title: Komisijas Direktīva 98/14/EK (1998. gada 6. februāris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumuDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0014

Oficiālais Vēstnesis L 091 , 25/03/1998 Lpp. 0001 - 0061

		Komisijas Direktīva 98/14/EK(1998. gada 6. februāris),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu(dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 97/27/EK [2], jo īpaši tās 13. panta 2. punktu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 92/53/EEK (1992. gada 18. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [3], un jo īpaši tās 3. pantu,tā kā Direktīva 92/53/EEK aicina Komisiju uz ziņojuma pamata, kas jāuzraksta līdz 1994. gada 31. decembrim, izteikt priekšlikumus par grozījumiem, kuri vajadzīgi, lai uzlabotu tipa apstiprināšanas kārtību un atvieglotu transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā dalībvalstīs;tā kā saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 9. pantu ir jāatzīst šīs direktīvas IV pielikuma II daļā uzskaitīto ANO Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) starptautisko noteikumu līdzvērtīgums atbilstīgām atsevišķām direktīvām; tā kā ir jāgroza un jāatjaunina attiecīgais pielikums un atbilsmju tabula, lai saglabātu regulu un direktīvu savstarpējo caurskatāmību;tā kā saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. pantu dalībvalstīm, kuras piešķir tipa apstiprinājumu, ir jāveic vajadzīgie pasākumi saskaņā ar X pielikumu, lai pārliecinātos, ka ir noslēgtas attiecīgas vienošanās, lai nodrošinātu, ka ražotie transportlīdzekļi, sistēmas, detaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst apstiprinātajam tipam;tā kā ir svarīgi, lai tiktu saskaņotas prasības, pēc kurām apstiprinātājām iestādēm jāveic ražojumu atbilstības pārbaudes; tā kā, lai nodrošinātu interpretācijas un piemērošanas vienādību, ir attiecīgi jāiekļauj īpaši norādījumi par procedūrām, kuras ir jāievēro;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi saskan ar atzinumu, ko ir sniegusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 70/156/EEK groza šādi:1. Direktīvas 3. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma pieteikumus izgatavotājs iesniedz dalībvalsts apstiprinātājām iestādēm. Pieteikumam pievieno informācijas mapi, kurā ir III pielikumā prasītā informācija un apstiprinājuma sertifikāti katrai no atsevišķajām piemērojamām direktīvām, kā to prasa IV vai XI pielikums; kā arī informācijas paketi par sistēmu un atsevišķām tehniskām vienībām attiecībā uz katru atsevišķo direktīvu dara pieejamu apstiprinātājai iestādei līdz tai dienai, kad apstiprinājumu piešķir vai atsaka."2. Direktīvas 4. panta 1. punktu groza šādi:a) šā punkta c) apakšpunktā vārdus "attiecīga atsevišķa direktīva" aizstāj ar vārdiem "attiecīga atsevišķa direktīva, kas minēta IV vai XI pielikumā";b) šā punkta d) apakšpunktā vārdus "attiecīga atsevišķa direktīva" aizstāj ar vārdiem "attiecīga atsevišķa direktīva, kas minēta IV vai XI pielikumā";c) pievieno šādas daļas:"Transportlīdzekļa apstiprinājuma gadījumā, kas attiecas uz XI pielikumu vai 8. panta 2. punkta c) apakšpunktu, vai sistēmas, detaļas un atsevišķas tehniskas vienības apstiprinājuma gadījumā, kas attiecas uz XI pielikumu vai 8. panta 2. punkta c) apakšpunktu, tostarp gadījumos, kad dažiem attiecīgās atšķirīgās direktīvas noteikumiem piemēro ierobežojumus vai atbrīvojumus no tiem, apstiprinājuma sertifikātā jānorāda tā derīguma ierobežojumi un pieļautie atbrīvojumi, kā arī saskaņā ar VII pielikuma prasībām jāpiešķir tam īpašs apstiprinājuma numurs.Ja iepriekš a), b), c) un d) apakšpunktā minētajās informācijas mapēs ir dati, ar kuriem precizē noteikumus īpašiem mērķiem paredzētiem transportlīdzekļiem, kā norādīts attiecīgajās XI pielikuma un tā papildinājumu ailēs, tipa apstiprinājuma sertifikātā precizē arī šādus noteikumus un atbrīvojumus."3. Direktīvas 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:"5. pantsTipa apstiprinājumu grozījumi1. Dalībvalstij, kas ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka tā ir informēta par visām izmaiņām informācijas paketes datos.2. Pieteikumu par grozījumiem tipa apstiprinājumā iesniedz vienīgi tai dalībvalstij, kura ir piešķīrusi sākotnējo tipa apstiprinājumu.3. Gadījumos, kad apstiprina sistēmu, detaļu vai atsevišķu tehnisku vienību un informācijas paketē sniegtie dati ir mainījušies, dalībvalsts attiecīgā apstiprinātāja iestāde vajadzības gadījumā izsniedz pārskatītas informācijas paketes lapas, katrā pārskatītajā lapā skaidri norādot izmaiņu būtību un atkārtotās izsniegšanas datumu; arī informācijas paketes konsolidētu un atjauninātu versiju, kurai pievienots sīks izmaiņu apraksts, uzskata par atbilstīgu šai prasībai.Ik reizi, kad izsniedz pārskatītas lappuses vai konsolidētu un atjauninātu versiju, informācijas paketes priekšmetu rādītāju (kuru pievieno apstiprinājuma sertifikātam) groza, lai parādītu jaunākos pārskatīto lappušu datumus vai konsolidētās un atjauninātās versijas datumu.Ja turklāt kāda informācija apstiprinājuma sertifikātā (izņemot tās pielikumos) ir mainījusies vai ja pēc esošā apstiprinājuma datuma ir mainījušās direktīvas prasības, grozījumus nosauc par "attiecinājumu", un apstiprinātāja iestāde izsniedz pārskatītu apstiprinājuma sertifikātu (ar attiecinājuma numuru), skaidri norādot attiecinājuma iemeslus un atkārtotās izsniegšanas datumu.Ja attiecīgās dalībvalsts apstiprinātāja iestāde konstatē, ka informācijas paketes grozījums prasa jaunus testus vai pārbaudes, tā attiecīgi informē izgatavotāju un izdod pirmajā, otrajā un trešajā daļā minētos dokumentus vienīgi pēc tam, kad iegūti apmierinoši testu vai pārbaužu rezultāti.4. Gadījumos, kad apstiprina transportlīdzekļa tipu un ir mainījušies informācijas paketē sniegtie dati, dalībvalsts attiecīgā apstiprinātāja iestāde vajadzības gadījumā izsniedz pārskatītas informācijas paketes lapas, katrā pārskatītajā lapā skaidri parādot izmaiņu būtību un atkārtotās izsniegšanas datumu; arī informācijas paketes konsolidētu un atjauninātu versiju, kurai pievienots sīks izmaiņu apraksts, uzskata par atbilstīgu šai prasībai.Ik reizi, kad izsniedz pārskatītas lappuses vai konsolidētu un atjauninātu versiju, informācijas paketes priekšmetu rādītāju (kuru pievieno apstiprinājuma sertifikātam) groza, lai parādītu jaunākos pārskatīto lappušu datumus vai konsolidētās un atjauninātās versijas datumu.Ja turklāt ir vajadzīga papildu apskate vai ja kāda informācija apstiprinājuma sertifikātā (izņemot tās pielikumos) ir mainījusies, vai pēc transportlīdzekļa esošā apstiprinājuma datuma ir mainījušās tādu jebkuru atsevišķo direktīvu prasības, kuras piemēro dienā, pēc kuras ir aizliegts nodot ekspluatācijā noteikta tipa transportlīdzekli, grozījumus nosauc par "attiecinājumu", un apstiprinātāja iestāde izsniedz pārskatītu apstiprinājuma sertifikātu (ar attiecinājuma numuru), skaidri norādot attiecinājuma iemeslus un atkārtotās izsniegšanas datumu.Ja attiecīgās dalībvalsts apstiprinātāja iestāde konstatē, ka informācijas paketes grozījums prasa jaunus testus vai pārbaudes, tā attiecīgi informē izgatavotāju un izdod pirmajā, otrajā un trešajā daļā minētos dokumentus vienīgi pēc tam, kad iegūti apmierinoši testu vai pārbaužu rezultāti. Jebkuru pārskatītu dokumentu viena mēneša laikā nosūta visām citām apstiprinātājām iestādēm.5. Ja atklājas, ka transportlīdzekļa tipa apstiprinājums zaudēs spēku tāpēc, ka vienas vai vairāku atsevišķu direktīvu apstiprinājumi, kuri ir minēti šā tipa informācijas paketē, zaudēs spēku, vai tāpēc, ka IV pielikuma 1. daļā tiek iekļauta jauna atsevišķa direktīva, dalībvalsts apstiprinātāja iestāde, kas ir piešķīrusi apstiprinājumu, vismaz mēnesi pirms dienas, kad transportlīdzekļa apstiprinājums zaudē spēku, paziņo šo faktu citu dalībvalstu apstiprinātājām iestādēm, norādot attiecīgo datumu vai tā pēdējā transportlīdzekļa identifikācijas numuru, kurš vēl ir ticis izgatavots atbilstīgi vecajam sertifikātam.6. Transportlīdzekļu kategorijām, kuras neskar pārmaiņas atsevišķās direktīvās vai šajā direktīvā, nav vajadzīgi nekādi apstiprinājuma grozījumi."4. Direktīvas 6. panta 1. punktam pievieno šādu apakšpunktu:"Atbilstības sertifikātu izgatavo tā, lai to nevarētu viltot. Šādā nolūkā drukāšanu veic uz papīra, kas ir aizsargāts vai nu ar krāsainas grafikas, vai ar izgatavotāja identifikācijas ūdenszīmes palīdzību."5. Direktīvas 8. panta 2. punktu groza šādi:a) šā punkta b) apakšpunktu groza šādi:i) apakšpunkta 1. punktā svītro vārdu "kvantitatīvs";ii) apakšpunkta 2. punktu aizstāj ar šādu:"2. Attiecībā uz 1. punktu, kas piemērojams vienam vai vairākiem attiecīgās kategorijas tipiem, izgatavotājam ir jāiesniedz pieprasījums katras attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei, uz kuru attiecas šāda tipa transportlīdzekļa nodošana ekspluatācijā. Pieprasījumā jāprecizē tehniskie un/vai ekonomiskie iemesli, kas ir tā pamatā.Trīs mēnešu laikā šīs dalībvalstis izlemj, vai tās pieņem šāda transportlīdzekļa tipa reģistrāciju savā teritorijā, un, pozitīva lēmuma gadījumā, cik daudz šādu vienību tās pieņem.Katra dalībvalsts, uz kuru attiecas šādu transportlīdzekļu tipu nodošana ekspluatācijā, ir atbildīga par to, lai izgatavotājs ievērotu XII pielikuma B daļas noteikumus.Dalībvalstis katru gadu nosūta Komisijai sarakstus par piešķirtajiem atbrīvojumiem.";b) šā punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:"c) Transportlīdzekļi, detaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kurās izmantotas tādas tehnoloģijas vai koncepcijas, kuras savu specifisko iezīmju dēļ nevar ievērot vienu vai vairākas prasības, kas noteiktas vienā vai vairākās atsevišķajās direktīvāsŠai gadījumā dalībvalsts var piešķirt apstiprinājumu, kas derīgs tikai tās teritorijā, bet viena mēneša laikā pēc tā piešķiršanas dalībvalstij ir jānosūta apstiprinājuma sertifikāta kopija un tā pielikumi pārējo dalībvalstu apstiprinātajām iestādēm un Komisijai. Vienlaikus tā nosūta Komisijai lūgumu atļaut piešķirt tipa apstiprinājumu saskaņā ar šo direktīvu. Lūgumam pievieno lietu, kurā ir šādas ziņas:- iemesls, kura dēļ attiecīgās tehnoloģijas vai koncepcijas