title: Padomes Direktīva (ES) 2020/262 (2019. gada 19. decembris), ar ko nosaka akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu (pārstrādāta redakcija)

text:
                  27.2.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 58/4

         PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2020/262
         (2019. gada 19. decembris),
         ar ko nosaka akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu
         (pārstrādāta redakcija)
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
         saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
         tā kā:

                     (1)

                     Padomes Direktīva 2008/118/EK (3) vairākkārt ir būtiski grozīta. Tā kā ir vajadzīgi turpmāki grozījumi, minētā direktīva skaidrības labad būtu jāpārstrādā.

                     (2)

                     Nosacījumiem par akcīzes nodokļa uzlikšanu precēm, uz ko attiecas Direktīva 2008/118/EK, arī turpmāk jābūt saskaņotiem, lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību.

                     (3)

                     Būtu jāprecizē akcīzes preces, kam piemēro šo direktīvu, un šajā nolūkā jāatsaucas uz Padomes Direktīvām 92/83/EEK (4), 92/84/EEK (5), 2003/96/EK (6) un 2011/64/ES (7).

                     (4)

                     Īpašos nolūkos akcīzes precēm var uzlikt citus netiešos nodokļus. Tomēr tādos gadījumos, lai neapdraudētu to Savienības noteikumu vēlamo ietekmi, kas attiecas uz netiešiem nodokļiem, dalībvalstīm būtu jāievēro minēto noteikumu konkrēti būtiski elementi.

                     (5)

                     Lai nodrošinātu preču brīvu apriti, nodokļa uzlikšana tādām precēm, kas nav akcīzes preces, nedrīkstētu sarežģīt formalitātes, kas saistītas ar robežas šķērsošanu.

                     (6)

                     Ir jānodrošina formalitāšu ievērošana, kad akcīzes preces pārvieto starp teritorijām, kuras ir noteiktas par daļu no Savienības muitas teritorijas, bet uz kurām šīs direktīvas darbības joma neattiecas, un teritorijām, uz kurām attiecas šī direktīva.

                     (7)

                     Tā kā iekšējā tirgus pienācīgai darbībai ir nepieciešams, lai akcīzes nodokļa jēdziens un nosacījumi nodokļa uzlikšanai visās dalībvalstīs būtu vienādi, Savienības līmenī ir skaidri jānosaka, kad akcīzes preces uzskatāmas par nodotām patēriņam un kam ir jāmaksā akcīzes nodoklis.

                     (8)

                     Tā kā akcīzes nodoklis ir nodoklis par preču patēriņu, nodoklis nav jāuzliek tām akcīzes precēm, kas noteiktos apstākļos ir pilnībā iznīcinātas vai ir neatgriezeniski zudušas.

                     (9)

                     Papildus pilnīgai iznīcināšanai un neatgriezeniskam zudumam preču specifikas dēļ var gadīties daļēji zudumi. Izņemot pienācīgi pamatotos gadījumos, par šādiem daļējiem zudumiem nodokli neiekasē, ciktāl tie nepārsniedz iepriekš noteiktās kopīgās daļējā zuduma robežvērtības.

                     (10)

                     Preču daudzuma nejaušas pārsniegšanas gadījumā, kas konstatēts pārvietošanas laikā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai atļaut pārsniegto preču daudzumu iekļaut akcīzes preču noliktavā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā.

                     (11)

                     Lai Savienībā nodrošinātu vienotu režīmu attiecībā uz daļējiem zudumiem, būtu jādeleģē pilnvaras Komisijai pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. pantu attiecībā uz kopīgo daļēja zuduma robežvērtību noteikšanu. Kad Komisija nosaka šīs daļēja zuduma robežvērtības, tai jo īpaši būtu jāņem vērā aspekti, kas saistīti ar preču fizikālajām un ķīmiskajām īpašībām (piemēram, akcīzes preču specifika, jo īpaši energoproduktu specifika (gaistamība), apkārtējās vides temperatūra pārvietošanas laikā, pārvietošanas attālums vai laiks, kas patērēts, pārvietojot preces). Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (8). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

                     (12)

                     Nodokļa iekasēšanas un atmaksāšanas kārtība ietekmē iekšējā tirgus pienācīgu darbību, un tāpēc tai vajadzētu būt nediskriminējošai.

                     (13)

                     Pārkāpuma gadījumā, kas noticis, pārvietojot preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, akcīzes nodoklis būtu jāmaksā dalībvalstī, kuras teritorijā ir izdarīts pārkāpums, kas ir bijis par iemeslu preču nodošanai patēriņam vai, ja nav iespējams noteikt, kur tas ir izdarīts, – tajā dalībvalstī, kur pārkāpums tika konstatēts. Ja akcīzes preces nesasniedz galamērķi, bet nav konstatēts neviens pārkāpums, ir jāuzskata, ka pārkāpums ir izdarīts nosūtītājā dalībvalstī.

                     (14)

                     Papildus šajā direktīvā paredzētajiem nodokļa atmaksāšanas gadījumiem dalībvalstīm būtu jāatmaksā akcīzes nodoklis, kas samaksāts par akcīzes precēm, kuras nodotas patēriņam, ja šī prasība izriet no direktīvas mērķa.

                     (15)

                     Noteikumiem un nosacījumiem par piegādēm, kas ir atbrīvotas no akcīzes nodokļa, arī būtu jāpaliek saskaņotiem. Piegādājot no nodokļa atbrīvotas preces organizācijām, kas atrodas citās dalībvalstīs, būtu jāizmanto atbrīvojuma sertifikāts.

                     (16)

                     Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz atbrīvojuma sertifikāta veidlapu, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (9).

                     (17)

                     Būtu skaidri jānosaka situācijas, kurās pieļaujama preču beznodokļu pārdošana ceļotājiem, kuri atstāj Savienības teritoriju, lai novērstu nodokļu nemaksāšanu un stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu. Tā kā personas, kas ceļo pa sauszemi, var pārvietoties biežāk un brīvāk, salīdzinot ar personām, kuras ceļo, izmantojot gaisakuģi vai kuģi, pastāv risks, ka ceļotāji neievēro nosacījumus attiecībā uz atbrīvojumiem no nodokļiem un ievedmuitas , un attiecīgi muitas dienestiem rada būtiski lielāku kontroles slogu gadījumā, kad personas ceļo pa sauszemi. Tādēļ ir lietderīgi nodrošināt, ka netiek atļauta tirdzniecība ar bezakcīzes nodokļa precēm pie sauszemes robežām.

                     (18)

                     Tā kā ražošanas un uzglabāšanas telpās nepieciešams veikt pārbaudes, lai nodrošinātu nodokļa iekasēšanu, šādu pārbaužu atvieglošanai ir jāsaglabā kompetento iestāžu apstiprinātu noliktavu sistēma. Būtu jāuzskata, ka akcīzes preču turēšana vai uzglabāšana nozīmē to, ka šīs preces ir faktiskā valdījumā.

                     (19)

                     Jānosaka arī prasības, kas jāizpilda apstiprinātiem noliktavu turētājiem un uzņēmējiem, kuriem nav apstiprināta noliktavas turētāja statusa.

                     (20)

                     Būtu jānodrošina iespēja akcīzes preces pirms to nodošanas patēriņam pārvietot Savienības teritorijā, piemērojot atlikto nodokļa maksāšanu. Šāda pārvietošana būtu jāatļauj no akcīzes preču noliktavas uz dažādiem galamērķiem, galvenokārt uz citu akcīzes preču noliktavu, kā arī uz vietām, kas šajā direktīvā uzskatītas par līdzvērtīgām.

                     (21)

                     Akcīzes preces būtu jāatļauj pārvietot atliktās nodokļa maksāšanas režīmā arī no to importa vietas līdz minētajiem galamērķiem, un tāpēc ir jāparedz noteikums par tās personas statusu, kurai atļauts nosūtīt, bet ne turēt vai uzglabāt preces no minētās importa vietas.

                     (22)

                     Lai nodrošinātu, ka tiek pareizi piemērots noteikums par akcīzes preču pārvietošanas beigām atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, būtu jāprecizē, ka pārvietošana beidzas brīdī, kad saņēmējs var precīzi zināt, cik daudz preču tas ir faktiski saņēmis. Izkraušanu un uzskaiti grāmatvedībā var izmantot kā pārvietošanas beigu pierādījumu.

                     (23)

                     Lai ļautu pēc eksporta procedūras izmantot ārējā tranzīta procedūru, par vienu no iespējamiem galamērķiem preču pārvietošanā akcīzes nodokļa atliktās maksāšanas režīmā būtu jāparedz izvešanas muitas iestāde. Šādos gadījumos būtu jāprecizē brīdis, kad beidzas atliktās maksāšanas režīms. Būtu jāprecizē, ka eksporta valsts kompetentajām iestādēm būtu jāaizpilda eksporta ziņojums, pamatojoties uz apstiprinājumu par izvešanu, kuru izvešanas muitas iestāde nosūta eksporta muitas iestādei ārējā tranzīta procedūras sākumā. Lai ļautu izmantot ārējā tranzīta procedūru attiecībā uz akcīzes precēm saskaņā ar šo direktīvu, Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/2446 (10) 189. pants ir grozīts ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/1063 (11). Tādējādi būtu jāatļauj ārējā tranzīta procedūru piemērot arī Savienības akcīzes precēm.

                     (24)

                     Lai ļautu kompetentajām iestādēm nodrošināt elektroniskā administratīvā dokumenta un importa muitas deklarācijas savstarpēju atbilstību gadījumos, kad brīvā apgrozībā laistās akcīzes preces no importa vietas tiek pārvietotas, atliekot nodokļa maksāšanu, personai, kura deklarē akcīzes preces importam, būtu kompetentajām iestādēm importa dalībvalstī jānorāda informācija par nosūtītāju un saņēmēju un apliecinājums tam, ka importētās preces tiks nosūtītas no importa dalībvalsts uz citu dalībvalsti.

                     (25)

                     Lai nodrošinātu akcīzes nodokļa samaksu arī tad, ja akcīzes preču pārvietošana netiek noslēgta, dalībvalstīm ir jāpieprasa nodrošinājums, kas saskaņā ar dalībvalstu paredzētiem nosacījumiem būtu jāiesniedz apstiprinātam preču nosūtīšanas noliktavas turētājam vai reģistrētam nosūtītājam, vai, ja nosūtītāja dalībvalsts to atļauj, citam pārvietošanā iesaistītam dalībniekam.

                     (26)

                     Vairākas dalībvalstis jau piešķir atbrīvojumu no nodrošinājuma attiecībā uz energoproduktu pārvietošanu pa nostiprinātiem cauruļvadiem, jo minētais pārvietošanas veids rada ļoti mazu fiskālo risku. Lai saskaņotu prasības attiecībā uz nodrošinājuma piešķiršanu šādos gadījumos, ir lietderīgi atcelt prasību par nodrošinājumu attiecībā uz energoproduktu pārvietošanu pa nostiprinātiem cauruļvadiem visās dalībvalstīs.

                     (27)

                     Lai nodrošinātu nepieciešamo formalitāšu ātru pabeigšanu un vienkāršotu akcīzes preču, ko pārvieto akcīzes nodokļa atliktās maksāšanas režīmā, pārvietošanas uzraudzību, ir lietderīgi elektronisko administratīvo dokumentu apmaiņai attiecīgo personu un kompetento iestāžu starpā izmantot datorizētu sistēmu (“datorizēta sistēma”) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu (ES) 2020/263 (12).

                     (28)

                     Lai nodrošinātu to, ka akcīzes preču pārvietošanā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā izmantotie dokumenti ir viegli saprotami visās dalībvalstīs un tos var apstrādāt datorizētajā sistēmā, tostarp gadījumā, kad datorizētā sistēma nav pieejama, būtu jāpiešķir Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz minēto dokumentu struktūras un satura noteikšanu.

                     (29)

                     Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz dokumentu, ko izmanto akcīzes preču pārvietošanā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, aizpildīšanu, uzrādīšanu un iesniegšanu, tostarp gadījumā, kad datorizētā sistēma nav pieejama, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.

                     (30)

                     Ir lietderīgi noteikt procedūru, saskaņā ar kādu uzņēmēji informē dalībvalstu kompetentās iestādes par akcīzes preču sūtījumu nosūtīšanu un galamērķi. Būtu pienācīgi jāņem vērā atsevišķu saņēmēju stāvoklis, kuri nav pievienojušies datorizētajai sistēmai, bet var saņemt akcīzes preces, ko pārvieto, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu.

                     (31)

                     Lai nodrošinātu to noteikumu pareizu darbību, kas attiecas uz preču pārvietošanu, piemērojot atlikto nodokļa maksāšanu, būtu jāprecizē nosacījumi par pārvietošanas sākumu un beigām, kā arī noslēgšanu.

                     (32)

                     Lai ļautu kompetentajām iestādēm nodrošināt elektroniskā administratīvā dokumenta un eksporta muitas deklarācijas savstarpēju atbilstību gadījumos, kad akcīzes preces pirms izvešanas no Savienības muitas teritorijas pārvieto atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, personai, kura deklarē akcīzes preces eksportam būtu jāpaziņo kompetentajām iestādēm eksporta dalībvalstī īpašais administratīvās atsauces kods.

                     (33)

                     Lai ļautu nosūtītājai dalībvalstij attiecīgi rīkoties, eksporta dalībvalsts kompetentajai iestādei būtu jāinformē nosūtītājas dalībvalsts kompetentā iestāde par jebkādiem pārkāpumiem eksporta laikā vai par faktu, ka preces vairs nav paredzēts izvest no Savienības muitas teritorijas.

                     (34)

                     Lai ļautu nosūtītājam izraudzīties jaunu galamērķi akcīzes precēm, nosūtītājai dalībvalstij būtu jāinformē nosūtītājs par to, ka preces vairs nav paredzēts izvest no Savienības teritorijas.

                     (35)

                     Lai radītu lielākas iespējas veikt kontroli akcīzes preču pārvietošanas laikā, personai, kura pavada akcīzes preces, vai gadījumā, kad pavadošās personas nav, – pārvadātājam vai ekspeditoram būtu jāspēj uzrādīt kompetentajām iestādēm īpašo administratīvās atsauces kodu, jebkādā veidā, lai tie varētu izgūt ziņas par akcīzes precēm.

                     (36)

                     Jānosaka procedūras, ko izmanto gadījumā, kad datorizētā sistēma nav pieejama.

                     (37)

                     Lai šajā direktīvā paredzētās procedūras saskaņotu ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 (13) 335. panta 4. punktā paredzētajām procedūrām un lai vienkāršotu alternatīvā izvešanas pierādījuma atzīšanu nosūtītajā dalībvalstī, būtu jānosaka minimālais saraksts ar standarta alternatīvajiem izvešanas pierādījumiem, kuri apliecina to, ka preces ir izvestas no Savienības teritorijas.

                     (38)

                     Dalībvalstīm būtu jāatļauj paredzēt īpašu kārtību tādai akcīzes preču pārvietošanai atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, kas pilnībā notiek to teritorijā, vai noslēgt divpusējus vai daudzpusējus nolīgumus ar citām dalībvalstīm, paredzot vienkāršākas procedūras. Dalībvalstīm, kas nav divpusēju vai daudzpusēju nolīgumu puses, nevajadzētu būt pienākumam piekrist īpašai kārtībai, kas panākta saskaņā ar šādu nolīgumu.

                     (39)

                     Būtu jāprecizē nodokļa uzlikšanas noteikumi un procedūras noteikumi par to preču pārvietošanu, par kurām akcīzes nodoklis jau ir samaksāts kādā dalībvalstī, nemainot šo noteikumu vispārējo būtību.

                     (40)

                     Par akcīzes precēm, ko privātpersonas iegādājušās personīgai lietošanai un ko šīs personas pārved no vienas dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju, akcīzes nodoklis būtu jāmaksā tajā dalībvalstī, kurā iegādātas minētās akcīzes preces, saskaņā ar vienotā tirgus principu.

