un tiem līdzīgi".2. HlorpirifossTrešās slejas pozīcijā "Hlorpirifoss" iepretim produktu ierakstiem šādās grupās:- 1. VI) DAŽĀDI AUGĻI; olīvas,- 2. III) AUGĻU DĀRZEŅI; cukurkukurūzaburtu "c" aizstāj ar skaitli "0,05*".Tās pašas slejas šādā grupā:2. I) SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI;svītro ierakstus "c" iepretim – sarkanās bietes, pastinaki, kāļi un rāceņi.Tās pašas slejas iepretim šādu produktu ierakstam:7. Apiņi (žāvēti); to skaitā apiņu rogas un nekoncentrēts pulverisburtu "d" aizstāj ar skaitli "0,1*".3. CipermetrīnsPiektās slejas pozīcijas "Cipermetrīns, to skaitā citi sastāvā esošo izomēru maisījumi (izomēru summa)" šādā grupā:- 1. V) OGAS UN SĪKAUGĻI; citi sīkaugļi un ogas (izņemot savvaļas),- 2. I) SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅIierakstus "c" un "0,5*" iepretim individuālu produktu paraugiem aizstāj ar ierakstu "0,05*", ko novieto iepretim augšminētajām grupām.Tajā pašā slejā iepretim šādu produktu ierakstam:2. VII) KĀTU DĀRZEŅI; fenheļiburtu "c" svītro.4. DeltametrīnsSestās slejas pozīcijā "Deltametrīns" iepretim produktu ierakstiem šādā grupā:1. VI) DAŽĀDI AUGĻI; kiviburtu "c" svītro.5. ImazalilsDevītās slejas pozīcijā "Imazalils" šādā grupā:2. III) AUGĻU DĀRZEŅI; nakteņaugiierakstus "a" un “ 0,02*” iepretim individuālu produktu paraugiem aizstāj ar ierakstu "0,02*", ko novieto iepretim ierakstam “ nakteņaugi”.6. IprodionsDesmitās slejas pozīcijā "Iprodions" iepretim produktu ierakstiem šādā grupā:- 2. I) SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI; sakņu selerijas,- 2. VII) KĀTU DĀRZEŅI; kātu (smaržīgās) selerijasierakstu "a" svītro.7. PermetrīnsVienpadsmitās slejas pozīcijā "Permetrīns (izomēru summa)" iepretim produktu ierakstam šādā grupā:1. V) OGAS UN SĪKAUGĻI; avenes un kazenes (izņemot savvaļas)burtu "c" aizstāj ar skaitli "0,05*".Tajā pašā slejā iepretim produktu ierakstiem šādās grupās:- 1. VI) DAŽĀDI AUGĻI; olīvas,- 2. I) SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI; rāceņi,- 2. IV) KĀPOSTU DĀRZEŅI; ziedoši kāpostu dārzeņi; brokoļi,- 2. VII) KĀTU DĀRZEŅI; fenheļi,- 4. eļļas augu sēklas; saulgriežu sēklasburtu "c" svītro.Tās pašas slejas šādā grupā:1. V) OGAS UN SĪKAUGĻI; citi sīkaugļi un ogas (izņemot savvaļas)ierakstus "c" un "0,05*" iepretim individuālu produktu paraugiem aizstāj ar ierakstu "0,05*", ko novieto iepretim augšminētajai grupai.Tajā pašā slejā iepretim šādu produktu ierakstam:7. Apiņi (žāvēti), to skaitā apiņu rogas un nekoncentrēts pulverisburtu "d" aizstāj ar skaitli "0,1*".8. Benomils, karbendazims, tiofanātmetilsDivpadsmitās slejas pozīcijā "Benomils, karbendazims, tiofanātmetils (summu nosaka kā karbendazimu)" iepretim produktu ierakstiem šādās grupās:- 2. V) LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI LAPU GARŠAUGI; ūdens kreses un lapu cigoriņi,- 7. Apiņi (žāvēti), to skaitā apiņu rogas un nekoncentrēts pulverisburtu "d" aizstāj ar skaitli "0,1*".Tajā pašā slejā iepretim produktu ierakstam šādā grupā:1. VI) DAŽĀDI AUGĻI; olīvasburtu "d" svītro.9. Manebs, mankocebs, metirāms, propinebs, cinebsTrīspadsmitās slejas pozīcijā "Manebs, mankocebs, metirāms, propinebs, cinebs (summu nosaka kā CS2)" šādā grupā:1. V) OGAS UN SĪKAUGĻI; avenes un kazenes (izņemot savvaļas)burtu "c" aizstāj ar burtu "c" iepretim "avenes", un ar skaitli "0,05*" iepretim "citi".Tajā pašā slejā iepretim produktu ierakstiem šādā grupā:- 2. I) SAKŅU UN BUMBUĻU DĀRZEŅI; sarkanās bietes,- 2. VII) KĀTU DĀRZEŅI; artišokiburtu "c" svītro.Tajā pašā slejā iepretim produktu ierakstam šādā grupā:2. V) LAPU DĀRZEŅI UN SVAIGI LAPU GARŠAUGI; ūdens kresesburtu "c" aizstāj ar skaitli "0,05*".10. MetamidofossČetrpadsmitās slejas pozīcijā "Metamidofoss" iepretim produktu ierakstiem šādās grupās:- 1. V) OGAS UN SĪKAUGĻI; galda un vīna vīnogas un zemenes (izņemot savvaļas),- 2. IV) KĀPOSTU DĀRZEŅI; krustziežu dzimtas lapu dārzeņiburtu "b" aizstāj ar skaitli "0,01*".11. ProcimidonsPiecpadsmitās slejas pozīcijā "Procimidons" iepretim produktu ierakstiem šādā grupā:1. III) SĒKLEŅI; āboliburtu "a" aizstāj ar skaitli "0,02*".Tajā pašā slejā iepretim produktu ierakstam šādā grupā:2. II) SĪPOLU DĀRZEŅI; lokiburtu "a" svītro.12. Atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi, jo īpaši attiecībā uz tēju (žāvētas lapas un stiebri, fermentētas vai citādi apstrādātas, Camellia sinensis)Tabulā, ko izstrādā īpaši attiecībā uz tēju, iepretim šādām pesticīdu atliekām:6. Brompropilāts,15. Flucitrināts (izomēru summa),18. Metidations, un21. Profenofossburtu "d" aizstāj ar skaitli "0,1*".--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1971. gada 15. februāris) par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē svaigas mājputnu gaļas ražošanu un laišanu tirgū

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31971L0118

Oficiālais Vēstnesis L 055 , 08/03/1971 Lpp. 0023 - 0039 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 3 Lpp. 0144  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1971(I) Lpp. 0097  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 3 Lpp. 0144  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1971(I) Lpp. 0106  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0116  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 4 Lpp. 0131  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 4 Lpp. 0131