transportlīdzekļi, detaļas vai atsevišķas tehniskas vienības nevar atbilst vienas vai vairāku attiecīgo direktīvu prasībām,- apraksts par attiecīgajām drošības jomām un vides aizsardzību, un veiktajiem pasākumiem,- testu un to rezultātu apraksts, kas parāda vismaz tik augstu drošības un vides aizsardzības līmeni, kas atbilst vienas vai vairāku atsevišķo direktīvu noteiktajām prasībām,- vajadzības gadījumā, ierosinājumus grozījumiem attiecīgajās atsevišķajās direktīvās vai jaunai atsevišķai direktīvai vai direktīvām.Komisija trīs mēnešus pēc šādas pilnas lietas saņemšanas iesniedz lēmuma projektu 13. pantā minētajai komitejai. Komisija saskaņā ar 13. pantā noteikto procedūru izlemj, vai ir iespējams atļaut dalībvalstij piešķirt apstiprinājumu saskaņā ar šo direktīvu.Dalībvalstīm šo valstu valodās nosūta vienīgi apstiprinājuma piešķiršanas lūgumu un lēmuma projektu, bet dalībvalstis var pieprasīt visas lietā esošās ziņas arī oriģinālvalodā, lai pieņemtu lēmumu saskaņā ar 13. pantā izklāstīto procedūru.Ja tiek pieņemts lēmums apmierināt šādu lūgumu, dalībvalsts var izsniegt tipa apstiprinājumu saskaņā ar šo direktīvu. Šādos gadījumos lēmumā nosaka arī to, vai tā derīgumam ir piemērojami kādi ierobežojumi (piemēram, laika posms). Apstiprinājuma derīguma termiņš nekādā gadījumā nedrīkst būt mazāks par 36 mēnešiem.Ja attiecīga atsevišķa direktīva vai direktīvas ir pielāgotas saskaņā ar tehnikas attīstību tā, ka transportlīdzekļi, detaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kurām saskaņā ar c) apakšpunktu ir piešķirts apstiprinājums, atbilst grozījumu direktīvai vai direktīvām, dalībvalstis pārveido šādus apstiprinājumus par parastiem apstiprinājumiem, paredzot attiecīgu laika posmu, piemēram, izgatavotājiem, lai viņi spētu nomainīt apstiprinājuma marķējumu uz detaļām. Šai laikā ir jāsvītro jebkādas atsauces uz ierobežojumiem vai atbrīvojumiem un jāaizstāj jebkādi īpašie apstiprinājuma numuri ar parastiem apstiprinājuma numuriem.Ja nav veikti vajadzīgie pasākumi atsevišķas direktīvas vai direktīvu pielāgošanai, saskaņā ar šo punktu piešķirto apstiprinājumu derīguma termiņu var pagarināt pēc tās dalībvalsts pieprasījuma, kura ir piešķīrusi apstiprinājumu ar citu lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 13. pantā izklāstīto procedūru."6. Direktīvas 10. panta 2. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu teikumu:"Pārbaudes, ar kurām nodrošina ražojumu atbilstību apstiprinātajam tipam, veic vienīgi saskaņā ar procedūrām, kuras izklāstītas X pielikuma 2. un 3. iedaļā un tajās atsevišķajās direktīvās, kurās ietvertas īpašas prasības."7. Direktīvas 13. pantam pievieno šādu 5. punktu:"5. Ja Komisijai ir jāpieņem atsevišķas direktīvas grozījumi, tā uz to pašu grozījumu amata pieņem atbilstīgus grozījumus arī attiecīgajos šīs direktīvas pielikumos."8. Pielikumus groza, ievērojot šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 1998. gada 30. septembrim. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka kārtību, kādā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, kurus tās pieņēmušas jomā, ko skar šī direktīva.3. Dalībvalstis piemēro 1. punktā minētos tiesību aktus jaunajiem transportlīdzekļu tipiem no 1998. gada 1. oktobra. Tomēr pēc izgatavotāja lūguma iepriekšējo atbilstības sertifikāta paraugu pēc šī datuma drīkst vēl 12 mēnešus lietot gataviem transportlīdzekļiem, un 18 mēnešus tādiem komplektētiem transportlīdzekļiem, kurus apstiprina ar daudzpakāpju procedūru.4. Ar šo direktīvu neatzīst par nederīgiem tos apstiprinājumus, kas piešķirti pirms tās stāšanās spēkā, un tā neliedz arī attiecināt šādus apstiprinājumus saskaņā ar tās direktīvas noteikumiem, uz kura pamata tie sākotnēji tika piešķirti. Tomēr 12 mēnešus pēc 3. punktā noteiktā datuma gataviem transportlīdzekļiem, un 18 mēnešus tādiem komplektētiem transportlīdzekļiem, kurus apstiprina ar daudzpakāpju procedūru, visiem atbilstības sertifikātiem, kurus izsniedz izgatavotājs, ir jāatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/156/EEK IX pielikumā sniegtajam paraugam.5. Attiecībā uz transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu dalībvalstis piemēro šo direktīvu vienīgi M1 kategorijas transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar iekšdedzes motoru, līdz tiek veikti grozījumi pielikumos, lai varētu iekļaut arī tādus M1 kategorijas transportlīdzekļus, kuriem ir motori, kas ir atšķirīgi no iekšdedzes motoriem, un citas transportlīdzekļu kategorijas. Līdz tam laikam citu transportlīdzekļu kategoriju tipa apstiprinājumiem piemēro ar Direktīvu 87/403/EEK [4] grozītās Direktīvas 70/156/EEK 10. panta noteikumus.6. Dalībvalstis piemēro ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 1. punktu tikai pēc izgatavotāja lūguma un attiecībā uz īpašiem mērķiem paredzētiem transportlīdzekļiem, kas minēti XI pielikumā, līdz datumam vai datumiem, kas noteikti šīs direktīvas grozījumos, lai iekļautu arī M1 kategorijai nepiederošus transportlīdzekļus.Līdz tam laikam dalībvalstis piešķir valsts tipa apstiprinājumu, ļauj reģistrēt, pārdot un nodot ekspluatācijā transportlīdzekļus vai to detaļas un atsevišķas tehniskas vienības saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. panta noteikumiem.7. Līdz 1997. gada 31. decembrim uz gataviem transportlīdzekļiem un līdz 1999. gada 31. decembrim uz tādiem komplektētiem transportlīdzekļiem, kurus apstiprina ar daudzpakāpju procedūru, kā arī līdz 6. punktā minētajiem datumiem uz īpašiem mērķiem paredzētiem transportlīdzekļiem, kas minēti XI pielikumā, neattiecas ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/156/EEK 7. panta 1. un 2. punkts, un tas pirms datumiem, kas minēti 6. punktā, neattiecas nedz uz īpašiem mērķiem paredzētiem transportlīdzekļiem, nedz uz tipiem, kurus dalībvalsts ir reģistrējusi vai atļāvusi pārdot vai nodot ekspluatācijā pirms 1996. gada janvāra gatavu transportlīdzekļu gadījumā, un pirms 1998. gada 1. janvāra tādu komplektētu transportlīdzekļu gadījumā, kurus apstiprina ar daudzpakāpju procedūru, vai pirms 6. punktā minētajiem datumiem.8. Apstiprinājumi, kas ietilpst valsts tipa apstiprinājuma procedūrā, kas minēta 6. un 7. punktā un ir piešķirti saskaņā ar atsevišķajām direktīvām, paliek spēkā pēc 6. un 7. punktā noteiktajiem datumiem, izņemot gadījumus, kad piemēro vienu vai vairākus noteikumus, kuri izklāstīti ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/156/EEK 5. panta 3. punktā.9. Kamēr noris dalībvalstu reģistrācijas un nodokļu sistēmu saskaņošana saistībā ar transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, dalībvalstis var lietot valsts kodu sistēmas, lai atvieglotu reģistrāciju un aplikšanu ar nodokļiem savā teritorijā. Šai nolūkā dalībvalstis var sadalīt sīkāk III pielikuma II daļā uzskaitītās modifikācijas, ar noteikumu, ka šādā sīkākā sadalījumā lietotie dati ir skaidri norādīti informācijas paketē vai ir iegūstami, veicot vienkāršus aprēķinus. Dalībvalstis var pieprasīt atbilstības sertifikātu papildināt ar valstu koda numuru(–iem).10. Kamēr nav veikti grozījumi Direktīvā 70/156/EEK, lai iekļautu arī no M1 kategorijas atšķirīgus transportlīdzekļus, XI pielikumā minētajiem īpašiem mērķiem paredzētiem transportlīdzekļiem, kurus apstiprina ar daudzpakāpju procedūru, dalībvalstis var piešķirt transportlīdzekļu apstiprinājumus, kuru pamatā ir apstiprinājuma sertifikāti, kuri izgatavotājam piešķirtas tādu kategoriju bāzes/nepabeigtiem transportlīdzekļiem, kuri atbilst XI pielikuma noteikumiem, kas attiecas uz kategoriju, kurai pieder attiecīgais bāzes/nepabeigts transportlīdzeklis.Lai veiktu turpmākas reģistrācijas procedūras, no M1 kategorijas atšķirīgu bāzes/nepabeigto transportlīdzekļu izgatavotājs papildus izsniedz rakstisku paziņojumu atbilstīgi XV pielikuma prasībām.11. Ievērojot ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta prasības, šī panta 6. un 7. punkts neļauj dalībvalstīm atkāpties no jebkādiem atšķirīgas direktīvas vai šīs direktīvas noteikumiem, kuros ir izklāstītas prasības, kas balstītas uz transportlīdzekļa, detaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājumu un nodošanas ekspluatācijā pilnīgu saskaņošanu.12. Direktīvas 8. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumi, izņemot vārdus "saskaņā ar 5. panta 5. punktu", un 1. punkta otrais ievilkums attiecas uz M1 kategorijas transportlīdzekļiem ar iekšdedzes motoru, kas reģistrēti pēc šā panta 7. punktā noteiktajiem datumiem, un kuriem nav pievienots derīgs atbilstības sertifikāts.13. Saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 8. panta 2. punktu piešķirtā tipa apstiprinājuma derīguma termiņu uzskata par pagarinātu uz 12 mēnešiem pēc tā beigu datuma.3. pants1. Ne vēlāk kā 2000. gada 31. decembrī uz attiecīgas informācijas pamata, kuru paziņojušas kompetentas apstiprinātājas iestādes, Komisija uzraksta ziņojumu par Eiropas tipa apstiprinājuma procedūru piemērošanu, it īpaši cita starpā pievēršoties ietekmei uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas piedalās daudzpakāpju mašīnbūvē, un vajadzības gadījumā piedāvā grozījumus, kas vajadzīgi, lai uzlabotu saskaņošanas procesu.2. Ne vēlāk kā 2000. gada 31. decembrī Komisija uzraksta ziņojumu par ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma B iedaļas 1. punkta piemērošanas gaitu dalībvalstīs, vajadzības gadījumā ierosinot vienkāršot šīs prasības.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1998. gada 6. februārīKomisijas vārdā –Komisijas loceklisMartin Bangemann[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 233, 25.8.1997., 1. lpp.[3] OV L 225, 10.8.1992., 1. lpp.[4] OV L 220, 8.8.1987., 44. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSSkat. Komisijas Direktīvu 2001/116/EK, OV L 18, 21.1.2002., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2004/98/EK (2004. gada 30. septembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK attiecībā uz ierobežojumiem pentabromdifenilētera laišanai tirgū un izmantošanai gaisa kuģu avārijas evakuācijas sistēmās, lai tās I pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai(Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 305/63

