title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/31/EK ( 2008. gada 11. marts ), ar kuru Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām

text:
               20.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 81/57

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/31/EK
   (2008. gada 11. marts),
   ar kuru Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/8/EK (3) ir paredzēts, ka konkrēti pasākumi ir jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (4).

               (2)

               Lēmums 1999/468/EK ir grozīts ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, kas izmantojama, pieņemot pasākumus, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, inter alia, svītrojot dažus no šiem elementiem vai papildinot šo aktu ar jauniem nebūtiskiem elementiem.

               (3)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Deklarāciju (5) par Lēmumu 2006/512/EK, lai regulatīvo kontroles procedūru piemērotu jau tiem spēkā esošajiem tiesību aktiem, kas ir pieņemti saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, šie tiesību akti ir jāpielāgo saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām.

               (4)

               Komisija būtu jāpilnvaro izstrādāt kopējus pētniecības un attīstības nosacījumus, pielāgot pielikumus un pieņemt pārskatīšanas programmu. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus Direktīvas 98/8/EK elementus, inter alia, papildinot to ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (5)

               Tādēļ būtu atbilstīgi jāgroza Direktīva 98/8/EK.

               (6)

               Tā kā grozījumi, ko Direktīvā 98/8/EK veic ar šo direktīvu, ir tehniski un attiecas vienīgi uz komitejas procedūru, dalībvalstīm tie nav jātransponē. Tādēļ nav nepieciešams pieņemt attiecīgus noteikumus,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Grozījumi
   Ar šo Direktīvu 98/8/EK groza šādi.

               1)

               Direktīvas 10. panta 5. punktu groza šādi:

                           a)

                           punkta i) apakšpunkta trešo daļu aizstāj ar šādu daļu:
                           “Saskaņā ar 11. panta 2. punktu izplata novērtējumu par lēmumu, kas jāpieņem Komisijai saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta 27. pantā. Minēto lēmumu, kas paredzēts, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, pieņem saskaņā ar 28. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”;

                           b)

                           punkta ii) apakšpunkta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                                       “5.

                                       Pabeigtu novērtēšanas datu materiālus, kas paredzēti iekļaušanai I, I A vai I B pielikumā, nodod 28. panta 1. punktā minētās komitejas rīcībā.”

               2)

               Direktīvas 11. panta 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “4.   Pēc novērtējuma saņemšanas Komisija saskaņā ar 27. pantu nekavējoties sagatavo priekšlikumu lēmumam, kas jāpieņem vēlākais 12 mēnešus pēc tam, kad saņemts 2. punktā minētais novērtējums. Minēto lēmumu, kas paredzēts, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, pieņem saskaņā ar 28. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”

               3)

               Direktīvas 16. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Pēc šīs direktīvas pieņemšanas Komisija uzsāk desmit gadu darba programmu sistemātiskai to visu aktīvo vielu pārbaudei, kas jau laistas tirgū 34. panta 1. punktā minētajā dienā kā biocīdo produktu aktīvās vielas mērķiem, kas nav tie, kuri noteikti 2. panta 2. punkta c) un d) apakšpunktā. Noteikumos paredz programmas izveidošanu un īstenošanu, ietverot dažādu aktīvo vielu novērtēšanas prioritāšu noteikšanu un grafiku. Šos noteikumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 28. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru. Ne vēlāk kā divus gadus pirms darba programmas pabeigšanas Komisija nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par programmas sasniegumiem.
               Desmit gadu laikā un no 34. panta 1. punktā minētās dienas var izlemt, ka aktīvo vielu iekļaus I, I A vai I B pielikumā un ar kādiem nosacījumiem, vai gadījumos, kad 10. panta prasības nav izpildītas vai vajadzīgā informācija un dati nav iesniegti noteiktajā laikā, ka šādu aktīvo vielu neiekļaus I, I A vai I B pielikumā. Šādus pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 28. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”

               4)

               Direktīvas 17. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “5.   Pieņem šā panta piemērošanas kopējos nosacījumus, jo īpaši to aktīvo vielu vai biocīdu maksimālo daudzumu, kuri drīkst rasties izmēģinājumu laikā, un minimālos datus, kas jāiesniedz, lai sagatavotu novērtējumu saskaņā ar 2. punktu. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 28. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”

               5)

               Direktīvas 27. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Atsauksmju iesniegšanas termiņa beigās Komisija sagatavo lēmuma projektu saskaņā ar attiecīgajām 28. panta 2. vai 4. punktā minētajām procedūrām, pamatojoties uz šādiem elementiem:

                           a)

                           dokumenti, kas iegūti no dalībvalsts, kura izvērtējusi materiālus;

                           b)

                           jebkura konsultācija, kas iegūta no zinātniskajām padomdevējām komitejām;

                           c)

                           atsauksmes, kas iegūtas no citām dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējiem; un

                           d)

                           jebkura cita atbilstīga informācija.”

               6)

               Direktīvas 28. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “1.   Komisijai palīdz Biocīdu pastāvīgā komiteja.”;

                           b)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
                           Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.”;

                           c)

                           panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
                           Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.”;

                           d)

                           pievieno šādu punktu:
                           “4.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.”

               7)

               Direktīvas 29. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “29. pants
               Pielāgošana tehnikas attīstībai
               Pieņem pasākumus, kas nepieciešami, lai tehnikas attīstībai pielāgotu II A, II B, III A, III B, IV A vai IV B pielikumu vai biocīdo produktu veidu aprakstus V pielikumā vai lai precizētu prasības attiecībā uz datiem par katru šo produktu veidu. Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, inter alia, to papildinot, pieņem saskaņā ar 28. panta 4. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 11. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. LENARČIČ

      (1)  OV C 161, 13.7.2007., 45. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. novembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 3. marta Lēmums.

      (3)  OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2008/16/EK (OV L 42, 16.2.2008., 48. lpp.).

      (4)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (5)  OV C 255, 21.10.2006., 1. lpp.


title: Komisijas Direktīva 2002/1/EK (2002. gada 7. janvāris), ar kuru groza Direktīvu 94/39/EK attiecībā uz barību, kura paredzēta aknu funkcijas veicināšanai dzīvniekiem, kam ir hroniska aknu mazspējaDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002L0001

Oficiālais Vēstnesis L 005 , 09/01/2002 Lpp. 0008 - 0009

		Komisijas Direktīva 2002/1/EK(2002. gada 7. janvāris),ar kuru groza Direktīvu 94/39/EK attiecībā uz barību, kura paredzēta aknu funkcijas veicināšanai dzīvniekiem, kam ir hroniska aknu mazspēja(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 13. septembra Direktīvu 93/74/EEK par barību, kas paredzēta īpašiem barošanas mērķiem [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/29/EK [2], un jo īpaši tās 6. panta c) apakšpunktu,tā kā:(1) Ar Direktīvu 94/39/EK [3], kas grozīta ar Direktīvu 95/9/EK [4], Komisija ir pieņēmusi īpašiem barošanas mērķiem paredzētās dzīvnieku barības pieļaujamo lietošanas veidu sarakstu.(2) Turpmākajā zinātniskajā izpētē ir pierādīts, ka dzīvnieku barībā, kas paredzēta aknu funkcijas veicināšanai suņiem un kaķiem, kuriem ir hroniska aknu mazspēja, nav jāsamazina vai jāizmaina tauku saturs. Tomēr tā liecina, ka būtu lietderīgi uz etiķetes norādīt, ka dzīvniekiem, kurus baro ar šādu barību, pastāvīgi jābūt pieejamam ūdenim.(3) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 94/39/EK.(4) Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 94/39/EK pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas nepieciešami, lai vēlākais līdz 2002. gada 20. novembrim nodrošinātu atbilstību šai direktīvai. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstīm pieņemot minētos tiesību aktus, tajos jāietver atsauce uz šo direktīvu vai arī šāda atsauce jāpievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2002. gada 7. janvārīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 237, 22.9.1993., 23. lpp.[2] OV L 115, 4.5.1999., 32. lpp.[3] OV L 207, 10.8.1994., 20. lpp.[4] OV L 91, 22.4.1995., 35. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 94/39/EK pielikuma B daļā tekstu par īpašo barošanas mērķi"aknu funkcijas veicināšanai hroniskas aknu mazspējas gadījumā", kas attiecas uz suņiem un kaķiem, aizstāj ar šo tabulu:"Īpašais barošanas mērķis | Galvenās barības īpašības | Dzīvnieku sugas vai kategorijas | Marķējuma deklarācijas | Ieteicamais lietošanas termiņš | Citi noteikumi |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |Aknu funkcijas veicināšana hroniskas aknu mazspējas gadījumā | Augstas kvalitātes proteīns, vidējs proteīna saturs, augsts neaizstājamo taukskābju saturs un augsts viegli šķeļamo ogļhidrātu saturs | Suņi | Proteīna avotsNeaizstājamo taukskābju satursViegli šķeļamie ogļhidrāti, pēc vajadzības ieskaitot to apstrādiNātrijsKopējais vara daudzums | Sākumā līdz sešiem mēnešiem | Uz iepakojuma, trauka vai etiķetes norādīt: "Pirms lietošanas vai lietošanas perioda pagarināšanas ieteicams konsultēties ar veterinārārstu". Lietošanas pamācībā norādīt: "Dzīvniekam pastāvīgi jābūt pieejamam ūdenim." |Augstas kvalitātes proteīns, vidējs proteīnu saturs, augsts neaizstājamo taukskābju saturs | Kaķi | Proteīna avotsNeaizstājamo taukskābju satursNātrijsKopējais vara daudzums | Sākumā līdz sešiem mēnešiem | Uz iepakojuma, trauka vai etiķetes norādīt: "Pirms lietošanas vai lietošanas perioda pagarināšanas ieteicams konsultēties ar veterinārārstu". Lietošanas pamācībā norādīt: "Dzīvniekam pastāvīgi jābūt pieejamam ūdenim"" |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1989. gada 17. jūlijs), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvas 70/157/EEK, 70/220/EEK, 72/245/EEK, 72/306/EEK, 80/1268/EEK un 80/1269/EEK attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989L0491

Oficiālais Vēstnesis L 238 , 15/08/1989 Lpp. 0043 - 0049 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 9 Lpp. 0090  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 9 Lpp. 0090