		Padomes Direktīva(1971. gada 15. februāris)par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē svaigas mājputnu gaļas ražošanu un laišanu tirgū(71/118/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā Padomes 1967. gada 13. jūnija Regula Nr. 123/67/EEK [2] par mājputnu gaļas tirgus kopīgo organizāciju minētajā nozarē izveidojusi vienotu tirgu;tā kā tik ilgi, kamēr tirdzniecību kavēs atšķirības dalībvalstu veselības prasībās attiecībā uz mājputnu gaļu, minētās regulas īstenošanai nebūs vajadzīgā efekta;tā kā lai novērstu šīs atšķirības, dalībvalstu veselības noteikumi ir jātuvina;tā kā būtu jāpieņem Kopienas noteikumi, ko pēc pārejas perioda, kura laikā tie attieksies tikai uz Kopienas iekšējo tirdzniecību, piemēros mājputnu gaļai, ko laiž tirgū dalībvalstīs; tā kā šo direktīvu tomēr nevajadzētu piemērot mājputnu gaļai, ko ražotāji, ievērojot zināmus nosacījumus, piegādā tieši patērētājiem;tā kā par ierosinātās tuvināšanas mērķi jo īpaši jābūt higiēnas prasību standartizēšanai attiecībā uz mājputnu gaļu kautuvēs, kā arī glabāšanas un transportēšanas laikā; tā kā dalībvalstu kompetentajām iestādēm joprojām vajadzētu būt atbildīgām par to kautuvju apstiprināšanu, kas atbilst higiēnas prasībām, kuras noteiktas šajā direktīvā, kā arī par to, lai tiktu ievēroti nosacījumi, kas reglamentē šādu apstiprināšanu; tā kā būtu arī jānosaka, ka dalībvalstīm jāapstiprina saldētavas;tā kā, lai nodrošinātu pietiekamas veterinārās pārbaudes, ņemot vērā konkrētos apstākļus, kādos tās tiek veiktas, daži uzdevumi jāuztic kvalificētiem palīgiem, kas darbojas valsts pilnvarota veterinārārsta pakļautībā un uzraudzībā;tā kā visām dalībvalstīm būtu jānosaka standartprasību minimums attiecībā uz šo palīgu profesionālās sagatavošanas teorētisko un praktisko līmeni un citiem nosacījumiem, kas ir svarīgi, lai nodrošinātu viņu kompetenci, godīgumu un objektivitāti, bet to vajadzētu veikt tā, lai pieļautu iespēju pakāpeniski standartizēt noteikumus un programmas, kas saistītas ar šo profesionālo sagatavošanu;tā kā attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību veselības sertifikātu, ko izsniedzis eksportētājas valsts pilnvarots veterinārārsts, to uzskata par labāko veidu, kā pārliecināt galamērķa valsts kompetentās iestādes, ka piegādātā mājputnu gaļa atbilst šīs direktīvas prasībām; tā kā šim sertifikātam jābūt pie mājputnu gaļas sūtījuma uz galamērķi;tā kā dalībvalstīm jābūt tiesībām aizliegt ievest to teritorijā no citas dalībvalsts tādu mājputnu gaļu, kas nav piemērota lietošanai uzturā vai neatbilst Kopienas veselības prasībām;tā kā šādos gadījumos kravas nosūtītājam būtu jāļauj saņemt gaļu atpakaļ vai nu pēc viņa paša, vai pēc viņa pārstāvja lūguma, ja vien nav kāda veselības pamatojuma to neļaut;tā kā aizlieguma vai ierobežojuma gadījumā iemeslus vajadzētu darīt zināmus kravas nosūtītājam vai viņa pārstāvim un dažos gadījumos arī eksportētājas valsts kompetentajām iestādēm;tā kā ja starp kravas nosūtītāju un galamērķa dalībvalsts iestādēm rodas strīds par aizlieguma vai ierobežojuma pamatojumu, kravas nosūtītājam jādod iespēja saņemt tāda veterinārijas eksperta atzinumu, ko viņš var izvēlēties no Komisijas izveidotas ekspertu grupas;tā kā strīdus starp dalībvalstīm jautājumā par to, vai kautuves apstiprināšana bijusi pamatota, būtu jārisina saskaņā ar steidzamības procedūru Pastāvīgajā veterinārijas komitejā, ko 1968. gada 15. oktobrī izveidojusi Padome;tā kā dažās jomās, kur radušās īpašas problēmas, noteikumus dalībvalstīs nevar tuvināt, iekams nav veikta pamatīgāka izpēte;tā kā dzīvnieku veselības noteikumi, kas attiecas uz tirdzniecību ar dzīviem mājputniem un svaigu mājputnu gaļu, tiks iztirzāti citās Kopienas direktīvās; tā kā acīmredzams, ka pirmie pasākumi būtu jāveic attiecībā uz valsts noteikumu tuvināšanu šajā jomā, paredzot konkrētus nosacījumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstis var aizliegt vai ierobežot mājputnu gaļas ievešanu to teritorijā dzīvnieku veselības apsvērumu dēļ, un paredzot Kopienai steidzamības procedūru Pastāvīgajā veterinārijas komitejā, saskaņā ar kuru dalībvalstu veiktos pasākumus varētu izvērtēt, cieši sadarbojoties dalībvalstīm un Komisijai, un vajadzības gadījumā tos grozīt vai atcelt,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I SADAĻA Vispārīgie noteikumi1. pants1. Šo direktīvu piemēro tirdzniecībai ar šādu sugu mājdzīvnieku svaigu gaļu: vistu, tītaru, pērļu vistiņu, pīļu un zosu gaļa.2. Visas minēto mājdzīvnieku daļas, ko var lietot uzturā, uzskata par mājputnu gaļu.3. Visu mājputnu gaļu, kam nav veikts nekāds konservēšanas process, uzskata par svaigu gaļu; tomēr šajā direktīvā atdzesētu un saldētu gaļu uzskata par svaigu gaļu.2. pantsŠajā direktīvā:a) "liemenis" ir viss putna ķermenis pēc atasiņošanas, noplūkšanas un iekšu izņemšanas; tomēr nieru izņemšanu, kāju atdalīšanu tarsālajā locītavā vai galvas atdalīšanu var veikt pēc izvēles;b) "liemeņa daļas" ir daļas no liemeņa, kas definēts a) apakšpunktā;c) "subprodukti" ir svaiga gaļa, kas nav liemenis, kurš definēts a) apakšpunktā, pat ja tie ir dabiskā veidā saistīti ar liemeni;d) "iekšējie orgāni" ir subprodukti no krūšu, vēdera un iegurņa dobuma, tostarp traheja un barības vads un, vajadzības gadījumā, guza;e) "pirmskaušanas apskate" ir dzīvu putnu apskate saskaņā ar I pielikuma III nodaļas prasībām;f) "pēckaušanas veterinārā ekspertīze" ir nokautu putnu apskate kautuvē tūlīt pēc nokaušanas saskaņā ar I pielikuma V nodaļu;g) "valsts pilnvarots veterinārārsts" ir veterinārārsts, ko iecēlusi dalībvalsts galvenā kompetentā iestāde;h) "palīgs" ir profesionāli sagatavota persona, ko dalībvalsts kompetentā centrālā iestāde ieceļ par palīgu valsts pilnvarotajam veterinārārstam;i) "eksportētāja valsts" ir dalībvalsts, no kuras svaigo mājputnu gaļu nosūta uz citu dalībvalsti;j) "galamērķa valsts" ir dalībvalsts, uz kuru svaigo mājputnu gaļu nosūta no kādas citas dalībvalsts.II SADAĻA Noteikumi par Kopienas iekšējo tirdzniecību un tirdzniecību dalībvalstīs3. pants1. Katra dalībvalsts nodrošina to, ka tiek atļauta tirdzniecība tikai ar svaigu mājputnu gaļu, kas, neierobežojot 11. pantu, atbilst šādām prasībām:a) tā iegūta kautuvē, kas apstiprināta un uzraudzīta saskaņā ar 5. panta 1. punktu;b) tā iegūta no dzīvnieka, kura pirmskaušanas apskati veicis valsts pilnvarots veterinārārsts vai viņa palīgi saskaņā ar 4. pantu un kurš pēc šādas apskates atzīts par derīgu nokaušanai svaigas mājputnu gaļas tirdzniecības vajadzībām;c) tā apstrādāta pietiekami higiēniskos apstākļos saskaņā ar I pielikuma IV nodaļu;d) tās pēckaušanas veterināro ekspertīzi veicis valsts pilnvarots veterinārārsts vai viņa palīgi saskaņā ar 4. pantu, un tā atzīta par derīgu lietošanai uzturā saskaņā ar I pielikuma VI nodaļu;e) uz tās ir veselības marķējums, kas atbilst I pielikuma VII nodaļai;f) saskaņā ar I pielikuma IX nodaļu tā pēc pēckaušanas veterinārās ekspertīzes glabāta pietiekami higiēniskos apstākļos kautuvēs, kas ir apstiprinātas un tiek uzraudzītas saskaņā ar 5. panta 1. punktu, vai saldētavās saskaņā ar 5. panta 4. punktu;g) tā ir pienācīgi iepakota un transportēta pietiekami higiēniskos apstākļos, kas atbilst I pielikuma X un XI nodaļas prasībām.2. Tirdzniecībā nelaiž šādu mājputnu gaļu:a) svaigu mājputnu gaļu, kas apstrādāta ar ūdeņraža peroksīdu vai citām balinošām vielām, vai ar dabiskām vai mākslīgām krāsvielām;b) svaigu mājputnu gaļu, kas apstrādāta ar antibiotikām, konservantiem vai mīkstinātājiem;c) svaigu mājputnu gaļu, kas apstrādāta ar aromatizējošām vielām.3. Tomēr, ja galamērķa valsts to atļauj, 1. punktā minētie nosacījumi nav jāievēro attiecībā uz gaļu, kas paredzēta citam nolūkam, nevis lietošanai uzturā; šādā gadījumā galamērķa valsts veic visus pasākumus, kas nepieciešami, lai nepieļautu, ka gaļu izmanto nolūkiem, kam tā nav paredzēta.4. Šā panta 1. punkta nosacījumus nepiemēro svaigai mājputnu gaļai, ko atsevišķos gadījumos tās ražotājs piegādā tieši galīgajam patērētājam tā personīgajam patēriņam, neizmantojot mobilo tirdzniecību, piegādi pa pastu vai pārdošanu tirgū.4. pants1. Veicot pirmskaušanas apskati un pēckaušanas veterināro ekspertīzi un uzraugot higiēnas nosacījumus, kas noteikti I pielikuma II un IV nodaļā, un kas jāievēro kautuvēm, valsts pilnvarotais veterinārārsts var izmantot palīgus, kas darbojas viņa uzraudzībā un pakļautībā.2. Tikai tās personas, kas atbilst II pielikuma prasībām, var darboties kā palīgi. Padome, pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma, paredz sīkāk izstrādātus noteikumus attiecībā uz profesionālās sagatavotības līmeni, kādu prasa no palīgiem saskaņā ar II pielikuma 1. punkta b) un d) apakšpunktu un 4. punktu.3. Palīgi palīdz valsts pilnvarotajam veterinārārstam veikt tikai šādas darbības:- uzraudzīt I pielikuma II un IV nodaļā paredzēto higiēnas noteikumu piemērošanu,- pārbaudīt, vai, veicot pirmskaušanas apskati, nav vērojams kāds no I pielikuma III nodaļas 12. punktā minētajiem simptomiem,- pārbaudīt, vai, veicot pēckaušanas veterināro ekspertīzi, nav vērojami I pielikuma VI nodaļas 28. punktā minētie nosacījumi.5. pants1. Tās dalībvalsts galvenā kompetentā iestāde, kuras teritorijā atrodas kautuve, nodrošina to, ka 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto apstiprinājumu piešķir vienīgi tad, ja ir ievēroti I pielikuma I un II nodaļas noteikumi, un ar noteikumu, ka kautuve var izpildīt citus šā pielikuma nosacījumus; tā arī nodrošina, ka atbilstību šiem noteikumiem pārbauda valsts pilnvarotais veterinārārsts un ka apstiprinājumu atsauc, ja viens vai vairāki noteikumi vairs netiek ievēroti.2. Visas apstiprinātās kautuves reģistrē sarakstā, un katrai piešķir veterinārā apstiprinājuma numuru. Katra dalībvalsts paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai apstiprināto kautuvju sarakstu un to veterinārā apstiprinājuma numuru un dara tām zināmu katru apstiprinājuma atsaukšanas gadījumu.3. Ja dalībvalsts uzskata, ka nosacījumi apstiprinājuma saņemšanai nav ievēroti vai vairs netiek ievēroti kādā kautuvē citā dalībvalstī, tā attiecīgi informē šīs dalībvalsts galveno kompetento iestādi. Kompetentā iestāde veic visus vajadzīgos pasākumus un paziņo dalībvalsts galvenajai kompetentajai iestādei par pieņemtajiem lēmumiem un iemesliem šādu lēmumu pieņemšanai.Ja šī dalībvalsts baidās, ka nav veikti vajadzīgie pasākumi vai arī tie nav pietiekami, tā var iesniegt šo jautājumu izskatīšanai Komisijā, kas prasa viena vai vairāku veterināro ekspertu atzinumu. Ņemot vērā šo atzinumu, dalībvalstīm var atļaut saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru uz laiku aizliegt ievest to teritorijā svaigu mājputnu gaļu no minētās kautuves.Šo atļauju var atsaukt saskaņā ar procedūru, kas noteikta 12. pantā, ņemot vērā viena vai vairāku veterināro ekspertu sniegto jaunāko atzinumu.Veterinārajiem ekspertiem jābūt tādas dalībvalsts pilsoņiem, kas nav strīdā iesaistītā dalībvalsts.Apspriedusies ar dalībvalstīm, Komisija paredz vispārīgus noteikumus šā punkta piemērošanai, jo īpaši attiecībā uz veterināro ekspertu iecelšanu un procedūru, kas jāievēro, lai sniegtu atzinumus.4. Pat ja saldētavas atrodas ārpus kautuves, tās, attiecībā uz svaigas mājputnu gaļas glabāšanu, uzrauga valsts pilnvarots veterinārārsts.Tās dalībvalsts galvenā kompetentā iestāde, kuras teritorijā atrodas saldētava, attiecībā uz svaigas mājputnu gaļas glabāšanu, ir atbildīga par šīs saldētavas apstiprināšanu un apstiprinājuma atcelšanu.6. pantsNeierobežojot 3. panta 2. punktu un kamēr nav stājušies spēkā Kopienas noteikumi, šī direktīva neietekmē dalībvalstu noteikumus attiecībā uz:a) nosacījumiem saldētavas apstiprināšanai, kas minēti 5. panta 4. punktā, un jebkura šāda apstiprinājuma atsaukšanu;b) mājputnu gaļas apstrādāšanu ar vielām, kas var svaigu mājputnu gaļu padarīt bīstamu vai kaitīgu cilvēku veselībai, un piesūcināšanu ar antibiotikām, estrogēniem, tireostatiem, mīkstinātājiem, pesticīdiem, herbicīdiem vai vielām, kas satur arsēnu vai antimonu;c) svešu vielu pievienošanu svaigai mājputnu gaļai un tās apstrādi ar jonizēšanu un ultravioleto starojumu.7. pantsŠī direktīva neietekmē pārsūdzības, kas dalībvalstīs iespējamas saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem un paredzētas šajā direktīvā, lai apstrīdētu kompetento iestāžu lēmumus.III Noteikumi, kas attiecas tikai uz Kopienas iekšējo tirdzniecību8. pantsKatra dalībvalsts nodrošina, ka svaigai mājputnu gaļai, ko sūta uz citu dalībvalsti, transportēšanas laikā uz galamērķa valsti līdzi ir veselības sertifikāts, kas atbilst I pielikuma VIII nodaļas prasībām.9. pants1. Neierobežojot pilnvaras, kas rodas saskaņā ar 5. panta 3. punkta otrās daļas otro teikumu, dalībvalsts var savā teritorijā svaigu mājputnu gaļas tirdzniecību, kas ievesta no citas dalībvalsts, ja, veicot veselības pārbaudi galamērķa valstī, tiek atklāts, ka:a) šāda gaļa nav piemērota lietošanai uzturā, vai kab) nav ievēroti 3., 8. vai 14. panta