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2004/98/EK
   (2004. gada 30. septembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 76/769/EEK attiecībā uz ierobežojumiem pentabromdifenilētera laišanai tirgū un izmantošanai gaisa kuģu avārijas evakuācijas sistēmās, lai tās I pielikumu pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/769/EEK par to dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu, kas attiecas uz dažu bīstamu vielu un preparātu tirgū laišanas un lietošanas ierobežojumiem, (1) un jo īpaši tās 2.a pantu,
   tā kā:

               (1)

               Pentabromdifenilēteri (pentaBDE) izmanto kā bromētu liesmu slāpētāju plastmasas, audumu un citu izstrādājumu aizsargāšanai no uguns.

               (2)

               Pamatojoties uz riska novērtēšanu saskaņā ar Padomes 1993. gada 23. marta Regulu (EEK) Nr. 793/93 par esošo vielu riska faktoru novērtējumu un kontroli (2), tika uzskatīts par vajadzīgu ierobežot pentaBDE laišanu tirgū un izmantošanu, un tāpēc šī viela tika iekļauta Direktīvas 76/769/EEK I pielikumā.

               (3)

               Pēdējā laikā ir kļuvusi pieejama jauna informācija, kas norāda uz to, ka pentaBDE izmanto īpašos audumos, kas paredzēti lietošanai gaisa kuģu evakuācijas trapos un piepūšamajos trapos, un paplašināto drošības testēšanas un normatīvo prasību dēļ to nevar aizstāt ar piemērotiem alternatīviem risinājumiem.

               (4)

               Nav sagaidāmas šādu trapu izraisītas emisijas vidē un iedarbība uz cilvēkiem, izņemot dažas sekundes ilgos ārkārtējos gadījumos un tikai retos gadījumos, kad šis materiāls deg.

               (5)

               Ņemot vērā ierobežoto pentaBDE izmantošanu gaisa kuģu avārijas evakuācijas sistēmās un nenozīmīgo ietekmi uz kopējo risku, ko minētais izstrādājums rada veselībai un videi, ir pamatoti pentaBDE atļaut laist tirgū un izmantot šim konkrētajam mērķim.

               (6)

               Ņemot vērā aizstāšanas procesa sarežģītību un gaisa kuģu avārijas sistēmām paredzēto atļauju izsniegšanas procedūru, kā arī nopietnās sociālekonomiskās sekas, uz laiku noteikta atkāpe ir pamatota tiem izstrādājumiem, kuri evakuācijas gadījumos ir būtiski. Atļaujot pentaBDE pielietot gaisa kuģu avārijas evakuācijas sistēmās, tas saglabātu gaisa kuģu drošību, novēršot vecāku avārijas sistēmu izmantošanu.

               (7)

               Tādēļ Direktīva 76/769/EEK ir attiecīgi jāgroza.

               (8)

               Šī direktīva jāpiemēro, neskarot Kopienas tiesību aktus, ar kuriem nosaka prasību minimumu darbinieku aizsardzībai, jo īpaši Padomes 1989. gada 12. jūnija Direktīvu 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/37/EK par darba ņēmēju aizsardzību pret draudiem, kas saistīti ar kancerogēnu vai mutagēnu vielu iedarbību darbavietā (Sestā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (4).

               (9)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai par tehnisko šķēršļu novēršanu tirdzniecībā ar bīstamām vielām un preparātiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/769/EEK I pielikums ir grozīts saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2005. gada 1. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Dalībvalstis piemēro šos aktus vēlākais no 2005. gada 1. janvāra.
   Kad dalībvalstis pieņem šos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2004. gada 30. septembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Olli REHN

      (1)  OV L 262, 27.9.1976., 201. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/96/EK (OV L 301, 28.9.2004., 51. lpp.).

      (2)  OV L 84, 5.4.1993., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (3)  OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003

      (4)  OV L 158, 30.4.2004. 50. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 76/769/EEK I pielikumu groza šādi.
      Pielikuma 44. punkta otrajā ailē ar nosaukumu “difenilēteris, pentabromatvasinājums C12H5Br5O” ir pievienots jauns 3. punkts:

         “3.   Atkāpjoties no tā, līdz 2006. gada 31. martam 1. un 2. punkts neattiecas uz gaisa kuģu avārijas evakuācijas sistēmām.”.


title: Komisijas Direktīva 2000/19/EK (2000. gada 13. aprīlis), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 86/298/EEK par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriemDokuments attiecas uz EEZ.

text:
Avis juridique important

|

32000L0019

Official Journal L 094 , 14/04/2000 P. 0031 - 0032

Komisijas Direktīva 2000/19/EK(2000. gada 13. aprīlis),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 86/298/EEK par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 74/150/EEK (1974. gada 4. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu1, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2000/2/EK2, un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 86/298/EEK (1986. gada 26. maijs) par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem3, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 12. pantu,tā kā:(1) Lai uzlabotu drošību, jānoskaidro metodes, ar kādām pārbauda lauksaimniecības un mežsaimniecības šaursliežu bāzes riteņtraktoru aizmugurējās apgāšanās aizsargkonstrukcijas, ņemot vērā aprīkojuma dažādību.(2) Šo konstrukciju pārbaudes metodes būtu jāsaskaņo ar tām, kas izklāstītas Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) 7. kodeksā, kas attiecas uz lauksaimniecības traktoru apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālajiem testiem.(3) Attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 86/298/EEK.(4) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 74/150/EEK 12. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvā 86/298/EEK I līdz VI pielikumā izdara grozījumus saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. No 2001. gada 1. jūlija dalībvalstis nedrīkst:- atteikties piešķirt traktoru EK tipa apstiprinājumu, izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā paredzēto dokumentu vai piešķirt dalībvalsts tipa apstiprinājumu kādam traktoru tipam, kā arī- aizliegt traktoru pirmreizēju nodošanu ekspluatācijā,ja minētie traktori atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 86/298/EEK prasībām.2. No 2002. gada 1. janvāra dalībvalstis:- vairs nedrīkst izdot Direktīvas 74/150/EEK 10. panta 1. punkta trešajā ievilkumā minēto dokumentu nevienam traktoru tipam, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 86/298/EEK prasībām,- var atteikt tāda traktoru dalībvalsts tipa apstiprinājumu, kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 86/298/EEK prasībām.3. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2001. gada 30. jūnijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2000. gada 13. aprīlīKomisijas vārdā Komisijas loceklisErkki LiikanenPIELIKUMSAr šo Direktīvā 86/298/EEK I līdz VI pielikumā izdara šādus grozījumus:1. Tās I pielikumā 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Piemēro ESAO 7. kodeksa 1. punkta prasības (1987. gada 24. novembra Galīgais lēmums C(87) 53, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 1999. gada 3. martā), izņemot 1.1. punktu."2. Tās II pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:"II PIELIKUMSTEHNISKĀS PRASĪBASŠauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru aizmugurējo apgāšanās aizsargkonstrukciju EK detaļas tipa apstiprinājuma tehniskās prasības ir noteiktas ESAO 7. kodeksa 3. punktā (1987. gada 24. novembra Galīgais lēmums C(87) 53, kurā jaunākie grozījumi izdarīti 1999. gada 3. martā). Šīs tehniskās prasības neattiecina uz 3. punkta norādēm par testa ziņojumu, nelielām izmaiņām un identifikāciju."3. Direktīvas III, IV un V pielikumu svītro.4. Direktīvas VI pielikuma pirmo ievilkumu aizstāj ar šādu:"- taisnstūra, kurā atrodas mazais burts "e", kam seko tās dalībvalsts pazīšanas zīme, kura piešķīrusi detaļas tipa apstiprinājumu:1 - Vācijai, 2 - Francijai, 3 - Itālijai, 4 - Nīderlandei, 5 - Zviedrijai, 6 - Beļģijai, 9 - Spānijai, 11 - Apvienotajai Karalistei, 12 - Austrijai, 13 - Luksemburgai, 17 - Somijai, 18 - Dānijai, 21 - Portugālei, 23 - Grieķijai, 24 - Īrijai,".1 OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.2 OV L 21, 26.1.2000., 23. lpp.3 OV L 186, 8.7.1986., 26. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2010/57/ES ( 2010. gada 26. augusts ), ar ko groza Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu, lai atkārtoti iekļautu darbīgo vielu imazalilu  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               27.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 225/5

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/57/ES
   (2010. gada 26. augusts),
   ar ko groza Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu, lai atkārtoti iekļautu darbīgo vielu imazalilu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Termiņš imazalila iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā beidzas 2011. gada 31. decembrī. Saskaņā ar 4. pantu Komisijas 2007. gada 27. jūnija Regulā (EK) Nr. 737/2007, ar ko nosaka procedūru, ar kuru Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā atkārtoti iekļauj darbīgo vielu pirmo grupu, un izveido šo vielu sarakstu (2), minētajā pantā paredzētajā termiņā tika iesniegts pieteikums par darbīgās vielas imazalila atkārtotu iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.

               (2)

               Ar Komisijas 2008. gada 28. jūlija Lēmumu 2008/656/EK par pieteikumu atbilstību saistībā ar darbīgo vielu azimsulfurona, azoksistrobīna, fluroksipīra, imazalila, krezoksimmetila, proheksadionkalcija un spiroksamīna atkārtotu iekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un par attiecīgo iesniedzēju saraksta izveidošanu (3) minētais pieteikums tika atzīts par atbilstīgu.

               (3)

               Pieteikuma iesniedzējs Regulas (EK) Nr. 737/2007 6. pantā noteiktajā termiņā iesniedza Regulas (EK) Nr. 737/2007 6. pantā prasītos datus, kā arī skaidrojumu par katra jaunā iesniegtā pētījuma nozīmi.

               (4)

               Ziņotāja dalībvalsts, apspriežoties ar otru ziņotāju dalībvalsti, sagatavoja novērtējuma ziņojumu, ko 2009. gada 9. jūnijā iesniedza Komisijai un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (turpmāk “iestāde”). Minētajā ziņojumā līdz ar attiecīgās vielas novērtējumu ir iekļauts to pētījumu saraksts, kurus ziņotāja dalībvalsts izmantoja vielas novērtēšanai.