                     (41)

                     Dalībvalstu piemērotie akcīzes nodokļa līmeņi tabakas izstrādājumiem un alkoholiskajiem dzērieniem atšķiras vairāku faktoru dēļ, piemēram, saistībā ar fiskālo un sabiedrības veselības politiku, un šādas atšķirības dažos gadījumos ir ievērojamas. Šajā sakarā dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai ierobežot riskus, kas veicina krāpšanu nodokļu jomā, nodokļu apiešanu vai stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, grauj vai apdraud sabiedrisko kārtību vai cilvēku veselības un dzīvības aizsardzību. Tāpēc dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai veikt atbilstīgus un samērīgus pasākumus, kas tām ļautu noteikt, vai akcīzes preces, ko no vienas dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju pārved privātpersona, minētā privātpersona ir iegādājusies personīgai lietošanai.

                     (42)

                     Pārējos gadījumos, proti, kad akcīzes preces pēc to nodošanas patēriņam vienā dalībvalstī tiek piegādātas komerciāliem mērķiem citā dalībvalstī, ir jānosaka, ka akcīzes nodoklis ir jāmaksā otrajā minētajā dalībvalstī. Šajā nolūkā ir nepieciešams definēt jēdzienu “piegādāts komerciāliem mērķiem”.

                     (43)

                     Datorizētā sistēma, ko pašlaik izmanto akcīzes preču pārvietošanai atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, būtu jāattiecina arī uz tādu akcīzes preču pārvietošanu, kas ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un ko pārvieto uz citu dalībvalsti, lai tur piegādātu komerciāliem mērķiem. Minētās datorizētās sistēmas izmantošana vienkāršos šādas pārvietošanas pārraudzību un nodrošinās iekšējā tirgus pareizu darbību.

                     (44)

                     Ja akcīzes preces tiek nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un tiek pārvietotas uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tur tiktu piegādātas komerciāliem mērķiem, ir nepieciešams precizēt, kurš ir atbildīgs par nodokļa samaksu un kad nodoklis ir iekasējams.

                     (45)

                     Lai izvairītos no nevajadzīgiem ieguldījumiem, akcīzes preču, kuras nodod patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un pārvieto uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tur piegādātu komerciāliem mērķiem, pārvietošanas datorizēšana būtu jāveic, cik vien iespējams izmantojot esošās sistēmas pārvietošanai atliktās nodokļa maksāšanas režīmā. Šim nolūkam un lai vienkāršotu šādu pārvietošanu, noteikumi par nodrošinājumu šādai pārvietošanai būtu jāsaskaņo ar noteikumiem par nodrošinājumu pārvietošanai atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, lai paplašinātu garantētāju izvēles iespējas.

                     (46)

                     Lai vienkāršotu uzņēmēju, kuri ir iesaistīti atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, esošo reģistrācijas kārtību, ir nepieciešams akcīzes nodokļu noliktavai un reģistrētajam nosūtītājam sniegt iespēju, iepriekš par to paziņojot nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, uzņemties sertificētā nosūtītāja pienākumus attiecībā uz tādām akcīzes precēm, kuras nodod patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un pārvieto uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tur piegādātu komerciāliem mērķiem. Arī akcīzes nodokļu noliktavai vai reģistrētajam saņēmējam vajadzētu būt iespējai uzņemties sertificētā saņēmēja pienākumus attiecībā uz minētajām akcīzes precēm.

                     (47)

                     Ir nepieciešams noteikt procedūras, kas ir jāizmanto, ja nav pieejama datorizētā sistēma un jāizmanto atkāpšanās dokuments.

                     (48)

                     Nolūkā paredzēt vienkāršākas procedūras dalībvalstīm būtu jāļauj paredzēt īpašu kārtību tādu akcīzes preču pārvietošanai, kas ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un pārvietotas uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tās tur piegādātu komerciāliem mērķiem, pamatojoties uz divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem ar citām dalībvalstīm. Dalībvalstīm, kas nav divpusēju vai daudzpusēju nolīgumu puses, nevajadzētu būt pienākumam piekrist īpašai kārtībai, kas panākta saskaņā ar šādu nolīgumu.

                     (49)

                     Lai nodrošinātu to, ka saistībā ar akcīzes preču, ko uzskata par piegādātām komerciāliem mērķiem, pārvietošanu izmantotie dokumenti ir viegli saprotami visās dalībvalstīs un ka tos var apstrādāt datorizētajā sistēmā, tostarp gadījumā, kad datorizētā sistēma nav pieejama, būtu jāpiešķir Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu attiecībā uz minēto dokumentu struktūras un satura noteikšanu.

                     (50)

                     Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus attiecībā uz tādu dokumentu aizpildīšanu, uzrādīšanu un iesniegšanu, ko izmanto tādu akcīzes preču pārvietošanā, kuras uzskata par piegādātām komerciāliem mērķiem, tostarp gadījumā, kad datorizētā sistēma nedarbojas, būtu jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011.

                     (51)

                     Ja akcīzes preces iegādājas personas, kuras nav apstiprināti noliktavas turētāji vai reģistrēti saņēmēji un kuras neveic patstāvīgu saimniecisko darbību, un šīs preces tieši vai netieši nosūta vai pārvadā nosūtītājs, kurš veic patstāvīgu saimniecisko darbību vai kāda persona, kura nosūta vai pārvadā preces viņa uzdevumā, akcīzes nodoklis būtu jāmaksā galamērķa dalībvalstī. Būtu jāparedz noteikumi par procedūru, kura jāievēro nosūtītājam attiecībā uz akcīzes nodokļa samaksu. Lai nodrošinātu akcīzes nodokļa samaksu galamērķa dalībvalstī, nosūtītājam vai viņa vai viņas nodokļa pārstāvim būtu jāreģistrējas un jāiesniedz akcīzes nodokļa nodrošinājums kompetentajā iestādē, kura iecelta šim nolūkam saskaņā ar nosacījumiem, ko noteikusi galamērķa dalībvalsts. Lai vienkāršotu minēto kārtību, nosūtītājam būtu jādod iespēja izvēlēties, vai tas vēlas izmantot nodokļa pārstāvi reģistrācijas un nodrošinājuma samaksas prasību izpildei. Ja šīs prasības neizpilda ne nosūtītājs, ne nodokļa pārstāvis, saņēmējam būtu jābūt atbildībai par akcīzes nodokļu samaksu galamērķa dalībvalstī.

                     (52)

                     Lai izvairītos no interešu konflikta starp dalībvalstīm un nodokļu dubultās uzlikšanas gadījumos, kad akcīzes preces jau ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un tiek pārvietotas Savienības teritorijā, būtu jāparedz noteikums situācijām, kad ir izdarīti pārkāpumi saistībā ar akcīzes precēm pēc to nodošanas patēriņam.

                     (53)

                     Dalībvalstīm vajadzētu spēt nodrošināt, lai patēriņam nodotām precēm būtu akcīzes nodokļa markas vai valsts identifikācijas zīmes. Šādu marku vai zīmju izmantošana nedrīkst radīt šķēršļus Savienības iekšējā tirdzniecībā. Tā kā šādu marku vai zīmju izmantošana nedrīkst būt par iemeslu nodokļu dubultajai uzlikšanai, būtu skaidri jānosaka, ka visas summas, kas samaksātas vai garantētas par šādu marku vai zīmju saņemšanu, ir jāatmaksā, jāatlaiž vai jāatbrīvo tai dalībvalstij, kura izsniegusi attiecīgās markas, ja akcīzes nodoklis ir kļuvis iekasējams un ir iekasēts citā dalībvalstī. Tomēr, lai izvairītos no jebkādas stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas, dalībvalstīm, kas ir izsniegušas šādas markas vai zīmes, vajadzētu būt iespējai atmaksāt, atlaist vai atbrīvot nodrošinājumu, ja tiek uzrādīts pierādījums tam, ka minētās markas ir noņemtas vai iznīcinātas.

                     (54)

                     Parasto prasību piemērošana attiecībā uz akcīzes preču pārvietošanu un pārraudzību var radīt nesamērīgu administratīvo slogu mazajiem vīna ražotājiem. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāspēj atbrīvot šos ražotājus no konkrētām prasībām.

                     (55)

                     Būtu jāņem vērā tas, ka vēl nav atrasta piemērota vienota pieeja attiecībā uz akcīzes precēm, ko izmanto kā krājumus uz kuģiem un gaisakuģos.

                     (56)

                     Attiecībā uz akcīzes precēm, ko izmanto tiltu būvniecībai un uzturēšanai pār dalībvalstu robežām, šīm dalībvalstīm būtu jāļauj pieņemt pasākumus, ar kuriem atkāpjas no parastajiem noteikumiem un procedūrām, ko piemēro akcīzes precēm, kuras pārvieto no vienas dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju, lai samazinātu administratīvo slogu.

                     (57)

                     Lai atvēlētu laiku pārejai uz elektronisko kontroles sistēmu preču pārvietošanai, dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai izmantot pārejas laiku, kurā pārvietošanu var veikt saskaņā ar Direktīvā 2008/118/EK izklāstītajām formalitātēm.

                     (58)

                     Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, vienotas kārtības nodrošināšanu attiecībā uz konkrētiem akcīzes nodokļa aspektiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka minētās rīcības mēroga un iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.

                     (59)

                     Pienākums transponēt šo direktīvu valsts tiesību aktos būtu jāattiecina vienīgi uz tiem noteikumiem, kuri, salīdzinot ar iepriekšējo direktīvu, ir grozījumi pēc būtības. Pienākums transponēt noteikumus, kas nav mainīti, izriet no iepriekšējās direktīvas.

                     (60)

                     Šai direktīvai nebūtu jāskar dalībvalstu pienākumi attiecībā uz termiņiem I pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un minēto direktīvu piemērošanas dienu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

            I NODAĻA

               Vispārīgi noteikumi

            1. pants
            Priekšmets

               1.   Šī direktīva nosaka vispārēju režīmu attiecībā uz akcīzes nodokli, ko tieši vai netieši uzliek šādu preču patēriņam (“akcīzes preces”):

                           a)

                           energoprodukti un elektroenerģija, uz ko attiecas Direktīva 2003/96/EK;

                           b)

                           spirts un alkoholiskie dzērieni, uz ko attiecas Direktīva 92/83/EEK; un Direktīva 92/84/EEK;

                           c)

                           tabakas izstrādājumi, uz ko attiecas Direktīva 2011/64/ES.

               2.   Dalībvalstis īpašos nolūkos var akcīzes precēm papildus uzlikt netiešos nodokļus, ja tie nodokļa bāzes noteikšanas, nodokļa aprēķināšanas, nodokļa uzlikšanas iespējas un nodokļa pārraudzības ziņā, izņemot noteikumus par atbrīvojumu no nodokļiem, atbilst Savienības noteikumiem, ko piemēro akcīzes nodoklim vai pievienotās vērtības nodoklim.

               3.   Dalībvalstis var uzlikt nodokļus:

                           a)

                           ražojumiem, kas nav akcīzes preces;

                           b)

                           pakalpojumiem, tostarp ar akcīzes precēm saistītiem pakalpojumiem, ja tādus nodokļus nevar uzskatīt par apgrozījuma nodokļiem.

                     Tomēr tādu nodokļu uzlikšana tirdzniecībā starp dalībvalstīm nedrīkst radīt ar robežšķērsošanu saistītas formalitātes.

            2. pants
            Savienības Muitas kodeksa piemērošana akcīzes precēm

               1.   Formalitātes, kas Savienības muitas noteikumos noteiktas preču ievešanai Savienības muitas teritorijā, mutatis mutandis piemēro akcīzes preču ievešanai Savienības teritorijā no kādas no 4. panta 2. punktā minētajām teritorijām.

               2.   Formalitātes, kas noteiktas Savienības muitas noteikumos preču izvešanai no Savienības muitas teritorijas, mutatis mutandis piemēro akcīzes preču izvešanai no Savienības teritorijas uz kādu no 4. panta 2. punktā minētajām teritorijām.

               3.   Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, Somijai ir atļauts akcīzes preču pārvietošanai starp savas dalībvalsts teritoriju un teritorijām, kas minētas 4. panta 2. punkta c) apakšpunktā, piemērot tās pašas procedūras, ko tā piemēro šādai pārvietošanai savas dalībvalsts teritorijā.

               4.   Šīs direktīvas 14. līdz 46. pantu nepiemēro akcīzes precēm, kurām ir ārpussavienības preču statuss atbilstoši definīcijai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 (14) 5. panta 24) punktā.

            3. pants
            Definīcijas
            Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

                        1)

                        “apstiprināts noliktavas turētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kurai dalībvalsts kompetentās iestādes devušas atļauju, minētajai personai veicot savu darījumdarbību, ražot, pārstrādāt, turēt, uzglabāt, saņemt vai sūtīt akcīzes preces saskaņā ar atliktās nodokļa maksāšanas režīmu akcīzes preču noliktavā;

                        2)

                        “dalībvalsts teritorija” ir tās dalībvalsts teritorija, kurā ir piemērojami Līgumi saskaņā ar LESD 349. un 355. pantu, izņemot trešās teritorijas;

                        3)

                        “Savienības teritorija” ir dalībvalstu teritorijas;

                        4)

                        “trešā teritorija” ir 4. panta 2. un 3. punktā minēta teritorija;

                        5)

                        “trešā valsts” ir jebkura valsts vai teritorija, kurā nepiemēro Līgumus;

                        6)

                        “atliktās nodokļa maksāšanas režīms” ir nodokļa režīms, kuru piemēro akcīzes preču ražošanai, pārstrādei, turēšanai, uzglabāšanai vai pārvietošanai un kura rezultātā akcīzes nodokļa maksāšanu atliek;

                        7)

                        “imports” ir preču laišana brīvā apgrozībā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 201. pantu;

                        8)

                        “nelikumīga ievešana” ir tādu preču ievešana Savienības teritorijā, kuras nav laistas brīvā apgrozībā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 201. pantu un attiecībā uz kurām saskaņā ar minētās regulas 79. panta 1. punktu ir radies muitas parāds vai tas būtu radies, ja precēm būtu piemērots muitas nodoklis;

                        9)

                        “reģistrēts saņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, kurai galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes ir devušas atļauju, minētajai personai veicot savu darījumdarbību, saskaņā ar minēto iestāžu noteiktiem nosacījumiem saņemt akcīzes preces no citas dalībvalsts teritorijas, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu;

                        10)

                        “reģistrēts nosūtītājs” ir fiziska vai juridiska persona, kurai importa dalībvalsts kompetentās iestādes devušas atļauju, minētajai personai veicot savu darījumdarbību, saskaņā ar minēto iestāžu noteiktiem nosacījumiem tikai nosūtīt akcīzes preces, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, kad tās laiž brīvā apgrozībā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 201. pantu;

                        11)

                        “akcīzes preču noliktava” ir vieta, kur apstiprināts noliktavas turētājs, veicot savu darījumdarbību, ražo, pārstrādā, tur, uzglabā, saņem vai nosūta akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, ievērojot īpašus noteikumus, ko noteikušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā atrodas attiecīgā akcīzes preču noliktava;

                        12)

                        “sertificēts nosūtītājs” ir fiziska vai juridiska persona, kura ir reģistrēta nosūtītājas dalībvalsts kompetentajās iestādēs ar nolūku, minētajai personai veicot savu darījumdarbību, nosūtīt akcīzes preces, kas ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un pēc tam pārvietotas uz citas dalībvalsts teritoriju;

                        13)

                        “sertificēts saņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, kura ir reģistrēta galamērķa dalībvalsts kompetentajās iestādēs ar nolūku, minētajai personai veicot savu darījumdarbību, saņemt akcīzes preces, kas ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un pēc tam pārvietotas uz citas dalībvalsts teritoriju;

                        14)

                        “galamērķa dalībvalsts” ir dalībvalsts, uz kuru akcīzes preces ir paredzēts nogādāt vai kurā tās paredzēts izmantot saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem;

                        15)

                        “atlaišana” nozīmē, ka tiek atcelts pienākums maksāt akcīzes nodokļa summu, kas nav samaksāta;

                        16)

                        “atmaksāšana” nozīmē, ka tiek atmaksāta akcīzes nodokļa summa, kas ir samaksāta.