noteikumi.2. Lēmumi, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu, pēc piegādātāja vai tā pārstāvja lūguma ļauj saņemt atpakaļ svaigo mājputnu gaļu ar noteikumu, ka tas nav pretrunā veselības aizsardzības apsvērumiem. Visos gadījumos veic drošības pasākumus, lai nepieļautu tādu šīs gaļas izmantošanu, kas nav paredzēta.3. Šos lēmumus dara zināmus piegādātājam vai viņa pārstāvim, minot šādu lēmumu pieņemšanas iemeslus. Pēc lūguma šie pamatotie lēmumi tūlīt viņam rakstiski jāizsniedz, norādot, kādas pārsūdzības pret tiem iespējamas saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem, kā arī to, kādā formā un kādos termiņos tās jāiesniedz.4. Ja šādi lēmumi pamatojas uz lipīgas vai infekciozas slimības diagnosticēšanu, bojāšanos, kas bīstama cilvēku veselībai, vai uz nopietniem šīs direktīvas noteikumu pārkāpumiem, lēmumus un to pamatojumus tūlīt dara zināmus arī eksportētājas valsts galvenajai kompetentajai iestādei.10. pantsKatra dalībvalsts dod tiesības saņemt veterinārā eksperta atzinumu tiem piegādātājiem, kuru svaigo mājputnu gaļu saskaņā ar 9. panta 1. punktu nedrīkst laist pārdošanā tās teritorijā. Katra dalībvalsts nodrošina, ka, pirms kompetentās iestādes veic kādus citus pasākumus, piemēram, gaļas iznīcināšanu, veterinārajiem ekspertiem ir iespēja noteikt, vai ir izpildīti 9. panta 1. punkta nosacījumi.Veterinārajam ekspertam jābūt tādas dalībvalsts pilsonim, kas nav eksportētāja valsts vai galamērķa valsts.Komisija, pieņemot lēmumu pēc dalībvalstu priekšlikuma, izveido to veterināro ekspertu grupu, no kuriem var prasīt šādu atzinumu sagatavošanu. Pēc apspriešanās ar dalībvalstīm tā paredz vispārīgus noteikumus, kas jāpiemēro jo īpaši attiecībā uz šādu atzinumu formulēšanas procedūru.11. pants1. Neierobežojot 2. līdz 4. punktu, dalībvalstu dzīvnieku veselības noteikumus attiecībā uz tirdzniecību ar dzīviem mājputniem un mājputnu gaļu turpina piemērot, līdz stājas spēkā kādi Kopienas noteikumi.2. Ja ir draudi, ka dzīvnieku slimības varētu izplatīties, ievedot dalībvalsts teritorijā svaigu mājputnu gaļu no citas dalībvalsts, dalībvalsts drīkst veikt šādus pasākumus:a) ja sākas epizootiskas slimības uzliesmojums citā dalībvalstī, uz laiku aizliegt vai ierobežot svaigas mājputnu gaļas ievešanu no tiem minētās dalībvalsts rajoniem, ko skārusi slimība;b) ja epizootiskā slimība izplatās vai ja ir citas nopietnas lipīgas vai infekcijas slimības uzliesmojums, uz laiku aizliegt vai ierobežot svaigas mājputnu gaļas ievešanu no visas minētās dalībvalsts teritorijas.3. Katrai dalībvalstij tūlīt jāpaziņo citām dalībvalstīm un Komisijai par jebkuras tādas slimības uzliesmojumu tās teritorijā, kas minēta 2. punktā, un par pasākumiem, kuri veikti, lai to kontrolētu. Šai dalībvalstij tūlīt arī jāziņo par slimības novēršanu.4. Par pasākumiem, ko dalībvalstis veikušas saskaņā ar 2. punktu, un par jebkuru šādu pasākumu atcelšanu tūlīt jāziņo citām dalībvalstīm un Komisijai, reizē minot iemeslus, kāpēc tas darīts.Saskaņā ar procedūru, kas noteikta 12. pantā, var pieņemt lēmumu atcelt vai grozīt šos pasākumus, jo īpaši, lai saskaņotu tos ar pasākumiem, ko paredzējušas citas dalībvalstis.5. Ja rodas 2. punktā paredzētā situācija un ja vajadzīgs, lai citas dalībvalstis arī piemērotu pasākumus, kas paredzēti saskaņā ar minēto punktu, vajadzības gadījumā tos grozot saskaņā ar 4. punktu, atbilstīgus pasākumus paredz saskaņā ar procedūru, kas noteikta 12. pantā.12. pants1. Ja jāpiemēro šajā pantā noteiktā procedūra, priekšsēdētājs vai nu pēc paša iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma jautājumu tūlīt iesniedz Pastāvīgajai veterinārijas komitejai (še turpmāk "Komiteja"), kas izveidota ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Lēmumu.2. Komitejā dalībvalstu balsis vērtē, kā paredzēts Līguma 148. panta 2. punktā. Priekšsēdētājs nebalso.3. Komisijas pārstāvis iesniedz paredzēto pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par šiem pasākumiem divu dienu laikā. Atzinumu sniedz ar divpadsmit balsu vairākumu.4. Komisija paredz pasākumus un tūlīt tos piemēro, ja tie ir saskaņā ar Komitejas atzinumu. Ja tie nav saskaņā ar Komitejas atzinumu vai atzinums nav sniegts, Komisija tūlīt ierosina Padomei pasākumus, kas jāapstiprina. Padome pieņem pasākumus ar kvalificētu balsu vairākumu.Ja Padome nav apstiprinājusi nekādus pasākumus piecpadsmit dienās pēc tam, kad priekšlikums iesniegts, Komisija apstiprina ierosinātos pasākumus un tūlīt tos piemēro, ja vien Padome ar vienkāršu balsu vairākumu nav nobalsojusi pret tiem.13. pantsŠīs direktīvas 12. pantu piemēro astoņpadsmit mēnešus, sākot no dienas, kad jautājums pirmo reizi iesniegts Komitejai, vai nu saskaņā ar 12. panta 1. punktu, vai saskaņā ar jebkuriem citiem atbilstīgiem noteikumiem.14. pants1. Dalībvalstis aizliedz mājputnu gaļas atdzesēšanas procesu "Spinchiller", kas šobrīd tiek izmantots. Šis aizliegums stājas spēkā tikai no 1976. gada 1. janvāra.2. Apspriedusies ar dalībvalstīm Pastāvīgajā veterinārijas komitejā, Komisija līdz 1972. gada 1. janvārim iesniedz Padomei ziņojumu par to, vai ir viens vai vairāki alternatīvi atdzesēšanas procesi.3. Datumu, kas noteikts 1. punktā, nomaina ar 1977. gada 1. janvāri, ja vien Padome, pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma, līdz 1972. gada 1. janvārim nav konstatējusi, ka ir atklāts viens vai vairāki jauni, rūpnieciski izmantojami procesi.IV SADAĻA Nobeiguma noteikumi15. pantsIekams nav stājušies spēkā Kopienas noteikumi par svaigas mājputnu gaļas importu no trešām valstīm, dalībvalstis piemēro šādam importam noteikumus, kas ir vismaz līdzvērtīgi šīs direktīvas noteikumiem.16. pantsNeierobežojot 14. pantu, dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas un tās pielikumu prasības:a) attiecībā uz Kopienas iekšējo tirdzniecību: divos gados pēc direktīvas izziņošanas;b) attiecībā uz svaigu mājputnu gaļu, ko ražo un tirgo dalībvalstu teritorijā: ne vēlāk kā piecus gadus pēc direktīvas izziņošanas.Tās tūlīt informē par to Komisiju.17. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1971. gada 15. februārīPadomes vārdā –priekšsēdētājsM. Cointat[1] OV 109, 9.7.1964., 1721./64. lpp.[2] OV 117, 19.6.1967., 2301./67. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSI NODAĻA HIGIĒNAS PRASĪBAS, KO IZVIRZA KAUTUVĒM1. Kautuvēs jābūt:a) telpai vai segtai platībai, kas ir pietiekami liela un viegli tīrāma un dezinficējama – mājputnu pirmskaušanas apskatei;b) īpašai telpai, ko viegli tīrīt un dezinficēt, kas paredzēta tikai mājputniem, kas cieš no kādas slimības, vai par kuriem ir aizdomas, ka tie cieš no kādas slimības;c) kaušanas telpai, kas ir pietiekami liela, lai apdullināšanu un atasiņošanu, no vienas puses, un noplūkšanu un jebkuru plaucēšanu, no otras puses, varētu veikt dažādās vietās. Jebkurai atverei starp kaušanas telpu un telpu vai platību, kas minēta a) apakšpunktā, kura nav šaura atvere, caur kuru drīkst pārvietot tikai kautos mājputnus, jābūt durvīm, kas noslēdzas automātiski;d) iekšu izņemšanas un sagatavošanas telpai, kas ir pietiekami liela, lai iekšu izņemšanu veiktu vietā, kas atrodas pietiekami tālu no pārējām darba pozīcijām vai ir atdalīta no tām ar šķērssienu, lai nepieļautu piesārņojumu. Jebkurai atverei starp iekšu izņemšanas un sagatavošanas telpu un kaušanas telpu, kas nav šaura atvere, caur kuru drīkst pārvietot tikai kautos mājputnus, jābūt durvīm, kas noslēdzas automātiski;e) ja vajadzīgs, nosūtīšanas telpai;f) vienai vai vairākām pietiekami lielām atdzesēšanas vai saldēšanas telpām;g) telpai vai platībai spalvu savākšanai, ja vien tās neuzskata par atkritumiem;h) īpašām slēdzamām telpām, kas paredzētas mājputnu gaļai, kura uz laiku aizturēta, un cilvēku veselībai kaitīgai gaļai, kas deklarēta par nederīgu lietošanai uzturā, un atkritumiem, ja šādu gaļu un atkritumus neizved no kautuves katru dienu;i) īpašai telpai, kas paredzēta vienīgi tādas mājputnu gaļas tehniskai apstrādei vai iznīcināšanai, kas deklarēta par nederīgu lietošanai uzturā saskaņā ar 28. punktu, gaļai, kas saskaņā ar 29. punktu nav atļauta lietošanai uzturā, un atkritumiem un kaušanas blakusproduktiem, kuri paredzēti rūpnieciskiem nolūkiem, ja šādu tehnisku apstrādi vai iznīcināšanu veic kautuvē;j) pārģērbšanās telpām, mazgāšanās tvertnēm, dušām un ūdensklozeta tualetēm; pēdējo minēto durvis nedrīkst vērties tieši uz darba telpām; mazgāšanās tvertnēm jābūt apgādātām ar karsto un auksto ūdeni, materiāliem roku tīrīšanai un dezinficēšanai un vienreiz lietojamiem roku dvieļiem; mazgāšanās tvertnēm jābūt līdzās tualetēm;k) īpaši sagatavotai vietai mēsliem, ja vien mēsli netiek uzreiz un higiēniski aizvākti;l) vietai un atbilstīgām iekārtām būru un transporta līdzekļu tīrīšanai un dezinficēšanai;m) pienācīgi iekārtotai slēgtai telpai, kas paredzēta tikai veterinārā dienesta vajadzībām;n) darba telpās – pienācīgam aprīkojumam roku un darbarīku tīrīšanai un dezinficēšanai; šādam aprīkojumam jābūt cik iespējams tuvu darba pozīcijām; krāni nedrīkst būt ar roku darbināmi; šajās telpās jābūt tekošam karstajam un aukstajam ūdenim, tīrīšanas un dezinficēšanas līdzekļiem un vienreiz lietojamiem roku dvieļiem; instrumentu tīrīšanai ūdens temperatūra nedrīkst būt zemāka par + 82 °C;o) telpām, kurās iespējams jebkurā laikā efektīvi veikt veterinārās pārbaudes, kas paredzētas šajā direktīvā;p) pienācīgai apkārtējai sienai vai citiem iežogošanas līdzekļiem;q) neierobežojot a), b), c) un d) apakšpunktu, pienācīgam ēkas tīrās un piesārņotās daļas norobežojumam;r) no a) līdz j) apakšpunktā minētajās telpās:- ūdensnecaurlaidīgai grīdai, ko viegli tīrīt un dezinficēt, izturīgai pret puvi un tā konstruētai, lai ūdens varētu viegli aizplūst,- gludām sienām ar mazgājamu pārklājumu gaišās krāsās vai nokrāsotām vismaz 2 metru augstumā, ar noapaļotiem stūriem un leņķiem;s) pienācīgai ventilācijai un, ja vajadzīgs, tvaiku nosūcējam;t) pienācīgam dabiskajam vai mākslīgajam apgaismojumam, kas neizkropļo krāsas telpās, kuras paredzētas dzīviem vai nokautiem mājputniem;u) pienācīgai tikai dzeramā ūdens apgādei zem spiediena; tomēr ūdeni, kas nav dzeramais ūdens, var izņēmuma gadījumos izmantot tvaiku radīšanai, ar noteikumu, ka šim nolūkam ierīkotie cauruļvadi neļauj šo ūdeni izmantot citiem nolūkiem; turklāt izņēmuma gadījumos ūdeni, kas nav dzeramais ūdens, var atļaut lietot saldēšanas iekārtu atdzesēšanai. Cauruļvadiem, pa kuriem plūst ūdens, kas nav dzeramais ūdens, jābūt nokrāsotiem sarkanā krāsā, un tie nedrīkst iet cauri telpām. kurās atrodas gaļa;v) pienācīgai apgādei ar karstu dzeramo ūdeni zem spiediena;w) notekūdeņu aizvadīšanas sistēmai, kas atbilst higiēnas prasībām;x) atbilstīgam iekārtojumam aizsardzībai pret kaitēkļiem, piemēram, pret kukaiņiem, grauzējiem utt.;y) instrumentiem un darba iekārtām, kā arī iekārtām, kas nonāk saskarē ar mājputnu gaļu glabāšanas laikā, kuras ir no nerūsoša materiāla un ir viegli tīrāmas un dezinficējamas;z) īpašiem nerūsoša materiāla konteineriem, kuros nevar iekļūt nedz gaiss, nedz ūdens un kurus nevar atvērt – tās gaļas savākšanai, kas atzīta par nederīgu lietošanai uzturā VI nodaļas 28. punkta nozīmē.II NODAĻA HIGIĒNAS PRASĪBAS KAUTUVJU PERSONĀLAM, TELPĀM, IEKĀRTĀM UN INSTRUMENTIEM2. No personāla, telpām, iekārtām un instrumentiem prasa absolūtu tīrību.a) Personālam jo īpaši jāvalkā tīrs darba apģērbs un galvassega, kas ir gaišās krāsās un viegli mazgājami. Personāls, kas kauj dzīvniekus un darbojas ar gaļu, mazgā un dezinficē rokas vairākas reizes darbadienas laikā un katru reizi, kad atsāk darbu. Personām, kas bijušas saskarē ar slimiem dzīvniekiem vai inficētu gaļu, tūlīt pēc tam rūpīgi jānomazgā plaukstas un apakšdelmi ar karstu ūdeni un tad tie jādezinficē. Smēķēšana darba telpās un glabāšanas telpās ir aizliegta.b) Kautuvēs nedrīkst iekļūt suņi, kaķi vai citi dzīvnieki, kas nav šeit kaušanai paredzētie mājputni, kā noteikts 1. panta 1. punktā, izņemot kautuves darba dzīvniekus. Šo aizliegumu nepiemēro trušiem vai mājputniem, kas nav minēti 1. panta 1. punktā un kas paredzēti tūlītējai nokaušanai, ar noteikumu, ka tos neizmitina, nekauj, nesagatavo un neglabā vienā laikā ar mājputniem un vienās un tajās pašās telpās.Grauzēji, kukaiņi un citi parazīti sistemātiski jāiznīcina.c) Telpas, kas minētas I nodaļas 1. punkta a), b), c) d) un e) apakšpunktā, jātīra un jādezinficē pēc vajadzības un katrā ziņā darbadienas beigās.d) Būriem mājputnu piegādei jābūt darinātiem no nerūsoša materiāla, viegli tīrāmiem un dezinficējamiem, un to grīdām jābūt ūdensizturīgām. Tie jātīra un jādezinficē katru reizi, kad tie tiek iztukšoti.e) Iekārtas un instrumenti, ko izmanto kaušanai, gaļas apstrādei un glabāšanai, jātur tīri un pilnīgā kārtībā. Tie rūpīgi jātīra un jādezinficē vairākas reizes katras darbadienas laikā, beidzot dienas darbu un pirms tos lieto atkal, ja tie tikuši piesārņoti, jo īpaši ar slimību mikrobiem.f) Konteinerus ar veselībai kaitīgu gaļu, kas nav derīga lietošanai