               (5)

               Iestāde novērtējuma ziņojumu darīja zināmu pieteikuma iesniedzējam un visām dalībvalstīm un saņemtās piezīmes nosūtīja Komisijai. Turklāt iestāde novērtējuma ziņojumu arī publisko.

               (6)

               Iestādes un dalībvalstu speciālisti pēc Komisijas pieprasījuma izskatīja novērtējuma ziņojumu, un iestāde 2010. gada 4. martā iesniedza Komisijai secinājumu par speciālistu veikto imazalila riska novērtējuma pārskatīšanu (4). Dalībvalstis un Komisija izskatīja novērtējuma ziņojumu un iestādes secinājumu Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2010. gada 9. jūlijā tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par imazalilu.

               (7)

               Dažādās veiktajās pārbaudēs ir atklājies, ka imazalilu saturošus augu aizsardzības līdzekļus var uzskatīt par tādiem, kas kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tāpēc imazalils ir atkārtoti jāiekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, lai nodrošinātu, ka arī turpmāk ir atļauts izmantot šo darbīgo vielu saturošos augu aizsardzības līdzekļus, ja tie atbilst minētās direktīvas prasībām.

               (8)

               Pamatojoties uz pārskata ziņojumu, kurā atzīts, ka jāparedz zemāka tīrības pakāpe, salīdzinot ar tīrības pakāpi, kas noteikta imazalila iekļaušanai Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, un ņemot vērā to, ka tajā nav toksikoloģiski vai ekotoksikoloģiski nozīmīgu piemaisījumu, jāgroza tīrības pakāpe.

               (9)

               Ir jāiekļauj īpaši noteikumi, saskaņā ar kuriem dalībvalstīm, piešķirot atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur imazalilu, jāpievērš īpaša uzmanība konkrētiem aspektiem vai jānodrošina, lai tiktu veikti atbilstoši riska mazināšanas pasākumi. Dalībvalstīm īpaši jānodrošina, ka dokumentācijā par toksiskumu izmantotie testa materiāli tiks pārbaudīti un salīdzināti ar rūpnieciski ražotā tehniskā materiāla specifikācijām; pārskatot maksimāli pieļaujamos atliekvielu daudzumus, situācija attiecībā uz akūtu vielas uzņemšanu ar uzturu neapdraudēs patērētājus.

               (10)

               No jaunajiem iesniegtajiem datiem izriet, ka imazalils un tā noārdīšanās produkti augsnē un virsmas ūdeņos var apdraudēt augsnes mikroorganismus un ūdens organismus; jāapstiprina niecīgā iedarbība uz gruntsūdeņiem; sīkāk jāpēta atliekvielu īpašības apstrādātās precēs. Tāpēc, neskarot secinājumu par imazalila atkārtotu iekļaušanu, jāiegūst sīkāka informāciju par šiem konkrētajiem aspektiem. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielu var iekļaut I pielikumā, paredzot zināmus nosacījumus. Tādēļ jāizvirza nosacījums, ka pieteikuma iesniedzējs iesniedz sīkāku informāciju par imazalila noārdīšanās ceļu augsnē un virszemes ūdeņos, kā arī vides datus, lai pārliecinātos, ka iedarbība uz gruntsūdeņiem ir niecīga, un pētījumu par hidrolīzi, lai izpētītu atliekvielu īpašības apstrādātās precēs.

               (11)

               Pirms darbīgā viela tiek atkārtoti iekļauta Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, ir jāparedz atbilstošs periods, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties jaunajām prasībām, kuras jāievēro vielas atkārtotas iekļaušanas dēļ.

               (12)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no darbīgās vielas atkārtotas iekļaušanas tās I pielikumā, pēc vielas atkārtotas iekļaušanas jāatvēl dalībvalstīm sešu mēnešu periods imazalilu saturošo augu aizsardzības līdzekļu atļauju pārskatīšanai, lai pārliecinātos, ka arvien tiek ievērotas Direktīvā 91/414/EEK, jo īpaši tās 13. pantā, izklāstītās prasības un minētās direktīvas I pielikuma attiecīgie nosacījumi. Dalībvalstīm vajadzības gadījumā ar grozījumiem attiecīgi jāatjauno atļaujas vai jānoraida atļauju atjaunošana. Atkāpjoties no iepriekš minētā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai saskaņā ar Direktīvā 91/414/EEK izklāstītajiem vienotajiem principiem iesniegtu un novērtētu atjauninātu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto izmantojuma veidu.

               (13)

               Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 91/414/EEK.

               (14)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2012. gada 31. janvārim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2012. gada 1. februāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2012. gada 31. janvārim saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur darbīgo vielu imazalilu.
   Tās līdz minētajai dienai īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz imazalilu, izņemot nosacījumus, kas noteikti attiecīgās darbīgās vielas ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur imazalilu kā vienīgo vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas vēlākais līdz 2011. gada 31. jūlijam ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, dalībvalstis vajadzības gadījumā atkārtoti novērtē līdzekļus, ņemot vērā jaunāko zinātnisko un tehnisko informāciju un saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā paredzētajiem vienotajiem principiem, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma imazalila ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis joprojām atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem. Pēc tam, kad noteikšana pabeigta, dalībvalstis vajadzības gadījumā līdz 2015. gada 31. jūlijam groza vai atsauc atļauju.
   3.   Atkāpjoties no šā panta 1. un 2. punkta, attiecībā uz katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur imazalilu kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas vēlākais līdz 2011. gada 31. jūlijam ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un vismaz viena no kurām iekļauta Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā laikposmā no 2009. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. jūlijam, dalībvalstis atkārtoti novērtē līdzekli saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā paredzētajiem vienotajiem principiem, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma imazalila ieraksta B daļu. Pamatojoties uz minēto vērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunkta nosacījumiem.
   Pēc tam, kad noteikšana ir pabeigta, dalībvalstis vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju līdz 2015. gada 31. jūlijam vai līdz datumam, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai noteikts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām attiecīgā viela vai vielas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. augustā.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 26. augustā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

      (2)  OV L 169, 29.6.2007., 10. lpp.

      (3)  OV L 214, 9.8.2008., 70. lpp.

      (4)  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde, Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance imazalil on request from the European Commission, The EFSA Journal 2010; 8(3):1526.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma 1. rindu aizstāj ar šādu:

                     Numurs

                     Parastais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušana ir spēkā līdz

                     Īpaši noteikumi

                     “1

                     Imazalils

                        CAS Nr. 35554-44-0
                     73790-28-0 (aizstāts)

                        CIPAC Nr. 335

                     (RS)-l-(β-aliloksi-2,4-dihlorfenetil)imidazols
                     vai
                     alil (RS)-l-(2,4-dihlorfenil)-2-imidazol-l-iletilēteris

                     ≥ 950 g/kg

                     2011. gada 1. augusts

                     2021. gada 31. jūlijam

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas 2010. gada 9. jūlijā pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par imazalilu, un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 tam, ka rūpnieciski ražotā tehniskā materiāla specifikācija jāapstiprina un jāpamato ar atbilstošiem analīžu datiem. Dokumentācijā par toksiskumu izmantotais testa materiāls jāpārbauda un jāsalīdzina ar šo tehniskā materiāla specifikāciju,

                                 —

                                 tam, ka patērētāji akūtās vielas uzņem ar uzturu, ņemot vērā maksimāli pieļaujamo atliekvielu daudzumu pārskatīšanu nākotnē,

                                 —

                                 lietotāju un strādnieku drošībai. Atļautā izmantojuma nosacījumos jānorāda, ka jālieto atbilstoši individuālās aizsardzības līdzekļi un jāveic riska mazināšanas pasākumi, lai samazinātu iedarbību,

                                 —

                                 piemērotas atkritumu apsaimniekošanas prakses ieviešanai, lai pēc apstrādes novadītu notekūdeņus, kuros atrodas atkritumi, tostarp apsmidzināšanas sistēmas skalojamo ūdeni, un utilizētu apstrādes atkritumus. Nejaušas apstrādes šķīduma noplūdes novēršana. Dalībvalstis, kuras atļauj novadīt notekūdeņus kanalizācijas sistēmā, nodrošina, ka tiek veikts vietējs riska novērtējums,

                                 —

                                 ūdens organismu un augsnes mikroorganismu apdraudējumam un graudēdāju putnu un zīdītāju apdraudējumam ilgākā laika posmā. Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā jāietver riska mazināšanas pasākumi.

                           Attiecīgās dalībvalstis nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs iesniedz Komisijai sīkāku informāciju, īpaši apstiprinājuma datus:

                                 —

                                 par imazalila noārdīšanās ceļu augsnē un virsmas ūdeņos,

                                 —

                                 vides datus, apstiprinot pārvaldības pasākumus, kurus dalībvalstis ieviesušas, lai pārliecinātos, ka iedarbība uz gruntsūdeņiem ir niecīga,

                                 —

                                 pētījumu par hidrolīzi, lai izpētītu atliekvielu īpašības apstrādātās precēs.

                           Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzējs līdz 2012. gada 31. oktobrim iesniedz šādu informāciju Komisijai.”

         (1)  Sīkāka informācija par darbīgās vielas identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Padomes Direktīva (1972. gada 20. jūlijs), ar ko groza 1966. gada 14. jūnija direktīvas par biešu, lopbarības augu un graudaugu sēklas, sēklas kartupeļu tirdzniecību, 1969. gada 30. jūnija Direktīvu par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību un 1970. gada 29. septembra Direktīvas par dārzeņu sēklu tirdzniecību un par kopējo lauksaimniecības augu šķirņu katalogu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31972L0274

Oficiālais Vēstnesis L 171 , 29/07/1972 Lpp. 0037 - 0038 Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(III) Lpp. 0724  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1972(III) Lpp. 0763  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 8 Lpp. 0091  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0052  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 6 Lpp. 0052  Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 4 Lpp. 0227  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 4 Lpp. 0227