            4. pants
            Piemērošanas teritorija

               1.   Šo direktīvu un Direktīvas 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK un 2011/64/ES piemēro Savienības teritorijā.

               2.   Šo direktīvu un Direktīvas 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK un 2011/64/ES nepiemēro šādās teritorijās, kas ietilpst Savienības muitas teritorijā:

                           a)

                           Kanāriju salas;

                           b)

                           Francijas teritorijas, kas minētas LESD 349. pantā un 355. panta 1. punktā;

                           c)

                           Ālandu salas;

                           d)

                           Normandijas salas.

               3.   Šo direktīvu un Direktīvas 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK un 2011/64/ES nepiemēro teritorijām LESD 355. panta 3. punkta darbības jomā, ne šādām citām teritorijām, kas neietilpst Savienības muitas teritorijā:

                           a)

                           Helgolandes sala;

                           b)

                           Bīzingenas teritorija;

                           c)

                           Seūta;

                           d)

                           Meliļa;

                           e)

                           Livinjo.

               4.   Spānija, iesniedzot deklarāciju, var darīt zināmu, ka no otrā mēneša pirmās dienas pēc šādas deklarācijas iesniegšanas šo direktīvu un Direktīvas 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK un 2011/64/ES attiecībā uz visām vai dažām akcīzes precēm, kas norādītas 1. pantā, piemēro Kanāriju salās, paredzot noteiktus pielāgojumus, lai ņemtu vērā ļoti lielo attālumu līdz tām.

               5.   Francija, iesniedzot deklarāciju, var darīt zināmu, ka no otrā mēneša pirmās dienas pēc šādas deklarācijas iesniegšanas šo direktīvu un Direktīvas 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK un 2011/64/ES attiecībā uz visām vai dažām akcīzes precēm, kas norādītas 1. pantā, piemēro šā panta 2. punkta b) apakšpunktā norādītajās teritorijās, paredzot noteiktus pielāgojumus, lai ņemtu vērā šo teritoriju lielo nošķirtību ļoti lielo attālumu līdz šīm teritorijām.

               6.   Šīs direktīvas noteikumi neliedz Grieķijai paturēt spēkā Atosa kalnam piešķirto īpašo statusu, kas garantēts Grieķijas Konstitūcijas 105. pantā.

            5. pants
            Īpašs teritoriālais statuss

               1.   Ņemot vērā konvencijas un līgumus, kas noslēgti attiecīgi ar Franciju, Itāliju, Kipru un Apvienoto Karalisti, šajā direktīvā par trešām valstīm neuzskata Monako Firstisti, Sanmarīno, Apvienotās Karalistes Akrotiri un Dhekelia suverēnās bāzu teritorijas un Menas salu.

               2.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka akcīzes preču pārvietošanu, kas uzsākta vai paredzēta:

                           a)

                           Monako Firstistei, uzskata par pārvietošanu, kas uzsākta Francijā vai paredzēta Francijai;

                           b)

                           Sanmarīno, uzskata par pārvietošanu, kas uzsākta Itālijā vai paredzēta Itālijai;

                           c)

                           Apvienotās Karalistes Akrotiri un Dhekelia suverēno bāzu teritorijām, uzskata par pārvietošanu, kas uzsākta Kiprā vai paredzēta Kiprai;

                           d)

                           Menas salai, uzskata par pārvietošanu, kas uzsākta Apvienotajā Karalistē vai paredzēta Apvienotajai Karalistei.

               3.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka akcīzes preču pārvietošanu, kas uzsākta vai paredzēta Jungholcai un Mitelbergai (Kleines Walsertal), uzskata par pārvietošanu, kas uzsākta Vācijā vai paredzēta Vācijai.

            II NODAĻA

               Vispārīgi procedūras noteikumi

            1. iedaļa

               Ar nodokli apliekams gadījums, iekasējamība, pārkāpumi preču pārvietošanā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā

            6. pants
            Ar nodokli apliekams gadījums, iekasējamības laiks un vieta, iznīcināšana un neatgriezeniski zudumi

               1.   Akcīzes preces apliek ar akcīzes nodokli tad, kad:

                           a)

                           preces ražo, tostarp attiecīgos gadījumos iegūst, Savienības teritorijā;

                           b)

                           preces importē vai nelikumīgi ieved Savienības s teritorijā.

               2.   Akcīzes nodoklis kļūst iekasējams brīdī, kad preces nodod patēriņam, un dalībvalstī, kurā to veic.

               3.   Šajā direktīvā “nodošana patēriņam” ir jebkas no turpmāk minētā:

                           a)

                           akcīzes preču novirzīšana, arī nelikumīga novirzīšana, no atliktās nodokļa maksāšanas režīma;

                           b)

                           tādu akcīzes preču turēšana vai uzglabāšana, arī pārkāpumu gadījumi, nepiemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, par kurām nav iekasēts akcīzes nodoklis saskaņā ar piemērojamiem Savienības tiesību aktiem un attiecīgās valsts tiesību aktiem;

                           c)

                           akcīzes preču ražošana, arī pārstrāde un nelikumīga ražošana vai pārstrāde, nepiemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu;

                           d)

                           akcīzes preču imports, izņemot, ja attiecīgajām akcīzes precēm uzreiz pēc importa piemēro atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, vai akcīzes preču nelikumīga ievešana, izņemot, ja saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 124. panta 1. punkta e), f), g) un k) apakšpunktu tika dzēsts muitas parāds. Ja muitas parāds ir dzēsts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 124. panta 1. punkta e) apakšpunktu, dalībvalstis savos tiesību aktos var paredzēt sodu, ņemot vērā to, cik liels akcīzes nodokļa parāds būtu radies.

               4.   Par novirzīšanas no atliktās nodokļa maksāšanas režīma, kas minēta 3. punkta a) apakšpunktā, brīdi uzskata:

                           a)

                           brīdi, kad akcīzes preces saņem reģistrēts saņēmējs situācijās, kas minētas 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktā;

                           b)

                           brīdi, kad akcīzes preces saņem saņēmējs situācijās, kas minētas 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punktā;

                           c)

                           brīdi, kad akcīzes preces saņem tiešās piegādes vietā situācijās, kas minētas 16. panta 4. punktā.

               5.   Ja akcīzes precēm piemēro atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, tad pilnīgu to iznīcināšanu vai neatgriezenisku zudumu – pilnīgu vai daļēju –, kas rodas neparedzētu apstākļu vai nepārvaramas varas dēļ vai tādēļ, ka dalībvalsts kompetentās iestādes izsniegušas atļauju iznīcināt preces, neuzskata par nodošanu patēriņam.

               6.   Šajā direktīvā par pilnīgi iznīcinātām vai neatgriezeniski zudušām uzskata preces, kuras kā akcīzes preces ir kļuvušas nederīgas turpmākam izmantojumam.

               7.   Tādu daļēju zudumu preču specifikas dēļ, kas rodas, pārvietojot preces starp dalībvalstīm atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, neuzskata par nodošanu patēriņam, ciktāl zuduma daudzums nepārsniedz kopīgo daļēja zuduma robežvērtību minētajām akcīzes precēm, ja vien dalībvalstij nav pamatots iemesls aizdomām par krāpšanu vai pārkāpumu. To daļu no daļēja zuduma, kas pārsniedz kopīgo daļēja zuduma robežvērtību minētajām akcīzes precēm, uzskata par nodošanu patēriņam.

               8.   Dalībvalsts var noteikt savus noteikumus attiecībā uz režīmu daļējiem zudumiem, piemērojot atliktās nodokļu maksāšanas režīmu, uz ko neattiecas 7. punkts.

               9.   Par akcīzes preču pilnīgu iznīcināšanu vai pilnīgu vai daļēju neatgriezenisku zudumu, kā minēts 5. punktā, sniedz pienācīgus pierādījumus tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā notika attiecīgo akcīzes preču pilnīga iznīcināšana vai pilnīgs vai daļējs neatgriezenisks zudums, vai, ja nav iespējams noteikt, kur tika izraisīts zaudējums, – kur to konstatēja.
               Ja tiek konstatēta akcīzes preču pilnīga iznīcināšana vai pilnīgs vai daļējs neatgriezenisks zudums, nodrošinājumu, kas iesniegts saskaņā ar 17. pantu, attiecīgi pilnībā vai daļēji atbrīvo, kad ir iesniegts pienācīgs pierādījums.

               10.   Komisija saskaņā ar 51. pantu pieņem deleģētos aktus, ar kuriem nosaka kopīgās daļēja zuduma robežvērtības, kas minētas šā panta 7. punktā un 45. panta 2. punktā, ievērojot preču specifiku, preču fizikālās un ķīmiskās īpašības, apkārtējās vides temperatūru pārvietošanas laikā, pārvietošanas attālumu vai laiku, kas patērēts, pārvietojot preces, un kuros norāda akcīzes preces, atbilstošo kopīgo daļējā zuduma robežvērtību procentos no kopējā daudzuma un citus attiecīgos aspektus saistībā ar preču pārvadāšanu.
               Ja kopīgas daļēja zuduma robežvērtības nav noteiktas, dalībvalstis turpina piemērot valsts noteikumus.

            7. pants
            Par akcīzes nodokļa samaksu atbildīgā persona

               1.   Par iekasējamā akcīzes nodokļa samaksu atbildīgā persona ir:

                           a)

                           saistībā ar akcīzes preču novirzīšanu no atliktās nodokļa maksāšanas režīma, kā minēts 6. panta 3. punkta a) apakšpunktā:

                                       i)

                                       apstiprināts noliktavas turētājs, reģistrēts saņēmējs vai jebkura cita persona, kas novirza akcīzes preces no atliktās nodokļa maksāšanas režīma vai kuras uzdevumā tā to dara, vai, ja notiek nelikumīga novirzīšana no akcīzes preču noliktavas, jebkura cita šajā novirzīšanā iesaistīta persona;

                                       ii)

                                       ja ir izdarīts pārkāpums, pārvietojot akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, kā noteikts 9. panta 1., 2. un 4. punktā: apstiprināts noliktavas turētājs, reģistrēts nosūtītājs vai jebkura cita persona, kas sniedza maksājuma nodrošinājumu saskaņā ar 17. panta 1. un 3. punktu; vai jebkura persona, kas piedalījās nelikumīgā novirzīšanā un kura zināja vai kurai pamatoti būtu jāzina par to, ka novirzīšana bija nelikumīga;

                           b)

                           saistībā ar akcīzes preču turēšanu vai uzglabāšanu, kā minēts 6. panta 3. punkta b) apakšpunktā: persona, kas tur vai uzglabā akcīzes preces, vai jebkura cita persona, kas iesaistīta to turēšanā vai uzglabāšanā, vai jebkāda šādu personu kombinācija saskaņā ar solidāras atbildības principu;

                           c)

                           saistībā ar akcīzes preču ražošanu, tostarp pārstrādi, kā minēts 6. panta 3. punkta c) apakšpunktā: persona, kas ražo akcīzes preces, un – nelikumīgas ražošanas gadījumā – jebkura cita persona, kas iesaistīta to ražošanā;

                           d)

                           saistībā ar akcīzes preču importu vai nelikumīgu ievešanu, kā minēts 6. panta 3. punkta d) apakšpunktā: deklarētājs, kā definēts Regulas (ES) Nr. 952/2013 5. panta 15. punktā (“deklarētājs”), vai jebkura cita persona, kā norādīts minētās regulas 77. panta 3. punktā, un – nelikumīgas ievešanas gadījumā – jebkura cita persona, kas iesaistīta minētajā nelikumīgajā ievešanā.

               2.   Ja par tā paša akcīzes nodokļa samaksu atbild vairākas personas, tās par šo parādu atbild solidāri.

            8. pants
            Akcīzes nodokļa iekasējamības nosacījumi un izmantojamās likmes
            Akcīzes nodokļa iekasējamības nosacījumi un piemērojamā likme ir tā, kas dienā, kad akcīzes nodoklis kļūst iekasējams, ir spēkā dalībvalstī, kurā preces nodod patēriņam.
            Akcīzes nodokli uzliek un iekasē, un attiecīgā gadījumā atmaksā vai atlaiž saskaņā ar katras dalībvalsts paredzētu procedūru. Dalībvalstis piemēro vienādas procedūras vietējām precēm un precēm no citām dalībvalstīm.
            Atkāpjoties no pirmās daļas, ja akcīzes nodokļa likmes mainās, akcīzes nodoklis akcīzes preču krājumiem, kuri jau nodoti patēriņam, var attiecīgā gadījumā palielināties vai samazināties.

            9. pants
            Pārkāpumi akcīzes preču pārvietošanā atliktās nodokļa maksāšanas režīmā

               1.   Ja ir izdarīts pārkāpums, pārvietojot akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, kā rezultātā tās nodotas patēriņam saskaņā ar 6. panta 3. punkta a) apakšpunktu, nodošana patēriņam notiek tās dalībvalsts teritorijā, kurā tika izdarīts attiecīgais pārkāpums.

               2.   Ja ir konstatēts pārkāpums, pārvietojot akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, kā rezultātā tās nodotas patēriņam saskaņā ar 6. panta 3. punkta a) apakšpunktu, un nav iespējams noteikt, kur ticis izdarīts pārkāpums, uzskata, ka tas izdarīts attiecīgās dalībvalsts teritorijā un brīdī, kad pārkāpums konstatēts.

               3.   Situācijās, kas minētas 1. un 2. punktā, tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā preces nodotas patēriņam vai tiek uzskatīts, ka tās tur nodotas patēriņam, informē nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes.

               4.   Kad akcīzes preces, ko pārvieto, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, nav sasniegušas galamērķi un ja pārvietošanas brīdī nav konstatēts neviens pārkāpums, kura rezultātā akcīzes preces ir nodotas patēriņam saskaņā ar 6. panta 3. punkta a) apakšpunktu, uzskata, ka pārkāpums ir izdarīts nosūtītājā dalībvalstī brīdī, kad pārvietošana sākta, ja vien četru mēnešu laikā no pārvietošanas sākuma saskaņā ar 19. panta 1. punktu nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm netiek iesniegti pienācīgi pierādījumi par to, ka pārvietošana pabeigta saskaņā ar 19. panta 2. punktu, vai par vietu, kurā ticis izdarīts pārkāpums.
               Ja persona, kura sniedz nodrošinājumu, kas minēts 17. pantā, nebija informēta vai varētu nebūt informēta par to, ka preces nav sasniegušas galamērķi, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes tai dod vienu mēnesi laika no dienas, kad šī informācija tika paziņota, lai konkrētā persona varētu sniegt pierādījumu par to, ka pārvietošana beigusies saskaņā ar 19. panta 2. punktu, vai par vietu, kurā ticis izdarīts pārkāpums.

               5.   Šā panta 2. un 4. punktā minētajās situācijās, pirms ir pagājuši trīs gadi no dienas, kad pārvietošana sākta saskaņā ar 19. panta 1. punktu, noskaidro, kurā dalībvalstī pārkāpums ir faktiski izdarīts, piemēro 1. punktu.
               Dalībvalsts, kur tika izdarīts pārkāpums, kompetentās iestādes informē tās dalībvalsts, kurā uzlika akcīzes nodokli, kompetentās iestādes, kas nodokli atlīdzina vai atlaiž pēc tam, kad sniegts pierādījums par akcīzes nodokļa iekasēšanu otrā dalībvalstī.

               6.   Šajā pantā “pārkāpums” ir situācija, kas rodas, pārvietojot akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, kas nav minēta 6. panta 5. un 6. punktā, kad akcīzes preču pārvietošana vai pārvietošanas daļa nav pabeigta saskaņā ar 19. panta 2. punktu.