uzturā, un subproduktiem iztukšo pēc izmantošanas un tīra un dezinficē katru reizi pēc iztukšošanas.3. Telpas, instrumenti, darba iekārtas un mašīnas, ko lieto kaušanai, gaļas apstrādei un glabāšanai, jāizmanto vienīgi šiem nolūkiem.4. Mājputnu gaļa un tās konteineri nedrīkst nonākt tiešā saskarē ar zemi.5. Spalvas jāaizvāc uzreiz pēc mājputnu noplūkšanas.6. Mazgāšanas līdzekļu, dezinficējošo līdzekļu un pesticīdu lietošana nedrīkst ietekmēt gaļas derīgumu patēriņam.7. Personas, kas var piesārņot gaļu, nedrīkst nodarboties ar kaušanu vai gaļas apstrādi, jo īpaši, jaa) tās cieš vai ir aizdomas, ka tās cieš no vēdertīfa, A un B paratīfa, infekciozā enterīta (salmonelozes), dizentērijas, infekciozā hepatīta, skarlatīnas vai šo slimību nēsātājiem;b) tās cieš vai ir aizdomas, ka tās cieš no lipīgās vai infekciozās tuberkulozes;c) tās cieš vai ir aizdomas, ka tās cieš no lipīgas vai infekciozas ādas slimības;d) vienlaikus veic darbības, kas var būt par iemeslu mikrobu pārnešanai uz gaļu;e) nēsā uz rokas pārsēju, kas nav ūdensizturīgs apvalks, kurš aizsargā neinficētu pirksta ievainojumu.8. No katras personas, kas strādā ar mājputnu gaļu, prasa medicīnisku izziņu. Tā apliecina, ka nav šķēršļu šādai nodarbei; izziņa jāatjauno katru gadu un katru reizi, kad to pieprasa valsts pilnvarotais veterinārārsts; veterinārārstam vienmēr jābūt iespējai šo izziņu saņemt.III NODAĻA PIRMSKAUŠANAS APSKATE9. Nokaušanai paredzētie mājputni jāpakļauj pirmskaušanas apskatei 24 stundu laikā pēc to atvešanas uz kautuvi. Pārbaude jāatkārto tieši pirms nokaušanas, ja pagājušas vairāk nekā 24 stundas kopš pirmskaušanas apskates.10. Var noteikt, ka pirmskaušanas apskatē tikai konstatē pārvadāšanas laikā gūtos ievainojumus, ja mājputni pārbaudīti izcelsmes saimniecībā pēdējo 24 stundu laikā un konstatēts, ka tie ir veseli. Turklāt, ievedot kautuvē, jāpierāda mājputnu identitāte.Ja pirmskaušanas apskati izcelsmes saimniecībā un kautuvē neveic viens un tas pats valsts pilnvarotais veterinārārsts, pie dzīvniekiem jābūt veterinārajam sertifikātam, kurā norādīti dati, kas vajadzīgi saskaņā ar III pielikumu.11. Pirmskaušanas apskate jāveic pienācīgā apgaismojumā.12. Pārbaudē jānosaka:a) vai mājputni necieš no slimības, kas varētu tikt pārnesta uz cilvēkiem vai dzīvniekiem, vai tie neuzrāda šīs slimības simptomus, vai to vispārīgais stāvoklis ir tāds, kas norāda, ka tie ar šo slimību varētu saslimt;b) vai mājputni uzrāda tādas slimības vai traucējumu simptomus, kuri ietekmē to vispārīgo stāvokli, kas var padarīt gaļu nederīgu lietošanai uzturā.13. Mājputnus, kas cieš no vistu mēra, Ņūkāslas slimības, trakumsērgas, salmonelozes, holēras vai ornitozes, deklarē par uzturam nederīgiem.14. Dzīvniekus nedrīkst nokaut, paredzot tos lietot kā svaigu gaļu uzturā,- pēc slimu mājputnu klātbūtnes kautuvē,- pēc veselības informācijas attiecībā uz to izcelsmi,ka tie bijuši saskarē ar mājputniem, kas cieš no vistu mēra, Ņūkāslas slimības, trakumsērgas, salmonelozes, holēras vai ornitozes, tādos apstākļos, kad šī slimība var būt pārnesta uz tiem.15. Mājputni, kas minēti 12., 13. vai 14. punktā, jānokauj atsevišķi un pēc visu pārējo mājputnu nokaušanas.IV NODAĻA HIGIĒNAS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KAUŠANU16. Mājputni, kas ievesti kautuves telpās, jānokauj tūlīt pēc apdullināšanas.17. Atasiņošanai jābūt veiktai pilnīgi un tā, lai asinis nevarētu radīt piesārņojumu ārpus nokaušanas vietas.18. Nokautie mājputni jānoplūc uzreiz un pilnīgi.19. Iekšu izņemšana jāveic uzreiz. Liemenis jāatver tā, lai var pārbaudīt vēdera dobumu un visus iekšējos orgānus. Šim nolūkam aknas, liesu un gremošanas traktu izņem no liemeņa tā, ka tas netiek piesārņots un šo iekšējo orgānu dabiskā saikne saglabājas līdz pārbaudei.20. Pēc pārbaudes iekšējie orgāni, kas tikuši izņemti, uzreiz jāatdala no liemeņa, un tās daļas, kas nav derīgas lietošanai uzturā, tūlīt jāaizvāc.Iekšējie orgāni vai to daļas, kas paliek liemenī, izņemot nieres, pilnīgi jāizņem, ja iespējams, ievērojot higiēnas prasības.21. Aizliegts mājputnu gaļu piepūst, tīrīt to ar drānu vai piepildīt liemeni ar jebko citu, kas nav ēdamie subprodukti, kuri iegūti no šajā kautuvē nokautajiem mājputniem.Mājputnu daļas un subprodukti jāiepako tā, kā paredzēts 35. punktā.22. Aizliegts sagriezt liemeni un pārvietot vai apstrādāt mājputnu gaļu, pirms pabeigta pārbaude. Valsts pilnvarots veterinārārsts var noteikt jebkuras citas darbības, kas vajadzīgas pārbaudei.23. Aizturētā gaļa, kas deklarēta par nederīgu lietošanai uzturā saskaņā ar 28. punktu vai ko nav ļauts lietot uzturā saskaņā ar 29. punktu, kā arī spalvas un atkritumi, cik ātri vien iespējams, jāpārvieto uz telpām, teritorijām vai konteineriem, kas paredzēti 1. punkta g), h) un i) apakšpunktā, un ar tiem jārīkojas tā, lai piesārņojums būtu minimāls.24. Pēc pārbaudes un iekšu izņemšanas svaigā mājputnu gaļa uzreiz jānotīra un jāatdzesē saskaņā ar higiēnas prasībām.V NODAĻA PĒCKAUŠANAS VETERINĀRĀ EKSPERTĪZE25. Visas dzīvnieka daļas jāpārbauda tūlīt pēc nokaušanas.26. Pēckaušanas veterinārā ekspertīze jāveic pienācīgā apgaismojumā.27. Pēckaušanas veterinārajā ekspertīzē jāietver:a) nokautā dzīvnieka vizuāla apskate;b) ja vajadzīgs, nokautā dzīvnieka palpācija un incīzija;c) konsistences, krāsas, smaržas un, ja vajadzīgs, garšas anomāliju izpēte;d) vajadzības gadījumā - laboratoriski testi.VI NODAĻA VALSTS PILNVAROTA VETERINĀRĀRSTA LĒMUMS, VEICOT PĒCKAUŠANAS EKSPERTĪZI28. 1. Mājputnu gaļu var deklarēt par pilnīgi nederīgu lietošanai uzturā, ja pārbaudē atklāj šādus trūkumus:- nāve iestājusies nevis nokaušanas, bet cita iemesla dēļ,- vispārējs piesārņojums,- lieli ievainojumi un ehimoze,- nedabīga smarža, krāsa, garša,- pūšana,- nedabīga konsistence,- novājēšana,- tūska,- ascīts- žults izplūdums,- infekcijas slimība,- aspergiloze,- toksoplazmoze,- ekstensīvs zemādas vai muskuļu parazītisms,- ļaundabīgi vai daudzkārtīgi audzēji,- leikoze,- saindēšanās.2. Nokautā dzīvnieka daļas, kurās lokalizēti traumatiski bojājumi, kas neietekmē pārējās gaļas derīgumu, atzīst par nederīgām lietošanai uzturā.29. Uzturā nelieto šādus iekšējos orgānus: traheju, plaušas, kas atdalītas no liemeņa saskaņā ar 20. punktu, barības vadu, guzu, zarnas un žultspūsli.VII NODAĻA VESELĪBAS MARĶĒJUMS30. Veselības marķēšana jāveic valsts pilnvarota veterinārārsta pakļautībā, kurš šim nolūkam glabā un uztur:a) instrumentus veselības marķējuma izdarīšanai uz gaļas, ko izsniedz palīgiem tikai marķēšanas laikā un tikai tik ilgi, cik tas šim nolūkam nepieciešams;b) etiķetes un iesaiņojamo materiālu, ja uz tiem jau ir 31. punktā paredzētais zīmogs vai marķējums, un 31. punktā minētos spiedogus. Šīs etiķetes, iesaiņojamo materiālu un zīmogus izsniedz palīgiem vajadzīgajā skaitā tajā laikā, kad tie jālieto.31. Veselības marķējums ir:a) neiesaiņotiem liemeņiem – zīmogs, kas piestiprināts katram no tiem.Zīmogam jābūt tādam, lai to nevarētu izmantot atkārtoti; tam jābūt no izturīga materiāla, kas atbilst visām higiēnas prasībām, un pietiekami lielam, lai uz tā varētu ar skaidri salasāmām zīmēm norādīt šādu obligāto informāciju:- augšējā daļā – eksportētājvalsts pirmos divus burtus,- centrā – kautuves veterinārā apstiprinājuma numuru,- apakšējā daļā – vienu no šādām iniciāļu kopām: CEE, EEG vai EWG.Burtiem un cipariem jābūt 0,2 cm augstiem;b) iesaiņotiem liemeņiem un liemeņu daļām – marķējums, kas uzspiests uz iesaiņojuma materiāla, kam jābūt aizvērtam tā, lai to pēc atvēršanas nevarētu izmantot atkārtoti.Iesaiņojumam jābūt no pietiekami izturīga materiāla, kas atbilst visām higiēnas prasībām; marķējumam jāsniedz tās pašas ziņas, kas tiek prasītas no zīmoga, un tām jābūt iespiestām ar tāda paša izmēra zīmēm;c) subproduktiem, kas neatrodas liemenī – virsū uzspiests marķējums, kam jābūt aizvērtam, kā aprakstīts b) apakšpunktā, vai arī zīmogs uz etiķetes, kas ir skaidri saredzams un stingri piestiprināts pie iesaiņojuma. Etiķetei jābūt piestiprinātai tā, ka to sabojā, atverot iesaiņojumu.Zīmogam jābūt ovālam tintes zīmogam 6,5 cm platumā un 4,5 cm augstumā. Ar skaidri salasāmām zīmēm tajā jābūt norādītām šādām ziņām:- augšējā daļā – eksportētājvalsts nosaukumam ar lielajiem burtiem,- centrā – kautuves veterinārā apstiprinājuma numuram,- apakšējā daļā – vienai no šādām iniciāļu kopām: CEE, EEG vai EWG.Burtiem jābūt 0,8 cm augstiem, un cipariem – 1,1 cm augstiem.VIII NODAĻA VESELĪBAS SERTIFIKĀTS32. Tā veselības sertifikāta oriģināls, kam jābūt pie svaigu mājputnu gaļas, transportējot to uz galamērķa valsti, jāizdod valsts pilnvarotajam veterinārārstam iekraušanas laikā. Veselības sertifikātam pēc formas un satura jāatbilst IV pielikumā sniegtajam paraugam. Tam jābūt vismaz galamērķa valsts valodā, un tajā jābūt informācijai, kas precizēta IV pielikumā sniegtajā paraugā.IX NODAĻA GLABĀŠANA33. Pēc 24. punktā paredzētās atdzesēšanas svaiga mājputnu gaļa jāglabā temperatūrā, kas nedrīkst pārsniegt + 4 °C.X NODAĻA IEPAKOJUMS34. a) Iepakojumam (piemēram, kārbām, kartona kastēm) jāatbilst visām higiēnas prasībām, jo īpaši:- tas nedrīkst ietekmēt gaļas organoleptiskās īpašības,- tas nedrīkst laist cauri vielas, kas ir kaitīgas cilvēku veselībai,- tam jābūt pietiekami izturīgam, lai pienācīgi aizsargātu gaļu, kad to transportē un kad ar to rīkojas.b) Gaļas iepakojumu var izmantot atkārtoti tikai tad, ja tas darināts no nerūsējoša materiāla, ko viegli tīrīt, un ja to vispirms iztīra un dezinficē.35. Kad svaigu mājputnu gaļu ietin iepakošanas materiālā (piemēram, plastikāta plēvē), kas ir tiešā saskarē ar to, tas jādara saskaņā ar higiēnas prasībām.Šādiem iepakojumiem jābūt caurspīdīgiem un bezkrāsainiem un jāatbilst 34. punkta a) apakšpunkta prasībām; tos nevar atkārtoti izmantot gaļas iepakošanai.Mājputna daļām vai subproduktiem, kas atdalīti no liemeņa, vienmēr jābūt iepakotiem stingri noslēgtā aizsargapvalkā, kas atbilst iepriekšminētajiem kritērijiem.XI NODAĻA TRANSPORTS36. Svaiga mājputnu gaļa jāpārvadā transporta līdzekļos vai konteineros, kas izveidoti un iekārtoti tā, lai visā transportēšanas laikā tiktu uzturēta IX nodaļā precizētā temperatūra.37. Svaigai mājputnu gaļai paredzētos transporta līdzekļus nedrīkst izmantot, lai pārvadātu dzīvus dzīvniekus vai jebkuru produktu, kas var būt kaitīgs gaļai vai to piesārņot, ja vien tos pēc šo produktu izkraušanas kārtīgi neiztīra, nedezinficē un, vajadzības gadījumā, nedezodorē.38. Svaigu mājputnu gaļu drīkst pārvadāt reizē ar vielām, kas var to ietekmēt vai piešķirt tai smaržu, ja tiek ievērota pienācīga piesardzība.39. Svaigu gaļu nedrīkst pārvadāt transporta līdzekļos vai konteineros, kas nav tīri un dezinficēti.40. Valsts pilnvarotais veterinārārsts pirms iekraušanas nodrošina, ka transporta līdzekļi vai konteineri un iekraušanas apstākļi atbilst šīs nodaļas higiēnas prasībām.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPRASĪBAS, KAS ATTIECAS UZ PALĪGIEM1. Par palīgiem var pieņemt tikai personas, kuras:a) uzrāda kompetentas iestādes apliecinājumu ar labu raksturojumu;b) ieguvušas atbilstīgu pamatizglītību;c) ir fiziski piemērotas šādam amatam;d) spēju pārbaudē parāda, ka viņām ir adekvātas tehniskās zināšanas.2. Neierobežojot I pielikuma II nodaļas 7. un 8. punktu, kā palīgu nedrīkst nodarbināt nevienu personu, kas:a) veic kādu darbību, kura varētu radīt svaigas mājputnu gaļas inficēšanas draudus;b) pēc nodarbošanās ir miesnieks, vada mājputnu kautuvi vai strādā tur jebkurā amatā, tirgojas ar mājputniem vai putnu barību, ir mājputnu barības konsultants, ir profesionāls mājputnu audzētājs vai ir nodarbināts lauksaimniecības uzņēmumā.3. Pārbaudi, kas minēta 1. punkta d) apakšpunktā, organizē dalībvalsts galvenā kompetentā iestāde vai iestāde, ko norādījusi šī dalībvalsts. Šādā pārbaudē piedalās tikai tādi kandidāti, kas pierāda, ka izgājuši trīs mēnešus ilgu praktisko mācību kursu valsts pilnvarota veterinārārsta vadībā.4. Pārbaudē, kas minēta 3. punktā, ir teorētiskā daļa un praktiskā daļa, un tā attiecas uz šādiem jautājumiem:a) teorētiskā daļa:- pamatzināšanas par mājputnu anatomiju un fizioloģiju,- pamatzināšanas par mājputnu anatomisko patoloģiju,- pamatzināšanas par higiēnu un jo īpaši par rūpniecisko higiēnu,- mājputnu kaušanas, sagatavošanas, iesaiņošanas un transportēšanas metodes un procedūra,- zināšanas par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas attiecas uz viņu darba veikšanu;b) praktiskā daļa:- nokaušanai paredzēto mājputnu pārbaude un novērtējums,- nokauto mājputnu pārbaude un novērtējums,- dzīvnieka sugas noteikšana, izpētot kāda dzīvnieka tipiskās daļas,- nokauto mājputnu to daļu skaita noteikšana, kurās notikušas pārmaiņas, un komentāri šajā sakarībā,- pieredze pēckaušanas ekspertīzes veikšanā ražošanas vietā.--------------------------------------------------III PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un padomes Direktīva 98/5/EK (1998. gada 16. februāris) par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācija

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0005

Oficiālais Vēstnesis L 077 , 14/03/1998 Lpp. 0036 - 0043

		Eiropas Parlamenta un padomes Direktīva 98/5/EK(1998. gada 16. februāris)par pasākumiem, lai atvieglotu advokāta profesijas pastāvīgu praktizēšanu dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta kvalifikācijaEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49. pantu, 57. panta 1. punktu un 57. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.b pantā noteikto procedūru [3],(1) tā kā saskaņā ar Līguma 7.a pantu iekšējam tirgum jāaptver telpa bez iekšējām robežām; tā kā saskaņā ar Līguma 3. panta c) punktu šķēršļu atcelšana personu un pakalpojumu aprites brīvībai ir viens no Kopienas mērķiem; tā kā dalībvalstu pilsoņiem tas cita starpā nozīmē iespēju praktizēt profesiju, pašnodarbinātas personas vai darbinieka statusā, dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā viņi ieguvuši savu profesionālo kvalifikāciju;(2) tā kā saskaņā ar Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/48/EEK par vispārējo sistēmu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, kas piešķirti par vismaz trīs gadus ilgas profesionālās izglītības un mācību pabeigšanu [4], advokāts, kurš ir pilnībā kvalificēts vienā dalībvalstī, var lūgt sava diploma atzīšanu, lai reģistrētos citā dalībvalstī, nolūkā praktizēt tur advokāta profesiju ar šajā valstī lietojamo profesionālo nosaukumu; tā kā Direktīvas 89/48/EEK mērķis ir nodrošināt, lai advokāts integrētos šajā profesijā uzņēmējā dalībvalstī, un šīs direktīvas nolūks nav nedz grozīt noteikumus, kas reglamentē profesiju minētajā valstī, nedz arī izslēgt šādu advokātu no šo noteikumu darbības jomas;(3) tā kā daži advokāti var ātri integrēties profesijā uzņēmējā dalībvalstī, inter alia, nokārtojot zināšanu kvalifikācijas pārbaudi, kā paredzēts Direktīvā 89/48/EEK, bet citiem pilnībā kvalificētiem advokātiem vajadzētu spēt panākt šādu integrāciju pēc noteikta profesionālās prakses laikposmā uzņēmējā dalībvalstī ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem vai arī turpināt praktizēt ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem;(4) tā kā šā laikposma beigās advokātam būtu jāspēj integrēties profesijā uzņēmējā dalībvalstī, pēc pierādījumu sniegšanas par to, ka viņam ir profesionālā pieredze šajā dalībvalstī;(5) tā kā pasākumi šādā virzienā ir pamatoti Kopienas līmenī ne tikai tādēļ, ka salīdzinājumā ar vispārējo diplomu atzīšanas sistēmu tie nodrošina advokātiem vieglākus līdzekļus integrācijai profesijā uzņēmējā dalībvalstī, bet arī, dodot iespēju advokātiem pastāvīgi praktizēt uzņēmējā dalībvalstī ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem, tie atbilst juridisko pakalpojumu patērētāju vajadzībām, kuri sakarā ar pieaugošo tirdzniecības plūsmu, ko jo īpaši rada iekšējais tirgus, griežas pēc konsultācijām, veicot pārrobežu darījumus, kuros bieži pārklājas starptautiskās tiesības, Kopienas tiesības un vietējie tiesību akti;(6) tā kā pasākumi šādā virzienā ir pamatoti Kopienas līmenī arī tādēļ, ka dažas dalībvalstis jau tagad atļauj savā teritorijā veikt advokāta darbību, kas nav pakalpojumu sniegšana, advokātiem no citām dalībvalstīm, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem; tā kā tomēr tajās dalībvalstīs, kur pastāv šāda iespēja, praktiskās detaļas, kas attiecas, piemēram, uz darbības jomu un pienākumu reģistrēties kompetentajās iestādēs, būtiski atšķiras; tā kā šāda situāciju dažādība rada nevienlīdzību un konkurences traucējumus starp dalībvalstu advokātiem un ir par šķērsli kustības brīvībai; tā kā tikai direktīva, kas paredz nosacījumus, kuri reglamentē profesijas praksi, kas nav pakalpojumu sniegšana, advokātiem, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem, spēj atrisināt šīs grūtības un nodrošināt tās pašas iespējas advokātiem un juridisko pakalpojumu patērētājiem visās dalībvalstīs;(7) tā kā, ievērojot savu mērķi, šī direktīva neparedz jebkādas normas attiecībā uz vietēja rakstura situācijām un, ja tā skar valsts noteikumus, kuri reglamentē juridisko profesiju, tad ne vairāk kā nepieciešams tās mērķa efektīvai sasniegšanai; tā kā šī direktīva neierobežo valsts tiesību aktus, kas reglamentē advokāta profesijas pieejamību un praksi ar uzņēmējā dalībvalstī lietotajiem profesionālajiem nosaukumiem;(8) tā kā advokātiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, būtu jāreģistrējas kompetentajā iestādē uzņēmējā dalībvalstī, lai šī iestāde varētu nodrošināt, ka viņi ievēro šajā valstī spēkā esošās profesionālās ētikas normas; tā kā šādas reģistrācijas sekas attiecībā uz to tiesu līmeņiem un kategorijām, kur advokāti var praktizēt, nosaka tiesību akti, ko advokātiem piemēro uzņēmējā dalībvalstī;(9) tā kā tiem advokātiem, kuri nav integrējušies profesijā uzņēmējā dalībvalstī, būtu jāpraktizē šajā valstī ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem, lai nodrošinātu patērētāju pienācīgu informēšanu un lai atšķirtu šādus advokātus no uzņēmējas dalībvalsts advokātiem, kuri praktizē ar tur lietoto profesionālo nosaukumu;(10) tā kā šajā direktīvā norādītajiem advokātiem būtu jāļauj sniegt juridiskas konsultācijas, jo īpaši attiecībā uz viņu mītnes valsts tiesību aktiem, Kopienas tiesību aktiem, starptautiskajām tiesībām un uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem; tā kā tas jau tagad ir atļauts attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu saskaņā ar Padomes 1977. gada 22. marta Direktīvu 77/249/EEK, lai atvieglotu advokātiem pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvu izmantošanu [5]; tā kā tomēr būtu jāparedz, tāpat kā Direktīvā 77/249/EEK, iespēju izslēgt no to advokātu darbības, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem Lielbritānijā un Īrijā, noteiktu formālu dokumentu sagatavošanu īpašumtiesību maiņas un mantošanas jomā; tā kā šī direktīva nekādā ziņā neietekmē noteikumus, saskaņā ar kuriem katrā dalībvalstī noteiktas aktivitātes ir rezervētas profesijām, kas nav juridiskā profesija; tā kā Direktīvas 77/249/EEK noteikums, kas attiecas uz uzņēmējas dalībvalsts iespēju pieprasīt, lai advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, strādātu sadarbībā ar vietējo advokātu, pārstāvot vai aizstāvot klientu tiesas prāvā, būtu iekļaujams arī šajā direktīvā; tā kā šī prasība jāinterpretē, ievērojot Eiropas Kopienu Tiesas praksi, jo īpaši tās 1988. gada 25. februāra spriedumu lietā Nr. 427/85, Komisija pret Vāciju [6];(11) tā kā, lai nodrošinātu tiesu sistēmas vienmērīgu darbību, dalībvalstīm būtu jāļauj ar īpašām normām rezervēt pieeju to augstākajām tiesām advokātiem ar noteiktu specializāciju, netraucējot integrēties tiem dalībvalstu advokātiem, kuri izpilda vajadzīgās prasības;(12) tā kā advokātam, kurš reģistrēts ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī, jāpaliek reģistrētam kompetentajā iestādē savā mītnes dalībvalstī, lai saglabātu savu advokāta statusu un uz viņu būtu attiecināma šī direktīva; tā kā šī iemesla dēļ sadarbība starp kompetentajām iestādēm ir obligāta, jo īpaši saistībā ar jebkādām disciplinārlietām;(13) tā kā advokāti, uz kuriem attiecas šī direktīva, neatkarīgi no tā, vai viņi ir darbinieki vai pašnodarbinātas personas savā mītnes dalībvalstī, var praktizēt kā algoti advokāti uzņēmējā dalībvalstī, ja šī dalībvalsts piedāvā šādu iespēju saviem advokātiem;(14) tā kā šīs direktīvas nolūks, dodot iespēju advokātiem praktizēt citā dalībvalstī ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem, ir arī atvieglot viņiem šajā uzņēmējā dalībvalstī lietotā profesionālā nosaukuma iegūšanu; tā kā saskaņā ar Līguma 48. un 52. pantu, atbilstīgi Eiropas Kopienu Tiesas interpretācijai, uzņēmējai dalībvalstij jāņem vērā jebkura profesionālā pieredze, kas iegūta tās teritorijā; tā kā pēc trīs gadus veiktas efektīvas un regulāras profesionālās darbības uzņēmējas dalībvalsts tiesību jomā, to skaitā Kopienas tiesību jomā, advokātu pamatoti var uzskatīt par ieguvušu vajadzīgās zināšanas, lai tur pilnībā integrētos juridiskajā profesijā; tā kā šā laikposma beigās advokātam, kurš, izturot pārbaudi, var uzņēmējā dalībvalstī pierādītsavu profesionālo kompetenci, vajadzētu būt spējīgam iegūt šajā dalībvalstī lietoto profesionālo nosaukumu; tā kā, ja vismaz trīs gadus ilgas efektīvas un regulāras profesionālās darbības laikposms iekļauj īsāku prakses laikposmu uzņēmējas dalībvalsts tiesību jomā, šī iestāde ņem vērā arī jebkuras citas zināšanas par minētās valsts tiesību aktiem, ko tā var pārbaudīt intervijā; tā kā, ja netiek sniegti pierādījumi par šo nosacījumu izpildi, uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumam nepiešķirt šīs valsts profesionālo nosaukumu saskaņā ar atvieglojumiem saistībā ar šiem nosacījumiem, jābūt motivētam un pārsūdzamam saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem;(15) tā kā ekonomisku un profesionālu iemeslu dēļ pieaugošā tendence advokātiem Kopienā praktizēt kopīgi, to skaitā veidojot asociācijas, ir kļuvusi par realitāti; tā kā fakts, ka advokāti pieder pie kāda grupējuma savā mītnes dalībvalstī, nebūtu izmantojams kā iegansts, lai neļautu vai atturētu viņus no reģistrācijas uzņēmējā dalībvalstī; tā kā dalībvalstīm tomēr būtu jāļauj veikt atbilstīgus pasākumus ar likumīgo mērķi nodrošināt profesijas neatkarību; tā kā būtu nodrošināmas noteiktas garantijas tajās dalībvalstīs, kuras atļauj kopīgu praksi,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsObjekts, darbības joma un definīcijas1. Šīs direktīvas nolūks ir atvieglot pastāvīgu advokāta profesijas praktizēšanu pašnodarbinātas personas vai darbinieka statusā dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā iegūta profesionālā kvalifikācija.2. Šajā direktīvā:a) "advokāts" nozīmē jebkuru personu, kura ir dalībvalsts pilsonis un kurai ir atļauts veikt savu profesionālo darbību ar vienu no šādiem profesionālajiem nosaukumiem:Beļģija | Avocat/Advocaat/Rechtsanwalt |Dānija | Advokat |Vācija | Rechtsanwalt |Grieķija | Δικηγόρος |Spānija | Abogado/Advocat/Avogado/Abokatu |Francija | Avocat |Īrija | Barrister/Solicitor |Itālija | Avvocato |Luksemburga | Avocat |Nīderlande | Advocaat |Austrija | Rechtsanwalt |Portugāle | Advogado |Somija | Asianajaja/Advokat |Zviedrija | Advokat |Lielbritānija | Advocate/Barrister/Solicitor |b) "mītnes dalībvalsts" nozīmē dalībvalsti, kurā advokāts ieguvis tiesības lietot vienu no a) punktā minētajiem profesionālajiem nosaukumiem pirms advokāta profesijas praktizēšanas citā dalībvalstī;c) "uzņēmēja dalībvalsts" nozīmē dalībvalsti, kurā advokāts praktizē saskaņā ar šo direktīvu;d) "mītnes valsts profesionālais nosaukums" nozīmē profesionālo nosaukumu, ko lieto tajā dalībvalstī, kurā advokāts ieguvis tiesības lietot šo nosaukumu pirms advokāta profesijas praktizēšanas uzņēmējā dalībvalstī;e) "grupējums" nozīmē jebkuru organizāciju, ar vai bez juridiskas personas statusa, kas izveidota saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā advokāti kopīgi veic savu profesionālo darbību ar kopēju nosaukumu;f) "attiecīgais profesionālais nosaukums" vai "attiecīgā profesija" nozīmē profesionālo nosaukumu vai profesiju, ko reglamentē tā kompetentā iestāde, kurā advokāts reģistrējies saskaņā ar 3. pantu, un "kompetentā iestāde" nozīmē šo iestādi.3. Šī direktīva attiecas gan uz advokātiem, kuri praktizē pašnodarbinātas personas statusā, gan uz advokātiem, kuri praktizē darbinieka statusā mītnes dalībvalstī un, ievērojot 8. pantu, uzņēmējā dalībvalstī.4. Advokāta profesijas praktizēšana šīs direktīvas nozīmē neiekļauj pakalpojumu sniegšanu, uz ko attiecas Direktīva 77/249/EEK.2. pantsTiesības praktizēt ar mītnes valsts profesionālo nosaukumuJebkuram advokātam ir tiesības ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu jebkurā citā dalībvalstī pastāvīgi veikt 5. pantā precizētās darbības.Integrēšanās advokāta profesijā uzņēmējā dalībvalstī notiek, ievērojot 10. pantu.3. pantsReģistrācija kompetentajā iestādē1. Advokāts, kurš vēlas praktizēt dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā viņš ieguvis savu profesionālo kvalifikāciju, reģistrējas minētās valsts kompetentajā iestādē.2. Uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde reģistrē advokātu, kad viņš ir uzrādījis sertifikātu, kurš apliecina viņa reģistrāciju savas mītnes valsts kompetentajā iestādē. Tā var prasīt, lai mītnes valsts kompetentās iestādes izsniegtais sertifikāts nebūtu vecāks par trim gadiem. Tā informē mītnes valsts kompetento iestādi par reģistrāciju.3. Lai piemērotu 1. punktu:- Lielbritānijā un Īrijā advokāti, kuri praktizē ar profesionālo nosaukumu, kas nav neviens no Lielbritānijā vai Īrijā lietotajiem, reģistrējas vai nu iestādē, kura atbild par barrister vai advokāta profesiju, vai iestādē, kura atbild par solicitor profesiju,- Lielbritānijā par barrister no Īrijas ir atbildīga tā iestāde, kuras kompetencē ir barrister vai advokāta profesija, un par solicitor no Īrijas ir atbildīga tā iestāde, kuras kompetencē ir solicitor profesija,- Īrijā par barrister vai advokātu no Lielbritānijas ir atbildīga tā iestāde, kuras kompetencē ir barrister profesija, un par solicitor no Lielbritānijas ir atbildīga tā iestāde, kuras kompetencē ir solicitor profesija.4. Ja attiecīgā kompetentā iestāde uzņēmējā dalībvalstī publicē tajā reģistrēto advokātu vārdus, tā publicē arī to advokātu vārdus, kuri reģistrēti saskaņā ar šo direktīvu.4. pantsPrakse ar mītnes valsts profesionālo nosaukumu1. Advokātam, kurš praktizē uzņēmējā dalībvalstī ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, šo nosaukumu jāizsaka savas mītnes dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, saprotamā veidā un tā, lai novērstu sajaukšanu ar uzņēmējas dalībvalsts profesionālo nosaukumu.2. Lai piemērotu 1. punktu, uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, norādītu profesionālo organizāciju, kuras loceklis viņš ir savā mītnes dalībvalstī, vai tiesu iestādi, kurā viņš ir tiesīgs praktizēt saskaņā ar savas mītnes dalībvalsts tiesību normām. Uzņēmēja dalībvalsts var arī prasīt, lai advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, iekļautu norādi par savu reģistrāciju šīs valsts kompetentajā iestādē.5. pantsDarbības joma1. Ievērojot 2. un 3. punktu, advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, veic tās pašas profesionālās darbības kā advokāts, kurš praktizē ar attiecīgo profesionālo nosaukumu, kas tiek lietots uzņēmējā dalībvalstī, un var, inter alia, sniegt konsultācijas savas mītnes dalībvalsts tiesībās, Kopienas tiesībās, starptautiskajās tiesībās un uzņēmējas dalībvalsts tiesībās. Viņš jebkurā gadījumā ievēro procesuālās normas, kas piemērojamas attiecīgās valsts tiesās.2. Dalībvalstis, kuras atļauj savā teritorijā noteiktām advokātu kategorijām sagatavot dokumentus, lai iegūtu tiesības pārvaldīt mirušu personu īpašumus un radītu vai nodotu zemes īpašuma tiesības, kas citās dalībvalstīs ir rezervētas profesijām, kas nav advokāta profesija, var izslēgt no šādas darbības veikšanas