		Padomes Direktīva(1972. gada 20. jūlijs),ar ko groza 1966. gada 14. jūnija direktīvas par biešu, lopbarības augu un graudaugu sēklas, sēklas kartupeļu tirdzniecību, 1969. gada 30. jūnija Direktīvu par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību un 1970. gada 29. septembra Direktīvas par dārzeņu sēklu tirdzniecību un par kopējo lauksaimniecības augu šķirņu katalogu(72/274/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Asamblejas atzinumu,ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ ir jāgroza daži noteikumi Padomes 1966. gada 14. jūnija direktīvās, kurās jaunākie grozījumi izdarīti ar 1971. gada 30. marta Direktīvu [1], par biešu sēklu tirdzniecību [2], par lopbarības augu sēklu tirdzniecību [3], par graudaugu sēklu tirdzniecību [4] un par sēklas kartupeļu tirdzniecību [5], Padomes 1969. gada 30. jūnija Direktīvā [6] par eļļas augu un šķiedraugu sēklu tirdzniecību, kura grozīta ar 1971. gada 30. marta Direktīvu, Padomes 1970. gada 29. septembra Direktīvā par dārzeņu sēklu tirdzniecību [7], kura grozīta ar 1971. gada 30. marta Direktīvu, un Padomes 1970. gada 29. septembra Direktīvā [8] par kopējo lauksaimniecības augu šķirņu katalogu;tā kā dažas no iepriekšminētajām direktīvām paredz, ka no 1972. gada 1. jūlija trešās valstīs novākto sēklu un stādulīdzvērtīgumu dalībvalstis nevarēs noteikt individuāli; tā kā nav bijis iespējams visos gadījumos veikt Kopienas atbilstības noteikšanas pārbaudes, minētais termiņš ir jāpagarina, lai netraucētu pastāvošo tirdzniecību;tā kā direktīvas par sēklu un stādu tirdzniecību atzīst tikai tādus produktus, kuru izcelsme ir dalībvalstīs un kuri atbilst direktīvu prasībām, vai arī produktus, kuru izcelsme ir trešās valstīs un kuri ir atzīti par līdzvērtīgiem Kopienā ražotajiem produktiem;tā kā jānodrošina iespēja laist pārdošanā produktus, kuru izcelsme ir Kopienas kandidātvalstīs, taču šīs direktīvas nav jāievieš uzreiz pēc to stāšanās spēkā, tā kā tādēļ ir nepieciešams paredzēt atbilstīgus noteikumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1966. gada 14. jūnija Direktīvas par biešu sēklu tirdzniecību 16. panta 2. punkta otrajā teikumā, 1966. gada 14. jūnija Direktīvas par lopbarības augu sēklu tirdzniecību 16. panta 2. punkta otrajā teikumā, 1966. gada 14. jūnija Direktīvas par graudaugu sēklu tirdzniecību 16. panta 2. punkta otrajā teikumā un 1966. gada 14. jūnija Direktīvas par sēklas kartupeļu 15. panta 2. punkta otrajā teikumā datumu 1973. gada 1. jūlijs aizstāj ar datumu 1972. gada 1. jūlijs.2. pants"3. Šā panta 1. un 2. punkta noteikumi attiecas arī uz visām jaunajām dalībvalstīm no to pievienošanās dienas līdz dienai, kad tajās stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības."3. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu:a) direktīvas 1. panta noteikumus no 1972. gada 1. jūlija;b) direktīvas 2. panta noteikumus līdz 1973. gada 1. janvārim.4. pantsŠī direktīva adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1972. gada 20. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsT. Westerterp[1] OV L 87, 17.4.1971., 24. lpp.[2] OV 125, 11.7.1966., 2290./66. lpp.[3] OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp.[4] OV 125, 11.7.1966., 2309./66. lpp.[5] OV 125, 11.7.1966., 2320./66. lpp.[6] OV L 169, 10.7.1969., 3. lpp.[7] OV L 225, 12.10.1970., 7. lpp.[8] OV L 225, 12.10.1970., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2006/10/EK ( 2006. gada 27. janvāris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu forhlorfenuronu un indoksakarbu kā aktīvās vielas   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 25/24

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/10/EK
   (2006. gada 27. janvāris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu forhlorfenuronu un indoksakarbu kā aktīvās vielas
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Spānija 1998. gada 7. decembrī saņēma SKW Trostberg AG iesniegumu (Taskforce SKW Trosberg AG (Degussa AG) un Kyowa Hakko Kogyo Co.Ltd. vārdā) par aktīvās vielas forhlorfenurona iekļaušanu Direktīvas 91/414 I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 2000/181/EK (2) apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.

               (2)

               Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Nīderlande 1997. gada 6. oktobrī saņēma DuPont de Nemours iesniegumu par aktīvās vielas indoksakarba iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 1998/398/EK (3) apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.

               (3)

               Šo aktīvo vielu iedarbība uz cilvēku veselību un uz vidi ir novērtēta atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem attiecībā uz pieteikuma iesniedzēja piedāvātajiem lietošanas veidiem. Izraudzītās ziņotājas dalībvalstis iesniedza Komisijai novērtējuma ziņojuma projektus par šīm vielām 2001. gada 2. martā (forhlorfenurons) un 2000. gada 7. februārī (indoksakarbs).

               (4)

               Dalībvalstis un Komisija Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā ir izskatījušas šos novērtējuma ziņojuma projektus. Pārskats tika pabeigts 2005. gada 23. septembrī kā Komisijas pārskata ziņojumi par forhlorfenuronu un indoksakarbu.

               (5)

               Izskatot forhlorfenuronu, netika konstatēti neatbildēti jautājumi vai šaubas, kas radītu vajadzību apspriesties ar Augu zinātnisko komiteju vai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi, kas pārņēmusi minētās komitejas funkcijas.

               (6)

               Divi jautājumi saistībā ar indoksakarbu tika iesniegti Augu zinātniskajai komitejai. Augu zinātniskajai komitejai lūdza izteikt viedokli par koncentrācijas līmeni, kurā nav novērojama iedarbība (NOEL), attiecībā uz eritrocītiem žurku organismā un par piemērotu pamatu indoksakarba akūtās standartdevas (ARfD) noteikšanai.
               Savā atzinumā (4) Augu zinātniskā komiteja norādīja, ka dažos eritrocītu rādītājos novērotās pārmaiņas visumā bija nelielas un paralēli tām netika novērota būtiska retikulocitoze, kas kopumā liecina par vieglu hemolītisku iedarbību. Tā kā nevarēja konstatēt precīzu koncentrācijas līmeni, kurā nav novērojama iedarbība, Augu zinātniskā komiteja noteica devu, līdz kuras sasniegšanai novērotā iedarbība nav kaitīga.
               Turklāt Augu zinātniskā komiteja atbildēja, ka vispārējās un nespecifiskās toksiskuma pazīmes, kas tika novērotas, veicot akūtā neirotoksiskuma pētījumus žurkām, var izmantot par pamatu akūtās standartdevas (ArfD) noteikšanai.

               (7)

               Augu zinātniskās komitejas ieteikumus ņēma vērā, dalībvalstīm un Komisijai Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā veicot turpmāku pārskatīšanu, kā arī šajā direktīvā un pārskata ziņojumā. Pamatojoties uz Augu zinātniskās komitejas konstatētajiem iedarbības līmeņiem, šajā novērtējumā tika noteikti attiecīgie raksturlielumi (akūtā standartdeva un pieļaujamā diennakts deva).

               (8)

               No veiktajām dažādajām pārbaudēm izriet, ka augu aizsardzības līdzekļi, kas satur attiecīgās aktīvās vielas, kopumā varētu atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā noteiktajām prasībām, jo īpaši saistībā ar tiem lietošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumos. Tādēļ ir lietderīgi iekļaut forhlorfenuronu un indoksakarbu minētās direktīvas I pielikumā, lai nodrošinātu, ka atļaujas par augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur šo aktīvo vielu, visās dalībvalstīs var piešķirt saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem.

               (9)

               Neierobežojot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo pagaidu atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur forhlorfenuronu vai indoksakarbu, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvā 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. pantā paredzētajām prasībām un I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm esošās pagaidu atļaujas jāpārveido par pastāvīgajām atļaujām, jāgroza vai jāatsauc tās saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietošanas veidu saskaņā ar vienotajiem principiem, kas izklāstīti Direktīvā 91/414/EEK.

               (10)

               Forhlorfenurona iekļaušana Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā pamatojas uz dokumentāciju, kas attiecas uz šīs aktīvās vielas lietošanu kivi augļu aizsardzībai. Visus pārējos lietošanas veidus pieteikuma iesniedzējs pašlaik nav pietiekami pamatojis ar datiem, un ir konstatēts, ka ne visiem šo lietošanas veidu radītajiem riskiem ir rasts atbilstošs risinājums saskaņā ar minētās direktīvas VI pielikumā izvirzītajiem kritērijiem. Ja dalībvalstis vēlas piešķirt atļaujas citiem lietošanas veidiem, tām jāpieprasa nepieciešamie dati un informācija, kas pierāda, ka šie lietošanas veidi atbilst Direktīvas 91/414/EEK kritērijiem, jo īpaši attiecībā uz patērētājiem un vidi.

               (11)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 91/414/EEK.

               (12)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2006. gada 30. septembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto tiesību aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2006. gada 1. oktobra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2006. gada 30. septembrim saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur forhlorfenuronu vai indoksakarbu kā aktīvo vielu. Līdz minētajai dienai tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz forhlorfenuronu un uz indoksakarbu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgo aktīvo vielu ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur forhlorfenuronu vai indoksakarbu kā vienīgo vai vienu no vairākām aktīvajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā vēlākais līdz 2006. gada 31. martam, dalībvalstis atkārtoti izvērtē šo līdzekli saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma forhlorfenurona vai, attiecīgi, indoksakarba ieraksta B daļu. Pamatojoties uz šo novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai augu aizsardzības līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur forhlorfenuronu vai indoksakarbu kā vienīgo aktīvo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2007. gada 30. septembrī; vai

               b)

               ja līdzeklis satur forhlorfenuronu vai indoksakarbu kā vienu no vairākām aktīvajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais 2007. gada 30. septembrī vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2006. gada 1. aprīlī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 27. janvārī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/6/EK (OV L 12, 18.1.2006., 21. lpp.).

      (2)  OV L 57, 2.3.2000., 35. lpp.

      (3)  OV L 176, 20.6.1998., 34. lpp.

      (4)  Augu zinātniskās komitejas atzinums par Komisijas īpašajiem jautājumiem saistībā ar indoksakarba novērtēšanu (SCP/Indoxa/002-galīgais); Augu zinātniskā komiteja pieņēma atzinumu 2002. gada 18. jūlijā.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 99/414/EEK I pielikumā tabulas beigās iekļauj šādas rindas

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Termiņš, līdz kuram paliek iekļauts

                     Īpaši noteikumi

                     “119

                     Forhlorfenurons

                        CAS Nr. 68157-60-8

                        CIPAC Nr. 633

                     1-(2-hlor-4-piridinīl)-3-fenilurīnviela

                     ≥ 978 g/kg

                     2006. gada 1. aprīlis

                     2016. gada 31. marts

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā augu augšanas regulatoru.
                     B DAĻA
                     Novērtējot pieteikumus, kas iesniegti, lai saņemtu atļauju lietot forhlorfenuronu saturošus augu aizsardzības līdzekļus citādi nekā kivi augu aizsardzībai, dalībvalstis pievērš īpašu uzmanību 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem kritērijiem un nodrošina, ka visi nepieciešamie dati un informācija ir to rīcībā pirms šādas atļaujas izsniegšanas.
                     Lai īstenotu VI pielikumā paredzētos vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par forhlorfenuronu un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2005. gada 23. septembrī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Šajā kopējā novērtējumā dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība iespējamam gruntsūdeņu piesārņojumam, ja aktīvo vielu lieto apgabalos ar piesārņojumjutīgiem augsnes un/vai klimatiskajiem apstākļiem.
                     Vajadzības gadījumā jāpiemēro riska mazināšanas pasākumi.

                     120

                     Indoksakarbs

                        CAS Nr. 173584-44-6

                        CIPAC Nr. 612

                     Metil (S)-N-[7-hlor-2,3,4a,5-tetrahidro-4a-(metoksikarbonil)indeno[1,2-e][1,3,4]oksadiazīn-2-ilkarbonil]-4′-(trifluormetoksi)karbanilāts

                        TC (Tehniskie līdzekļi): ≥ 628 g/kg indoksakarbs

                     2006. gada 1. aprīlis

                     2016. gada 31. marts

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā insekticīdu.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikumā paredzētos vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par indoksakarbu un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2005. gada 23. septembrī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Šajā kopējā novērtējumā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš ūdens organismu aizsardzībai.
                     Lietošanas nosacījumos vajadzības gadījumā ir jāietver riska mazināšanas pasākumi.”