            2. iedaļa

               Atmaksāšana un atlaišana

            10. pants
            Atmaksāšana un atlaišana
            Papildus gadījumiem, kas norādīti 37. panta 4. punktā, 44. panta 5. punktā un 46. panta 3. punktā, kā arī Direktīvās 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK un 2011/64/ES, patēriņam nodotām akcīzes precēm pēc attiecīgas personas pieprasījuma iespēju atmaksāt vai atlaist akcīzes nodokli var noteikt tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā attiecīgās preces nodotas patēriņam, dalībvalsts noteiktos gadījumos un saskaņā ar dalībvalsts paredzētiem nosacījumiem nolūkā novērst iespējamu nodokļu nemaksāšanu vai stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu.
            Tāda atmaksa vai atlaišana nevar izraisīt atbrīvojumus, kas nav 11. pantā paredzētie atbrīvojumi vai Direktīvās 92/83/EEK, 92/84/EEK, 2003/96/EK vai 2011/64/ES paredzētie atbrīvojumi.

            3. iedaļa

               Atbrīvojumi

            11. pants
            Atbrīvojumi no akcīzes nodokļa samaksas

               1.   Akcīzes preces atbrīvo no akcīzes nodokļa, ja ir paredzēts, ka tās izmanto:

                           a)

                           saistībā ar diplomātiskām vai konsulārām attiecībām;

                           b)

                           starptautiskās organizācijas, ko par tādām atzinušas uzņēmējas dalībvalsts iestādes un šo organizāciju biedri, ievērojot ierobežojumus un nosacījumus, kādi noteikti attiecīgo organizāciju starptautiskajās dibināšanas konvencijās vai mītnes nolīgumos;

                           c)

                           jebkuras tādas dalībvalsts bruņotie spēki, kas nav dalībvalsts, kurā akcīzes nodoklis ir iekasējams, – minēto bruņoto spēku vajadzībām, civilajam personālam, kurš to pavada, vai šo bruņoto spēku virtuvju vai ēdnīcu apgādei, ja šādi spēki piedalās aizsardzības pasākumā, ko veic, lai īstenotu Savienības darbību saskaņā ar kopējo drošības un aizsardzības politiku;

                           d)

                           tādi valsts bruņotie spēki, kas ir Ziemeļatlantijas līguma Puse, bet nav dalībvalsts, kurā ir iekasējams akcīzes nodoklis, – minēto bruņoto spēku vajadzībām, civilajam personālam, kas to pavada, vai šo bruņoto spēku virtuvju vai ēdnīcu apgādei;

                           e)

                           Apvienotās Karalistes bruņotie spēki, kas izvietoti Kiprā saskaņā ar Kipras Republikas izveides 1960. gada 16. augusta līgumu, – šo bruņoto spēku vajadzībām, civilajam personālam, kas to pavada, vai šo bruņoto spēku virtuvju vai ēdnīcu apgādei;

                           f)

                           patēriņam saskaņā ar nolīgumu, kas noslēgts ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, ja vien šāds nolīgums ir atļauts vai apstiprināts attiecībā uz atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa.

               2.   Atbrīvojumus no nodokļa piemēro saskaņā ar uzņēmējas dalībvalsts paredzētajiem nosacījumiem un ierobežojumiem. Dalībvalstis var piešķirt atbrīvojumu, paredzot akcīzes nodokļa atmaksāšanu.

            12. pants
            Atbrīvojuma sertifikāts

               1.   Akcīzes precēm, ko pārvieto no vienas dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, un uz ko attiecas 11. panta 1. punktā minētais atbrīvojums, pievieno atbrīvojuma sertifikātu. Atbrīvojuma sertifikātā norāda piegādājamo akcīzes preču specifiku un daudzumu, preču vērtību un atbrīvotā saņēmēja identifikācijas datus, kā arī uzņēmēju dalībvalsti, kura izsniegusi atbrīvojuma sertifikātu.

               2.   Dalībvalstis var izmantot 1. punktā minēto atbrīvojuma sertifikātu, lai aptvertu citas netiešo nodokļu jomas un lai nodrošinātu to, ka atbrīvojuma sertifikāts atbilst dalībvalsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem un ierobežojumiem atbrīvojuma piešķiršanai.

               3.   Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka atbrīvojuma sertifikāta veidlapu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 52. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               4.   Procedūru, kas paredzēta 20. līdz 27. pantā, nepiemēro 11. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajai akcīzes preču pārvietošanai atliktās nodokļa maksāšanas režīmā bruņotiem spēkiem, ja uz tiem attiecas procedūra, kas tieši pamatota ar Ziemeļatlantijas līgumu.
               Tomēr dalībvalstis var noteikt, ka 20. līdz 27. pantā paredzēto procedūru izmanto šādām pārvietošanām, kas notiek vienīgi to teritorijā vai, attiecīgām dalībvalstīm vienojoties, starp to teritorijām.

            13. pants
            Atbrīvojums no akcīzes nodokļa samaksas pasažieriem, kas ceļo uz trešām valstīm vai trešām teritorijām

               1.   Dalībvalstis no akcīzes nodokļa var atbrīvot akcīzes preces, kas pārdotas beznodokļu veikalos un ko personīgajā bagāžā ved ceļotāji, kuri dodas lidojumā vai jūras braucienā uz trešo teritoriju vai trešo valsti.

               2.   Uz precēm, ko pārdod gaisakuģī vai uz kuģa tāda lidojuma vai jūras brauciena brīdī, kura mērķis ir trešā teritorija vai trešā valsts, attiecas tie paši noteikumi, kas attiecas uz beznodokļu veikalu pārdotām precēm.

               3.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka 1. un 2. punktā paredzētos atbrīvojumus no nodokļa piemēro, lai netiktu pieļauta nodokļa nemaksāšana, izvairīšanās no nodokļa maksāšanas vai stāvokļa ļaunprātīga izmantošana.

               4.   Šajā pantā piemēro šādas definīcijas:

                           a)

                           “beznodokļu veikals” ir jebkurš uzņēmums, kas atrodas lidostā vai ostā un kas atbilst nosacījumiem, ko paredzējušas kompetentās dalībvalstu iestādes, jo īpaši saskaņā ar 3. punktu;

                           b)

                           “ceļotājs uz trešo teritoriju vai trešo valsti” ir jebkurš pasažieris, kam ir braukšanas dokuments, kurš derīgs braucienam pa gaisa vai jūras ceļiem un kurā norādīts, ka brauciena galamērķis ir lidosta vai osta, kas atrodas trešā teritorijā vai trešā valstī.

            III NODAĻA

               Ražošana, pārstrāde, turēšana un uzglabāšana

            14. pants
            Vispārīgi noteikumi

               1.   Katra dalībvalsts paredz noteikumus par to akcīzes preču ražošanu, pārstrādi, turēšanu un uzglabāšanu, uz kurām attiecas šī direktīva.

               2.   Ja akcīzes nodoklis nav samaksāts, akcīzes preču ražošana, pārstrāde, turēšana un uzglabāšana notiek akcīzes preču noliktavā.

            15. pants
            Nosacījumi apstiprināta noliktavas turētāja atļaujas saņemšanai

               1.   Lai apstiprināts noliktavas turētājs izveidotu un turētu akcīzes preču noliktavu, ir vajadzīga tās dalībvalsts kompetento iestāžu atļauja, kurā atrodas attiecīgā akcīzes preču noliktava.
               Tādu atļauju dod atbilstīgi nosacījumiem, kurus attiecīgās iestādes ir pilnvarotas paredzēt, lai novērstu iespējamu nodokļu nemaksāšanu vai stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu.

               2.   Apstiprinātā noliktavas turētāja pienākumi ir šādi:

                           a)

                           vajadzības gadījumā iesniegt nodrošinājumu, kas sedz ar akcīzes preču ražošanu, pārstrādi, turēšanu un uzglabāšanu saistīto risku;

                           b)

                           ievērot tās dalībvalsts prasības, kuras teritorijā atrodas akcīzes preču noliktava;

                           c)

                           veikt akcīzes preču krājumu un pārvietošanas uzskaiti katrai akcīzes preču noliktavai;

                           d)

                           uzskaitīt akcīzes preču noliktavā un uzskaitīt grāmatvedībā, līdzko pārvietošana ir beigusies, visas akcīzes preces, ko pārvieto, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, izņemot gadījumus, kad piemēro 16. panta 4. punktu;

                           e)

                           piekrist jebkurai pārraudzībai un krājumu kontrolei.

                     Nosacījumus attiecībā uz pirmās daļas a) apakšpunktā minēto nodrošinājumu nosaka tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā ir izdota akcīzes preču noliktavas atļauja.

            IV NODAĻA

               Akcīzes preču pārvietošana, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu

            1. iedaļa

               Vispārīgi noteikumi

            16. pants
            Vispārīgi noteikumi par pārvietošanas nosūtīšanas un galamērķa vietu

               1.   Piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, akcīzes preces drīkst pārvietot starp šādām vietām Savienības teritorijā, tostarp šķērsojot trešās valsts teritoriju vai trešo teritoriju:

                           a)

                           no akcīzes preču noliktavas:

                                       i)

                                       uz citu akcīzes preču noliktavu;

                                       ii)

                                       reģistrētam saņēmējam;

                                       iii)

                                       uz vietu, kur akcīzes preces izved no Savienības teritorijas, kā noteikts 25. panta 1. punktā;

                                       iv)

                                       saņēmējam, kas minēts 11. panta 1. punktā, ja preces nosūta no citas dalībvalsts teritorijas;

                                       v)

                                       uz izvešanas muitas iestādi, ja tas paredzēts Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 329. panta 5. punktā, kas vienlaikus ir arī nosūtītāja muitas iestāde ārējā tranzīta procedūrā, ja tas paredzēts Deleģētās regulas (ES) 2015/2446 189. panta 4. punktā;

                           b)

                           no importa vietas uz jebkuru no a) apakšpunktā minētajiem galamērķiem, ja preces sūta reģistrēts nosūtītājs.

                     Šajā pantā “importa vieta” ir vieta, kur preces laiž brīvā apgrozībā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 201. pantu.

               2.   Izņemot gadījumos, kad importēšanu veic akcīzes preču noliktavā, akcīzes preces no importēšanas vietas var pārvietot atliktās nodokļa maksāšanas režīmā vienīgi tad, ja deklarētājs vai jebkura persona, kas tieši vai netieši iesaistīta muitas formalitāšu kārtošanā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 15. pantu, importa dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniedz šādu informāciju:

                           a)

                           unikālu akcīzes identifikācijas numuru saskaņā ar Padomes Regulas (ES) Nr. 389/2012 (15) 19. panta 2. punkta a) apakšpunktu konkrētās pārvietošanas reģistrētā nosūtītāja identificēšanai;

                           b)

                           unikālu akcīzes identifikācijas numuru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 389/2012 19. panta 2. punkta a) apakšpunktu tā saņēmēja identificēšanai, kuram ir nosūtītas preces;

                           c)

                           attiecīgā gadījumā pierādījumus tam, ka importētās preces ir paredzēts nosūtīt no importa dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju.

               3.   Dalībvalstis var paredzēt noteikumu, ka 2. punkta c) apakšpunktā minētais pierādījums jāsniedz kompetentajām iestādēm vienīgi pēc pieprasījuma.

               4.   Atkāpjoties no šā panta 1. punkta a) apakšpunkta i) un ii) punkta un 1. punkta b) apakšpunkta, galamērķa dalībvalsts var saskaņā ar tās paredzētiem nosacījumiem atļaut akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā pārvietot uz tiešās piegādes vietu, kas atrodas tās teritorijā, ja attiecīgo vietu ir norādījis apstiprināts noliktavas turētājs galamērķa dalībvalstī vai reģistrēts saņēmējs, izņemot reģistrēto saņēmēju, kura atļauja ir ierobežota saskaņā ar 18. panta 3. punktu.
               Attiecīgais apstiprināts noliktavas turētājs vai reģistrēts saņēmējs ir atbildīgs par 24. panta 1. punktā minētā saņemšanas ziņojuma iesniegšanu.

               5.   Šā panta 1., 2. un 4. punktu piemēro arī tādu akcīzes preču pārvietošanai, kam piemēro nodokļa nulles likmi un kas nav nodotas patēriņam.

            17. pants
            Nodrošinājums

               1.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar to paredzētiem nosacījumiem pieprasa, lai risks, kas saistīts ar preču pārvietošanu atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, būtu segts ar nodrošinājumu, ko sniedz apstiprināts noliktavas turētājs–nosūtītājs vai reģistrēts nosūtītājs.

               2.   Nodrošinājumu nesniedz attiecībā uz energoproduktu pārvietošanu pa nostiprinātiem cauruļvadiem, izņemot pienācīgi pamatotos apstākļos.

               3.   Atkāpjoties no 1. punkta, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar to paredzētiem nosacījumiem var atļaut, ka 1. punktā minēto nodrošinājumu sniedz pārvadātājs vai ekspeditors, akcīzes preču īpašnieks, akcīzes saņēmējs vai divas vai vairākas šādas personas kopā un 1. punktā minētās personas.

               4.   Nodrošinājums ir derīgs visā Savienībā.

               5.   Nosūtītāja dalībvalsts var atkāpties no prasības sniegt nodrošinājumu par šādu akcīzes preču pārvietošanu, kam piemēro atliktās nodokļa maksāšanas režīmu:

                           a)

                           pārvietošana pilnībā notiek minētās dalībvalsts teritorijā;

                           b)

                           energoproduktu pārvietošana pa jūru Savienībā, ja tam piekrīt citas attiecīgās dalībvalstis.

               6.   Dalībvalstis var noteikt sīki izstrādātus noteikumus, kas reglamentē nodrošinājuma sniegšanu un derīgumu.

            18. pants
            Reģistrēts saņēmējs

               1.   Reģistrēts saņēmējs nevar ne ražot, ne pārstrādāt, ne turēt, ne uzglabāt, ne nosūtīt akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā.

               2.   Reģistrēts saņēmējs ievēro šādas prasības:

                           a)

                           pirms akcīzes preču nosūtīšanas iesniedz akcīzes nodokļa nodrošinājumu saskaņā ar galamērķa dalībvalsts kompetento iestāžu paredzētajiem nosacījumiem;

                           b)

                           līdzko pārvietošana ir beigusies, uzskaita akcīzes preces, kas saņemtas, piemērojot atliktās nodokļa maksāšanas režīmu;

                           c)

                           piekrīt jebkurai pārbaudei, ko galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes veic, lai pārliecinātos, ka preces ir faktiski saņemtas.

               3.   Reģistrētam saņēmējam, kas akcīzes preces saņem tikai laiku pa laikam, 3. panta 9. punktā minētajā atļaujā paredz konkrētu akcīzes preču daudzumu, vienu nosūtītāju un noteiktu laikposmu. Dalībvalstis var ierobežot atļauju līdz vienam pašam pārvietojumam.

            19. pants
            Akcīzes preču pārvietošanas atliktās nodokļa maksāšanas režīmā sākums un beigas

               1.   Akcīzes preču pārvietošana atliktās nodokļa maksāšanas režīmā sākas:

                           a)

                           gadījumos, kas minēti šīs direktīvas 16. panta 1. punkta a) apakšpunktā, – brīdī, kad akcīzes preces izved no akcīzes preču noliktavas–nosūtītājas;

                           b)

                           gadījumos, kas minēti tās 16. panta 1. punkta b) apakšpunktā, – kad preces laiž brīvā apgrozībā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 201. pantu.

               2.   Akcīzes preču pārvietošana atliktās nodokļa maksāšanas režīmā beidzas:

                           a)

                           gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) un iv) punktā un 16. panta 1. punkta b) apakšpunktā, – kad akcīzes saņēmējs ir saņēmis akcīzes preču piegādi;

                           b)

                           gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punktā, – kad preces ir izvestas no Savienības teritorijas;

                           c)

                           gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punktā, – kad precēm piemēro ārējā tranzīta procedūru.

            2. iedaļa

               Procedūra, kas jāievēro, pārvietojot akcīzes preces atliktās nodokļa maksāšanas režīmā

            20. pants
            Elektroniskais administratīvais dokuments

               1.   Akcīzes preču pārvietošanu uzskata par veiktu atliktās nodokļa maksāšanas režīmā tikai tad, ja pārvietošanā izmanto elektronisko administratīvo dokumentu, kas apstrādāts saskaņā ar 2. un 3. punktu.