		Komisijas Direktīva(1989. gada 17. jūlijs),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvas 70/157/EEK, 70/220/EEK, 72/245/EEK, 72/306/EEK, 80/1268/EEK un 80/1269/EEK attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem(89/491/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/157/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/354/EEK [2], jo īpaši tās 3. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/436/EEK [4], jo īpaši tās 5. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 72/245/EEK (1972. gada 20. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz to, kā novērst radiotraucējumus, ko rada mehāniskiem transportlīdzekļiem paredzēti dzirksteļaizdedzes motori [5], jo īpaši tās 4. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 72/306/EEK (1972. gada 2. augusts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu piesārņojuma emisiju no transportlīdzekļiem paredzētiem dīzeļmotoriem [6], jo īpaši tās 4. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 80/1268/EEK (1980. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu degvielas patēriņu [7], jo īpaši tās 3. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 80/1269/EEK (1980. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu motora efektīvo jaudu [8], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 88/195/EEK [9], jo īpaši tās 3. pantu,tā kā ar Padomes Direktīvu 88/76/EEK [10], ar ko groza Direktīvu 70/220/EEK, ievieš prasības par svinu nesaturoša benzīna lietošanu; tā kā, lai pielāgotu esošos motorus šim benzīnam, daudzos gadījumos jāizdara tehniski pārveidojumi, kas ir būtiski saistībā ar atbilstību iepriekšminētajām direktīvām; tā kā, lai paātrinātu svinu nesaturoša benzīna plašāku lietošanu, izrādījies lietderīgi atvieglot administratīvos pasākumus, kas vajadzīgi saistībā ar attiecīgo transportlīdzekļu tipa apstiprinājuma grozījumiem, kuri izriet no iepriekšminētā; tā kā izrādījies, ka precīzāk arī jāizstrādā Direktīvas 88/76/EEK specifikācijas, kas nepieļauj šādu benzīnu izmantot par degvielu transportlīdzekļiem, kuri aprīkoti ar emisijas kontroles ierīcēm, ko svinu saturošais benzīns slikti ietekmētu; tā kā izrādījies vienlīdz lietderīgi Direktīvā 72/306/EEK par dīzeļmotoru dūmu emisijām ieviest jaunu standartdegvielu minētajiem motoriem, kas precizēti šajā direktīvā; tā kā izrādījies ieteicams šajā gadījumā tehniskos noteikumus, kas ietverti Direktīvā 80/1269/EEK par motora efektīvo jaudu, pieskaņot atbilstošajiem Eiropas Ekonomikas komisijas noteikumiem;tā kā vēlams šajā direktīvā ietvertos grozījumus ieviest attiecīgajos valsts tiesību aktos, cik drīz vien iespējams, jo tie ir īpaši vajadzīgi pārejas periodā, kad tiks izmantoti gan transportlīdzekļi, kam paredzēts lietot svinu saturošu benzīnu, gan transportlīdzekļi, kuriem vajadzīgs svinu nesaturošs benzīns;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to direktīvu pielāgošanu tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo turpmāk minētās direktīvas groza saskaņā ar šās direktīvas pielikumiem:- Direktīvu 70/157/EEK groza saskaņā ar I pielikumu,- Direktīvu 70/220/EEK groza saskaņā ar II pielikumu,- Direktīvu 72/245/EEK groza saskaņā ar III pielikumu,- Direktīvu 72/306/EEK groza saskaņā ar IV pielikumu,- Direktīvu 80/1268/EEK groza saskaņā ar V pielikumu,- Direktīvu 80/1269/EEK groza saskaņā ar VI pielikumu.2. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā 1990. gada 1. janvārī izpildītu šās direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1989. gada 17. jūlijāKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksMartin Bangemann[1] OV L 42, 23.2.1970., 16. lpp.[2] OV L 192, 11.7.1987., 43. lpp.[3] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.[4] OV L 214, 6.8.1988., 1. lpp.[5] OV L 152, 6.7.1972., 15. lpp.[6] OV L 190, 20.8.1972., 1. lpp.[7] OV L 375, 31.12.1980., 36. lpp.[8] OV L 375, 31.12.1980., 46. lpp.[9] OV L 92, 9.4.1988., 50. lpp.[10] OV L 36, 9.2.1988., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDIREKTĪVAS 70/157/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMIPievieno šādu 6. punktu:"6. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMS UZ CITU TIPU6.1. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti darbināšanai ar svinu nesaturošu benzīnu6.1.1. Apstiprinājumu transportlīdzekļa tipam, kas pārveidots un/vai pielāgots tikai tādēļ, lai tas spētu darboties ar svinu nesaturošu degvielu, kas precizēta Direktīvā 85/210/EEK, attiecina uz citu tipu, kad ražotājs, pamatojoties uz tipa apstiprinājuma piešķīrējas iestādes apstiprinājumu, apliecina, ka pārveidotā transportlīdzekļa radītais skaņas līmenis nepārsniedz 5.2.2.1. punktā precizētās robežvērtības.6.2. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti jebkādiem citiem mērķiem6.2.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu var attiecināt uz transportlīdzekļu tipiem, kas atšķiras ar II pielikumā uzskaitītajiem parametriem, ja apstiprinājuma piešķīrēja iestāde uzskata, ka izdarītie pārveidojumi nevar radīt nekādu būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz transportlīdzekļa skaņas līmeni."--------------------------------------------------II PIELIKUMSDIREKTĪVAS 70/220/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMI1. "2.2. "Standartmasa" ir darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masa, kam atņem vienotu vadītāja masu, kura ir 75 kg un kas palielināta par vienotu masu, kura ir 100 kg."2. "3.2.4. attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar dzirksteļaizdedzes motoriem, paziņojums par to, vai piemērojams 5.1.2.1. punkts (sašaurināta sprausla) vai 5.1.2.2. punkts (marķējums), un pēdējā gadījumā marķējuma apraksts."3. "5.1.2.1. Ievērojot 5.1.2.2. punktu, degvielas tvertnes ieplūdes sprausla ir tā projektēta, ka pa to nevar tvertni uzpildīt ar benzīna sūkņa iepildes stobru, kam ārējais diametrs ir 23,6 mm vai lielāks.5.1.2.2. Šā pielikuma 5.1.2.1. punkts neattiecas uz transportlīdzekli, kas atbilst abiem šādiem nosacījumiem, tas ir:5.1.2.2.1. transportlīdzeklis ir tā projektēts un būvēts, ka nevienu ierīci, kas projektēta, lai kontrolētu gāzveida piesārņotāju emisiju, nevarētu nelabvēlīgi ietekmēt svinu saturošs benzīns; un5.1.2.2.2. tas ir skaidri, salasāmi un neizdzēšami marķēts ar svinu nesaturoša benzīna simbolu (4.26. punkts), kas precizēts ISO 2757-1985 [1] un ko uzreiz var pamanīt persona, kas uzpilda degvielas tvertni. Pieļaujams papildu marķējums."[1] Atveidots Direktīvas 78/316/EEK II pielikuma 22. attēlā.--------------------------------------------------III PIELIKUMSDIREKTĪVAS 72/245/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMIPievieno šādu 8. punktu:"8. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMS UZ CITU TIPU8.1. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti darbināšanai ar svinu nesaturošu benzīnu8.1.1. Apstiprinājumu transportlīdzekļa tipam, kas pārveidots un/vai pielāgots tikai tādēļ, lai tas spētu darboties ar svinu nesaturošu degvielu, kas precizēta Direktīvā 85/210/EEK, attiecina uz citu tipu, kad ražotājs, pamatojoties uz tipa apstiprinājuma piešķīrējas iestādes apstiprinājumu, apliecina, ka radiotraucējumu novērsums pārveidotiem transportlīdzekļiem paliek produkcijas atbilstības robežās, kas precizētas šā pielikuma 9. punktā.8.2. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti jebkādiem citiem mērķiem8.2.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu var attiecināt uz transportlīdzekļu tipiem, kas atšķiras ar 2.2. punktā uzskaitītajiem parametriem, ja apstiprinājuma piešķīrēja iestāde uzskata, ka izdarītajiem pielāgojumiem nevar būt nekādas būtiskas nelabvēlīgas ietekmes uz transportlīdzekļa radīto radiotraucējumu novērsumu."--------------------------------------------------IV PIELIKUMSDIREKTĪVAS 72/306/EEK V PIELIKUMA GROZĪJUMIDirektīvas V pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:"APSTIPRINĀJUMA TESTIEM UN RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS PĀRBAUDĒM NOTEIKTĀS STANDARTDEGVIELAS TEHNISKIE PARAMETRICEC standartdegviela RF-03-A-84 [1] [3] [7]| Robežvērtības un vienības | ASTM metode |Cetānskaitlis [4] | | minim. 49 | D 613 || maksim. 53 |Blīvums 15 °C (kg/l) | | minim. 0,835 | D 1298 || maksim. 0,845 |Destilācija [2] | 50 % | minim. 245° C | D 86 |90 % | minim. 320° C || maksim. 340° C |FBP (galējā viršanas temperatūra) | | maksim. 370° C |Uzliesmošanas temperatūra | | minim. 55 °C | D 93 |CFPP (saķepšanas temperatūra uz auksta filtra) | | minim. — | EN 116 (CEN) || maksim. — 5° C |Viskozitāte 40 °C | | minim. 2,5 mm2/S | D 445 || maksim. 3,5 mm2/S |Sēra saturs | | minim. (tiks paziņota) | D 1266/D 2622 D 2785 || maksim. 0,3 % masas |Vara korozija | | maksim. 1 | D 130 |Konradsona oglekļa atlikums (10 % GRD) | | maksim. 0,2 % masas | D 189 |Pelnu saturs | | maksim. 0,01 % masas | D 482 |Ūdens saturs | | maksim. 0,05 % masas | D 95/D 1744 |Neitralizācijas (stipra skābe) skaitlis | | maksim. 0,2 mg KPH/g |Oksidācijas stabilitāte [6] maksim. 2,5 mg/100 m | | D 2274 | Piedevas [5] |Oglekļa un ūdeņraža attiecība | | (tiks paziņota) |[1] "ISO" metodēm līdzvērtīgas metodes tiks pieņemtas, kad būs publicētas "ISO" metodes attiecībā uz visiem uzskaitītajiem parametriem[2] "Norādītie cipari parāda iztvaicētos daudzumus (atgūtais procentuālais daudzums + zaudētais procentuālais daudzums).[3] "Norādītās vērtības specifikācijās ir ""reālās vērtības"". Nosakot robežvērtības, piemēroti noteikumi "ASTM D 32 44"""Naftas produkta kvalitātes apstrīdēšanas pamata noteikšana"", un nosakot maksimālo vērtību, ņemta vērā 2R minimālā starpība, kas pārsniedz nulli; nosakot maksimālo un minimālo vērtību, minimālā starpība ir 4R (R = reproducējamība)."Neatkarīgi no šā pasākuma, kas vajadzīgs ar statistiku saistītu iemeslu dēļ, degvielas ražotājam tomēr jācenšas panāk nulles vērtību, ja noteiktā maksimālā vērtība ir 2R un vidējā vērtība, ja ir noteikta maksimālā un minimālā robežvērtība. Ja jāizlemj, vai degviela atbilst specifikācijas prasībām, piemēro "ASTM D 3244" noteikumus.[4] "Cetānskaitlim noteiktais diapazons atbilst minimālā diapazona 4R prasībai. Tomēr, ja rodas strīds starp degvielas piegādātāju un degvielas lietotāju, lai atrisinātu šādu strīdu, var izmantot "ASTM D 3244" noteikumus, ja vien, lai panāktu vajadzīgo precizitāti, priekšroka tiek dota nevis vienreizējai noteikšanai, bet pietiekami daudziem atkārtotiem mērījumiem.[5] "Šīs degvielas pamatā jābūt tikai destilētām sastāvdaļām un sastāvdaļām, kas iegūtas ogļūdeņraža destilāta krekingā; atļauta ir attīrīšana no sēra. Tās sastāvā nedrīkst būt nekādas metālu piedevas vai piedevas, kas palielina cetānskaitli.[6] "Pat ja oksidācijas stabilitāte tiek kontrolēta, iespējams, ka glabāšanas laiks būs ierobežots. Ieteikumi par glabāšanas apstākļiem un ilgumu jāprasa piegādātajam.[7] "attiecība pret sēra masu (%/100)."--------------------------------------------------V PIELIKUMSDIREKTĪVAS 80/1268/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMI1. Pielikuma 3.1.1. punktu groza šādi:Svītro tekstu "kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 78/665/EEK".2. "7. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMS UZ CITU TIPU7.1. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti darbināšanai ar svinu nesaturošu benzīnu7.1.1. Pamatojoties uz tipa apstiprinājuma piešķīrējas iestādes apstiprinājumu, apstiprinājumu transportlīdzekļa tipam, kas pārveidots un/vai pielāgots tikai tādēļ, lai tas spētu darboties ar svinu nesaturošu degvielu, kas precizēta Direktīvā 85/210/EEK, attiecina uz citu tipu ar šādiem alternatīviem nosacījumiem:7.1.1.1. ražotājs apliecina, ka degvielas patēriņš visos testa apstākļos nepārsniedz vairāk kā 5 % no rādītāja, kas iegūts nepārveidotam sākotnējam transportlīdzeklim, kura tips ir apstiprināts. Šādā gadījumā, piešķirot apstiprinājuma attiecinājumu, apliecina, ka rādītāji ir tādi paši kā sākotnējam tipa apstiprinājumam; vai7.1.1.2. ražotājs paziņo pārskatīto degvielas patēriņa rādītāju, kas iegūts jebkurā no trim testa apstākļiem un kas pārsniedz vairāk nekā 5 % no rādītāja, kurš noteikts nepārveidotam sākotnējam transportlīdzeklim, kā tips ir apstiprināts. Šādā gadījumā ar attiecinājumu precizē, ka jaunie paziņotie rādītāji attiecas uz pārveidoto transportlīdzekļa tipu.7.2. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti jebkādiem citiem mērķiem7.2.1. Transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu var attiecināt uz transportlīdzekļu tipiem, kas atšķiras ar II pielikumā uzskaitītajiem parametriem, ja apstiprinājuma piešķīrēja iestāde uzskata, ka izdarītajiem pielāgojumiem nevar būt nekādas būtiskas nelabvēlīgas ietekmes uz transportlīdzekļa degvielas patēriņu."--------------------------------------------------VI PIELIKUMSDIREKTĪVAS 88/1269/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMI1. "8. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA ATTIECINĀJUMS UZ CITU TIPU8.1. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti darbināšanai ar svinu nesaturošu benzīnu8.1.1. Pamatojoties uz tipa apstiprinājuma piešķīrējas iestādes apstiprinājumu, apstiprinājumu transportlīdzekļa tipam, kas pārveidots un/vai pielāgots tikai tādēļ, lai tas spētu darboties ar svinu nesaturošu degvielu, kas precizēta Direktīvā 85/210/EEK, attiecina uz citu tipu ar šādiem alternatīviem nosacījumiem:8.1.1.1. ražotājs apliecina, ka pārveidotā transportlīdzekļa motora efektīvā jauda paliek ražošanas atbilstības robežās, kas precizētas 9.2. punktā un kas noteiktas nepārveidotam sākotnējam transportlīdzeklim, kura tips ir apstiprināts. Šādā gadījumā, piešķirot apstiprinājuma attiecinājumu, apliecina, ka jauda ir tāda pati kā sākotnējam tipa apstiprinājumam; vai8.1.1.2. ražotājs paziņo pārskatīto motora efektīvās jaudas rādītāju, kas ir mazāks nekā noteikts nepārveidotam sākotnējam transportlīdzeklim, kā tips ir apstiprināts. Šādā gadījumā ar attiecinājumu precizē, ka jaunie paziņotie rādītāji attiecas uz pārveidoto transportlīdzekļa tipu.8.2. Transportlīdzekļu tipi, kas pārveidoti jebkādiem citiem mērķiemVisus citus motora pārveidojumus attiecībā uz šā pielikuma 1. vai 2. papildinājumā uzskaitītajiem parametriem paziņo kompetentajai iestādei. Minētā iestāde var vai nu:8.2.1. uzskatīt, ka izdarītajiem pārveidojumiem nevar būt nekādas būtiskas ietekmes uz motora efektīvo jaudu; vai8.2.2. pieprasīt motora efektīvās jaudas papildu noteikšanu, izdarot tādus testus, kādus uzskata par vajadzīgu."2. "9. PIELAIDES LIETDERĪGĀS JAUDAS MĒRĪJUMOS9.1. Motora lietderīgo jaudu, ko motora tipam norādījis ražotājs, pieņem, ja tā neatšķiras vairāk kā par ± 2 % attiecībā uz maksimālo jaudu un vairāk kā par ± 4 % attiecībā uz motora apgriezienu skaitu — ja līknes pārējos mērījumu punktos pielaide motora apgriezienu skaitam ir ± 1,5 % — no vērtībām, ko izmērījis tehniskais dienests motoram, kurš nodots testiem.9.2. Testos, kuros pārbauda produkcijas atbilstību, jaudu mēra, motora apgriezienu skaitam esot S1 un S2, kas attiecīgi atbilst tipa apstiprinājumam pieņemtajiem maksimālās jaudas un maksimālā griezes momenta mērījuma punktiem. Motora apgriezienu skaitam esot šādam un ja uz to attiecas + 5 % pielaide, lietderīgā jauda, kas izmērīta vismaz vienā no punktiem, kuri ir S1 ± 5 % un S2 ± 5 %, neatšķiras vairāk kā par ± 5 % no apstiprinātā rādītāja."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2006/107/EK ( 2006. gada 20. novembrī ), ar ko pielāgo Direktīvu 89/108/EEK attiecībā uz cilvēku patēriņam paredzētiem ātri sasaldētiem pārtikas produktiem un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/13/EK attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos

text:
               20.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 363/411

      PADOMES DIREKTĪVA 2006/107/EK
   (2006. gada 20. novembrī),
   ar ko pielāgo Direktīvu 89/108/EEK attiecībā uz cilvēku patēriņam paredzētiem ātri sasaldētiem pārtikas produktiem un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/13/EK attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu saistībā ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās līgumu (1) un jo īpaši tā 4. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 56. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               1)

               Saskaņā ar Pievienošanās akta 56. pantu, ja iestāžu tiesību akti ir spēkā pēc 2007. gada 1. janvāra un tiem ir vajadzīgi pielāgojumi saistībā ar pievienošanos, un vajadzīgie pielāgojumi nav paredzēti Pievienošanās aktā vai tā pielikumos, vajadzīgie tiesību akti jāpieņem Padomei vai Komisijai, ja tā ir pieņēmusi sākotnējo aktu.

               2)

               Konferences, kurā izstrādāts Pievienošanās līgums, nobeiguma aktā ir norādīts, ka Augstās Līgumslēdzējas Puses ir panākušas politisku vienošanos par vairākiem iestāžu pieņemto aktu pielāgojumiem, kas vajadzīgi sakarā ar pievienošanos, un aicina Padomi un Komisiju pieņemt šos pielāgojumus pirms pievienošanās, tos vajadzības gadījumā papildinot un atjaunojot, lai ņemtu vērā Savienības tiesību aktu attīstību.

               3)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Padomes Direktīva 89/108/EEK (1988. gada 21. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz cilvēku patēriņam paredzētiem ātri sasaldētiem pārtikas produktiem (2) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/13/EK (2000. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (3).

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 89/108/EEK un 2000/13/EK groza, kā noteikts pielikumā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz dienai, kad Bulgārija un Rumānija pievienojas Eiropas Savienībai. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā, ja stājas spēkā Līgums par Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, un tā spēkā stāšanās dienā.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 20. novembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. KORKEAOJA

      (1)  OV L 157, 21.6.2005., 11. lpp.

      (2)  OV L 40, 11.2.1989., 34. lpp.

      (3)  OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.

      PIELIKUMS
      BRĪVA PREČU APRITE
      PĀRTIKA

                  1.

                  31989 L 0108: Padomes Direktīva 89/108/EEK (1988. gada 21. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz cilvēku patēriņam paredzētiem ātri sasaldētiem pārtikas produktiem (OV L 40, 11.2.1989., 34.lpp.), ko groza:

                              —

                              11994 N: Akts par pievienošanās nosacījumiem un Līgumu pielāgojumiem — Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās (OV C 241, 29.8.1994., 21. lpp.),
                              12003 T: Akts par pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos — Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.),

                              —

                              32003 R 1882: Eiropas Parlamenta un Padomes 29.9.2003. Regula (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.),

                        Direktīvas 8. pantu 1. punkta a) apakšpunktu papildina ar šādu tekstu:

                              “—

                              :

                              bulgāru valodā

                              :

                              бързо замразена,

                              —

                              :

                              rumāņu valodā

                              :

                              congelare rapidă.”

                  2.

                  32000 L 0013: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/13/EK (2000. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (OV L 109, 6.5.2000., 29.lpp.), ko groza:

                              —

                              32001 L 0101: Komisijas 26.11.2001. Direktīva 2001/101/EK (OV L 310, 28.11.2002., 19. lpp.),

                              —

                              12003 T: Akts par pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos — Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.),

                              —

                              32003 L 0089: Eiropas Parlamenta un Padomes 10.11.2003. Direktīva 2003/89/EK (OV L 308, 25.11.2003., 15. lpp.).

                              a)

                              Direktīvas 5. panta 3. punktā sarakstu, kas sākas ar “spāņu valodā” un beidzas ar “joniserande strålning” aizstāj ar šādu sarakstu:

                                          “—

                                          Bulgāru valodā:
                                          “облъчено” vai “обработено с йонизиращо лъчение”,

                                          —

                                          spāņu valodā:
                                          “irradiado” vai “tratado con radiación ionizante”,

                                          —

                                          čehu valodā:
                                          “ozáøeno” vai “ošetøeno ionizujícím záøením”,

                                          —

                                          dāņu valodā:
                                          “bestrålet/...” vai “strålekonserveret” vai “behandlet med ioniserende stråling” vai “konserveret med ioniserende stråling”

                                          —

                                          vācu valodā:
                                          “bestrahlt” vai “mit ionisierenden Strahlen behandelt”,

                                          —

                                          igauņu valodā:
                                          “kiiritatud” vai “töödeldud ioniseeriva kiirgusega”,

                                          —

                                          grieķu valodā:
                                          “επεξεργασμένο με ιονίζουσα ακτινοβολία” vai “ακτινοβολημένο”,