         (1)  Sīkāka informācija par aktīvo vielu identitāti un specifikāciju ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Direktīva 89/220/EEK (1989. gada 7. marts), kas groza Padomes Direktīvu 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos, ņemot vērā kombinētās nomenklatūras ieviešanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0220

Oficiālais Vēstnesis L 092 , 05/04/1989 Lpp. 0015 - 0015 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0013  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 2 Lpp. 0013

		Komisijas Direktīva 89/220/EEK(1989. gada 7. marts),kas groza Padomes Direktīvu 69/169/EEK par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļiem un akcīzes nodokļiem par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos, ņemot vērā kombinētās nomenklatūras ieviešanuEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vēra Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1987. gada 23. jūlija Nolikumu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un Kopējiem muitas tarifiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Nolikumu (EEK) Nr. 20/89 [2] un, proti, 15. pantu,tā kā to preču klasifikācija, kas uzskaitītas 5. panta 6. punktā Padomes Direktīvā 69/169/EEK [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/664/EEK [4], pamatojas uz Muitas sadarbības padomes nomenklatūru;tā kā Muitas sadarbības padome apstiprinājusi Starptautisko konvenciju par preču apraksta un kodēšanas saskaņotu sistēmu (še turpmāk "SS"); tā kā šo konvenciju Padome apstiprinājusi ar Lēmumu 87/369/EEK [5], un to piemēro no 1988. gada 1. janvāra; tā kā kombinētā nomenklatūra izveidota, lai Eiropas Ekonomikas kopienā īstenotu SS; tā kā tāpēc Direktīvas 69/169/EEK 5. panta 6. punktā atsaucei jābūt uz minēto kombinēto nomenklatūru;tā kā tāpēc, lai Direktīvu 69/169/EEK pielāgotu kombinētajai nomenklatūrai, vajadzīgs tehnisks grozījums, kurš nekādi nemaina minētās direktīvas piemērojumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU:1. pantsDirektīvas 69/169/EEK 5. panta 6. punktā atsauci uz Kopējo muitas tarifu pozīciju Nr. 71.07 un 71.08 aizstāj ar atsauci uz KN kodiem 7108 un 7109.2. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai līdz 1989. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1989. gada 7. martāKomisijas vārdā —Komisijas locekleChristiane Scrivener[1] OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.[2] OV L 4, 6.1.1989., 19. lpp.[3] OV L 133, 4.6.1969., 6. lpp.[4] OV L 382, 31.12.1988., 41. lpp.[5] OV L 198, 20.7.1987., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1977. gada 29. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz trokšņu līmeni, kam ir pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0311

Oficiālais Vēstnesis L 105 , 28/04/1977 Lpp. 0001 - 0009 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0016  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 6 Lpp. 0022  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0016  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0026  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0026