               2.   Šā panta 1. punkta īstenošanas nolūkos nosūtītājs iesniedz nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm elektroniska administratīvā dokumenta projektu, izmantojot datorizētu sistēmu, kas minēta Lēmuma (ES) 2020/263 1. pantā (“datorizēta sistēma”).

               3.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes elektroniski pārbauda elektroniskā administratīvā dokumenta projektā norādītos datus.
               Ja dati nav apstiprināti, par to nekavējoties informē nosūtītāju.
               Ja dati ir apstiprināti, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes piešķir dokumentam īpašu administratīvās atsauces kodu un to paziņo nosūtītājam.

               4.   Gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) un iv) punktā, 16. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 16. panta 4. punktā, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes nekavējoties pārsūta elektronisko administratīvo dokumentu galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kuras to pārsūta saņēmējam, ja saņēmējs ir apstiprināts noliktavas turētājs vai reģistrēts saņēmējs.
               Ja akcīzes preces ir paredzētas apstiprinātam noliktavas turētājam nosūtītājā dalībvalstī, minētās dalībvalsts kompetentās iestādes apstiprinātam noliktavas turētājam tieši pārsūta elektronisko administratīvo dokumentu.

               5.   Nosūtītājs personai, kas pavada akcīzes preces, vai gadījumā, kad pavadošās personas nav, – pārvadātājam vai ekspeditoram paziņo īpašo administratīvās atsauces kodu. Pēc pieprasījuma persona, kura pavada akcīzes preces, pārvadātājs vai ekspeditors uzrāda minēto kodu kompetentajām iestādēm jebkurā pārvietojuma, kam piemēro atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, brīdī. Tomēr vajadzības gadījumā kompetentās iestādes var pieprasīt elektroniskā administratīvā dokumenta vai jebkāda cita komercdokumenta drukātu eksemplāru.

               6.   Nosūtītājs, izmantojot datorizēto sistēmu, var anulēt elektronisko administratīvo dokumentu, kamēr pārvietošana nav sākta saskaņā ar 19. panta 1. punktu.

               7.   Kamēr notiek pārvietošana atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, nosūtītājs, izmantojot datorizētu sistēmu, var mainīt akcīzes preču galamērķi vai saņēmēju uz kādu no 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii), iii ) vai v) punktā vai – attiecīgā gadījumā – 16. panta 4. punktā minētajiem galamērķiem. Šim nolūkam nosūtītājs, izmantojot datorizēto sistēmu, nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniedz galamērķa maiņas elektroniskā dokumenta projektu.

            21. pants
            Elektroniskā administratīvā dokumenta apstrāde eksportējamām precēm

               1.   Gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) un v) punktā, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes pārsūta elektronisko administratīvo dokumentu tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā iesniegta eksporta deklarācija saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 221. panta 2. punktu (“eksporta dalībvalsts”), ja minētā dalībvalsts nav nosūtītāja dalībvalsts.

               2.   Deklarētājs eksporta dalībvalsts kompetentajām iestādēm paziņo īpašo administratīvās atsauces kodu, norādot eksporta deklarācijā minētās akcīzes preces.

               3.   Kompetentās iestādes eksporta dalībvalstī pirms preču izlaišanas eksportam pārbauda, vai elektroniskā administratīvā dokumenta dati atbilst datiem eksporta deklarācijā.

               4.   Ja pastāv neatbilstības starp elektronisko administratīvo dokumentu un eksporta deklarāciju, eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes, izmantojot datorizēto sistēmu, informē par to nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes.

               5.   Ja preces vairs nav paredzēts izvest no Savienības muitas teritorijas, eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes, tiklīdz tās par to uzzina, paziņo to nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, izmantojot datorizēto sistēmu. Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes nekavējoties pārsūta paziņojumu nosūtītājam. Saņemot paziņojumu, nosūtītājs attiecīgi anulē elektronisko administratīvo dokumentu, kā paredzēts 20. panta 6. punktā, vai maina preču galamērķi, kā paredzēts 20. panta 7. punktā.

            22. pants
            Īpaša kārtība energoproduktu pārvietošanai

               1.   Ja energoproduktus pārvieto pa jūru vai iekšējiem ūdensceļiem atliktās nodokļa maksāšanas režīmā, lai nogādātu saņēmējam, kas nav precīzi zināms brīdī, kad nosūtītājs iesniedz 20. panta 2. punktā minēto elektroniskā administratīvā dokumenta projektu, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes var atļaut nosūtītājam minētajā dokumentā nenorādīt datus par saņēmēju.

               2.   Tiklīdz dati par saņēmēju ir zināmi un vēlākais pārvietošanas beigās, nosūtītājs, izmantojot 20. panta 7. punktā minēto procedūru, tos paziņo nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm.

               3.   Šo pantu nepiemēro pārvietošanai, kas minēta 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) un v) punktā.

            23. pants
            Sūtījumu sadale

               1.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar minētās dalībvalsts paredzētiem nosacījumiem var atļaut nosūtītājam energoproduktu pārvietošanu atliktās nodokļa maksāšanas režīmā veikt divās vai vairākās daļās, ja izpildās šādi nosacījumi:

                           a)

                           akcīzes preču kopējais apjoms nemainās;

                           b)

                           sadali veic tādas dalībvalsts teritorijā, kurā minētā procedūra ir atļauta;

                           c)

                           minētās dalībvalsts kompetentās iestādes tiek informētas par vietu, kurā notiek sadale.

               2.   Dalībvalstis nosūta Komisijai informāciju par to, vai tās atļauj pārvietošanu savā teritorijā veikt pa daļām un ar kādiem nosacījumiem. Komisija šo informāciju nosūta citām dalībvalstīm.

            24. pants
            Formalitātes galamērķī

               1.   Saņemot akcīzes preces kādā no 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) vai iv) punktā vai 16. panta 4. punktā minētajiem galamērķiem, saņēmējs nekavējoties, bet ne vēlāk kā piecas darbdienas pēc tam, kad pārvietošana ir pabeigta, izņemot, ja var sniegt pietiekamu pamatojumu kompetentajām iestādēm, iesniedz, izmantojot datorizēto sistēmu, galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm ziņojumu par saņemšanu.

               2.   Galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes nosaka kārtību, kādā jāiesniedz saņemšanas ziņojums, ka preces saņēmuši 11. panta 1. punktā minētie saņēmēji.

               3.   Galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes elektroniski pārbauda saņemšanas ziņojumā ietvertos datus.
               Ja dati nav apstiprināti, par to nekavējoties paziņo saņēmējam.
               Ja dati ir apstiprināti, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes sniedz saņēmējam apstiprinājumu, ka saņemšanas ziņojums ir reģistrēts, un nosūta apstiprinājumu nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm.

               4.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes pārsūta saņemšanas ziņojumu nosūtītājam. Ja nosūtīšanas un galamērķa vieta atrodas vienā un tajā pašā dalībvalstī, tad šīs dalībvalsts kompetentās iestādes saņemšanas ziņojumu tieši pārsūta nosūtītājam.

            25. pants
            Formalitātes eksportējamo preču pārvietošanas beigās

               1.   Gadījumos, kas minēti šīs direktīvas 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punktā un – attiecīgā gadījumā – 16. panta 1. punkta b) apakšpunktā, eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes, pamatojoties uz informāciju par preču izvešanu, ko sniegusi Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 329. pantā minētā izvešanas muitas iestāde vai iestāde, kurā nokārtotas šīs direktīvas 2. panta 2. punktā minētās formalitātes preču izvešanai no muitas teritorijas, sagatavo eksporta ziņojumu, izmantojot datorizētu sistēmu, ar ko apstiprina, ka akcīzes preces ir izvestas no Savienības teritorijas.

               2.   Gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punktā, eksporta ziņojumu sagatavo eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes, pamatojoties uz informāciju, ko tās ir saņēmušas no izvešanas muitas iestādes saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 329. panta 5. punktu.

               3.   Eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes elektroniski pārbauda datus, uz kuru pamata ir sagatavojams eksporta ziņojums saskaņā ar 1. un 2. punktu. Kad šie dati ir pārbaudīti un ja nosūtītāja dalībvalsts nav eksporta dalībvalsts, eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes nosūta eksporta ziņojumu nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm.
               Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes pārsūta eksporta ziņojumu nosūtītājam.

            26. pants
            Datorizētās sistēmas nepieejamība

               1.   Atkāpjoties no 20. panta 1. punkta, ja datorizētā sistēma nav pieejama nosūtītājā dalībvalstī, nosūtītājs var sākt akcīzes preču pārvietošanu atliktās nodokļa maksāšanas režīmā ar noteikumu, ka:

                           a)

                           precēm ir pievienots atkāpšanās dokuments, kurā norādīti tie paši dati, kas 20. panta 2. punktā minētajā elektroniskā administratīvā dokumenta projektā;

                           b)

                           pirms sākta pārvietošana, nosūtītājs informē nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes.

                     Pirms sākta pārvietošana, nosūtītāja dalībvalsts var arī pieprasīt nosūtītājam tā dokumenta kopiju, kas minēts pirmās daļas a) apakšpunktā, šajā kopijā esošās informācijas apstiprināšanu nosūtītājā dalībvalstī un, ja datorizētā sistēma nav pieejama nosūtītāja vainas dēļ, attiecīgu informāciju par iemesliem.

               2.   Līdzko datorizētā sistēma atkal ir pieejama, nosūtītājs iesniedz elektroniskā administratīvā dokumenta projektu saskaņā ar 20. panta 2. punktu.
               Līdzko elektroniskā administratīvā dokumenta projektā minētie dati ir pārbaudīti saskaņā ar 20. panta 3. punktu, minētais dokuments aizstāj šā panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minēto atkāpšanās dokumentu. Šīs direktīvas 20. panta 4. punktu, 21. panta 1. punktu, kā arī 24. un 25. pantu piemēro mutatis mutandis.

               3.   Nosūtītājs saglabā 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētā atkāpšanās dokumenta kopiju savā grāmatvedības uzskaitē.

               4.   Ja datorizētā sistēma nav pieejama nosūtītājā dalībvalstī, nosūtītājs var mainīt preču galamērķi atbilstoši 20. panta 7. punktam vai energoproduktu pārvietošanu veikt pa daļām atbilstoši 23. pantam un dara zināmu minēto informāciju kompetentajām iestādēm nosūtītājā dalībvalstī, izmantojot citus sakaru līdzekļus. Lai izpildītu šo prasību, nosūtītājs nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes informē, pirms tiek ierosināts mainīt galamērķi vai veikt pārvietošanu pa daļām. Šā panta 2. un 3. punktu piemēro mutatis mutandis.

               5.   Ja gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) un v) punktā, nosūtītājā dalībvalstī nav pieejama datorizētā sistēma, tad nosūtītājs deklarētājam iesniedz šā panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētā atkāpšanās dokumenta kopiju.
               Deklarētājs eksporta dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniedz minētā atkāpšanās dokumenta, kura saturs atbilst eksporta deklarācijā deklarētajām akcīzes precēm, kopiju vai atkāpšanās dokumenta unikālo identifikatoru.

            27. pants
            Atkāpšanās dokumenti galamērķī vai eksporta gadījumos

               1.   Ja gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) un iv) punktā, 16. panta 1. panta b) apakšpunktā un 16. panta 4. punktā, saņemšanas ziņojumu, kas paredzēts 24. panta 1. punktā, nav iespējams iesniegt pēc akcīzes preču pārvietošanas minētajā pantā paredzētā termiņā – vai nu tādēļ, ka galamērķa dalībvalstī nav pieejama datorizētā sistēma, vai arī tādēļ, ka situācijā, kas minēta 26. panta 1. punktā, procedūras, kas minētas 26. panta 2. punktā, vēl nav pabeigtas, – tad saņēmējs galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, iesniedz atkāpšanās dokumentu, kurā ietverti tie paši dati, kas saņemšanas ziņojumā, un apstiprina, ka pārvietošana ir pabeigta.
               Ja vien saņēmējs, izmantojot 24. panta 1. punktā paredzēto datorizēto sistēmu, īstermiņā neiesniedz saņemšanas ziņojumu, vai izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes nosūta pirmajā daļā minētā atkāpšanās dokumenta kopiju nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kas to pārsūta nosūtītājam vai dara to pieejamu nosūtītājam. Līdzko datorizētā sistēma atkal ir pieejama galamērķa dalībvalstī vai arī 26. panta 2. punktā minētās procedūras ir pabeigtas, saņēmējs saskaņā ar 24. panta 1. punktu nosūta saņemšanas ziņojumu. Šīs direktīvas 24. panta 3. un 4. punktu piemēro mutatis mutandis.

               2.   Ja gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) vai v) punktā, eksporta ziņojumu, kas paredzēts 25. panta 1. un 2. punktā, vai 21. panta 5. punktā paredzēto paziņojumu par to, ka preces vairs nav paredzēts izvest no Savienības teritorijas, nav iespējams iesniegt pēc akcīzes preču pārvietošanas – vai nu tādēļ, ka eksporta dalībvalstī nav pieejama datorizētā sistēma, vai arī tādēļ, ka situācijā, kas minēta 26. panta 1. punktā, procedūras, kas minētas 26. panta 2. punktā, vēl nav pabeigtas, – tad eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes nosūta nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm dokumentu, kurā ietverti tie paši dati, kas eksporta ziņojumā vai paziņojumā, un ar kuru apstiprina, ka pārvietošana ir pabeigta vai ka preces netiks izvestas no Savienības teritorijas, izņemot, ja īstermiņā iesniedz eksporta ziņojumu vai paziņojumu, izmantojot datorizētu sistēmu, vai ja ir pienācīgi pamatots gadījums.
               Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes pārsūta nosūtītājam pirmajā daļā minētā dokumenta kopiju vai dara nosūtītājam to pieejamu.
               Līdzko datorizētā sistēma atkal ir pieejama eksporta dalībvalstī vai arī 26. panta 2. punktā minētās procedūras ir pabeigtas, eksporta dalībvalsts kompetentās iestādes nosūta eksporta ziņojumu saskaņā ar 25. panta 1. un 2. punktu vai 21. panta 5. punktā paredzēto paziņojumu. Šīs direktīvas 25. panta 3. punktu piemēro mutatis mutandis.

            28. pants
            Alternatīvi saņemšanas pierādījumi un izvešanas pierādījumi

               1.   Neatkarīgi no 27. panta saņemšanas ziņojums, kas paredzēts 24. panta 1. punktā, vai eksporta ziņojums, kas paredzēts 25. panta 1. un 2. punktā, apliecina, ka akcīzes preču pārvietošana ir pabeigta saskaņā ar 19. panta 2. punktu.

               2.   Atkāpjoties no 1. punkta, ja saņemšanas ziņojuma vai eksporta ziņojuma nav tādu iemeslu dēļ, kas nav minēti 27. pantā, var iesniegt alternatīvu pierādījumu tam, ka akcīzes preču pārvietošana atliktās nodokļa maksāšanas režīmā ir pabeigta saskaņā ar 3. un 4. punktu.

               3.   Gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) un iv) punktā, 16. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 16. panta 4. punktā, par alternatīvu pierādījumu tam, ka pārvietošana ir pabeigta, var kalpot galamērķa dalībvalsts kompetento iestāžu apstiprinājums, kas izdarīts, pamatojoties uz atbilstīgu pierādījumu, ka akcīzes preces ir sasniegušas galamērķi.
               Šīs direktīvas 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētais atkāpšanās dokuments, ir atbilstīgs pierādījums.