                                          —

                                          angļu valodā:
                                          “irradiated” vai “treated with ionising radiation”,

                                          —

                                          franču valodā:
                                          “traité par rayonnements ionisants” vai “traité par ionisation”,

                                          —

                                          itāļu valodā:
                                          “irradiato” vai “trattato con radiazioni ionizzanti”,

                                          —

                                          latviešu valodā:
                                          “apstarots” vai “apstrādāts ar jonizējošo starojumu”,

                                          —

                                          lietuviešu valodā:
                                          “apðvitinta” vai “apdorota jonizuojanèiàja spinduliuote”,

                                          —

                                          ungāru valodā:
                                          “sugárkezelt”vagy“ionizáló energiával kezelt”,

                                          —

                                          maltiešu valodā:
                                          “ittrattat bir-radjazzjoni” vai “ittrattat b'radjazzjoni jonizzanti”,

                                          —

                                          holandiešu valodā:
                                          “doorstraald” vai “door bestraling behandeld” vai “met ioniserende stralen behandeld”,

                                          —

                                          poļu valodā:
                                          “napromieniony” vai “poddany dziaùaniu promieniowania jonizujàcego”,

                                          —

                                          portugāļu valodā:
                                          “irradiado” vai “tratado por irradiação” vai “tratado por radiação ionizante”,

                                          —

                                          rumāņu valodā:
                                          “iradiate” vai “tratate cu radiaþii ionizate”,

                                          —

                                          slovāku valodā:
                                          “ošetrené ionizujúcim žiarením”,

                                          —

                                          slovēņu valodā:
                                          “obsevano” vai “obdelano z ionizirajoèim sevanjem”,

                                          —

                                          somu valodā:
                                          “säteilytetty” vai “käsitelty ionisoivalla säteilyllä”,

                                          —

                                          zviedru valodā:
                                          “bestrålad” vai “behandlad med joniserande strålning””;

                              b)

                              Direktīvas 10. panta 2. punktā sarakstu, kas sākas ar “spāņu valodā” un beidzas ar “sista förbrukningsdag” aizstāj ar šādu sarakstu:

                                          “—

                                          Bulgāru valodā:“използвай преди”,

                                          —

                                          spāņu valodā:“fecha de caducidad”,

                                          —

                                          čehu valodā:“spotøebujte do”,

                                          —

                                          dāņu valodā:“sidste anvendelsesdato”,

                                          —

                                          vācu valodā:“verbrauchen bis”,

                                          —

                                          igauņu valodā:“kõlblik kuni”,

                                          —

                                          grieķu valodā:“ανάλωση μέχρι”,

                                          —

                                          angļu valodā:“use by”,

                                          —

                                          franču valodā:“à consommer jusqu'au”,

                                          —

                                          itāļu valodā:“da consumare entro”,

                                          —

                                          latviešu valodā: “izlietot līdz”,

                                          —

                                          lietuviešu valodā:“tinka vartoti iki”,

                                          —

                                          ungāru valodā:“fogyasztható”,

                                          —

                                          maltiešu valodā:“uýa sa”,

                                          —

                                          holandiešu valodā:“te gebruiken tot”,

                                          —

                                          poļu valodā:“naleýy spoýyã do”,

                                          —

                                          portugāļu valodā:“a consumir até”,

                                          —

                                          rumāņu valodā:“expirã la data de”,

                                          —

                                          slovāku valodā:“spotrebujte do”,

                                          —

                                          slovēņu valodā:“porabiti do”,

                                          —

                                          somu valodā:“viimeinen käyttöajankohta”,

                                          —

                                          zviedru valodā:“sista förbrukningsdag”.”.


title: Padomes Direktīva (1978. gada 30. janvāris), ar ko sesto reizi groza Padomes 1962. gada 23. oktobra Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz krāsvielām, ko atļauts izmantot pārtikas produktos, kuri paredzēti lietošanai cilvēku uzturā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0144

Oficiālais Vēstnesis L 044 , 15/02/1978 Lpp. 0020 - 0022 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0049  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 20 Lpp. 0092  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0049  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0096  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 8 Lpp. 0096

		Padomes Direktīva(1978. gada 30. janvāris),ar ko sesto reizi groza Padomes 1962. gada 23. oktobra Direktīvu par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz krāsvielām, ko atļauts izmantot pārtikas produktos, kuri paredzēti lietošanai cilvēku uzturā(78/144/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā Padomes 1962. gada 23. oktobra Direktīvā par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz krāsvielām, ko atļauts izmantot pārtikas produktos, kuri paredzēti lietošanai cilvēku uzturā [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 76/399/EEK [4], ir noteikts kopējs krāsvielu saraksts;tā kā Kopienas mērogā no tehnoloģiskā viedokļa ir pierādīta titāna dioksīda (E 171), dzelzs oksīdu un dzelzs hidroksīdu (E 172) lietderība ne tikai virsmas, bet arī masas krāsošanai;tā kā saskaņā ar visjaunāko zinātnes un toksikoloģisko informāciju var atļaut iepriekš minēto vielu izmantojumu Kopienā;tā kā Pievienošanās akta VII pielikuma IX nodaļas 1. punktā paredzēts, ka līdz 1977. gada 31. decembrim un to ieskaitot Dānija, Īrija un Apvienotā Karaliste var paturēt spēkā valsts tiesību aktus, saskaņā ar kuriem var izmantot dažas pārtikas produktu krāsvielas un vielas, ko izmanto krāsvielu atšķaidīšanai un šķīdināšanai, kas nav iekļautas kopējā sarakstā;tā kā riboflavīna-5’-fosfātam noteiktos apstākļos ir tehnoloģiskas priekšrocības salīdzinājumā ar ribovlafīnu (E 101), kurš jau ir iekļauts minētās direktīvas I pielikumā;tā kā dažu šo vielu zinātniskā pētniecība vēl nav pabeigta un tādēļ nav iespējams pieņemt galīgu lēmumu par to, vai Kopienā var izmantot Briljantzilo FCF, Brūno FK, Brūno HT, Sarkano 2G, riboflavīna-5’-fosfātu un Dzelteno 2G, kā arī Pievienošanās aktā minētās vielas krāsvielu atšķaidīšanai vai šķīdināšanai,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1962. gada 23. oktobra direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:"2. pants1. Atkāpjoties no 1. panta, dalībvalstis var atļaut II pielikumā minēto vielu izmantojumu pārtikas produktos.2. Trijos gados pēc šīs direktīvas paziņošanas Komisija pārskata 1. pantā noteikto atkāpi un ierosina Padomei visus nepieciešamos grozījumus."2. pants1962. gada 23. oktobra Direktīvas I pielikumu groza šādi.Ievilkumus attiecībā uz E 171 un E 172 pārceļ no II daļas uz I daļu un iestarpina aiz E 163.3. pants1962. gada 23. oktobra direktīvas II pielikumu aizstāj ar šādu:"II pielikumsa) krāsvielas gan masas, gan virsmas krāsošanai:Parastais nosaukums (1) | Schultz (2) | CI (2) | DFG (2) | Ķīmiskā formula vai apraksts |Briljantzilais FCF | 770 | 42090 | — | 4,4-(N-etil-p-sulfobenzilamino)-fenil)-(2-sulfonifenil)-metilēn)-(1-(N-etil-N-sulfobenzil)Δ2,5-cikloheksadiēnimīna) dinātrija sāls |Brūnais FK | — | — | — | Maisījums, kas sastāv galvenokārt no 1,3-diamīn-4-(p-sulfofenilazo) benzēna dinātrija sāls un 2,4-diamino-5-(p-sulfofenilazo) toluēna nātrija sāls |Brūnais HT | — | 20285 | — | 4,4-[(2,4-dihidroksi-5(hidroksimetil)-m-fenilēna] bis (azo) di-1-naftalīna sulfoskābes dinātrija sāls |Sarkanais 2G | 40 | 18050 | — | Acetamino-5 hidroksi-4 (fenilazo)-3 naftalīna-2,7 disulfoskābes dinātrija sāls |Riboflavīna-5’-fosfāts | — | — | — | Riboflavīna fosfātesteris |Dzeltenais 2G | — | 18965 | — | 1-(2,5-dihloro-4-sulfofenil)-5-hidroksi-3-metil-4-p-sulfofenilazopirazola dinātrija sāls |b) vielas krāsvielu atšķaidīšanai un šķīdināšanai:etilacetāts,dietilēteris,glicerīna monoacetāts,glicerīna diacetāts,glicerīna triacetāts,izopropilspirts,propilēnglikols,etiķskābe,nātrija hidroksīds,amonija hidroksīds.(1), (2) Skat. I pielikuma piezīmes."4. pantsŠīs direktīvas 1., 2. un 3. pants stājas spēkā no 1978. gada 1. janvāra.5. pantsVēlākais vienu gadu pēc šīs direktīvas paziņošanas dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.6. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1978. gada 30. janvārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Dalsager[1] OV C 6, 9.1.1978., 132. lpp.[2] Atzinums sniegts 1977. gada 14. un 15. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV 115, 11.11.1962., 2645./62. lpp.[4] OV L 108, 26.4.1976., 19. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/164/ES ( 2009. gada 22. decembris), ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               23.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 344/41

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/164/ES
   (2009. gada 22. decembris),
   ar ko groza II un III pielikumu Padomes Direktīvā 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai to pielāgotu tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem (1) un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
   apspriedusies ar Patērētāju drošības zinātnisko komiteju,
   tā kā:

               (1)

               Vielu citronverbēnas eļļa (Lippia citriodora Kunth.) pašlaik ir aizliegts izmantot kosmētikas līdzekļos, jo ar 450. numuru tā iekļauta Direktīvas 76/768/EEK II pielikumā. Aizliegumu izmantot šo vielu ieviesa, pamatojoties uz atzinumu, ko 2000. gada maijā sniedza Zinātniskā komiteja gala patērētājiem paredzēto kosmētikas līdzekļu un nepārtikas preču jautājumos (SCCNFP), kuru vēlāk saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/210/EK (2) aizstāja Patēriņa preču zinātniskā komiteja (SCCP) un vēl pēc tam saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2008/721/EK (3) – Patērētāju drošības zinātniskā komiteja (SCCS). SCCNFP ieteica aizliegt citronverbēnas (Lippia citriodora Kunth.) ēteriskās eļļas un atvasinājumus, piemēram, konkrēciju un absolūto ēterisko eļļu, izmantot kā smaržvielas, jo tie var izraisīt jutīgumu.

               (2)

               Tomēr vēlāk SCCNFP 2001. gada atzinumā secināja, ka citronverbēnas absolūto ēterisko eļļu, ko iegūst no Lippia citriodora Kunth., nevajadzētu izmantot koncentrācijā, kas gatavos kosmētikas līdzekļos pārsniedz 0,2 %. Tāpēc ir lietderīgi iekļaut citronverbēnas (Lippia citriodora Kunth.) absolūto ēterisko eļļu Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā, norādot arī attiecīgos ierobežojumus. Lai precizētu, ka vielas – citronverbēnas (Lippia citriodora Kunth.) ēteriskās eļļas un atvasinājumus, izņemot absolūto ēterisko eļļu, – aizliegts izmantot kā smaržvielas, ir lietderīgi grozīt 450. ierakstu II pielikumā.