advokātus, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, kas piešķirts vienā no šīm citām dalībvalstīm.3. Lai veiktu darbības klienta pārstāvībai vai aizstāvībai tiesas prāvā, un ciktāl uzņēmējas dalībvalsts tiesību normas šādas darbības rezervē tiem advokātiem, kuri praktizē ar šīs valsts profesionālo nosaukumu, pēdējā var prasīt, lai advokāti, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, strādātu sadarbībā ar advokātu, kurš praktizē attiecīgajā tiesu iestādē un kurš vajadzības gadījumā būtu atbildīgs šīs iestādes priekšā, vai ar tajā praktizējošu avoué.Tomēr, lai nodrošinātu tiesu sistēmas vienmērīgu darbību, dalībvalstis var pieņemt specifiskas normas attiecībā uz pieeju augstākajām tiesām, piemēram, izmantojot advokātus ar noteiktu specializāciju.6. pantsPiemērojamās profesionālās ētikas normas1. Neatkarīgi no tām profesionālās ētikas normām, kas viņam jāievēro savā mītnes dalībvalstī, advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, attiecībā uz uzņēmējā dalībvalstī veicamo profesionālo darbību, ievēro tās pašas profesionālās ētikas normas kā advokāti, kas praktizē ar uzņēmējas dalībvalsts attiecīgajiem profesionālajiem nosaukumiem.2. Advokātiem, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, nodrošina pienācīgu pārstāvību uzņēmējas dalībvalsts profesionālajās asociācijās. Šāda pārstāvība iekļauj vismaz balsstiesības šo asociāciju vadošo institūciju vēlēšanās.3. Uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, noformētu profesionālās garantijas apdrošināšanu vai kļūtu par profesionālās garantijas fonda locekli saskaņā ar noteikumiem, ko šī valsts nosaka attiecībā uz savā teritorijā veicamo profesionālo darbību. Tomēr advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, ir atbrīvojams no šīs prasības, ja viņš var pierādīt, ka viņam ir noformēta apdrošināšana vai nodrošināta garantija saskaņā ar viņa mītnes dalībvalsts noteikumiem, ciktāl šāda apdrošināšana vai garantija ir ekvivalenta nosacījumu un apdrošinājuma apjoma ziņā. Ja šī ekvivalence ir tikai daļēja, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var prasīt papildu apdrošināšanas vai papildu garantijas noformēšanu, lai aptvertu tos elementus, kurus neaptver apdrošināšana vai garantija, kas noformēta saskaņā ar viņa mītnes dalībvalsts noteikumiem.7. pantsDisciplinārlietas1. Ja advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, nepilda uzņēmējā dalībvalstī spēkā esošos pienākumus, piemēro uzņēmējā dalībvalstī paredzēto reglamentu, sodus un tiesiskās aizsardzības līdzekļus.2. Pirms disciplinārlietas ierosināšanas pret advokātu, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde, tiklīdz tas ir iespējams, informē mītnes dalībvalsts kompetento iestādi, paziņojot visus attiecīgos faktus.Pirmā daļa tiek piemērota mutatis mutandis, ja disciplinārlietu ierosinājusi mītnes dalībvalsts kompetentā iestāde, kura attiecīgi informē uzņēmēju dalībvalsti vai valstis.3. Neierobežojot uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lēmējvaru, šī iestāde visā disciplinārās tiesvedības gaitā sadarbojas ar mītnes dalībvalsts kompetento iestādi. Jo īpaši uzņēmēja dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka mītnes dalībvalsts kompetentā iestāde var iesniegt dokumentus par apelāciju atbildīgajām iestādēm.4. Mītnes dalībvalsts kompetentā iestāde lemj, kā rīkoties, saskaņā ar savām procesuālajām un materiālajām normām, ņemot vērā uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumu par advokātu, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu.5. Lai gan tas nav priekšnoteikums uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumam, profesijas praktizēšanas atļaujas pagaidu vai pastāvīga anulēšana no mītnes dalībvalsts kompetentās iestādes puses automātiski rada aizliegumu attiecīgajam advokātam, uz laiku vai pastāvīgi, praktizēt ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī.8. pantsAlgota prakseAdvokāts, kurš reģistrēts uzņēmējā dalībvalstī ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, var praktizēt kā algots jurists, strādājot pie cita advokāta, advokātu asociācijā vai juridiskā firmā, vai valsts vai privātā uzņēmumā, ciktāl uzņēmēja dalībvalsts to atļauj advokātiem, kuri reģistrēti ar šajā valstī lietoto profesionālo nosaukumu.9. pantsApsvērumi un tiesiskās aizsardzības līdzekļiLēmumos par 3. pantā minētās reģistrācijas neveikšanu vai šādas reģistrācijas anulēšanu un lēmumos, kas nosaka disciplināras sankcijas, norāda to pamatojošos apsvērumus.Tiesa vai tribunāls nodrošina pret šādiem lēmumiem vērstus tiesiskās aizsardzības līdzekļus saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.10. pantsTāda pati attieksme kā pret uzņēmējas dalībvalsts advokātu1. Ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu praktizējošs advokāts, kas uzņēmējā dalībvalstī ir efektīvi un regulāri vismaz trīs gadus veicis darbību šīs valsts tiesību jomā, to skaitā Kopienas tiesību jomā, nolūkā saņemt atļauju darboties advokāta profesijā uzņēmējā dalībvalstī, ir atbrīvots no Direktīvas 89/48/EEK 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem. "Efektīva un regulāra veikšana" nozīmē faktisku darbības veikšanu bez jebkādiem pārtraukumiem, izņemot ar ikdienas dzīvi saistītos.Attiecīgais advokāts sniedz uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei pierādījumus, ka vismaz trīs gadus efektīvi un regulāri veicis šādu darbību uzņēmējas dalībvalsts tiesību jomā. Šajā nolūkā:a) advokāts nodrošina uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei jebkādu atbilstīgu informāciju un dokumentāciju, galvenokārt par to lietu skaitu, ar kurām viņš ir nodarbojies, un šo lietu raksturu;b) uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var pārbaudīt veiktās darbības efektivitāti un regularitāti un vajadzības gadījumā pieprasīt advokātam mutiskus vai rakstiskus paskaidrojumus vai sīkākas ziņas attiecībā uz a) punktā minēto informāciju un dokumentāciju.Uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumā nepiešķirt atbrīvojumu, ja nav sniegti pierādījumi par pirmajā daļā minēto prasību izpildi, norāda šāda lēmuma iemeslus, un šis lēmums ir pakļauts apelācijai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.2. Advokāts, kurš praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī, jebkurā laikā var lūgt sava diploma atzīšanu saskaņā ar Direktīvu 89/48/EEK, nolūkā saņemt atļauju darboties advokāta profesijā uzņēmējā dalībvalstī un to praktizēt ar profesionālo nosaukumu, kurš atbilst šai profesijai šajā dalībvalstī.3. Ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu praktizējošs advokāts, kas ir vismaz trīs gadus efektīvi un regulāri veicis profesionālo darbību uzņēmējā dalībvalstī, bet šīs valsts tiesību jomā darbojies īsāku laiku, var saņemt no minētās valsts kompetentās iestādes atļauju darboties advokāta profesijā uzņēmējā dalībvalstī un tiesības to praktizēt ar profesionālo nosaukumu, kurš atbilst šai profesijai šajā dalībvalstī, neizpildot Direktīvas 89/48/EEK 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētos nosacījumus, bet saskaņā ar turpmāk minētajiem nosacījumiem un procedūrām:a) uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde ņem vērā efektīvu un regulāru profesionālo darbību, kas veikta iepriekšminētajā laikposmā, un jebkādas zināšanas un profesionālo pieredzi uzņēmējas dalībvalsts tiesību jomā, un to, vai ir apmeklētas jebkādas lekcijas un semināri par uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem, to skaitā par normām, kas reglamentē profesionālo praksi un ētiku;b) advokāts nodrošina uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei visu atbilstīgo informāciju un dokumentāciju, jo īpaši attiecībā uz lietām, ar kurām viņš nodarbojies. Advokāta efektīvo un regulāro darbību uzņēmējā dalībvalstī un viņa spējas turpināt šo darbību uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde novērtē intervijā, lai pārbaudītu veiktās darbības efektīvo un regulāro dabu.Uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes lēmumā nepiešķirt atļauju, ja nav sniegti pierādījumi par pirmajā daļā minēto prasību izpildi, norāda šāda lēmuma iemeslus, un šis lēmums ir pakļauts apelācijai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.4. Uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde ar motivētu lēmumu, kurš pakļauts apelācijai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, var atteikties ļaut advokātam gūt labumu no šā panta noteikumiem, ja tā uzskata, ka tas būtu pretrunā ar valsts politiku, jo īpaši saistībā ar disciplinārlietām, sūdzībām vai jebkura veida incidentiem.5. Tās kompetentās iestādes pārstāvji, kurai uzticēta iesnieguma izskatīšana, saglabā jebkuras saņemtās informācijas konfidencialitāti.6. Advokātam, kurš saņēmis atļauju darboties advokāta profesijā uzņēmējā dalībvalstī, saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu ir tiesības lietot savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, kas izteikts viņa mītnes dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, līdz ar profesionālo nosaukumu, kurš atbilst advokāta profesijai uzņēmējā dalībvalstī.11. pantsKopīga prakseJa kopīga prakse ir atļauta advokātiem, kas veic savu darbību ar attiecīgo profesionālo nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī, uz advokātiem, kuri vēlas veikt darbību ar šo nosaukumu vai kuri reģistrējas kompetentajā iestādē, attiecas šādi noteikumi.1. Viens vai vairāki advokāti, kas pieder pie viena grupējuma savā mītnes dalībvalstī un kas praktizē ar savas mītnes dalībvalsts profesionālo nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī, var veikt savu profesionālo darbību sava grupējuma filiālē vai aģentūrā uzņēmējā dalībvalstī. Tomēr, ja pamatnoteikumi, kas reglamentē šī grupējuma darbību mītnes dalībvalstī, nav savienojami ar pamatnoteikumiem, ko nosaka normatīvi vai administratīvi akti uzņēmējā dalībvalstī, pēdējie noteikumi ir noteicošie, ciktāl to ievērošana ir pamatota ar sabiedrības interesēm klientu un trešo pušu aizsardzībā.2. Katra dalībvalsts nodrošina diviem vai vairākiem advokātiem no tā paša grupējuma vai tās pašas mītnes dalībvalsts, kuri praktizē tās teritorijā ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem, pieeju kopīgas prakses formai. Ja uzņēmēja dalībvalsts dod saviem advokātiem izvēles iespēju starp vairākām kopīgas prakses formām, tās pašas formas dara pieejamas iepriekšminētajiem advokātiem. Veidu, kādā šie advokāti kopīgi praktizē uzņēmējā dalībvalstī, reglamentē šīs valsts normatīvie un administratīvie akti.3. Uzņēmēja dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai atļautu kopīgu praksi arī starp:a) vairākiem advokātiem no dažādām dalībvalstīm, kuri praktizē ar savas mītnes valsts profesionālajiem nosaukumiem;b) vienu vai vairākiem advokātiem, uz kuriem attiecas a) apakšpunkts, un vienu vai vairākiem advokātiem no uzņēmējas dalībvalsts.Veidu, kādā šie advokāti veic kopīgo praksi uzņēmējā dalībvalstī, reglamentē šīs valsts normatīvie un administratīvie akti.4. Advokāts, kurš vēlas praktizēt ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, informē kompetento iestādi uzņēmējā dalībvalstī par to, ka viņš ir grupējuma loceklis savā mītnes dalībvalstī, un sniedz jebkuru attiecīgo informāciju par šo grupējumu.5. Neskatoties uz 1. līdz 4. punktu, uzņēmēja dalībvalsts, ciktāl tā aizliedz advokātiem, kuri praktizē ar tās attiecīgajiem profesionālajiem nosaukumiem, praktizēt advokāta profesiju grupējumā, kurā dažas personas nav profesijai piederošas, var atteikt atļauju advokātam, kurš ir reģistrēts ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu, praktizēt savā teritorijā viņa grupējuma locekļa statusā. Uzskata, ka grupējumā ietilpst pie profesijas nepiederošas personas, ja:- grupējuma kapitāla turētājas pilnībā vai daļēji ir, vai- nosaukumu, ar ko tas praktizē, lieto, vai- šā grupējuma lēmējvaru realizē, de facto vai de jure,personas, kurām nav advokāta statusa 1. panta 2. punkta nozīmē.Ja pamatnoteikumi, kas reglamentē advokātu grupējuma darbību mītnes dalībvalstī, nav savienojami ar uzņēmējā dalībvalstī spēkā esošajiem noteikumiem vai pirmās daļas noteikumiem, uzņēmēja dalībvalsts var iebilst pret filiāles vai aģentūras atvēršanu savā teritorijā bez 1. punktā minētajiem ierobežojumiem.12. pantsGrupējuma nosaukumsLai kādā veidā advokāti praktizē ar savas mītnes valsts profesionālo nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī, tie var izmantot jebkura tāda grupējuma nosaukumu, pie kura viņi pieder savā mītnes dalībvalstī.Uzņēmēja dalībvalsts var prasīt, lai bez pirmajā daļā minētā nosaukuma norādītu grupējuma juridisko formu mītnes dalībvalstī un/vai jebkura uzņēmējā dalībvalstī praktizējoša grupējuma locekļu vārdus.13. pantsSadarbība starp kompetentajām iestādēm mītnes un uzņēmējā dalībvalstī un konfidencialitāteLai atvieglotu šīs direktīvas piemērošanu un novērstu tās noteikumu ļaunprātīgu piemērošanu nolūkā apiet uzņēmējā dalībvalstī piemērojamos noteikumus, kompetentā iestāde uzņēmējā dalībvalstī un kompetentā iestāde mītnes dalībvalstī cieši sadarbojas un savstarpēji sniedz palīdzību.Tās saglabā konfidencialitāti informācijai, ar kuru tās apmainās.14. pantsKompetento iestāžu nozīmēšanaDalībvalstis nozīmē kompetentās iestādes, kuras pilnvarotas pieņemt iesniegumus un lēmumus, kas minēti šajā direktīvā, līdz 2000. gada 14. martam. Tās paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm un Komisijai.15. pantsKomisijas ziņojumsNe vēlāk kā desmit gadu laikā no šīs direktīvas spēkā stāšanās brīža Komisija sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par panākumiem šīs direktīvas īstenošanā.Pēc tam, kad notikušas visas vajadzīgās konsultācijas, tā ziņo par saviem secinājumiem un jebkuriem grozījumiem, ko varētu izdarīt pastāvošajā sistēmā.16. pantsIeviešana1. Dalībvalstīs līdz 2000. gada 14. martam stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, kurus tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.17. pantsŠī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.18. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 16. februārīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Cunningham[1] OV C 128, 24.5.1995., 6. lpp. unOV C 355, 25.11.1996., 19. lpp.[2] OV C 256, 2.10.1995., 14. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1996. gada 19. jūnija atzinums (OV C 198, 8.7.1996., 85. lpp.), Padomes 1997. gada 24. jūlija kopējā nostāja (OV C 297, 29.9.1997., 6. lpp.), Eiropas Parlamenta 1997. gada 19. novembra lēmums (Padomes 1997. gada 15. decembra lēmums).[4] OV L 19, 24.1.1989., 16. lpp.[5] OV L 78, 26.3.1977., 17. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[6] [1988] ECR 1123.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2014/84/ES ( 2014. gada 30. jūnijs ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu II pielikuma A papildinājumu attiecībā uz niķeli  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               1.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 192/49