		Padomes Direktīva(1977. gada 29. marts)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz trokšņu līmeni, kam ir pakļauti lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadītāji(77/311/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā, lai ieviestu EEK tipa apstiprināšanas procedūru, uz ko attiecas Padomes 1974. gada 4. marta Direktīva 74/150/EEK [3] par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu, būtu jāpieņem noteikumi, lai nodrošinātu drošus darba apstākļus un jo īpaši dzirdes aizsardzību tiem lauksaimniecībā nodarbinātajiem darbiniekiem, kas vada šādus traktorus;tā kā šādi noteikumi ir sevišķi vajadzīgi, jo tikai divās dalībvalstīs tiesību akti paredz sīki izstrādātus noteikumus par trokšņu līmeni, kam ir pakļauti iepriekš minēto traktoru vadītāji;tā kā atšķirības minētajos valstu tiesību aktos var radīt iespējamus traucējumus tirdzniecībai Kopienā, tādējādi liekot šķēršļus kopējā tirgus izveidei un darbībai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šajā direktīvā "lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktors" nozīmē jebkādu mehānisko transportlīdzekli ar riteņiem vai kāpurķēdēm un vismaz divām asīm, kura galvenā funkcija saistīta ar tā vilkmes spēku un kurš īpaši konstruēts, lai vilktu, stumtu, vestu vai darbinātu noteiktus darbarīkus, mehānismus vai piekabes, kas paredzētas lietošanai lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā. Tas var būt aprīkots kravas un pasažieru pārvadāšanai.2. Šī direktīva attiecas tikai uz tādiem iepriekšējā punktā definētiem traktoriem, kuri aprīkoti ar pneimatiskajām riepām un kuriem ir divas asis, un kuru maksimālais projektētais ātrums no 6 līdz 25 km/h.2. pants1. Neviena dalībvalsts nedrīkst atteikties piešķirt traktoram EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu, kā arī atteikties reģistrēt vai aizliegt pārdot, laist ekspluatācijā vai lietot traktorus tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar trokšņu līmeni, kam ir pakļauti vadītāji, ja tas ir šādās robežās:saskaņā ar I pielikumu 90 dB (A), vaisaskaņā ar II pielikumu 86 dB (A).Pārejas posmā, kas beidzas dienā, kura saskaņā ar Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā izklāstīto procedūru jānosaka līdz 1981. gada 1. oktobrim, iepriekš minētās robežas testiem saskaņā ar I pielikuma 3.2.1.1. punktu un II pielikuma 3.2.2.1. punktu palielina par 6 dB (A).2. Pārejas posmā, kas beidzas dienā, kura saskaņā ar Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā izklāstīto procedūru jānosaka līdz 1981. gada 1. oktobrim, dalībvalstis var piešķirt valsts tipa apstiprinājumu, atļaut pārdot, reģistrēt vai laist ekspluatācijā traktorus bez kabīnes, ja to trokšņu līmenis nepārsniedz šādas robežas:saskaņā ar I pielikumu 96 dB (A), vaisaskaņā ar II pielikumu 92 dB (A).3. pantsŠajā direktīvā "kabīne" ir jebkāda no cietām daļām veidota būve, caurspīdīga vai necaurspīdīga, kas no visām pusēm apņem vadītāju un izolē viņu no ārpuses, kā arī kuru darba laikā iespējams pastāvīgi turēt slēgtu.4. pantsDalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tirdzniecības izstādēs un reklāmās neizmanto elementus, kas varētu vedināt uz domām, ka traktoriem ir kaut kādas īpašības attiecībā uz troksni, kam pakļauti traktoru vadītāji, ja šajos traktoros tādu faktiski nav.5. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumu prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā.6. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā kopš šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības, un par to dalībvalstis tūlīt paziņo Komisijai.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai dara zināmus būtiskāko valstu tiesību aktu tekstus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1977. gada 29. martāPadomes vārdā –priekšsēdētājsG. Kaufman[1] OV C 127, 18.10.1974., 34. lpp.[2] OV C 125, 16.10.1974., 30. lpp.[3] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSAPARĀTI, MĒRĪJUMU NOSACĪJUMI UN METODES1. MĒRVIENĪBAS UN MĒRAPARĀTS1.1. MērvienībasTrokšņu līmeni mēra A decibelos, ko izsaka dB (A).1.2. MēraparātsTrokšņu līmeni, kam pakļauts vadītājs, mēra ar skaņas līmeņa mēraparātu, kāds aprakstīts Starptautiskās elektrotehnikas komisijas publikācijas 179/1965 pirmajā izdevumā.Mainīgu rādījumu gadījumā jāņem maksimālo rādījumu vidējā vērtība.2. MĒRĪŠANAS NOSACĪJUMIMērījumus veic, ievērojot turpmāk minētos nosacījumus:2.1. traktoriem jābūt bez kravas, t.i., bez neobligātām papildierīcēm, bet ar dzesēšanas šķidrumu, smēreļļām, pilnu degvielas tvertni un vadītāju. Vadītājs nedrīkst valkāt pārāk biezas drēbes, šalli vai cepuri. Uz traktora nedrīkst atrasties nekādi priekšmeti, kas varētu kropļot trokšņu līmeni;2.2. riepām jābūt piesūknētām līdz tādam spiedienam, kādu ieteicis traktora ražotājs, motoram, sajūgam un velkošajām asīm jābūt normālā darba temperatūrā, kā arī mērījumu laikā jātur atvērti radiatora aizvirtņi, ja tādi ir;2.3. papildu aprīkojums, ko darbina motors vai kas darbojas autonomi, piemēram, logu tīrītāji, siltā gaisa ventilators vai agregātu vārpsta, mērījumu veikšanas laikā jāatslēdz, ja tas var iespaidot trokšņu līmeni; traktora daļas, kas parasti darbojas līdz ar motoru, piemēram, motora dzesēšanas ventilators, mērījumu veikšanas laikā jādarbina;2.4. testa norises vietai jābūt pietiekami klusai un atklātai; tā, piemēram, var būt atklāta telpa 50 m rādiusā, kuras centrālā daļa vismaz 20 m rādiusā ir praktiski gluda, vai tai ir gluda daļa ar cietu trasi ar plakanu virsmu un pēc iespējas mazāk kanalizācijas šahtām. Trasei jābūt, cik vien iespējams, tīrai un sausai (attīrītai no grants, lapām, sniega utt.). Nogāzes un nelīdzenas vietas ir pieļaujamas tikai tad, ja pārmaiņas, ko tās rada trokšņu līmenī, ir mēraparāta pieļaujamās kļūdas robežās;2.5. testa trases virsma nedrīkst radīt pārmērīgu riepu troksni;2.6. laikam jābūt skaidram un sausam bez vēja vai ar nelielu vēju. Apkārtnes un vēja trokšņiem, kuriem vadītājs ir pakļauts, jābūt vismaz par 10 dB (A) zemākiem nekā traktora trokšņu līmenim;2.7. ja mērījumos izmanto transportlīdzekli, tas jāvelk, izmantojot tauvu, vai jāvada pietiekami lielā attālumā no traktora, lai izvairītos no jebkādiem traucējumiem. Mērījumu laikā 20 metru attālumā no trases abām pusēm, kā arī tuvāk par 20 metriem no traktora priekšgala vai aizmugures nedrīkst novietot virsmas, kas atstaro skaņu, kā arī jebkādus priekšmetus, kas var radīt traucējumus mērījumos. Šo noteikumu var uzskatīt par izpildītu, ja trokšņu līmeņa variācijas ir pieļaujamās kļūdas robežās; pretējā gadījumā traucējumu laikā mērījumi jāpārtrauc;2.8. visi vienas sērijas mērījumi jāveic uz vienas un tās pašas trases.3. MĒRĪŠANAS METODE3.1. Mikrofons jānovieto 250 mm attālumā no sēdekļa vidus plaknes, izvēloties to sēdekļa pusi, kurā ir fiksēts augstākais trokšņu līmenis.Mikrofona membrāna jāpavērš uz priekšu, mikrofona centram jābūt 790 mm virs un 150 mm priekšā sēdekļa atsauces punktam, kas aprakstīts III pielikumā. Jāizvairās no pārmērīgas mikrofona vibrācijas.3.2. Maksimālo trokšņu līmeni dB (A) nosaka šādi:3.2.1. traktoriem, kas sērijveidā aprīkoti kabīnēm ar veramām daļām (piemēram, durvīm, logiem), sākotnējo mērījumu virknes laikā tās jāaizver;3.2.1.1. izdarot mērījumus otrreiz, tās jāatstāj vaļā, ja tās atvērtā veidā nerada satiksmes drošības risku, bet nolaižamie un paceļamie sānu logi jātur aizvērti;3.2.2. troksnis jāmēra ar mēraparāta lēno reakciju pie slodzes, kas atbilst maksimālajam troksnim pārnesumā, kurš, braucot uz priekšu, ļauj sasniegt ātrumu, kas ir vistuvākais 7,25 km/h.Akseleratora svirai jābūt nospiestai līdz galam. Sākot mērījumus bez slodzes, tā jāpalielina, kamēr iegūst maksimālo trokšņu līmeni. Pēc katra slodzes palielinājuma, izdarot mērījumu, jādod laiks, kamēr trokšņu līmenis stabilizējas;3.2.3. troksnis jāmēra ar mēraparāta lēno reakciju pie slodzes, kas atbilst maksimālajam troksnim jebkurā pārnesumā, izņemot 3.2.2. punktā minēto pārnesumu, kurā reģistrētais trokšņu līmenis ir vismaz par 1 dB (A) augstāks nekā 3.2.2. punktā minētajā pārnesumā.Akseleratora svirai jābūt nospiestai līdz galam. Uzsākot mērījumus bez slodzes, tā jāpalielina, kamēr iegūst maksimālo trokšņu līmeni. Pēc katra slodzes palielinājuma, izdarot mērījumu, jādod laiks, kamēr trokšņu līmenis stabilizējas;3.2.4. troksnis jāmēra traktoram bez kravas maksimālajā projektētajā ātrumā.3.3. Testa ziņojumā jāiekļauj trokšņu līmeņa mērījumi, kas veikti šādos apstākļos:3.3.1. pārnesumā, kas ļauj sasniegt ātrumu, kas ir vistuvākais 7,25 km/h;3.3.2. jebkurā pārnesumā, ja ievēroti 3.2.3. punktā aprakstītie noteikumi;3.3.3. maksimālajā projektētajā ātrumā.4. VĒRTĒŠANAS KRITĒRIJIMērījumi, kas aprakstīti 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 un 3.2.4 punktā, nedrīkst pārsniegt 2. pantā noteiktās vērtības.--------------------------------------------------II PIELIKUMSAPARĀTI, MĒRĪJUMU APSTĀKĻI UN METODES1. MĒRVIENĪBAS UN MĒRAPARĀTS1.1. MērvienībasTrokšņu līmeni mēra A decibelos, ko izsaka dB (A).1.2. MēraparātsTrokšņu līmeni, kam pakļauts vadītājs, mēra ar skaņas līmeņa mēraparātu, kāds aprakstīts Starptautiskās elektrotehnikas komisijas publikācijas 179/1965 pirmajā izdevumā.Mainīgu rādījumu gadījumā jāņem maksimālo rādījumu vidējā vērtība.2. MĒRĪŠANAS NOSACĪJUMIMērījumus veic, ievērojot turpmāk minētos nosacījumus:2.1. traktoriem jābūt bez kravas, t.i., bez neobligātām papildierīcēm, bet ar dzesēšanas šķidrumu, smēreļļām, pilnu degvielas tvertni un vadītāju. Vadītājs nedrīkst valkāt pārāk biezas drēbes, šalli vai cepuri. Uz traktora nedrīkst atrasties nekādi priekšmeti, kas varētu kropļot trokšņu līmeni;2.2. riepām jābūt piesūknētām līdz tādam spiedienam, kādu ieteicis traktora ražotājs, motoram, sajūgam un velkošajām asīm jābūt normālā darba temperatūrā, kā arī mērījumu laikā jātur pilnīgi atvērti dzinēja dzesēšanas aizvirtņi, ja tādi ir;2.3. papildu aprīkojums, ko darbina motors vai kas darbojas autonomi, piemēram, logu tīrītāji, siltā gaisa ventilators vai agregātu vārpsta, mērījumu veikšanas laikā jāatslēdz, ja tas var iespaidot trokšņu līmeni; traktora daļas, kas parasti darbojas līdz ar motoru, piemēram, motora dzesēšanas ventilatoru, mērījumu veikšanas laikā jādarbina;2.4. testa norises vietai jābūt pietiekami klusai un atklātai; tā, piemēram, var būt atklāta telpa 50 m rādiusā, kuras centrālā daļa vismaz 20 m rādiusā ir praktiski gluda, vai tai ir gluda daļa ar cietu trasi ar plakanu virsmu un pēc iespējas mazāk kanalizācijas šahtām. Trasei jābūt, cik vien iespējams, tīrai un sausai (attīrītai no grants, lapām, sniega utt.). Nogāzes un nelīdzenas vietas ir pieļaujamas tikai tad, ja pārmaiņas, ko tās rada trokšņu līmenī, ir mēraparāta pieļaujamās kļūdas robežās;2.5. testa trases virsma nedrīkst radīt pārmērīgu riepu troksni;2.6. laikam jābūt skaidram un sausam bez vēja vai ar nelielu vēju.Apkārtnes un vēja trokšņiem, kuriem vadītājs ir pakļauts, jābūt vismaz par 10 dB (A) zemākiem nekā traktora trokšņu līmenim;2.7. ja mērījumos izmanto transportlīdzekli, tas jāvelk, izmantojot tauvu, vai jāvada pietiekami lielā attālumā no traktora, lai izvairītos no jebkādiem traucējumiem. Mērījumu laikā 20 metru attālumā no trases abām pusēm, kā arī tuvāk par 20 metriem no traktora priekšgala vai aizmugures nedrīkst novietot virsmas, kas atstaro skaņu, kā arī jebkādus priekšmetus, kas var radīt traucējumus mērījumos. Šo noteikumu var uzskatīt par izpildītu, ja trokšņu līmeņa variācijas ir pieļaujamās kļūdas robežās; pretējā gadījumā traucējumu laikā mērījumi jāpārtrauc;2.8. visi vienas sērijas mērījumi jāveic uz vienas un tās pašas trases.3. MĒRĪŠANAS METODE3.1. Mikrofons jānovieto 250 mm attālumā no sēdekļa centrālās plaknes, izvēloties to sēdekļa pusi, kurā ir fiksēts augstākais trokšņu līmenis.Mikrofona membrāna jāpavērš uz priekšu, mikrofona centrs atrodas 790 mm virs un 150 mm priekšā sēdekļa atsauces punktam, kas aprakstīts III pielikumā. Jāizvairās no pārmērīgas mikrofona vibrācijas.3.2. Trokšņu līmeni nosaka šādi:3.2.1. traktoram jābrauc pa trases daļu ar vienādu ātrumu vismaz trīs reizes un vismaz 10 sekundes;3.2.2. traktoriem, kas sērijveidā aprīkoti kabīnēm ar veramām daļām (piemēram, durvīm, logiem), sākotnējo mērījumu virknes laikā tās jāaizver;3.2.2.1. izdarot mērījumus otrreiz, tās jāatstāj vaļā, ja tās atvērtā veidā nerada satiksmes drošības risku, bet nolaižamie un paceļamie sānu logi jātur aizvērti;3.2.3. troksnis jāmēra ar mēraparāta lēno reakciju pie motora maksimālā apgriezienu skaita minūtē, t.i., pārnesumā, kas ar šādi nostādītu apgriezienu skaitu ļauj sasniegt ātrumu, kas ir vistuvākais 7,25 km/h. Mērījumu veikšanas laikā traktoram jābūt bez kravas.4. VĒRTĒŠANAS KRITĒRIJIMērījumi, kas aprakstīti 3.2.2 un 3.2.3 punktā, nedrīkst pārsniegt 2. pantā noteiktās vērtības.--------------------------------------------------III PIELIKUMSSĒDEKĻA ATSAUCES PUNKTA NOTEIKŠANA1. DEFINĪCIJA1.1. Sēdekļa atsauces punkts (S) ir punkts sēdekļa gareniskajā vidus plaknē, kur krustojas atzveltnes apakšējās daļas tangenciālā plakne un horizontālā plakne. Šī horizontālā plakne 150 mm priekšā sēdekļa atsauces punktam šķeļ sēdekļa pamatnes zemāko virsmu.2. SĒDEKĻA ATSAUCES PUNKTA NOTEIKŠANA2.1. Atsauces punktu nosaka, izmantojot šā pielikuma papildinājuma 1. un 2. zīmējumā parādīto ierīci, kas ļauj imitēt cilvēka noslogota sēdekļa stāvokli.2.2. Sēdeklis jānostāda vertikālās regulācijas diapazona viduspunktā, kura ir neatkarīga no horizontālās regulācijas. Lai noteiktu mikrofona novietojumu, kas minēts I un II pielikuma 3. iedaļā, sēdeklim horizontālās regulācijas robežās jābūt viduspunktā vai, cik vien iespējams, tuvu viduspunktam.3. IERĪCES APRAKSTS3.1. Ierīci, kas minēta 2.1 punktā, veido sēdekļa plāksne un divas atzveltnes plāksnes.3.2. Apakšējai atzveltnes plāksnei jābūt lokāmai sēžas pauguru (A) un krustu (B) rajonā, turklāt locījuma vietas B augstumam jābūt regulējamam (skatīt 2. zīmējumu).4. IERĪCES UZSTĀDĪŠANAIerīci uzstāda šādi:4.1. ierīci novieto uz sēdekļa;4.2. uz to punktā, kas atrodas 50 mm priekšā stiprinājuma punktam (A), iedarbojas ar 550 N spēku, un abus atzveltnes dēļus tangenciāli nedaudz piespiež atzveltnei;4.3. ja nav iespējams precīzi noteikt atzveltnes apakšējās daļas tangenti, atzveltnes apakšējās daļas plāksni vertikālā stāvoklī nedaudz jāpaspiež pret atzveltni;4.4. sēdekļiem, kuru atsperojums ir regulējams atbilstīgi vadītāja svaram, atsperojumu noregulē tā, ka sēdeklis atrodas punktā, kas ir vienādā attālumā no tā abiem galējiem stāvokļiem.--------------------------------------------------PAPILDINĀJUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2001/87/EK (2001. gada 12. oktobris), ar ko groza I pielikumu Padomes Direktīvai 91/414/EEK attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, lai kā aktīvas vielas tajā iekļautu acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs(III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetilu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0087