               (3)

               Ar Padomes 2008. gada 3. aprīļa Direktīvu 2008/42/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 76/768/EEK par kosmētikas līdzekļiem, lai tās II un III pielikumu pielāgotu tehniskajam progresam (4), Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā iekļāva vairākus alilesterus, kas satur alilspirtu piemaisījumu veidā. Arī tāda viela kā alilfenilēteris var saturēt alilspirtu piemaisījumu veidā. Par šo vielu 2000. gadā SCCNFP sniedza atzinumu, iesakot noteikt alilspirta piemaisījumu maksimālo pieļaujamo koncentrāciju 0,1 %.

               (4)

               Ņemot vērā SCCNFP atzinumu un konsekvences labad ir lietderīgi iekļaut Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļā vielu alilfenilēteri, norādot ierobežojumu.

               (5)

               Vielu grupa Terpene, Terpenoids Sinpine pašlaik iekļauta Direktīvas 76/768/EEK III pielikuma 1. daļas 130. ierakstā. Tomēr vārds “sinpine” ir tirdzniecības nosaukums, tāpēc tas jāsvītro no vielu grupas nosaukuma.

               (6)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 76/768/EEK.

               (7)

               Lai vienmērīgi pārietu no līdzšinējā kosmētikas līdzekļu sastāva uz tādu sastāvu, kas atbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām, jāparedz pienācīgs pārejas periods.

               (8)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Kosmētikas līdzekļu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 76/768/EEK II un III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka no 2011. gada 15. februāra Eiropas Savienības ražotāji vai Eiropas Savienībā reģistrēti importētāji nelaiž tirgū kosmētikas līdzekļus, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām.
   Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka no 2011. gada 15. augusta kosmētikas līdzekļi, kas neatbilst šīs direktīvas prasībām, netiek pārdoti vai realizēti galapatērētājiem Eiropas Savienībā.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2010. gada 15. augustam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2011. gada 15. februāra.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 22. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp.

      (2)  OV L 66, 4.3.2004., 45. lpp.

      (3)  OV L 241, 10.9.2008., 21. lpp.

      (4)  OV L 93, 4.4.2008., 13. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvu 76/768/EEK groza šādi.

                  1.

                  Direktīvas II pielikumā 450. ierakstu “citronverbēnas eļļa (Lippia citriodora Kunth.) (CAS Nr. 8024–12–2), ja to lieto par smaržvielu” aizstāj ar šādu ierakstu: “citronverbēnas ēteriskās eļļas (Lippia citriodora Kunth.) un atvasinājumi, izņemot absolūtās ēteriskās eļļas (CAS Nr. 8024-12-2), ja tās izmanto kā smaržvielu”.

                  2.

                  Direktīvas III pielikuma 1. daļu groza šādi:

                              a)

                              aiz 151. ieraksta iekļauj šādu ierakstu:

                                          Atsauces numurs

                                          Viela

                                          Ierobežojumi

                                          Kosmētikas līdzekļa etiķetē norādāmie lietošanas noteikumi un brīdinājumi

                                          Piemērošanas un/vai lietošanas joma

                                          Maksimāli pieļaujamā koncentrācija gatavā kosmētikas līdzeklī

                                          Citi ierobežojumi un prasības

                                          a

                                          b

                                          c

                                          d

                                          e

                                          f

                                          “151.a

                                             Allyl phenethyl ether

                                             CAS Nr. 14289-65-7
                                          EK Nr. 238-212-2

                                          Brīva alilspirta koncentrācijai ēterī jābūt zemākai par 0,1 %”

                              b)

                              pievieno šādu ierakstu:

                                          Atsauces numurs

                                          Viela

                                          Ierobežojumi

                                          Kosmētikas līdzekļa etiķetē norādāmie lietošanas noteikumi un brīdinājumi

                                          Piemērošanas un/vai lietošanas joma

                                          Maksimāli pieļaujamā koncentrācija gatavā kosmētikas līdzeklī

                                          Citi ierobežojumi un prasības

                                          a

                                          b

                                          c

                                          d

                                          e

                                          f

                                          “X

                                             Verbena absolute

                                          (Lippia citriodora Kunth.)

                                             CAS Nr. 8024-12-2

                                          0,2 %”

                              c)

                              b slejā 130. ierakstā vārdus “Terpene terpenoids sinpine” aizstāj ar vārdiem “Terpenes un terpenoids”.


title: Padomes Direktīva 2009/55/EK ( 2009. gada 25. maijs ) par atbrīvojumiem no nodokļiem, ko piemēro privātpersonu personīgo lietu galīgai ievešanai no dalībvalsts (Kodificēta versija)

text:
               10.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 145/36

      PADOMES DIREKTĪVA 2009/55/EK
   (2009. gada 25. maijs)
   par atbrīvojumiem no nodokļiem, ko piemēro privātpersonu personīgo lietu galīgai ievešanai no dalībvalsts
   (Kodificēta versija)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   tā kā

               (1)

               Padomes Direktīva 83/183/EEK (1983. gada 28. marts) par atbrīvojumiem no nodokļiem, ko piemēro privātpersonu personīgo lietu galīgai ievešanai no dalībvalsts (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.

               (2)

               Lai dalībvalstu iedzīvotāji labāk apzinātos Kopienas darbības, būtu jāsaglabā pasākumi privātpersonu labā, lai Kopienā nodrošinātu iekšējā tirgus apstākļus.

               (3)

               Nodokļu šķēršļi privātpersonu personīgo lietu ievešanai dalībvalstī no citas dalībvalsts var jo īpaši traucēt personu brīvu pārvietošanos Kopienā. Tādēļ šie šķēršļi, cik vien iespējams, būtu jānovērš, ieviešot atbrīvojumus no nodokļiem.

               (4)

               Šie atbrīvojumi no nodokļiem var attiekties vienīgi uz lietu ievešanu, kas nav komerciāla vai spekulatīva. Tāpēc atbrīvojumu piemērošanai būtu jānosaka ierobežojumi un nosacījumi.

               (5)

               Ņemot vērā to, ka akcīzes nodokļa un pievienotās vērtības nodokļa jomās ir pieņemti saskaņošanas noteikumi, noteikumi par atbrīvojumiem no nodokļiem un beznodokļu summām ir kļuvuši lieki minētajās jomās.

               (6)

               Šī direktīva nedrīkstētu iespaidot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos, kā izklāstīts I pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   I   NODAĻA

      VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

   1. pants
   Darbības joma
   1.   Saskaņā ar turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem un turpmāk paredzētajos gadījumos ikviena dalībvalsts no patēriņa nodokļiem, ko parasti piemēro šādām lietām, atbrīvo personiskās lietas, ko privātpersonas galīgi ieved no citas dalībvalsts.
   2.   Šī direktīva neattiecas uz:

               a)

               pievienotās vērtības nodokli;

               b)

               akcīzes nodokli;

               c)

               īpašiem un/vai periodiskiem nodokļiem, kas saistīti ar 1. punktā minēto lietu izmantošanu valstī, piemēram, uz nodokļiem par mehānisko transportlīdzekļu reģistrāciju, ceļu nodokļiem un samaksu par televīziju.

         2. pants
   Nosacījumi attiecībā uz lietām
   1.   Šajā direktīvā par “personīgām lietām” uzskata lietas, ko attiecīgās personas izmanto personīgām vajadzībām vai savas mājsaimniecības vajadzībām. Šo lietu veids vai daudzums nedrīkst liecināt par jebkādiem komerciāliem nolūkiem, un tās nedrīkst būt paredzētas saimnieciskai darbībai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28 novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (5) 9. panta 1. punkta un 10. līdz 13. panta nozīmē. Tomēr par personīgām lietām uzskata arī rīkus un instrumentus, kas vajadzīgi attiecīgās personas profesionālajai darbībai.
   2.   Šīs direktīvas 1. pantā paredzēto atbrīvojumu piešķir personīgajām lietām:

               a)

               kas iegūtas saskaņā ar kādas dalībvalsts iekšējā tirgus vispārējiem nodokļu uzlikšanas noteikumiem un kam sakarā ar izvešanu no izcelsmes dalībvalsts nepiemēro nekādu atbrīvojumu no patēriņa nodokļiem vai nekādu šo nodokļu atmaksāšanu. Šīs direktīvas piemērošanas nolūkā uzskata, ka šie noteikumi ir ievēroti, ja lietas ir iegūtas Direktīvas 2006/112/EK 151. pantā minētajos apstākļos, izņemot minētā panta 1. punkta pirmās daļas e) apakšpunktu;

               b)

               ko attiecīgā persona ir izmantojusi pirms dzīvesvietas maiņas vai pirms otrās dzīvesvietas iekārtošanas. Dalībvalstis var pieprasīt, lai mehāniskos transportlīdzekļus (tostarp piekabes), autopiekabes, pārvietojamās mājas, izpriecu ceļojumu kuģus un privātus gaisa kuģus attiecīgā persona būtu izmantojusi vismaz sešus mēnešus pirms dzīvesvietas maiņas.

         Attiecībā uz a) apakšpunkta otrajā teikumā minētajām lietām dalībvalstis var pieprasīt, lai:

               i)

               mehāniskos transportlīdzekļus (tostarp piekabes), autopiekabes, pārvietojamās mājas, izpriecu ceļojumu kuģus un privātus gaisa kuģus attiecīgā persona būtu izmantojusi vismaz 12 mēnešus pirms dzīvesvietas maiņas;

               ii)

               citas lietas attiecīgā persona būtu izmantojusi vismaz sešus mēnešus pirms dzīvesvietas maiņas.