               4.   Gadījumos, kas minēti 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) vai v) punktā, lai noteiktu, vai akcīzes preces 2. punktā izklāstītajos apstākļos ir izvestas no Savienības teritorijas, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes:

                           a)

                           kā pierādījumu tam, ka preces ir izvestas no Savienības teritorijas, pieņem tās dalībvalsts kompetento iestāžu, kurā atrodas izvešanas muitas iestāde, apstiprinājumu, ka akcīzes preces ir izvestas no Savienības teritorijas vai ka akcīzes precēm ir piemērota ārējā tranzīta procedūra saskaņā ar 16. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punktā minēto procedūru;

                           b)

                           var ņemt vērā šādu pierādījumu jebkādu kombināciju:

                                       i)

                                       pavadzīmi;

                                       ii)

                                       preču izvešanu apliecinošu dokumentu, ko parakstījis un kā autentiskumu apliecinājis uzņēmējs, kurš ir izvedis preces no Savienības muitas teritorijas;

                                       iii)

                                       dokumentu, ar ko dalībvalsts vai trešās valsts muitas dienests apliecina, ka ir notikusi piegāde, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas konkrētajā valstī piemērojama šādai apliecināšanai;

                                       iv)

                                       kuģiem, gaisa kuģiem vai atkrastes iekārtām piegādāto preču reģistrus, ko uztur uzņēmēji;

                                       v)

                                       citus pierādījumus, kas ir pieņemami nosūtītājas dalībvalsts iestādēm.

               5.   Ja nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes ir pieņēmušas pienācīgos pierādījumus, tās datorizētajā sistēmā pabeidz pārvietošanu.

            29. pants
            Pilnvaru deleģēšana un īstenošanas pilnvaru piešķiršana attiecībā uz dokumentiem, kuru apmaiņa jāveic atliktās nodokļa maksāšanas režīmā

               1.   Komisija saskaņā ar 51. pantu pieņem deleģētos aktus, ar ko saistībā ar šajā iedaļā paredzēto akcīzes preču pārvietošanu nosaka struktūru un saturu tiem administratīvajiem dokumentiem, ar ko notiek apmaiņa, izmantojot datorizēto sistēmu 20.–25. panta nolūkiem, un tiem atkāpšanās dokumentiem, kas minēti 26. un 27. pantā.

               2.   Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko paredz noteikumus un procedūras attiecībā uz elektronisko administratīvo dokumentu apmaiņu, izmantojot datorizēto sistēmu, saistībā ar akcīzes preču pārvietošanu atliktās nodokļa maksāšanas režīmā un noteikumus un procedūras 26. un 27. pantā minēto atkāpšanās dokumentu izmantošanai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 52. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               3.   Katra dalībvalsts nosaka situācijas, kad datorizētā sistēma var tikt uzskatīta par nepieejamu, un paredz noteikumus un procedūras, kas jāievēro šādās situācijās 26. un 27. panta nolūkos un saskaņā ar tiem.

            3. iedaļa

               Vienkāršotas procedūras

            30. pants
            Vienkāršotas procedūras vienā dalībvalstī
            Dalībvalstis var ieviest vienkāršotas procedūras attiecībā uz pārvietošanu, ko veic atliktās nodokļa maksāšanas režīmā un ko pilnībā veic to teritorijā, tostarp iespēju atteikties no prasības elektroniski uzraudzīt tādu pārvietošanu.

            31. pants
            Vienkāršotas procedūras divās vai vairākās dalībvalstīs
            Pēc vienošanās un saskaņā ar nosacījumiem, ko noteikušas visas attiecīgās dalībvalstis, var ieviest vienkāršotas procedūras, lai īstenotu biežu un sistemātisku akcīzes preču pārvietošanu, ko veic atliktās nodokļa maksāšanas režīmā starp divu vai vairāku dalībvalstu teritorijām.
            Šis noteikums attiecas arī uz pārvietošanu pa nostiprinātiem cauruļvadiem.

            V NODAĻA

               Akcīzes preču pārvietošana un nodokļa uzlikšana pēc nodošanas patēriņam

            1. iedaļa

               Iegādes, ko veic privātpersonas

            32. pants
            Iegāde, ko veic privātpersona

               1.   Akcīzes nodokli par akcīzes precēm, ko privātpersonas iegādājušās personīgai lietošanai un ko šīs privātpersonas pārved no vienas dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju, iekasē tikai tajā dalībvalstī, kurā iegādātas minētās akcīzes preces.

               2.   Lai noteiktu, vai 1. punktā minētās akcīzes preces ir paredzētas personīgai lietošanai, dalībvalstis ņem vērā vismaz šādus aspektus:

                           a)

                           akcīzes preču valdītāja komerciālo statusu un iemeslus, kāpēc preces iegūtas valdījumā;

                           b)

                           akcīzes preču atrašanās vietu vai, attiecīgā gadījumā, izmantoto transporta veidu;

                           c)

                           dokumentus, kas attiecas uz akcīzes precēm;

                           d)

                           akcīzes preču specifiku;

                           e)

                           akcīzes preču daudzumu.

               3.   Lai piemērotu 2. punkta e) apakšpunktu, dalībvalstis var noteikt orientējošus lielumus, bet tikai kā atsauces kritēriju. Tādi orientējoši lielumi nedrīkst būt mazāki par:

                           a)

                           tabakas izstrādājumiem:

                                       —

                                       cigaretēm 800 vienības,

                                       —

                                       cigarillām (cigāri, kas katrs sver ne vairāk par 3 g) 400 vienības,

                                       —

                                       cigāriem 200 vienības,

                                       —

                                       smēķējamai tabakai 1,0 kg;

                           b)

                           alkoholiskajiem dzērieniem:

                                       —

                                       stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem 10 l,

                                       —

                                       starpproduktiem 20 l,

                                       —

                                       vīniem 90 litri (to skaitā ne vairāk par 60 litriem dzirkstošo vīnu),

                                       —

                                       alum 110 l.

               4.   Dalībvalstis var arī noteikt, ka akcīzes nodoklis kļūst uzliekams arī par tādu minerāleļļu iegādi patēriņa dalībvalstī, kas jau nodotas patēriņam citā dalībvalstī, ja šīs preces netipiskā veidā ved privātpersonas vai privātpersonu uzdevumā.
               Šajā punktā “vest netipiskā veidā” nozīmē vest degvielu citādi nekā transportlīdzekļu degvielas tvertnēs vai piemērotās rezerves degvielas kannās un šķidro kurināmo vest citādi nekā cisternās, ko izmanto uzņēmēju uzdevumā.

            2. iedaļa

               Procedūra, kas jāievēro, pārvietojot akcīzes preces, kas ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un ko pārvieto uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tās tur piegādātu komerciāliem mērķiem

            33. pants
            Vispārīgi noteikumi

               1.   Ja akcīzes preces, kas ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā, pārvieto uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tās tur piegādātu komerciāliem mērķiem vai lietotu, tām uzliek akcīzes nodokli galamērķa dalībvalstī.
               Šajā iedaļā paredzētā režīma darbības jomā akcīzes preču pārvietošana notiek vienīgi no sertificēta nosūtītāja sertificētam saņēmējam.

               2.   Šajā pantā akcīzes preces uzskata par “piegādātām komerciāliem mērķiem”, ja tās ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā, pārvietotas no minētās dalībvalsts teritorijas uz citas dalībvalsts teritoriju un piegādātas vai nu personai, kas nav privātpersona, vai privātpersonai, ja uz pārvietošanu neattiecas 32. vai 44. pants. Tomēr akcīzes preces neuzskata par piegādātām komerciāliem mērķiem, ja minētā privātpersona ir tās transportējusi savai personīgai lietošanai, kad tās tika pārvietotas no šīs citas dalībvalsts.

               3.   Akcīzes preču pārvietošana saskaņā ar šo pantu sākas brīdī, kad akcīzes preces atstāj sertificētā nosūtītāja telpas vai jebkuru vietu nosūtītājā dalībvalstī, kas nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm paziņota pirms pārvietošanas sākuma.

               4.   Akcīzes preču pārvietošana saskaņā ar šo pantu beidzas brīdī, kad sertificētais saņēmējs ir saņēmis akcīzes preču piegādi savās telpās vai jebkurā vietā galamērķa dalībvalstī, kas galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm paziņota pirms pārvietošanas sākuma.

               5.   Akcīzes nodokļa iekasējamības nosacījumi un piemērojamā likme ir tā, kas galamērķa dalībvalstī ir spēkā dienā, kad akcīzes nodoklis kļūst iekasējams.

            34. pants
            Iekasējamības gadījums

               1.   Sertificētais saņēmējs it atbildīgs par akcīzes nodokļa samaksu, un nodoklis ir iekasējams, kad preces ir piegādātas galamērķa dalībvalstij, izņemot gadījumu, kad pārvietošanas laikā notiek pārkāpums 46. panta nozīmē.

               2.   Ja viena vai visas pārvietošanā iesaistītās personas nav reģistrētas vai sertificētas, arī šīs personas kļūst atbildīgas par akcīzes nodokļa samaksu.

               3.   Akcīzes preces, kuras glabā uz kuģa vai gaisakuģī, kas veic jūrasbraucienus vai lidojumus starp divu dalībvalstu teritorijām, bet kuras nav pieejamas pārdošanā, kad kuģis vai gaisakuģis atrodas vienas dalībvalsts teritorijā, nav apliekamas ar akcīzes nodokli minētajā dalībvalstī.

            35. pants
            Nosacījumi akcīzes preču pārvietošanai saskaņā ar šo iedaļu

               1.   Akcīzes preču pārvietošanu uzskata par atbilstošu šīs iedaļas prasībām tikai tad, ja tajā izmanto vienkāršotu elektronisko administratīvo dokumentu, kas apstrādāts saskaņā ar 36. pantu.

               2.   Sertificētais saņēmējs atbilstoši 34. panta 1. punktam ievēro visas šādas prasības:

                           a)

                           pirms preces tiek nosūtītas, sniedz nodrošinājumu, kurš sedz objektīvos akcīzes nodokļa nesamaksāšanas riskus, kura var notikt pārvietošanas laikā cauri dalībvalstīm, kas tiek šķērsotas tranzītā, un galamērķa dalībvalstī;

                           b)

                           preču pārvietošanas beigās samaksā akcīzes nodokli, kas ir maksājams galamērķa dalībvalstī, saskaņā ar minētajā dalībvalstī noteikto procedūru;

                           c)

                           piekrīt visām galamērķa dalībvalsts kompetento iestāžu ierosinātajām pārbaudēm, kas vajadzīgas, lai pārliecinātos, vai akcīzes preces ir faktiski saņemtas un vai par šīm precēm iekasējamais akcīzes nodoklis ir samaksāts.

               3.   Atkāpjoties no 2. punkta a) apakšpunkta, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes var saskaņā ar saviem noteiktajiem nosacījumiem atļaut nodrošinājumu sniegt pārvadātājam vai ekspeditoram, akcīzes preču īpašniekam, sertificētam nosūtītājam vai divām vai vairāk minētajām personām kopā jebkādā kombinācijā ar sertificēto saņēmēju vai bez tā.

               4.   Panta 2. punkta a) apakšpunktā minētais nodrošinājums ir derīgs visā Savienībā.

               5.   Dalībvalstis var noteikt sīki izstrādātus noteikumus, kas reglamentē nodrošinājuma sniegšanu un derīgumu.

               6.   Apstiprināts noliktavas turētājs vai reģistrēts nosūtītājs var uzņemties sertificēta nosūtītāja pienākumus šīs iedaļas nolūkiem, par to iepriekš informējot nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes.

               7.   Apstiprināts noliktavas turētājs vai reģistrēts saņēmējs var uzņemties sertificēta saņēmēja pienākumus šīs iedaļas nolūkiem, to iepriekš paziņojot galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm.

               8.   Sertificētam nosūtītājam vai sertificētam saņēmējam, kas akcīzes preces nosūta vai saņem tikai laiku pa laikam, 3. panta 12) un 13) punktā minētajā serifikācijā paredz konkrētu akcīzes preču daudzumu, vienu preču saņēmēju vai nosūtītāju un noteiktu laikposmu. Dalībvalstis var ierobežot sertifikāciju līdz vienam pašam pārvietojumam. Šādu pagaidu sertifikāciju var – neatkarīgi no 3. panta 12) un 13) punktā noteiktajām prasībām – arī sniegt privātpersonām, kas rīkojas kā nosūtītāji vai saņēmēji, kad akcīzes preces piegādātas komerciāliem mērķiem saskaņā ar 33. panta 2. punktu.

            36. pants
            Vienkāršots elektronisks administratīvais dokuments

               1.   Ja akcīzes preces ir pārvietojamas saskaņā ar šo iedaļu, sertificētais nosūtītājs, izmantojot datorizēto sistēmu, iesniedz nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm vienkāršotā elektroniskā administratīvā dokumenta projektu.

               2.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes veic vienkāršotā elektroniskā administratīvā dokumenta projektā norādīto datu pārbaudi.
               Ja dati nav apstiprināti, par to nekavējoties informē sertificēto nosūtītāju.
               Ja dati ir apstiprināti, nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes piešķir dokumentam īpašu vienkāršotās administratīvās atsauces kodu un to paziņo sertificētajam nosūtītājam.

               3.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes bez kavēšanās pārsūta vienkāršoto elektronisko administratīvo dokumentu galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kuras to pārsūta sertificētajam saņēmējam.

               4.   Sertificētais nosūtītājs paziņo īpašo vienkāršotās administratīvās atsauces kodu personai, kura pavada akcīzes preces, vai, ja šādas personas nav, – pārvadātājam vai ekspeditoram. Persona, kura pavada akcīzes preces, pārvadātājs vai ekspeditors jebkurā pārvietošanas brīdī pēc pieprasījuma uzrāda minēto kodu kompetentajām iestādēm.

               5.   Pārvietojot akcīzes preces saskaņā ar šo iedaļu, sertificētais nosūtītājs var, izmantojot datorizēto sistēmu, mainīt galamērķi uz citu tādu piegādes vietu tajā pašā dalībvalstī, kuru apsaimnieko tas pats sertificētais saņēmējs, vai uz nosūtīšanas vietu. Šim nolūkam sertificētais nosūtītājs, izmantojot datorizēto sistēmu, nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniedz galamērķa maiņas elektroniskā dokumenta projektu.

            37. pants
            Saņemšanas ziņojums

               1.   Saņemot akcīzes preces, sertificētais saņēmējs nekavējoties, bet ne vēlāk kā piecas darbdienas pēc tam, kad pārvietošana ir pabeigta, izņemot, ja var sniegt pietiekamu pamatojumu kompetentajām iestādēm, iesniedz, izmantojot datorizēto sistēmu, galamērķa dalībvalsts kompetentajām iestādēm ziņojumu par saņemšanu.

               2.   Galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes elektroniski pārbauda saņemšanas ziņojumā ietvertos datus.
               Ja dati nav apstiprināti, par to nekavējoties informē sertificēto saņēmēju.
               Ja minētie dati ir apstiprināti, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes iesniedz sertificētajam saņēmējam apstiprinājumu par saņemšanas ziņojuma iereģistrēšanu un to nosūta nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm.
               Saņemšanas ziņojumu uzskata par pietiekamu pierādījumu tam, ka sertificētais saņēmējs ir veicis visas nepieciešamās formalitātes un, ja tas ir piemērojams un ja vien uz akcīzes precēm neattiecas atbrīvojums, ir pilnībā veicis akcīzes nodokļa samaksu, kas maksājams galamērķa dalībvalstī, vai ka piemēro atliktās nodokļa maksāšanas režīmu saskaņā ar III nodaļu.

               3.   Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes pārsūta saņemšanas ziņojumu sertificētajam saņēmējam.

               4.   Akcīzes nodokli, kas ir samaksāts nosūtītājā dalībvalstī, atmaksā pēc pieprasījuma un pamatojoties uz 1. punktā minēto saņemšanas ziņojumu.

            38. pants
            Atkāpšanās procedūra un atgūšana nosūtot

               1.   Atkāpjoties no 36. panta, ja datorizētā sistēma nav pieejama nosūtītājā dalībvalstī, sertificētais nosūtītājs var sākt akcīzes preču pārvietošanu ar nosacījumu, ka:

                           a)

                           precēm ir pievienots atkāpšanās dokuments, kurā norādīti tie paši dati, kas 35. panta 1. punktā minētajā vienkāršotā elektroniskā administratīvā dokumenta projektā;

                           b)

                           pirms sākta pārvietošana, sertificētais nosūtītājs informē nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes.