Oficiālais Vēstnesis L 276 , 19/10/2001 Lpp. 0017 - 0020

		Komisijas Direktīva 2001/87/EK(2001. gada 12. oktobris),ar ko groza I pielikumu Padomes Direktīvai 91/414/EEK attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, lai kā aktīvas vielas tajā iekļautu acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs(III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetiluEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/49/EK [2], un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK (turpmāk "Direktīva") 6. panta 2. punktu Francija 1996. gada 15. oktobrī saņēma no Novartis (tagad Syngenta) pieteikumu aktīvās vielas acibenzolar-S-metila (CGA 245704) iekļaušanai direktīvas I pielikumā. Ar Komisijas Lēmumu 97/865/EK [3] ir apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t.i., to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas II un III pielikuma prasībām attiecībā uz datiem un informāciju.(2) Grieķija 1996. gada 27. martā saņēma līdzīgu pieteikumu no Rhône Poulenc Agrochimie SA (tagad Aventis Crop Science) attiecībā uz ciklanilīdu (RPA 090946). Pieteikums ir paziņots kā pilnīgs ar Komisijas Lēmumu 97/137/EK [4].(3) Vācija 1998. gada 27. augustā saņēma pieteikumu no W. Neudorff GmbH KG attiecībā uz dzelzs (III) fosfātu. Pieteikums ir paziņots kā pilnīgs ar Komisijas Lēmumu 1999/43/EK [5].(4) Vācija 1996. gada 4. septembrī arī saņēma pieteikumu no Novartis attiecībā uz pimetrozīnu (CGA 215944). Pieteikums ir paziņots kā pilnīgs ar Komisijas Lēmumu 97/865/EK.(5) Beļģija 1997. gada 16. jūnijā saņēma pieteikumu no Nihon Nohyaku Co. Ltd attiecībā uz piraflufēnetilu. Šis pieteikums ir izziņots kā pilnīgs ar Komisijas Lēmumu 98/242/EK [6].(6) Šo piecu aktīvo vielu iedarbība uz cilvēku veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Direktīvas 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem attiecībā uz izmantošanas veidiem, ko piedāvājis pieteikuma iesniedzējs. Izraudzītās ziņotājas dalībvalstis iesniegušas Komisijai novērtējuma ziņojuma projektus par acibenzolar-S-metilu 1998. gada 17. decembrī, par ciklanilīdu 1998. gada 11. februārī, par dzelzs (III) fosfātu 1999. gada 30. jūlijā, par pimetrozīnu 1998. gada 28. maijā un par piraflufēnetilu 1999. gada 8. jūlijā.(7) Dalībvalstis un Komisija ar Pastāvīgās augu veselības komitejas starpniecību ir pārskatījušas šos novērtējuma ziņojuma projektus. Šie pārskati tika pabeigti 2001. gada 29. jūnijā Komisijas atsevišķos pārskata ziņojumos par acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs (III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetilu.(8) Dokumentācija un informācija par katru pārskatu tika iesniegta Augu zinātniskajai komitejai. Attiecībā uz acibenzolar-S-metilu un dzelzs (III) fosfātu, Komitejai netika iesniegti specifiski jautājumi. Komiteja nevēlējās neko apspriest attiecībā uz aktīvajām vielām saistībā ar to iespējamu iekļaušanu Direktīvas I pielikumā [7]. To, ka nav pievienoti komentāri, Komiteja atzīmēja kā norādi, ka pēc tiem nav bijis būtiskas nepieciešamības.(9) Savā atzinumā [8] par ciklanilīdu Komiteja ir sniegusi savu interpretāciju par tā novēroto iedarbību uz pelēm un trušiem un ieteikusi pārvērtēt augsnes metabolīta 2,4-dihloranilīna noārdīšanos. Komitejas ieteikumi ir ņemti vērā.(10) Savā atzinumā [9] par pimetrozīnu Komiteja ir novērtējusi tā iedarbību saistībā ar pieņemamu dienas devu un akūtu standartdevu patērētājiem.(11) Savā atzinumā [10] par piraflufēnetilu Komiteja ir secinājusi, ka vispār pastāv ļoti neliels risks piesārņot gruntsūdeņus ar pašu savienojumu un tā sadalīšanās produktiem. Tomēr, ievērojot ārkārtējus apstākļus, ir rūpīgi jāizvērtē noteiktu sadalīšanās produktu ietekme uz vidi.(12) Dažādajās veiktajās pārbaudēs noskaidrojās, ka augu aizsardzības līdzekļi, kas satur minēto aktīvo vielu, vispār izpilda Direktīvas 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta un 3. punkta prasības, īpaši attiecībā uz izmantošanas veidiem, kas pārbaudīti un sīki izklāstīti attiecīgajos Komisijas pārskata ziņojumos; tādēļ šīs aktīvās vielas jāiekļauj I pielikumā, lai nodrošinātu, ka visās dalībvalstīs var piešķirt augu aizsardzības līdzekļu atļaujas, kas satur attiecīgās aktīvās vielas, saskaņā ar minētās Direktīvas noteikumiem.(13) Pēc vielas iekļaušanas ir jāparedz samērīgs laika posms, lai dalībvalstis varētu īstenot Direktīvas noteikumus attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs (III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetilu, un lai šajā laika posmā tiktu pārskatītas esošās pagaidu atļaujas vai, vēlākais, līdz šā laika posma beigām tiktu izsniegtas jaunas atļaujas saskaņā ar Direktīvas noteikumiem. Augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur minētās un citas I pielikumā iekļautās aktīvās vielas, var būt vajadzīgs garāks laika posms.(14) Pārskata ziņojums ir vajadzīgs, lai dalībvalstis pienācīgi īstenotu vairākus vienotus principus, kas noteikti Direktīvas VI pielikumā, ja šie principi attiecas uz datu novērtējumu, kuri iesniegti, lai iekļautu aktīvo vielu Direktīvas I pielikumā. Tādēļ lietderīgi noteikt, ka gatavos pārskata ziņojumus (izņemot konfidenciālu informāciju Direktīvas 14. panta nozīmē) dalībvalstis tur pieejamu, lai ar to varētu iepazīties visas ieinteresētās personas. Ja pārskata ziņojums jāatjaunina, ņemot vērā zinātnes un tehnikas sasniegumus, saskaņā ar Direktīvu jāgroza arī nosacījumi attiecībā uz minētās aktīvās vielas iekļaušanu Direktīvas I pielikumā.(15) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsTabulu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, vēlākais, līdz 2002. gada 31. martam. Tās par to tūlīt informē Komisiju.Pieņemot šos noteikumus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.2. Tomēr attiecībā uz novērtēšanu un lēmumu pieņemšanu, ievērojot vienotos principus, kas noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas apmierina III pielikuma prasības, pirmajā punktā noteikto laika posmu esošajām pagaidu atļaujām attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs (III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetilu, pagarina līdz 2003. gada 31. martam.3. Tomēr augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs (III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetilu līdz ar citu aktīvo vielu, kas iekļauta Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, 1. punktā minēto laika posmu pagarina tiktāl, ciktāl garāks īstenošanas laika posms ir noteikts direktīvā par šīs citas aktīvās vielas iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.4. Dalībvalstīs ir pieejami pārskata ziņojumi par acibenzolar-S-metilu, ciklanilīdu, dzelzs(III) fosfātu, pimetrozīnu un piraflufēnetilu (izņemot konfidenciālu informāciju Direktīvas 14. panta nozīmē), lai ieinteresētās puses pēc īpaša pieprasījuma varētu savā starpā apspriesties vai vismaz ar to iepazīties.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 2001. gada 1. novembrī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 12. oktobrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[2] OV L 176, 29.6.2001., 61. lpp.[3] OV L 351, 23.12.1997., 67. lpp.[4] OV L 52, 22.2.1997., 20. lpp.[5] OV L 14, 19.1.1999., 30. lpp.[6] OV L 96, 28.3.1998., 45. lpp.[7] Augu zinātniskās komitejas 2001. gada 7. marta plenārsēdes protokols (acibenzolar-S-metils).Augu zinātniskās komitejas 2001. gada 4. jūnija plenārsēdes protokols (dzelzs (III) fosfāts).[8] Augu zinātniskās komitejas atzinums attiecībā uz ciklanilīda novērtējumu saistībā ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū. SCP/CYCLAN/002-final, 2000. gada 11. decembrī.[9] Augu zinātniskās komitejas atzinums attiecībā uz pimetrozīna novērtējumu saistībā ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū. SCP/PYMETR/002-final, 2001. gada 31. janvārī.[10] Augu zinātniskās komitejas atzinums attiecībā uz piraflufēnetila novērtējumu saistībā ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū. SCP/PYRA/-final, 2001. gada 7. martā.--------------------------------------------------PIELIKUMS"Jaunie ieraksti Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma tabulāNr. | Parastais nosaukums, identifikācijas numuri | IUPAC nosaukums | Tīrība | Stāšanās spēkā | Iekļaušana ir spēkā līdz | Īpaši noteikumi |20 | acibenzolar-S-metils CAS Nr. 135158-54-2 CIPAC Nr. 597 | Benzo[1,2,3]tiadiazol-7-carbotioskābes S-metilesteris | 970 g/kg | 2001. gada 1. novembris | 2011. gada 31. oktobris | Atļauts lietot tikai kā augu aktivatoru. Pastāvīgās augu veselības komitejas sasaukšanas datums, kurā pārskata ziņojums tika precizēts: 2001. gada 29. jūnijs. |21 | Ciklanilīds CAS Nr. 113136-77-9 CIPAC Nr. 586 | Nav | 960 g/kg | 2001. gada 1. novembris | 2011. gada 31. oktobris | Atļauts lietot tikai kā auga augšanas regulētāju. Maksimālais piemaisījuma 2,4-dihloranilīna (2,4-DHA) saturs rūpnieciskajā aktīvajā vielā atļauts līdz 1 g/kg. Pastāvīgās augu veselības komitejas sasaukšanas datums, kurā pārskata ziņojums precizēts: 2001. gada 29. jūnijs. |22 | dzelzs fosfāts CAS Nr. 10045-86-0 CIPAC Nr. 629 | dzelzs (III) fosfāts | 990 g/kg | 2001. gada 1. novembris | 2011. gada 31. oktobris | Atļauts lietot tikai kā limacīdu. Pastāvīgās augu veselības komitejas sasaukšanas datums, kurā pārskata ziņojums precizēts: 2001. gada 29. jūnijs |23 | Pimetrozīns CAS Nr. 123312-89-0 CIPAC Nr. 593 | (E)-6-metil-4-[(piridīn-3-ilmetilēn)amino]-4,5-dihidro-2H-[1,2,4]-triazīn-3-ons | 950 g/kg | 2001. gada 1. novembris | 2011. gada 31. oktobris | Atļauts lietot tikai kā insekticīdu. Pieņemot lēmumus saskaņā ar vienotajiem principiem, dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš ūdens organismu aizsardzībai. Pastāvīgās augu veselības komitejas sasaukšanas datums, kurā pārskata ziņojums precizēts: 2001. gada 29. jūnijs. |24 | Piraflufēnetils CAS Nr. 129630-19-9 CIPAC Nr. 605 | Etil-2-hlor-5-(4-hlor-5-difluormetoksi-1-rnetilpirazol-3-il)-4-fluorfenoksiacetāts | 956 g/kg | 2001. gada 1. novembris | 2011. gada 31. oktobris | Atļauts lietot tikai kā herbicīdu. Pieņemot lēmumus saskaņā ar vienotajiem principiem, dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš aļģu un ūdens augu aizsardzībai un, ja vajadzīgs, jāveic riska faktorus ierobežojoši pasākumi. Pastāvīgās augu veselības komitejas sasaukšanas datums, kurā pārskata ziņojums precizēts: 2001. gada 29. jūnijs. |--------------------------------------------------