         3.   Kompetentās iestādes pieprasa pierādījumus tam, ka 2. punkta noteikumi ir ievēroti attiecībā uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem (tostarp piekabēm), autopiekabēm, pārvietojamām mājām, izpriecu ceļojumu kuģiem un privātiem gaisa kuģiem. Par citām lietām tās šādus pierādījumus pieprasa tikai tad, ja ir nopietnas aizdomas par krāpšanu.
   3. pants
   Ievešanas nosacījumi
   Lietu ievešanu var veikt vienu vai vairākas reizes termiņos, kas paredzēti, attiecīgi, 7. līdz 10. pantā.
   4. pants
   Pienākumi pēc ievešanas
   Ievestos mehāniskos transportlīdzekļus (tostarp piekabes), autopiekabes, pārvietojamās mājas, izpriecu ceļojumu kuģus un privātus gaisa kuģus nedrīkst pārdot, iznomāt vai aizdot 12 mēnešos pēc to ievešanas ar atbrīvojumu no nodokļiem, izņemot apstākļos, ko galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes atzīst par pienācīgi attaisnojošiem.
   5. pants
   Īpaši nosacījumi attiecībā uz dažām lietām
   Ievedot jājamzirgus, mehāniskos transportlīdzekļus (tostarp piekabes), autopiekabes, pārvietojamās mājas, izpriecu ceļojumu kuģus un privātus gaisa kuģus, atbrīvojumu piešķir tikai tad, ja privātpersona pārceļ savu pastāvīgo dzīvesvietu uz galamērķa dalībvalsti.
   6. pants
   Vispārīgi noteikumi dzīvesvietas noteikšanai
   1.   Šīs direktīvas piemērošanai “pastāvīga dzīvesvieta” nozīmē vietu, kur persona uzturas parasti, t. i., vismaz 185 dienas kalendārā gada laikā, privātu vai profesionālu saistību dēļ, vai gadījumā, ja personai nav profesionālu saistību – privātu saistību dēļ, kas nosaka ciešu saikni ar vietu, kurā šī persona dzīvo.
   Personai, kuras profesionālās un privātās saistības ir atšķirīgās vietās un kurai tādēļ pārmaiņus nākas uzturēties dažādās vietās, kas atrodas divās vai vairākās dalībvalstīs, par pastāvīgo dzīvesvietu uzskata to vietu, ar kuru tai ir privātas saistības, ar noteikumu, ka persona tur regulāri atgriežas. Šis pēdējais nosacījums nav jāizpilda, ja persona atrodas dalībvalstī uz noteiktu laiku, lai veiktu kādu uzdevumu. Mācības universitātē vai skolā neuzskata par pastāvīgās dzīvesvietas maiņu.
   2.   Privātpersonas pierāda savas pastāvīgās dzīvesvietas atrašanās vietu ar jebkādiem līdzekļiem, piemēram, ar personas apliecību vai jebkuru citu derīgu dokumentu.
   3.   Ja galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes apšauba ziņojuma ticamību, kas saskaņā ar 2. punktu iesniegts par pastāvīgo dzīvesvietu, vai arī lai veiktu īpašu pārbaudi, tās var pieprasīt jebkādu informāciju vai papildpierādījumus.
   II   NODAĻA

      PERSONĪGO LIETU IEVEŠANA SAKARĀ AR PASTĀVĪGĀS DZĪVESVIETAS MAIŅU

   7. pants
   1.   Šīs direktīvas 1. pantā paredzēto atbrīvojumu, ievērojot 2. līdz 5. pantu, piešķir personīgo lietu ievešanai, ko veic privātpersona, kas maina pastāvīgo dzīvesvietu.
   Neskarot nekādas varbūtēji piemērojamās Kopienas tranzīta procedūras, atbrīvojuma piešķiršanas nolūkā uz vienkāršas lapas sagatavo lietu sarakstu, kam pēc attiecīgās valsts pieprasījuma pievieno deklarāciju, kuras formu un saturu nosaka saskaņā ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (6) 248.a panta 2. punktā minēto procedūru. Nevar prasīt, lai lietu sarakstā būtu norādīta to vērtība.
   2.   Pēdējās lietas ir jāieved, vēlākais, 12 mēnešus pēc pastāvīgās dzīvesvietas maiņas. Ja saskaņā ar 3. pantu lietu ievešanu minētajā termiņā veic vairākkārt, tad vienīgi pirmajā ievešanas reizē dalībvalstis var prasīt iesniegt pilnīgu sarakstu, uz ko vēlāk citās ievešanas reizēs var atsaukties arī citi muitas punkti. Šo sarakstu var papildināt, par to vienojoties ar galamērķa dalībvalsts kompetentām iestādēm.
   III   NODAĻA

      PERSONĪGO LIETU IEVEŠANA SAISTĪBĀ AR OTRĀS DZĪVESVIETAS IEKĀRTOŠANU VAI AIZIEŠANU NO TĀS

   8. pants
   1.   Šīs direktīvas 1. pantā paredzēto atbrīvojumu, ievērojot 2. līdz 5. pantu, piešķir personīgo lietu ievešanai, ko veic privātpersona, lai iekārtotu otro dzīvesvietu.
   Atbrīvojumu piemēro tikai tad, ja:

               a)

               attiecīgā persona ir otrās dzīvesvietas īpašniece vai arī to īrē vismaz 12 mēnešus;

               b)

               ievestās lietas atbilst otrās dzīvesvietas normālam aprīkojumam.

         2.   Ievērojot 1. punktu, atbrīvojumu, piešķir arī tad, ja pēc otrās dzīvesvietas atstāšanas lietas ieved pastāvīgajā dzīvesvietā vai citā otrajā dzīvesvietā, ar noteikumu, ka šīs lietas tiešām ir piederējušas attiecīgai personai un ka viņa tās ir lietojusi pirms otrās dzīvesvietas iekārtošanas.
   Pēdējās lietas ir jāieved, vēlākais, 12 mēnešus pēc otrās dzīvesvietas atstāšanas.
   IV   NODAĻA

      LIETU IEVEŠANA SAKARĀ AR LAULĪBĀM

   9. pants
   1.   Neskarot 2. līdz 5. pantu, jebkurai personai sakarā ar laulībām ievedot dalībvalstī, uz kuru tā ir paredzējusi pārcelt savu pastāvīgo dzīvesvietu, personīgās lietas, kas ir tās īpašumā vai ko tā izmanto, ir tiesības uz atbrīvojumu no 1. panta 1. punktā minētajiem nodokļiem, ievērojot šādus noteikumus:

               a)

               ievešanu veic laikposmā, kas sākas divus mēnešus pirms noteiktās laulību dienas un beidzas četrus mēnešus pēc faktiskās laulību dienas;

               b)

               attiecīgā persona sniedz pierādījumus tam, ka laulības ir notikušas vai ir sāktas ar laulībām saistītās formalitātes.

         2.   Atbrīvojumu piemēro arī dāvanām, ko parasti dāvina sakarā ar laulībām un ko persona, kura atbilst 1. punkta noteikumiem, saņem no personām, kuru pastāvīgā dzīvesvieta ir dalībvalstī, kas nav galamērķa dalībvalsts. Atbrīvojumu piemēro dāvanām, kuru vienības vērtība nav lielāka par EUR 350. Dalībvalstis tomēr var piemērot atbrīvojumu, ja vērtība ir lielāka par EUR 350, ar noteikumu, ka katras no nodokļiem atbrīvotās dāvanas vērtība nav lielāka par EUR 1 400.
   3.   Dalībvalstis atbrīvojuma piešķiršanu var saistīt ar pienācīgas garantijas sniegšanu, ja ievešanu veic pirms laulību dienas.
   4.   Ja privātpersona nesniedz pierādījumu par savām laulībām četros mēnešos pēc paredzētās laulību dienas, nodokļu samaksas pienākums rodas ievešanas dienā.
   V   NODAĻA

      TĀDU MANTOJUMA ATSTĀJĒJA PERSONĪGO LIETU IEVEŠANA, KAS IEGŪTAS MANTOŠANAS CEĻĀ

   10. pants
   Atkāpjoties no 2. panta 2. un 3. punkta, 4. panta un 5. panta 2. punkta, bet neskarot citus noteikumus 2., 3. un 5. panta noteikumus, jebkura privātpersona, kas mantošanas ceļā (causa mortis) iegūst īpašuma vai lietojuma tiesības uz mantojuma atstājēja personīgajām lietām, kas atrodas dalībvalstī, var ar atbrīvojumu no 1. panta 1. punktā paredzētiem nodokļiem ievest šīs lietas citā dalībvalstī, kur ir tās dzīvesvieta, ievērojot šādus noteikumus:

               a)

               privātpersona iesniedz galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm apliecinājumu, kas apstiprina ievedamo lietu iegūšanu mantošanas ceļā un ko izsniedzis notārs vai cita kompetenta struktūra izcelsmes dalībvalstī;

               b)

               lietu ieved ne vēlā kā divus gadus pēc dienas, kad privātpersona iegūst to valdījumā.

         VI   NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   11. pants
   1.   Dalībvalstis cenšas pēc iespējas samazināt formalitātes ievešanai, ko privātpersonas veic, ievērojot šajā direktīvā noteiktos ierobežojumus un noteikumus, un izvairīties no ievešanas formalitātēm, kas saistītas ar pārbaudēm, kuru dēļ, ieceļojot galamērķa dalībvalstī, jāveic daudzas izkraušanas un iekraušanas.
   2.   Dalībvalstis ir tiesīgas uzturēt spēkā un/vai ieviest liberālākus noteikumus atbrīvojumu no nodokļiem piešķiršanai, nekā noteikts šajā direktīvā, izņemot tos, kas paredzēti 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā.
   3.   Neskarot 2. panta 2. punktu, dalībvalstis, pamatojoties uz šo direktīvu, nevar Kopienā piemērot mazāk labvēlīgus atbrīvojumus no nodokļiem par tiem, kurus tās piemēro personīgo lietu importam, ko veic privātpersonas no trešām valstīm.
   12. pants
   1.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, un jo īpaši tos, kas izriet no 11. panta 2. un 3. punkta piemērošanas. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.
   2.   Reizi divos gados Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstīm nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu dalībvalstīs.
   13. pants
   Atceļ Direktīvu 83/183/EEK, kā tā grozīta ar I pielikuma A daļā uzskaitītajām direktīvām, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
   14. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   15. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 25. maijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. ŠEBESTA

      (1)  2008. gada 16. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  2008. gada 17. septembra Atzinums (OV C 77, 31.3.2009., 148. lpp.).

      (3)  OV L 105, 23.4.1983., 64. lpp.

      (4)  Sk. I pielikuma A daļu.

      (5)  OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.

      (6)  OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

         A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar tās turpmāko grozījumu sarakstu

      (kā minēts 13. pantā)

                  Padomes Direktīva 83/183/EEK
                  (OV L 105, 23.4.1983., 64. lpp.).

                  Padomes Direktīva 89/604/EEK
                  (OV L 348, 29.11.1989., 28. lpp.).

                  Padomes Direktīva 91/680/EEK,
                  (OV L 376, 31.12.1991., 1. lpp.).

                  tikai 2. panta 2. punkta trešais ievilkums

                  Padomes Direktīva 92/12/EEK
                  (OV L 76, 23.3.1992., 1. lpp.).

                  tikai 23. panta 3. punkta otrais ievilkums

         B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valstu tiesību aktos

      (kā minēts 13. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  83/183/EEK

                  1984. gada 1. janvāris

                  89/604/EEK

                  1990. gada 1. jūlijs

                  91/680/EEK

                  1993. gada 1. janvāris (1)

                  92/12/EEK

                  1993. gada 1. janvāris (2)

         (1)  Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai pasākumi, kas tādējādi pielāgoti Direktīvas 91/680/EEK 1. panta 1. līdz 20. punktam un 22., 23. un 24. punktam un 2. pantam, stātos spēkā 1993. gada 1. janvārī.

         (2)  Attiecībā uz 9. panta 3. punktu Dānijas Karalistei ir atļauts normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šos noteikumus, ieviest ne vēlāk kā līdz 1993. gada 1. janvārim.