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2014/84/ES
   (2014. gada 30. jūnijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu II pielikuma A papildinājumu attiecībā uz niķeli
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvu 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu (1) un jo īpaši tās 46. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2009/48/EK ir noteiktas vispārēja drošuma prasības attiecībā uz vielām, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (2) klasificētas kā kancerogēnas, mutagēnas vai reproduktīvajai sistēmai toksiskas (CMR) vielas. 2. kategorijas CMR vielas nedrīkst izmantot rotaļlietās, rotaļlietu daļās vai mikrostrukturāli atšķirīgās rotaļlietu daļās, izņemot – ja šo vielu individuālā koncentrācija ir vienāda ar vai mazāka par attiecīgajām koncentrācijām, kuras noteiktas tādu maisījumu klasificēšanai, kas satur šīs vielas kā CRM, ja tās nav pieejamas bērniem vai tās ir atļauts izmantot. Komisija var atļaut izmantot 2. kategorijas CMR vielas rotaļlietās, ja konkrētās vielas izmantojumu ir izvērtējusi zinātniskā komiteja un konstatējusi, ka tā ir droša, jo īpaši no ekspozīcijas viedokļa, un ja šo vielu nav aizliegts izmantot patēriņa precēs atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1907/2006 (3). Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma A papildinājumā ir sniegts saraksts, kurā norādītas CMR vielas un to atļautais izmantojums.

               (2)

               Niķelis (CAS Nr. 7440-02-0) ir tipisks metāls. To galvenokārt izmanto niķeli saturošu sakausējumu (tostarp nerūsējošā tērauda) ražošanā, niķeļa galvanizācijā, niķeli saturošu izstrādājumu, piemēram, bateriju un metināšanas elektrodu, ražošanā, kā arī niķeli saturošu ķīmisko vielu ražošanā. Tā kā niķelis ir noturīgs pret koroziju un tam piemīt augsta elektrovadītspēja, to izmanto arī rotaļlietās, piemēram, dzelzceļa modeļos un bateriju kontaktos.

               (3)

               Regulā (EK) Nr. 1272/2008 niķelis ir klasificēts kā 2. kategorijas kancerogēna viela. Ja nav noteiktas īpašas prasības, rotaļlietas var saturēt niķeli tādās koncentrācijās, kas ir vienādas ar vai mazākas par attiecīgo koncentrāciju, kura noteikta tādu maisījumu klasificēšanai, kas satur šo vielu kā CMR, proti, 1 %.

               (4)

               Niķelis tika vispusīgi novērtēts saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 (4). 2008. gada Eiropas Savienības Riska novērtējuma ziņojumā (ES RAR) (5) secināts, ka attiecībā uz arodriska novērtēšanu saistībā ar kancerogenitāti nav nepieciešami turpmāki pētījumi, lai izvērtētu ieelpota niķeļa kancerogenitāti. ES RAR 2009. gada papildinājumā (6), kas sagatavots pārejas pasākumu vajadzībām saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, secināts, ka Savienības līmenī nav nepieciešami turpmāki pasākumi, jo rezultāti, kas iegūti divgadīgajā kancerogenitātes pētījumā, kura laikā tika pētīta žurku inhalatīvā ekspozīcija metāliskam niķelim, neliecināja, ka būtu nepieciešams pārskatīt esošo kancerogenitātes klasifikāciju.

               (5)

               Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma A papildinājumā niķeļa izmantojums rotaļlietās jau ir atļauts nerūsējošā tēraudā, jo ir pierādīts, ka no kancerogenitātes viedokļa nerūsējošā tērauda sastāvā niķelis ir drošs.

               (6)

               Lai novērtētu veselības apdraudējumu, ko rada metāliska niķeļa klātbūtne elektroniskajās rotaļlietās (galvanizācija, pārklājums un sakausējumi, kas nodrošina elektrovadītspēju), Komisija lūdza Veselības un vides apdraudējuma zinātniskās komitejas (SCHER) atzinumu. SCHER2012. gada 25. septembrī pieņēma atzinumu Assessment of the Health Risks from the Use of Metallic Nickel (CAS No 7440-02-0) in Toys, kurā norādīja, ka eksponētība niķelim, rīkojoties ar rotaļlietām, nerada audzēja risku, jo rotaļlietās esošā metāliskā niķeļa ieelpošana ir gandrīz neiespējama. SCHER arī secināja, ka tādu niķeļa daļu izmantojums rotaļlietās, kas nodrošina to pareizu elektronisku darbību, rada ļoti zemu orālo un dermālo ekspozīciju niķelim, jo metālu saturošām rotaļlietu daļām piemēro ierobežojumus attiecībā uz niķeļa izdalīšanos, piekļuve metālu saturošām daļām ir ierobežota un niķeli saturošo daļu, kas nodrošina elektronisko rotaļlietu pareizu darbību, virsma ir neliela. Tāpēc SCHER neuzskata, ka varētu rasties veselības apdraudējums.

               (7)

               Saskaņā ar Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma III daļas 5. punkta c) apakšpunkta ii) punktu 2. kategorijas CMR vielu nevar atļaut izmantot, ja šīs vielas izmantošana patēriņa precēs ir aizliegta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006. Minētās regulas XVII pielikuma 27. ierakstā niķeli aizliegts izmantot tikai priekšmetos, ko ievieto caurdurtās ausīs un citās caurdurtās cilvēka ķermeņa daļās, izstrādājumos, kas paredzēti tiešai un ilgai saskarei ar ādu, un izstrādājumos, kam ir cits klājums, nevis niķelis. Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XVII pielikuma 27. ierakstā noteiktie ierobežojumi neparedz pilnībā aizliegt niķeļa izmantojumu visās patēriņa precēs saskaņā ar minēto regulu. Šai direktīvai nevajadzētu ietekmēt Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XVII pielikuma 27. ieraksta piemērošanu rotaļlietām, kas ir preces, kuras paredzētas tiešai un ilgai saskarei ar ādu.

               (8)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīva 2009/48/EK.

               (9)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvas 2009/48/EK 47. pantu izveidotā komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma A papildinājumu aizstāj ar šādu:

         “A papildinājums

               CMR vielas un to atļautais izmantojums atbilstīgi III daļas 4., 5. un 6. punktam

                     Viela

                     Klasifikācija

                     Atļautais izmantojums

                     Niķelis

                     CMR 2

                     Rotaļlietās un rotaļlietu daļās, kas izgatavotas no nerūsējoša tērauda.
                     Rotaļlietu daļās, kas paredzētas elektriskās strāvas vadīšanai.”

   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2015. gada 1. jūlijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmu minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2015. gada 1. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2014. gada 30. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 170, 30.6.2009., 1. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu un ar ko groza un atceļ Direktīvas 67/548/EEK un 1999/45/EK un groza Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (OV L 353, 31.12.2008., 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

      (4)  Padomes 1993. gada 23. marta Regula (EEK) Nr. 793/93 par esošo vielu riska faktoru novērtējumu un kontroli (OV L 84, 5.4.1993., 1. lpp.).