                     Pirms sākta pārvietošana, nosūtītāja dalībvalsts var arī pieprasīt sertificētajam nosūtītājam tā dokumenta kopiju, kas minēts pirmās daļas a) apakšpunktā, šajā kopijā esošās informācijas apstiprināšanu nosūtītājā dalībvalstī un, ja datorizētā sistēma nav pieejama nosūtītāja vainas dēļ, attiecīgu informāciju par iemesliem.

               2.   Kad datorizētā sistēma atkal ir pieejama, sertificētais nosūtītājs iesniedz vienkāršotā elektroniskā administratīvā dokumenta projektu saskaņā ar 36. panta 1. punktu.
               Līdzko elektroniskā vienkāršotā administratīvā dokumenta projektā minētie dati ir pārbaudīti saskaņā ar 36. panta 2. punktu, šis dokuments aizstāj šā panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minēto atkāpšanās dokumentu. Direktīvas 36. panta 3. punktu un 37. pantu piemēro mutatis mutandis.

               3.   Sertificētais nosūtītājs saglabā 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minēto atkāpšanās dokumenta kopiju kā pierādījumu savā grāmatvedības uzskaitē.

               4.   Ja datorizētā sistēma nav pieejama nosūtītājā dalībvalstī, sertificētais nosūtītājs var mainīt preču galamērķi atbilstoši 36. panta 5. punktam un dara zināmu minēto informāciju nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, izmantojot alternatīvus sakaru līdzekļus. Pirms galamērķa maiņas sertificētais nosūtītājs informē nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes. Šā panta 2. un 3. punktu piemēro mutatis mutandis.

            39. pants
            Atkāpšanās dokumenti un datu atgūšana – saņemšanas ziņojums
            Ja akcīzes preces pārvieto saskaņā ar šo iedaļu un saņemšanas ziņojumu nevar iesniegt akcīzes preču pārvietošanas beigās saskaņā ar 37. panta 1. punktu vai nu tādēļ, ka galamērķa dalībvalstī nav pieejama datorizētā sistēma, vai tādēļ, ka vēl nav veiktas 38. panta 2. punktā minētās procedūras, tad sertificētais saņēmējs, izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, galamērķa kompetentajām iestādēm iesniedz atkāpšanās dokumentu, kurā ir tie paši dati, kas saņemšanas ziņojumā, un norādīts, ka pārvietošana ir pabeigta.
            Izņemot gadījumus, kad sertificētais saņēmējs, izmantojot datorizēto sistēmu, īstermiņā neiesniedz saņemšanas ziņojumu, kā paredzēts 37. panta 1. punktā, vai izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes nosūta pirmajā daļā minētā atkāpšanās dokumenta kopiju nosūtītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm. Nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes pārsūta kopiju sertificētajam nosūtītājam vai dara sertificētajam nosūtītājam to pieejamu.
            Līdzko datorizētā sistēma atkal ir pieejama galamērķa dalībvalstī vai arī 38. panta 2. punktā minētās procedūras ir pabeigtas, sertificētais saņēmējs saskaņā ar 37. panta 1. punktu nosūta saņemšanas ziņojumu. Direktīvas 37. panta 2. un 3. punktu piemēro mutatis mutandis.

            40. pants
            Alternatīvie saņemšanas pierādījumi

               1.   Neatkarīgi no 39. panta, 37. panta 1. punktā prasītais saņemšanas ziņojums ir pierādījums tam, ka akcīzes preces ir piegādātas sertificētajam saņēmējam.

               2.   Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, ja tādu iemeslu dēļ, kas nav minēti 39. pantā, nav saņemšanas ziņojuma, tad par alternatīvu pierādījumu par akcīzes preču piegādi var kalpot galamērķa dalībvalsts kompetento iestāžu apstiprinājums, pamatojoties uz atbilstīgiem pierādījumiem, ka nosūtītās akcīzes preces ir sasniegušas savu galamērķi.
               Atkāpšanās dokuments, kas minēts 39. panta pirmajā daļā, ir atbilstīgs pierādījums šā punkta pirmās daļas nolūkiem.

               3.   Ja nosūtītājas dalībvalsts kompetentās iestādes ir pieņēmušas galamērķa dalībvalsts kompetento iestāžu apstiprinājumu, to uzskata par pietiekamu pierādījumu, ka sertificētais saņēmējs ir izpildījis visas nepieciešamās formalitātes un ir veicis galamērķa dalībvalstī maksājamā akcīzes nodokļa samaksu.

            41. pants
            Atbrīvojums no pienākuma izmantot datorizēto sistēmu – vienkāršotas procedūras divās vai vairākās dalībvalstīs
            Pēc vienošanās un saskaņā ar nosacījumiem, ko noteikušas visas attiecīgās dalībvalstis, var ieviest vienkāršotas procedūras akcīzes preču pārvietošanai saskaņā ar šo iedaļu, kas notiek starp divu vai vairāku dalībvalstu teritorijām.

            42. pants
            Preču, kas nodotas patēriņam, pārvietošana starp divām vietām vienas un tās pašas dalībvalsts teritorijā, šķērsojot citas dalībvalsts teritoriju

               1.   Ja akcīzes preces, kas jau ir nodotas patēriņam dalībvalsts teritorijā, uz galamērķa vietu minētās dalībvalsts teritorijā ir jāpārvieto caur citas dalībvalsts teritoriju, piemēro šādas prasības:

                           a)

                           šī pārvietošana notiek, izmantojot vienkāršoto elektronisko administratīvo dokumentu, kas minēts 35. panta 1. punktā, pa attiecīgu maršrutu;

                           b)

                           sertificētais saņēmējs apstiprina preču saņemšanu saskaņā ar galamērķa vietas kompetento iestāžu paredzētajiem noteikumiem;

                           c)

                           sertificētais nosūtītājs un sertificētais saņēmējs piekrīt visām pārbaudēm, kas ļauj attiecīgajām kompetentajām iestādēm pārliecināties par to, vai preces ir faktiski saņemtas.

               2.   Ja akcīzes preces bieži un regulāri pārvieto saskaņā ar 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, iesaistītās dalībvalstis, savstarpēji vienojoties un precizējot nosacījumus, var vienkāršot prasības, kas minētas 1. punktā.

            43. pants
            Pilnvaru deleģēšana un īstenošanas pilnvaru piešķiršana tādu preču pārvietošanā, kas ir piegādājamas komerciāliem mērķiem

               1.   Komisija saskaņā ar 51. pantu pieņem deleģētos aktus, ar ko saistībā ar šajā iedaļā paredzēto akcīzes preču pārvietošanu nosaka struktūru un saturu tiem administratīvajiem dokumentiem, ar ko notiek apmaiņa, izmantojot datorizēto sistēmu 36. un 37. panta nolūkiem, un tiem atkāpšanās dokumentiem, kas minēti 38., 39. un 41. pantā.

               2.   Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko saistībā ar šajā iedaļā paredzēto akcīzes preču pārvietošanu nosaka noteikumus un procedūras, kas ir jāievēro, datorizētajā sistēmā apmainoties ar elektroniskajiem administratīvajiem dokumentiem 36. un 37. panta nolūkiem, un noteikumus un procedūras 38., 39. un 40. pantā minēto atkāpšanās dokumentu izmantošanai. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 52. pantā minēto pārbaudes procedūru.

            3. iedaļa

               Tālpārdošana

            44. pants
            Tālpārdošana

               1.   Akcīzes preces, kuras jau ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un kuras iegādājas persona, kas nav apstiprināts noliktavas turētājs, reģistrēts saņēmējs vai sertificēts saņēmējs, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, un kas neveic patstāvīgu saimniecisko darbību, un kuras nosūtītājs, kurš veic patstāvīgu saimniecisko darbību, vai cita persona viņa uzdevumā tieši vai netieši nosūta vai transportē uz citu dalībvalsti, ar akcīzes nodokli apliek galamērķa valstī.

               2.   Gadījumā, kas minēts 1. punktā, akcīzes nodoklis galamērķa dalībvalstī kļūst iekasējams akcīzes preču piegādes brīdī. Akcīzes nodokļa iekasējamības nosacījumi un piemērojamā likme ir tā, kas ir spēkā dienā, kad akcīzes nodoklis kļūst iekasējams.
               Akcīzes nodokli maksā saskaņā ar galamērķa dalībvalsts noteikto procedūru.

               3.   Persona, kas ir atbildīga par akcīzes nodokļa maksāšanu galamērķa dalībvalstī, ir nosūtītājs.
               Tomēr galamērķa dalībvalsts var ļaut nosūtītājam par personu, kas atbild par akcīzes nodokļa samaksu, iecelt nodokļa pārstāvi, kas veic uzņēmējdarbību galamērķa dalībvalstī. Nodokļa pārstāvi apstiprina attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes. Dalībvalstis var noteikt, ka gadījumos, ja nosūtītājs vai nodokļa pārstāvis nav ievērojis 4. punkta a) apakšpunkta noteikumus, – par nodokļa samaksu atbildīgā persona ir akcīzes preču saņēmējs.

               4.   Nosūtītājs vai nodokļa pārstāvis ievēro šādas prasības:

                           a)

                           pirms akcīzes preču nosūtīšanas reģistrējas un iesniedz akcīzes nodokļa nodrošinājumu konkrētam mērķim izveidotā kompetentā nodokļu iestādē un saskaņā ar galamērķa dalībvalsts paredzētiem noteikumiem;

                           b)

                           samaksā akcīzes nodokli iestādē, kas minēta a) apakšpunktā, kad akcīzes preces ir piegādātas;

                           c)

                           veic akcīzes preču piegādes uzskaiti.

                     Iesaistītās dalībvalstis, precizējot nosacījumus, var vienkāršot prasības, pamatojoties uz divpusējām vai daudzpusējām vienošanām.

               5.   Gadījumā, kas minēts 1. punktā, akcīzes nodokli pirmajā dalībvalstī pēc nosūtītāja pieprasījuma atmaksā, ja nosūtītājs vai nodokļa pārstāvis ir ievērojis 4. punktā norādītās procedūras.

               6.   Dalībvalstis var pieņemt īpašus noteikumus, lai attiecībā uz akcīzes precēm, kuru izplatīšanai valsts ir noteikusi īpašu kārtību, piemērotu 1.–5. punktu.

            4. iedaļa

               Iznīcināšana un zudumi

            45. pants
            Iznīcināšana un zudumi

               1.   33. panta 1. punktā un 44. panta 1. punktā minētajās situācijās akcīzes precēm, kuras ir pilnībā iznīcinātas vai neatgriezeniski zudušas, tās transportējot kādas dalībvalsts teritorijā, kas nav dalībvalsts, kurā tās nodeva patēriņam, neparedzamu apstākļu vai nepārvaramas varas, vai šīs dalībvalsts kompetento iestāžu izsniegtās atļaujas iznīcināt preces dēļ, akcīzes nodoklis nav iekasējams šajā dalībvalstī.
               Šajā direktīvā par pilnīgi iznīcinātām vai neatgriezeniski zudušām uzskata preces, kuras kā akcīzes preces ir kļuvušas nederīgas turpmākam izmantojumam.

               2.   Ja daļēji zudumi preču specifikas dēļ notiek, tās transportējot kādas dalībvalsts teritorijā, kas nav dalībvalsts, kurā tās nodeva patēriņam, akcīzes nodoklis minētajā dalībvalstī nav iekasējams, ja zudums nepārsniedz kopīgo daļēja zuduma robežvērtību minētajām akcīzes precēm, kura noteikta atbilstoši 6. panta 9. punktam, ja vien dalībvalstij nav pamatots iemesls aizdomām par krāpšanu vai pārkāpumu.

               3.   Par akcīzes preču pilnīgu iznīcināšanu vai pilnīgu vai daļēju neatgriezenisku zudumu, kā minēts 1. punktā, sniedz pienācīgus pierādījumus tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā notika attiecīgo akcīzes preču pilnīga iznīcināšana vai pilnīgs vai daļējs neatgriezenisks zudums, vai, ja nav iespējams noteikt, kur tika izraisīts zaudējums, – kur to konstatēja.
               Ja tiek konstatēta akcīzes preču pilnīga iznīcināšana vai pilnīgs vai daļējs neatgriezenisks zudums, nodrošinājumu, kas iesniegts saskaņā ar 35. panta 2. punkta a) apakšpunktu vai 44. panta 4. punkta a) apakšpunktu, attiecīgi pilnībā vai daļēji atbrīvo, kad ir iesniegts pienācīgs pierādījums.

            5. iedaļa

               Pārkāpumi akcīzes preču pārvietošanā

            46. pants
            Pārkāpumi akcīzes preču pārvietošanā

               1.   Ja, pārvietojot akcīzes preces saskaņā ar 33. panta 1. punktu vai 44. panta 1. punktu, ir izdarīts pārkāpums kādas dalībvalsts teritorijā, kas nav tās dalībvalsts teritorija, kurā tās nodeva patēriņam, preces ir apliekamas ar akcīzes nodokli un akcīzes nodoklis ir iekasējams tajā dalībvalstī, kurā šis pārkāpums ir izdarīts.

               2.   Ja, pārvietojot akcīzes preces saskaņā ar 33. panta 1. punktu vai 44. panta 1. punktu, ir konstatēts pārkāpums kādas dalībvalsts teritorijā, kas nav tās dalībvalsts teritorija, kurā šīs preces nodeva patēriņam, un ja nav iespējams noteikt, kur ticis izdarīts pārkāpums, uzskata, ka tas ir izdarīts un akcīzes nodoklis ir iekasējams tajā dalībvalstī, kurā pārkāpums ir konstatēts.
               Tomēr, ja, pirms ir pagājuši trīs gadi no dienas, kad akcīzes preces ir iegādātas, tiek noskaidrots, kuras dalībvalsts teritorijā pārkāpums ir faktiski izdarīts, piemēro 1. punktu.

               3.   Akcīzes nodokli maksā persona, kas garantēja tā samaksu saskaņā ar 35. panta 2. punkta a) apakšpunktu vai 44. panta 4. punkta a) apakšpunktu, un persona, kura piedalījusies pārkāpumā. Ja par tā paša akcīzes nodokļa samaksu atbild vairākas personas, tās par šo parādu atbild solidāri.
               Dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā akcīzes preces tika nodotas patēriņam, pēc pieprasījuma atmaksā vai atlaiž akcīzes nodokli, ja to iekasēja dalībvalstī, kur pārkāpumu izdarīja vai konstatēja. Galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes atbrīvo saskaņā ar 35. panta 2. punkta a) apakšpunktu vai 44. panta 4. punkta a) apakšpunktu iesniegto nodrošinājumu.

               4.   Šajā pantā “pārkāpums” nozīmē situāciju, kas rodas, pārvietojot akcīzes preces saskaņā ar 33. panta 1. punktu vai 44. panta 1. punktu, kura nav paredzēta 45. pantā, kā rezultātā pārvietošana vai daļa no pārvietošanas nav pabeigta likumīgi.

               5.   Par pārkāpumu uzskata visus gadījumus, kad pretēji 33. panta 1. punktam vai 44. panta 4. punkta a) apakšpunktam nav reģistrēta vai sertificēta viena vai visas personas, kas iesaistītas pārvietošanā, vai kad nav ievēroti 35. panta 1. punkta noteikumi. Attiecīgi piemēro 1.–4. punktu, ja vien saņēmējam akcīzes nodoklis nav jāmaksā saskaņā ar 44. panta 3. punkta pēdējo teikumu.

            VI NODAĻA

               Citi jautājumi

            1. iedaļa

               Marķējums

            47. pants
            Marķējums

               1.   Neskarot 6. panta 2. punktu, dalībvalstis var pieprasīt, lai tad, kad preces nodod patēriņam šo dalībvalstu teritorijā vai – 33. panta 1. punktā un 44. panta 1. punktā paredzētajos gadījumos – kad preces ieved šo dalībvalstu teritorijā, uz akcīzes precēm būtu akcīzes nodokļa markas vai valsts identifikācijas zīmes, ko izmanto fiskālos nolūkos.