      II PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS TABULA

                  Direktīva 83/183/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta 1. punkts

                  1. panta 1. punkts

                  —

                  1. panta 2. punkta a) apakšpunkts

                  —

                  1. panta 2. punkta b) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkts

                  1. panta 2. punkta c) apakšpunkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts

                  2. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkts

                  2. panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkts

                  2. panta 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunkts

                  2. panta 2. punkta otrās daļas ievadfrāze

                  2. panta 2. punkta otrās daļas ievadfrāze

                  2. panta 2. punkta otrās daļas pirmais ievilkums

                  2. panta 2. punkta otrās daļas i) punkts

                  2. panta 2. punkta otrās daļas otrais ievilkums

                  2. panta 2. punkta otrās daļas ii) punkts

                  2. panta 2. punkta otrās daļas pēdējais teikums

                  —

                  2. panta 3. punkts

                  2. panta 3. punkts

                  3. pants

                  3. pants

                  4. pants

                  4. pants

                  5. panta 1. punkts

                  —

                  5. panta 2. punkts

                  5. pants

                  6. pants

                  6. pants

                  7. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  7. panta 1. punkta pirmā daļa

                  7. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  7. panta 1. punkta otrā daļa

                  7. panta 2. punkts

                  7. panta 2. punkts

                  8. panta 1. punkta pirmā daļa

                  8. panta 1. punkta pirmā daļa

                  8. panta 1. punkta otrās daļas ievadfrāze

                  8. panta 1. punkta otrās daļas ievadfrāze

                  8. panta 1. punkta otrās daļas i) un ii) apakšpunkts

                  8. panta 1. punkta otrās daļas a) un b) apakšpunkts

                  8. panta 2. punkts

                  8. panta 2. punkts

                  9., 10 un 11. pants

                  9., 10 un 11. pants

                  12. panta 1. punkts

                  —

                  12. panta 2. punkts

                  12. panta 1. punkts

                  12. panta 3. punkts

                  12. panta 2. punkts

                  —

                  13. pants

                  —

                  14. pants

                  13. pants

                  15. pants

                  —

                  I pielikums

                  —

                  II pielikums


title: Komisijas Direktīva (1991. gada 28. oktobris), ar ko piecpadsmito reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991L0632

Oficiālais Vēstnesis L 338 , 10/12/1991 Lpp. 0023 - 0024

		Komisijas Direktīva(1991. gada 28. oktobris),ar ko piecpadsmito reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu(91/632/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvu 67/548/EEK par normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 79/831/EEK [2], un jo īpaši tās 19., 20. un 21. pantu,tā kā Vācijas Federatīvā Republika un Dānijas Karaliste ir lūgušas veikt izmaiņas dažu vielu marķējumā un attiecīgi informējušas Komisiju saskaņā ar Direktīvas 67/548/EEK 23. pantu;tā kā, pārbaudot bīstamu vielu sarakstu Direktīvas 67/548/EEK I pielikumā, atklājās, ka šis saraksts ir jāprecizē, ņemot vērā jaunākās zinātnes un tehnikas atziņas;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja, kas atbild par to, kā tehnikas attīstībai pielāgot direktīvas par tehnisko šķēršļu novēršanu bīstamu vielu un preparātu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 67/548/EEK I pielikumā izdara šādus grozījumus.1. Ierakstus I pielikumā aizstāj ar attiecīgajiem šīs direktīvas I pielikuma ierakstiem.4. Pirmoreiz I pielikumā iekļauj šīs direktīvas II pielikuma ierakstus.3. No I pielikuma svītro ierakstus ar EK numuriem, kas norādīti šīs direktīvas III pielikumā.2. pants1. Dalībvalstis līdz 1993. gada 1. jūlijam ievieš normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstīm pieņemot minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, kas jāievēro, izdarot šādas atsauces.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1991. gada 28. oktobrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisCarlo Ripa di Meana[1] OV 196, 16.8.1967., 1. lpp.[2] OV L 259, 15.10.1979., 10. lpp.--------------------------------------------------I, II un III PIELIKUMSŠie pielikumi tiks publicēti Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī L 338 A.(Sk. paziņojumu OV L 338, 10.12.1991. vāka trešajā lappusē.)--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/21/EK ( 2008. gada 11. marts ), ar kuru Padomes Direktīvu 91/675/EEK, ar ko izveido Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteju, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām

text:
               19.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 76/48

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2008/21/EK
   (2008. gada 11. marts),
   ar kuru Padomes Direktīvu 91/675/EEK, ar ko izveido Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju komiteju, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīvā 91/675/EEK (3) ir paredzēts, ka noteikti pasākumi ir jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (4).

               (2)

               Lēmumu 1999/468/EK grozīja ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, kas izmantojama, pieņemot vispārīgus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, inter alia, svītrojot dažus no šiem elementiem vai papildinot aktu ar jauniem nebūtiskiem elementiem.

               (3)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Deklarāciju (5) par Lēmumu 2006/512/EK, lai regulatīvo kontroles procedūru piemērotu tiem jau spēkā esošajiem tiesību aktiem, kas ir pieņemti saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, šie tiesību akti ir jāpielāgo saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām.

               (4)

               Pasākumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu direktīvas tiešās nedzīvības apdrošināšanas un tiešās dzīvības apdrošināšanas, pārapdrošināšanas un fondēto pensiju jomā, būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmumu 1999/468/EK. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus minēto direktīvu elementus, inter alia, tās papildinot ar jauniem nebūtiskiem elementiem, ir jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

               (5)

               Tādēļ atbilstīgi būtu jāgroza Direktīva 91/675/EEK.

               (6)

               Tā kā grozījumi, ko Direktīvā 91/675/EEK izdara ar šo direktīvu, ir tehniski un attiecas vienīgi uz komitejas procedūrām, dalībvalstīm tie nav jātransponē. Tādēļ nav nepieciešams pieņemt attiecīgus noteikumus,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1 pants
   Grozījumi
   Ar šo Direktīvu 91/675/EEK groza šādi.

               1)

               Direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “2. pants
               Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK (6) 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

               2)

               Iekļauj šādu pantu:
               “2.a pants
               Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
               Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.”

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Strasbūrā, 2008. gada 11. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. LENARČIČ

      (1)  OV C 161, 13.7.2007., 45. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. novembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2008. gada 3. marta Lēmums.

      (3)  OV L 374, 31.12.1991., 32. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/1/EK (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.).

      (4)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (5)  OV C 255, 21.10.2006., 1. lpp.

      (6)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).”


title: Padomes Direktīva 2004/80/EK (2004. gada 29. aprīlis) par kompensāciju noziegumos cietušajiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0080

Padomes Direktīva 2004/80/EK (2004. gada 29. aprīlis) par kompensāciju noziedzībā cietušajiem