      (5)  http://echa.europa.eu/documents/10162/cefda8bc-2952-4c11-885f-342aacf769b3

      (6)  http://echa.europa.eu/documents/10162/13630/nickel_denmark_en.pdf


title: Padomes Direktīva 93/57/EEK (1993. gada 29. jūnijs), ar ko groza pielikumus Direktīvām 86/362/EEK un 86/363/EEK attiecībā uz pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu attiecīgi labībā un uz tās un dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0057

Oficiālais Vēstnesis L 211 , 23/08/1993 Lpp. 0001 - 0005 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 52 Lpp. 0003  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 52 Lpp. 0003

		Padomes Direktīva 93/57/EEK(1993. gada 29. jūnijs),ar ko groza pielikumus Direktīvām 86/362/EEK un 86/363/EEK attiecībā uz pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu attiecīgi labībā un uz tās un dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiemEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/362/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu labībā un uz tās [1], un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/363/EEK par pesticīdu atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos un uz tiem [2], un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā ir lietderīgi atjaunināt Direktīvas 86/362/EEK un 86/363/EEK I pielikuma nomenklatūru, lai nodrošinātu atbilstību Komisijas Regulai (EEK) Nr. 2587/91 [3];tā kā ir lietderīgi paplašināt Direktīvas 86/362/EEK I pielikuma darbības jomu, papildus nelobītiem rīsiem iekļaujot tajā lobītus un daļēji vai pilnībā slīpētus rīsus, jo ievērojamu daļu rīsu laiž apgrozībā tieši tādu;tā kā, ņemot vērā tehnikas un zinātnes attīstību un veselības aizsardzības un lauksaimniecības prasības, pašreiz ir vēlams papildināt II pielikumu Direktīvai 86/363/EEK attiecībā uz noteikumiem par maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu putnu olās un olu dzeltenumos, kā arī noteikt tajā uzskaitīto pesticīdu daudzumus; tā kā skaidrības labad ir lietderīgi iesniegt konsolidētu minētā pielikuma variantu;tā kā tāpēc vēlams grozīt Direktīvas 86/362/EEK un 86/363/EEK, pievienojot noteikumus attiecībā uz citām pesticīdu atliekām labībā un dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, un, proti, acefātu, benomilu, karbendazimu, hlorpirifosu, hlorpirifosmetilu, hlortalonilu, cipermetrīnu, deltametrīnu, fenvalerātu, glifosātu, imazalilu, iprodionu, mankocebu, manebu, metamidofosu, metirāmu, permetrīnu, procimidonu, propinebu, tiofanātmetilu, vinklozolīnu, cinebu;tā kā pieejamie dati nav pietiekami attiecībā uz dažiem pesticīdu – labības/pārtikas produktiem, kuri ir dzīvnieku izcelsmes; tā kā šādu datu iegūšanai vajadzīgs laika posms, kas nepārsniedz četrus gadus; tā kā tāpēc maksimāli pieļaujamie daudzumi, ņemot vērā minētos datus, jānosaka ne vēlāk kā 1998. gada 1. janvārī; tā kā daudzumus parasti nosaka atbilstoši minimālajam analītiski nosakāmajam daudzumam, ja nav pietiekamu datu;tā kā, lai labāk novērtētu pesticīdu atlieku devu, ir saprātīgi vienlaikus noteikt, ja iespējams, atsevišķu pesticīdu maksimāli pieļaujamos daudzumus visās galvenajās uztura sastāvdaļās; tā kā šie daudzumi ietekmē minimālo pesticīdu daudzumu izmantošanu, lai nodrošinātu pietiekamu kontroli, ko īsteno tādejādi, ka atlieku daudzums ir faktiski vismazākais un pieņemams no toksiskā viedokļa;tā kā šajā direktīvā noteiktie atlieku maksimāli pieļaujamie daudzumi jāpārskata aktīvo vielu atkārtotas novērtēšanas procesā, kurš paredzēts darba programmā, kas noteikta 8. panta 2. punktā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [4],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 86/362/EEK ar šo groza šādi:1. Direktīvas I pielikumu aizstāj ar šādu:KN kods | Apraksts |ex1001 | kvieši |10020000 | rudzi |100300 | mieži |100400 | auzas |1005 | kukurūza |1006 | rīsi |100700 | graudu sorgo |ex1008 | griķi, prosa, cita labība |2. Šādu tabulu pievieno II pielikuma A daļai:Pesticīdu atliekas | Maksimāli pieļaujamie daudzumi mg/kg (ppm) || |20.ACEFĀTS | 0,02 |21.BENOMILS | Summa, izteikta kā karbendazims | (a)mieži0,1cita labība |22.KARBENDAZIMS |23.TIOFANĀT – METILS |24.HLORPIRIFOSS | (b)mieži0,05cita labība |25.HLORPIRIFOS – METILS | 0,05rīsi |26.HLORTALONILS | 0,1kvieši, rudzi, mieži, auzas un tritikāle0,01cita labība |27.CIPERMETRĪNS, tostarp pārējo komponentu izomēru maisījumi(izomēru summa) | (b)kvieši, mieži, auzas un rudzi0,05cita labība |28.DELTAMETRĪNS | 1 |29.FENVALERĀTS, tostarp pārējo komponentu izomēru maisījumi(izomēru summa) | (b)mieži, auzas, rudzi un tritikāle0,05cita labība |30.GLIFOSĀTS | 5kvieši, rudzi un tritikāle20mieži un auzas0,1cita labība |31.IMAZALILS | 0,02 |32.IPRODIONS | 0,5kvieši(c)mieži un rīsi0,02cita labība |33.MANKOCEBS | Summa, izteikta kā CS2 | 0,05kukurūza un rīsi(b)cita labība |34.MANEBS |35.METIRĀMS |36.PROPINEBS |37.CINEBS |38.METAMIDOFOSS | 0,01 |39.PERMETRĪNS(izomēru summa) | 0,2kukurūza2cita labība |40.PROCIMIDONS | 0,02 |41.VINKLOZOLĪNS(vinklozolīna un visu 3,5 – dihloranilīna atliekas saturošo metabolītu summa, ko izsaka kā vinklozolīnu) | 0,05 |2. pantsDirektīvu 86/363/EEK ar šo groza šādi:1. Direktīvas I pielikumu aizstāj ar šādu:KN kods | Apraksts |0201 | svaiga vai dzesināta liellopu gaļa |0202 | saldēta liellopu gaļa |0203 | svaiga, dzesināta vai saldēta cūkgaļa |0204 | svaiga, dzesināta vai saldēta aitu vai kazu gaļa |02050000 | svaiga, dzesināta vai saldēta zirgu, ēzeļu, mūļu vai zirgēzeļu gaļa |0206 | svaigi, dzesināti vai saldēti liellopu, cūku, aitu, kazu, zirgu, ēzeļu, mūļu vai zirgēzeļu subprodukti |0207 | svaiga, dzesināta vai saldēta mājputnu, kas minēti pozīcijā Nr. 0105 (Gallus domesticus sugas mājputni, pīles, zosis, tītari un pērļu vistiņas), gaļa un subprodukti |ex0208 | cita svaiga, dzesināta vai saldēta dzīvnieku gaļa un gaļas subprodukti |020900 | svaigi, dzesināti, saldēti, sālījumā sālīti, žāvēti vai kūpināti cūku tauki bez muskuļaudiem un mājputnu tauki (nekausēti) |0210 | sālījumā sālīta, žāvēta vai kūpināta gaļa un gaļas subprodukti; gaļas vai gaļas subproduktu milti un rupja maluma milti |0401 | piens un krējums, kas nav iebiezināts un nesatur cukuru vai citu saldinātāju |0402 | piens un krējums, iebiezināts vai ar cukura vai citu saldinātāju piedevu |040500 | sviests un citi piena tauki un eļļas |0406 | siers un rūgušpiena biezmasa |040700 | putnu olas ar čaumalu, svaigas, konservētas vai vārītas |0408 | putnu olas bez čaumalas un dzeltenumi, svaigi, žāvēti, vārīti ūdenī vai tvaicēti, kultenī, saldēti vai citādi konservēti, ar cukura vai cita saldinātāja piedevu vai bez tās |160100 | desas un līdzīgi izstrādājumi no gaļas, gaļas subproduktiem vai asinīm; pārtikas produkti uz minēto izstrādājumu pamata |1602 | citi gatavie izstrādājumi vai konservi no gaļas subproduktiem vai asinīm |2. Iepriekšējais II pielikums kļūst par II pielikuma A daļu un to groza un atkārtoti izklāsta šādi:Pesticīdu atliekas | Maksimāli pieļaujamie daudzumi mg/kg (ppm) || | no taukiem gaļā, gaļas izstrādājumos, subproduktos un dzīvnieku taukos, kuri uzskaitīti I pielikumā ar pozīcijas Nr. ex 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 un 1602 | govs pienā un govs pilnpienā, kas uzskaitīts I pielikumā ar pozīcijas Nr. 0401: citos pārtikas produktos ar pozīcijas Nr. 0401, 0402, 0405 00, 0406 saskaņā ar | no svaigām olām bez čaumalām, putnu olās un olu dzeltenumos, kas uzskaitīti I pielikumā ar pozīcijas Nr. 0407 00 un 0408 |1.ALDRĪNS | Atsevišķi vai kombinācijā, izteikts kā dieldrīns (HEOD) | 0,2 | 0,006 | 0,02 |2.DIELDRĪNS(HEOD) |3.HLORDĀNS (cis-izomēru un trans-izomēru un oksihlordāna summa, ko nosaka kā hlordānu) | 0,05 | 0,002 | 0,005 |4.DDT (p, p" – DDT, o, p" – DDT, p, p" – DDE un p, p" – TDE (DDD) summa, ko nosaka kā DDT) | 1 | 0,04 | 0,1 |5.ENDRĪNS | 0,05 | 0,0008 | 0,005 |6.HEPTAHLORS (heptahlora un heptahlora epoksīda summa, ko nosaka kā heptahloru) | 0,2 | 0,004 | 0,02 |7.HEKSAHLORBENZOLS | 0,2 | 0,01 | 0,02 |8.HEKSAHLORCIKLOHEKSĀNS8.1.alfa – izomērs | 0,2 | 0,004 | 0,02 |8.2.beta – izomērs | 0,1 | 0,003 | 0,01 |8.3.gamma – izomērs (lindāns) | 2 ex0204 aitu gaļa1 citi produkti | 0,008 | 0,1 |9.HLORPIRIFOSS | 0,050207 mājputnu gaļa | 0,01 | 0,01 |10.HLORPIRIFOS – METILS | 0,05 | 0,01 | 0,01 |11.CIPERMETRĪNS, tostarp pārējo komponentu izomēru maisījumi (izomēru summa) | 0,050207 mājputnu gaļa0,2 citi produkti | 0,02 | 0,05 |12.DELTAMETRĪNS | 0,050207 mājputnu gaļa | | 0,05 |13.FENVALERĀTS, tostarp pārējo komponentu izomēru maisījumi (izomēru summa) | 0207 mājputnu gaļa0,5 citi produkti | 0,05 | |14.PERMETRĪNS (izomēru summa) | 0,5 | 0,05 | 0,05 |3. II pielikumam pievieno šo:"B DAĻAPesticīdu atliekas | Maksimāli pieļaujamie daudzumi mg/kg (ppm) || | no gaļas, tostarp taukiem, gaļas izstrādājumiem, subproduktiem un dzīvnieku taukiem, kuri uzskaitīti I pielikumā ar pozīcijas Nr. ex 0201, 0202, 0203, 0204, 0205 00 00, 0206, 0207, ex 0208, 0209 00, 0210, 1601 00 un 1602 | pienā un piena produktos, kas uzskaitīti I pielikumā ar pozīcijas Nr. 0401, 0402, 0405 00 un 0406 | no svaigām olām bez čaumalām, putnu olās un olu dzeltenumos, kas uzskaitīti I pielikumā ar pozīcijas Nr. 0407 00 un 0408 |1.ACEFĀTS | 0,02 | 0,02 | 0,02 |2.BENOMILS | Summa, izteikta kā karbendazims | 0,1 | 0,1 | 0,1 |3.KARBENDAZIMS |4.TIOFONĀT METILS |5.HLORTALONILS | 0,01 | 0,01 | 0,01 |6.GLIFOSĀTS | | 0,5ex 0206 cūku nieres2ex 0206 liellopu, kazu un aitu nieres0,1 citi produkti | 0,1 | 0,1 |7.IMAZALILS | 0,02 | 0,02 | 0,02 |8.MANKOCEBS | Summa, izteikta kā CS2 | 0,05 | 0,05 | 0,05 |9.MANEBS |10.METIRĀMS |11.PROPINEBS |12.CINEBS |13.METAMIDOFOSS | 0,01 | 0,01 | 0,01 |14.IPRODIONS | (savienojumu un visu 3,5 – dihloranilīna atliekas saturošo metabolītu summa, ko nosaka kā 3,5 dihloranilīnu) | 0,05 | 0,05 | 0,05 |15.PROGIMIDONS |16.VINKLOZOLĪNS |3. pantsDalībvalstu normatīvie un administratīvie akti attiecībā uz atbilstību šai direktīvai stājas spēkā ne vēlāk kā 1993. gada 31. decembrī.Dalībvalstis, pieņemot šādus pasākumus, ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1993. gada 29. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Auken[1] OV L 221, 7.8.1986., 37. lpp.; Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/654/EEK (OV L 353, 17.12.1990., 48. lpp.).[2] OV L 221, 7.8.1986., 43. lpp.[3] OV L 259, 26.7.1991., 1. lpp.[4] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.--------------------------------------------------