Oficiālais Vēstnesis L 261 , 06/08/2004 Lpp. 0015 - 0018

		Padomes Direktīva 2004/80/EK(2004. gada 29. aprīlis)par kompensāciju noziegumos cietušajiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 308. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Viens no Eiropas Kopienas mērķiem ir atcelt šķēršļus brīvai personu kustībai un pakalpojumu apritei starp dalībvalstīm.(2) Tiesa Kovena [Cowan] [4] lietā nolēma, ka gadījumā, kad Kopienu tiesībās fiziskai personai ir garantēta brīvība ceļot uz citu dalībvalsti, šīs personas aizsardzība pret kaitējumu attiecīgajā dalībvalstī ar tādu pašu pamatojumu kā attiecībā uz pilsoņiem un personām, kas šajā valstī dzīvo, ir brīvās kustības tiešs priekšnosacījums. Pasākumiem, kas paredzēti, lai veicinātu kompensāciju piešķiršanu noziegumos cietušajiem, jābūt šā mērķa īstenošanas sastāvdaļai.(3) Eiropadome savā sanāksmē 1999. gada 15. un 16. oktobrī Tamperē aicināja sagatavot noziegumos cietušo aizsardzības obligātos standartus, īpaši attiecībā uz tiesas pieejamību cietušajiem un viņu tiesībām uz kompensāciju par kaitējumiem, ieskaitot tiesu izdevumus.(4) Briseles Eiropadome, tiekoties 2004. gada 25. un 26. martā, ar Deklarāciju par terorisma apkarošanu aicināja šo direktīvu pieņemt līdz 2004. gada 1. maijam.(5) Padome 2001. gada 15. martā pieņēma Pamatlēmumu 2001/220/TI par cietušo statusu kriminālprocesā [5]. Ar šo lēmumu, pamatojoties uz Eiropas Savienības līguma VI sadaļu, noziegumos cietušajiem kriminālprocesā ļauj prasīt kompensāciju no likumpārkāpēja.(6) Noziegumos cietušajiem Eiropas Savienībā jābūt tiesībām uz taisnīgu un samērīgu kompensāciju par nodarītajiem kaitējumiem neatkarīgi no tā, kurā Eiropas Kopienas vietā noziegums izdarīts.(7) Ar šo direktīvu izveido sadarbības sistēmu, lai noziegumos cietušajiem atvieglotu kompensācijas saņemšanu pārrobežu gadījumos, kurai jādarbojas, pamatojoties uz dalībvalstu sistēmām kompensāciju piešķiršanai tādos tīšos, vardarbīgos noziegumos cietušajiem, kas izdarīti to teritorijā. Tādēļ visās dalībvalstīs jābūt kompensācijas mehānismam.(8) Daudzas dalībvalstis jau ir izveidojušas šādas kompensācijas sistēmas, un tādējādi dažas no tām pilda savas saistības saskaņā ar Eiropas 1983. gada 24. novembra Konvenciju par kompensācijām vardarbīgos noziegumos cietušajiem.(9) Ņemot vērā, ka šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir vajadzīgi, lai sasniegtu Kopienas mērķus, un Līgumā šīs direktīvas pieņemšanai paredzētas tikai 308. pantā noteiktās pilnvaras, ir jāpiemēro minētais pants.(10) Noziegumos cietušie bieži nevar saņemt kompensāciju no likumpārkāpēja tādēļ, ka likumpārkāpējam nav līdzekļu, kas vajadzīgi, lai izpildītu spriedumu par zaudējumu segšanu, vai arī likumpārkāpēju nevar identificēt vai veikt kriminālvajāšanu pret to.(11) Jāievieš dalībvalstu iestāžu sadarbības sistēma, lai veicinātu kompensācijas saņemšanu gadījumos, kad noziegums izdarīts dalībvalstī, kurā nav cietušā pastāvīgā dzīvesvieta.(12) Ar šo sistēmu jānodrošina tas, ka noziegumos cietušie vienmēr var vērsties kādā iestādē dalībvalstī, kurā ir to pastāvīgā dzīvesvieta, un jāatvieglo visas praktiskās un valodu grūtības, kas rodas pārrobežu gadījumā.(13) Sistēmā jāiekļauj noteikumi, kas vajadzīgi, lai noziegumos cietušajam ļautu meklēt informāciju, kura vajadzīga, lai iesniegtu prasību, un iesaistītajām iestādēm ļautu efektīvi sadarboties.(14) Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atkārtoti apstiprināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā kā Kopienu tiesību vispārējie principi.(15) Pārrobežu elementu dēļ dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt mērķi, kas paredz veicināt kompensācijas saņemšanu, un, ņemot vērā rīcības apjomu vai sekas, to labāk var sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var noteikt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas izklāstīts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā nenosaka neko tādu, kas nav vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai.(16) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi ir jānosaka saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanas kārtību [6],IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I NODAĻAKOMPENSĀCIJAS SAŅEMŠANA PĀRROBEŽU GADĪJUMOS1. pantsTiesības iesniegt prasību dalībvalstī, kurā ir pastāvīgā dzīvesvietaDalībvalstis nodrošina to, ka tad, ja tīšs, vardarbīgs noziegums izdarīts dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, kurā kompensācijas prasītājs pastāvīgi dzīvo, tad prasītājam ir tiesības prasību iesniegt kādai iestādei vai citai struktūrai pēdējā dalībvalstī.2. pantsAtbildība par kompensācijas maksāšanuKompensāciju maksā tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras teritorijā izdarīts noziegums.3. pantsAtbildīgās iestādes un administratīvās procedūras1. Dalībvalstis izveido vai izraugās vienu vai vairākas iestādes vai citas struktūras, turpmāk – "palīgiestāde vai palīgiestādes", kas ir atbildīgas par 1. panta piemērošanu.2. Dalībvalstis izveido vai izraugās vienu vai vairākas iestādes vai citas struktūras, turpmāk – "lēmējiestāde vai lēmējiestādes", kas ir atbildīgas par lēmumu pieņemšanu attiecībā uz kompensācijas pieteikumiem.3. Dalībvalstis dara visu iespējamo, lai līdz minimumam samazinātu administratīvās formalitātes, kas jāveic kompensācijas prasītājam.4. pantsInformācija iespējamiem prasītājiemDalībvalstis ar tādiem līdzekļiem, kādus tās uzskata par piemērotiem, nodrošina to, ka iespējamiem kompensācijas prasītājiem ir pieejama būtiska informācija par iespējām prasīt kompensāciju.5. pantsPalīdzība prasītājam1. Palīgiestāde prasītājam sniedz 4. pantā minēto informāciju un vajadzīgās pieteikuma veidlapas, pamatojoties uz rokasgrāmatu, kas sagatavota saskaņā ar 13. panta 2. punktu.2. Palīgiestāde pēc prasītāja pieprasījuma sniedz vispārīgus norādījumus un informāciju par pieteikuma aizpildīšanu un apliecinošajiem dokumentiem, kas var būt vajadzīgi.3. Palīgiestāde pieteikumu nevērtē.6. pantsPieteikumu nosūtīšana1. Palīgiestāde, tiklīdz tas iespējams, nosūta pieteikumu un visus apliecinošos dokumentus lēmējiestādei.2. Palīgiestāde nosūta pieteikumu, izmantojot 14. pantā minēto standarta veidlapu.3. Pieteikuma un visu apliecinošo dokumentu valodu nosaka saskaņā ar 11. panta 1. punktu.7. pantsPieteikumu saņemšanaSaņemot pieteikumu, kas nosūtīts saskaņā ar 6. pantu, lēmējiestāde, tiklīdz tas iespējams, nosūta palīgiestādei un prasītājam šādu informāciju:a) kontaktpersona vai struktūrvienība, kas ir atbildīga par lietas izskatīšanu;b) pieteikuma saņemšanas apstiprinājums;c) ja iespējams – norāde uz aptuveno laiku, līdz kuram tiks pieņemts lēmums.8. pantsPapildu informācijas pieprasījumiPalīgiestāde pēc vajadzības sniedz prasītājam vispārīgus norādījumus par to, kā sniegt papildinformāciju, ja lēmējiestāde to pieprasa.Palīgiestāde pēc prasītāja pieprasījuma, tiklīdz iespējams, to nosūta tieši lēmējiestādei, pēc vajadzības pievienojot nosūtīto apliecinošo dokumentu sarakstu.9. pantsPrasītāja uzklausīšana1. Ja lēmējiestāde saskaņā ar savas dalībvalsts tiesību aktiem nolemj uzklausīt prasītāju vai kādu citu personu, piemēram, liecinieku vai ekspertu, tad tā var sazināties ar palīgiestādi, lai organizētu:a) tās personas (to personu) uzklausīšanu, kas lēmējiestādei tieši jāuzklausa saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, īpaši, izmantojot telefonkonferenci vai videokonferenci, vaib) tās personas (to personu) uzklausīšanu, kas saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem jāuzklausa palīgiestādei, kura pēc tam uzklausīšanas ziņojumu nosūta lēmējiestādei.2. Tiešā noklausīšanās saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu var notikt tikai sadarbībā ar palīgiestādi un brīvprātīgi, bez iespējas, ka lēmējiestāde piemēro piespiedu līdzekļus.10. pantsLēmuma paziņošanaLēmējiestāde, tiklīdz tas iespējams, pēc lēmuma pieņemšanas lēmumu par kompensācijas pieteikumu, izmantojot 14. pantā minēto standarta veidlapu, nosūta prasītājam un palīgiestādei saskaņā ar valsts tiesību aktiem.11. pantsCiti noteikumi1. Informācija, ko viena iestāde nosūta otrai, ievērojot 6. līdz 10. pantu, ir:a) saņēmējas iestādes dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valodām, kas ir kāda no Kopienas iestādēs lietotajām valodām, vaib) citā Kopienas iestādēs lietotā valodā, kuru attiecīgā dalībvalsts ir norādījusi kā sev pieņemamu;izņemot:i) lēmējiestādes pieņemta lēmuma pilnu tekstu, ja valodu lietojums ir reglamentēts lēmējiestādes dalībvalsts tiesību aktos;ii) ziņojumus, kas sagatavoti pēc uzklausīšanas saskaņā ar 9. panta 1. punkta b) apakšpunktu, ja valodu lietojumu nosaka palīgiestāde, ievērojot prasību, ka tā ir viena no Kopienas iestādēs lietotajām valodām.2. Pakalpojumi, ko palīgiestāde sniedz saskaņā ar 1. līdz 10. pantu, nav pamats prasībai, lai prasītājs vai lēmējiestāde atlīdzina maksājumus vai izmaksas.3. Uz pieteikuma veidlapām un visiem pārējiem dokumentiem, ko nosūta saskaņā ar 6. līdz 10. pantu, neattiecas autentificēšana vai tai līdzvērtīgas formalitātes.II NODAĻAVALSTU KOMPENSĀCIJAS SISTĒMAS12. pants1. Šīs direktīvas noteikumi par kompensācijas saņemšanu pārrobežu gadījumos ir piemērojami, pamatojoties uz dalībvalstu to kompensāciju sistēmām, kuras izmaksā to attiecīgajā teritorijā izdarītos tīšos, vardarbīgos noziegumos cietušajiem.2. Visas dalībvalstis nodrošina to, ka to tiesību normās ir paredzēta tāda to teritorijā izdarītos tīšos, vardarbīgos noziegumos cietušajiem izmaksājamo kompensāciju sistēma, kura garantē taisnīgu un samērīgu kompensāciju cietušajiem.III NODAĻAĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI13. pantsInformācija, kas jānosūta Komisijai, un rokasgrāmata1. Dalībvalstis vēlākais 2005. gada 1. jūlijā Komisijai nosūta:a) to iestāžu sarakstu, kas izveidotas vai izraudzītas saskaņā ar 3. panta 1. punktu un 3. panta 2. punktu, pēc vajadzības iekļaujot informāciju par šo iestāžu īpašo un teritoriālo jurisdikciju;b) informāciju par valodu(-ām), kas minēta(-as) 11. panta 1. punkta a) apakšpunktā un ko iestādes var pieņemt, lai piemērotu 6. līdz 10. pantu, un par oficiālo valodu vai oficiālajām valodām, kas nav tā(-ās) pati(-šas) valoda(-as), bet kas tai ir pieņemama(-as) pieteikumu sūtīšanai saskaņā ar 11. panta 1. punkta b) apakšpunktu;c) informāciju, kas jāpaziņo saskaņā ar 4. pantu;d) kompensācijas pieteikumu veidlapas.Dalībvalstis informē Komisiju par turpmākām šīs informācijas izmaiņām.2. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm sagatavo un publicē internetā rokasgrāmatu, kurā ir informācija, ko dalībvalstis sniegušas, ievērojot 1. punktu. Komisija ir atbildīga par vajadzīgo rokasgrāmatas tulkojumu sagatavošanu.14. pantsStandarta veidlapa pieteikumu un lēmumu nosūtīšanaiStandarta veidlapas pieteikumu un lēmumu nosūtīšanai izveido vēlākais 2005. gada 31. oktobrī saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru.15. pantsKomiteja1. Komisijai palīdz komiteja.2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.16. pantsCentrālie kontaktpunktiDalībvalstis izraugās centrālos kontaktpunktus, lai:a) palīdzētu īstenot 13. panta 2. punktu;b) turpinātu ciešu sadarbību un informācijas apmaiņu starp dalībvalstu palīgiestādēm un lēmējiestādēm unc) sniegtu palīdzību un meklētu risinājumus grūtībās, kas var rasties, piemērojot 1. līdz 10. pantu.Kontaktpunkti sanāksmes rīko regulāri.17. pantsLabvēlīgāki noteikumiCiktāl šādi noteikumi nav pretrunā šai direktīvai, šī direktīva dalībvalstīm neliedz:a) ieviest vai paturēt spēkā labvēlīgākus noteikumus noziegumos cietušo vai citu noziegumos skartu personu labā;b) ieviest vai paturēt spēkā noteikumus par kompensāciju tādos noziegumos cietušajiem, kas izdarīti ārpus to teritorijas, vai citai personai, kuru skāris šāds noziegums, saskaņā ar nosacījumiem, kurus dalībvalstis šim nolūkam var precizēt.18. pantsĪstenošana1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais 2006. gada 1. janvārī izpildītu šīs direktīvas prasības, izņemot 12. panta 2. punktu, kas jāizpilda līdz 2005. gada 1. jūlijam. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis var paredzēt, ka pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, attiecas tikai uz prasītājiem, kuriem kaitējumi nodarīti noziegumos, kas izdarīti pēc 2005. gada 30. jūnija.3. Kad dalībvalstis nosaka šos pasākumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.4. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.19. pantsPārskatīšanaKomisija vēlākais 2009. gada 1. janvārī iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu.20. pantsStāšanās spēkāŠī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.21. pantsAdresātiŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2004. gada 29. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. McDowell[1] OV C 45 E, 25.2.2003., 69. lpp.[2] Atzinums sniegts 2003. gada 23. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 95, 23.4.2003., 40. lpp.[4] Lieta 186/87, European Court reports 1989, 195. lpp.[5] OV L 82, 22.3.2001., 1. lpp.[6] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------