               2.   Visas dalībvalstis, kuras pieprasa izmantot akcīzes nodokļa markas vai valsts identifikācijas zīmes, kā noteikts 1. punktā, minētās markas vai zīmes dara pieejamas apstiprinātiem noliktavu īpašniekiem no citām dalībvalstīm. Katra dalībvalsts tomēr var arī paredzēt, ka akcīzes nodokļa markas ir pieejamas nodokļa pārstāvim, ko apstiprinājušas šīs dalībvalsts kompetentās iestādes.

               3.   Neskarot noteikumus, ko dalībvalstis var noteikt, lai nodrošinātu šā panta pareizu īstenošanu un novērstu nodokļa nemaksāšanu, nodokļu apiešanu vai stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, tās nodrošina, ka šīs akcīzes nodokļa markas vai valsts identifikācijas zīmes, kā noteikts 1. punktā, nerada šķēršļus akcīzes preču brīvai apritei.
               Ja akcīzes precēm ir piestiprinātas šādas markas vai zīmes, tā dalībvalsts, kura tās izsniegusi, atmaksā, atlaiž vai atbrīvo visas summas, kas samaksātas vai garantētas par šādu marku vai zīmju saņemšanu, ja akcīzes nodoklis ir kļuvis iekasējams un ir iekasēts citā dalībvalstī.
               Dalībvalsts, kura ir izdevusi šīs markas vai zīmes, var tomēr atmaksāt, atlaist vai atbrīvot nodrošinājumu, kas iemaksāts vai garantēts, ja tās kompetentajām iestādēm var pierādīt, ka minētās markas vai zīmes ir noņemtas vai iznīcinātas.

               4.   Nodokļa markas vai valsts identifikācijas zīmes, kā noteikts 1. punktā, ir derīgas tajā dalībvalstī, kura tās izdevusi. Tomēr dalībvalstis var vienoties par šo marku vai zīmju savstarpēju atzīšanu.

            2. iedaļa

               Mazie vīna ražotāji

            48. pants
            Mazie vīna ražotāji

               1.   Dalībvalstis var atbrīvot mazos vīna ražotājus no 14.–31. panta prasībām un citām prasībām, kas attiecas uz pārvietošanu un pārraudzību. Ja mazie vīna ražotāji paši veic darījumus Savienības teritorijā, viņi par to informē attiecīgās kompetentās iestādes un ievēro prasības, kas izklāstītas Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2018/273 (16).

               2.   Ja mazie vīna ražotāji saskaņā ar 1. punktu ir atbrīvoti no prasībām, saņēmējs, izmantojot Deleģētajā regulā (ES) 2018/273 paredzēto dokumentu vai atsaucoties uz to, informē galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes par saņemtajām vīna piegādēm.

               3.   Šajā pantā saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2018/273 2. panta 3. punktu “mazais ražotājs” ir ražotājs, kurš vīna gadā saražo vidēji mazāk nekā 1 000 hektolitru vīna, vērtējot pēc gada vidējās produkcijas apjoma vismaz trijos secīgos vīna gados.

            3. iedaļa

               Kuģu un gaisakuģu krājumi

            49. pants
            Kuģu un gaisakuģu krājumi
            Kamēr Padome nav pieņēmusi Savienības noteikumus par kuģu un gaisakuģu krājumiem, dalībvalstis var turpināt piemērot savus noteikumus attiecībā uz atbrīvojumiem šādiem krājumiem.

            4. iedaļa

               Īpaša kārtība

            50. pants
            Īpaša kārtība
            Dalībvalstis, kas noslēgušas nolīgumu par atbildību, ko tās uzņemas par pārrobežu tilta būvniecību un uzturēšanu, var arī pieņemt pasākumus, ar kuriem atkāpjas no šīs direktīvas noteikumiem, lai vienkāršotu procedūras akcīzes nodokļu iekasēšanai par akcīzes precēm, kuras izmanto šāda tilta būvniecībai un uzturēšanai.
            Piemērojot šos pasākumus, nolīgumā minēto tiltu un būvlaukumu uzskata par tās dalībvalsts teritorijas daļu, kas saskaņā ar nolīgumu ir atbildīga par tilta būvniecību un uzturēšanu.
            Attiecīgās dalībvalstis paziņo par šiem pasākumiem Komisijai, kas informē citas dalībvalstis.

            VII NODAĻA

               Deleģēšanas īstenošana un komitejas procedūra

            51. pants
            Deleģēšanas īstenošana

               1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

               2.   Pilnvaras pieņemt 6. panta 10. punktā, 29. panta 1. punktā un 43. panta 1. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no 2020. gada 20. februāra.

               3.   Padome jebkurā brīdī var atsaukt 6. panta 10. punktā, 29. panta 1. punktā un 43. panta 1. punktā minēto pilnvaru deleģējumu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

               4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar katras dalībvalsts ieceltajiem speciālistiem saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

               5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

               6.   Deleģētais akts, kas ir pieņemts saskaņā ar 6. panta 10. punktu, 29. panta 1. punktu un 43. panta 1. punktu, stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Padomei, Padome nav izteikusi iebildumus vai ja pirms minētā termiņa beigām Padome ir informējusi Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

            52. pants
            Komiteju procedūra

               1.   Komisijai palīdz “Akcīzes nodokļa komiteja”. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

            VIII NODAĻA

               Ziņošanas un pārejas un nobeiguma noteikumi

            53. pants
            Ziņošana par šīs direktīvas īstenošanu
            Komisija ik pēc pieciem gadiem Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par šīs direktīvas īstenošanu. Pirmo ziņojumu iesniedz ne vēlāk kā trīs gadus pēc šīs direktīvas piemērošanas dienas.
            Jo īpaši pirmajā ziņojumā izvērtē to valsts noteikumu piemērošanu un ietekmi, kuri pieņemti un piemēroti, ievērojot 32. pantu, ņemot vērā attiecīgos pierādījumus par šo noteikumu ietekmi attiecībā uz pārrobežu ietekmi, krāpšanu nodokļu jomā, nodokļu apiešanu vai stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, ietekmi uz iekšējā tirgus netraucētu darbību un sabiedrības veselību.
            Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai attiecīgo pieejamo informāciju, kas nepieciešama ziņojuma sagatavošanai.
            Ziņojumam attiecīgā gadījumā pievieno tiesību akta priekšlikumu.

            54. pants
            Pārejas noteikumi
            Dalībvalstis ļauj saņemt akcīzes preces saskaņā ar Direktīvas 2008/118/EK 33., 34. un 35. pantā noteiktajām formalitātēm līdz 2023. gada 31. decembrim.
            Šīs direktīvas 21. panta 5. punktā minētos paziņojumus var sniegt ar citiem līdzekļiem, kas nav datorizētā sistēma, līdz 2024. gada 13. februārim.

            55. pants
            Transponēšana

               1.   Dalībvalstis līdz 2021. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2., 3., 6., 12., 16., 17., 19.–22., 25.–29., 33.–46., 54., 55. un 57. panta prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto pasākumu tekstu.
               Ievērojot 54. pantu, tās piemēro minētos noteikumus, sākot no 2023. gada 13. februāra.
               Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Tajos ietver arī paziņojumu, ka atsauces esošajos normatīvos un administratīvos aktos uz direktīvu, kas atceltas ar šo direktīvu, uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce un kā formulējams minētais paziņojums.

               2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

            56. pants
            Atcelšana
            Direktīvu 2008/118/EK, kas grozīta ar I pielikuma A daļā minētajiem aktiem, atceļ no 2023. gada 13. februāra, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz dalībvalstu tiesību aktos noteiktajiem transponēšanas termiņiem un I pielikuma B daļā minēto direktīvu piemērošanas datumus.
            Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar II pielikumā ietverto atbilstības tabulu.

            57. pants
            Stāšanās spēkā un piemērošana
            Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            1., 4., 5., 7.–11., 13.–15., 18., 23., 24., 30.–32., 47.–53., 56. un 58. pantu piemēro no 2023. gada 13. februāra.

            58. pants
            Adresāti
            Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

            Briselē, 2019. gada 19. decembrī

                  Padomes vārdā –

                  Priekšsēdētāja

               K. MIKKONEN

            (1)  2019. gada 27. marta atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  2018. gada 17. oktobra atzinums (OV C 62 15.2.2019., 108. lpp.).

            (3)  Padomes Direktīva 2008/118/EK (2008. gada 16. decembris) par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (OV L 9, 14.1.2009., 12. lpp.).

            (4)  Padomes Direktīva 92/83/EEK (1992. gada 19. oktobris) par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem (OV L 316, 31.10.1992., 21. lpp.).

            (5)  Padomes Direktīva 92/84/EEK (1992. gada 19. oktobris) par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.).

            (6)  Padomes Direktīva 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.).

            (7)  Padomes Direktīva 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (OV L 176, 5.7.2011., 24. lpp.).

            (8)  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

            (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

            (10)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/2446 (2015. gada 28. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

            (11)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/1063 (2018. gada 16. maijs), ar ko groza un labo Deleģēto regulu (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 192, 30.7.2018., 1. lpp.).

            (12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2020/263 (2020. gada 15. janvāris) par datorizētas sistēmas ieviešanu akcīzes preču pārvietošanai un uzraudzībai (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 43. lpp.).

            (13)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.).

            (14)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.) un kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/2339 (2016. gada 14. decembris), ar ko attiecībā uz precēm, kuras ir uz laiku izvestas no Savienības muitas teritorijas pa jūru vai pa gaisu, groza Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 354, 23.12.2016., 32. lpp.).

            (15)  Padomes Regula (ES) Nr. 389/2012 (2012. gada 2. maijs) par administratīvu sadarbību akcīzes nodokļu jomā un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 2073/2004 (OV L 121, 8.5.2012., 1. lpp.).

            (16)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/273 (2017. gada 11. decembris), ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, vīna dārzu reģistru, pavaddokumentiem un sertifikāciju, preču ievešanas un izvešanas reģistru, obligātajām deklarācijām, paziņojumiem un paziņotās informācijas publicēšanu, bet Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 – attiecībā uz pārbaudēm un sodiem, kā arī groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 555/2008, (EK) Nr. 606/2009 un (EK) Nr. 607/2009 un atceļ Komisijas Regulu (EK) Nr. 436/2009 un Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/560 (OV L 58, 28.2.2018., 1. lpp.).

            I PIELIKUMS

               A DAĻA

               ATCELTĀ DIREKTĪVA UN TĀS SECĪGO GROZĪJUMU SARAKSTS

            (minēts 56. pantā)

                        Padomes Direktīva 2008/118/EK

                        (OV L 9, 14.1.2009., 12. lpp.)

                        Padomes Direktīva 2010/12/ES

                        (OV L 50, 27.2.2010., 1. lpp.)

                        Horvātijas Pievienošanās līgums

                        (OV L 112, 24.4.2012., 10. lpp.)

                        Padomes Direktīva 2013/61/ES

                        (OV L 353, 28.12.2013., 5. lpp.)

                        Padomes Direktīva (ES) 2019/2235

                        (OV L 336, 30.12.2019., 10. lpp.)

               B DAĻA

               TRANSPONĒŠANAS VALSTU TIESĪBĀS TERMIŅI UN PIEMĒROŠANAS DATUMS

            (minēts 56. pantā)

                        Direktīva

                        Transponēšanas termiņš

                        Piemērošanas datums

                        2008/118/EK

                        2010. gada 1. janvāris

                        2010. gada 1. aprīlis

                        2010/12/ES

                        2011. gada 1. janvāris

                        2013/61/ES

                        2014. gada 1. janvāris

                        (ES) 2019/2235

                        2022. gada 30. jūnijs

                        2022. gada 1. jūlijs

            II PIELIKUMS

               ATBILSTĪBAS TABULA

                        Direktīva 2008/118/EK

                        Šī direktīva

                        1. pants

                        1. pants

                        2. pants

                        6. panta 1. punkts

                        3. panta 1., 2. un 3. punkts

                        2. panta 1., 2. un 3. punkts

                        3. panta 4. punkts

                        —

                        —

                        2. panta 4. punkts

                        4. panta ievadfrāze

                        3. panta ievadfrāze

                        4. panta 1. līdz 5. punkts

                        3. panta 1. līdz 5. punkts

                        4. panta 6. punkts

                        —

                        4. panta 7. punkts

                        3. panta 6. punkts

                        4. panta 8. punkts

                        3. panta 7. punkts

                        —

                        3. panta 8. punkts

                        4. panta 9. līdz 11. punkts

                        3. panta 9. līdz 11. punkts

                        —

                        3. panta 12. un 13. punkts

                        36. panta 1. punkta otrā daļa

                        3. panta 14. punkts

                        —

                        3. panta 15. un 16. punkts

                        5. panta 1. un 2. punkts

                        4. panta 1. un 2. punkts

                        5. panta 3. punkta ievadfrāze

                        4. panta 3. punkta ievadfrāze

                        5. panta 3. punkta a) līdz e) punkts

                        4. panta 3. punkta a) līdz e) apakšpunkts

                        5. panta 3. punkta f) un g) punkts

                        —

                        5. panta 4., 5. un 6. punkts

                        4. panta 4., 5. un 6. punkts

                        6. pants

                        5. pants

                        7. panta 1. līdz 3.) punkts

                        6. panta 2. līdz 4. punktsaļa

                        7. panta 4. punkta pirmā daļa

                        6. panta 5. punkts

                        7. panta 4. punkta otrā daļa

                        6. panta 6. punkts

                        7. panta 4. punkta trešā daļa

                        6. panta 9. punkta pirmā daļa

                        7. panta 5. punkts

                        —

                        —

                        6. panta 7. punkts

                        —

                        6. panta 8. punkts

                        —

                        6. panta 9. punkta otrā daļa

                        —

                        6. panta 10. punkts

                        8. pants

                        7. pants

                        9. pants

                        8. panta pirmā un otrā daļa

                        —

                        8. panta trešā daļa

                        10. līdz 12. pants

                        9. līdz 11. pants

                        13. panta 1. punkts

                        12. panta 1. punkts

                        13. panta 2. punkts

                        —

                        —

                        12. panta 2. un 3. punkts

                        13. panta 3. punkts

                        12. panta 4. punkts

                        14. panta 1., 2. un 3. punkts

                        13. panta 1., 2. un 3. punkts

                        14. panta 4. punkts

                        —

                        14. panta 5. punkts

                        13. panta 4. punkts

                        15. un 16. pants

                        14. un 15. pants

                        17. panta 1. punkta ievadfrāze

                        16. panta 1. punkta ievadfrāze

                        17. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāze

                        16. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāze

                        17. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) līdz iv) punkts

                        16. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) līdz iv) punkts

                        —

                        16. panta 1. punkta a) apakšpunkta v) punkts

                        17. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                        16. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                        —

                        16. panta 2. un 3. punkts

                        17. panta 2. punkts

                        16. panta 4. punkts

                        17. panta 3. punkts

                        16. panta 5. punkts

                        18. panta 1. punkts

                        17. panta 1. punkts

                        —

                        17. panta 2. punkts

                        18. panta 2. punkts

                        17. panta 3. punkts

                        18. panta 3. punkta pirmais teikums

                        17. panta 4. punkts

                        18. panta 4. punkts

                        17. panta 5. punkts

                        18. panta 3. punkta otrais teikums

                        17. panta 6. punkts

                        19. pants

                        18. pants

                        20. panta 1. punkts

                        19. panta 1. punkts

                        20. panta 2. punkts

                        19. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts

                        —

                        19. panta 2. punkta c) apakšpunkts

                        21. panta 1. līdz 4. punkts

                        20. panta 1. līdz 4. punkts

                        21. panta 5. punkts

                        21. panta 1. punkts

                        21. panta 6. punkts

                        20. panta 5. punkts

                        21. panta 7. punkts

                        20. panta 6. punkts

                        21. panta 8. punkts

                        20. panta 7. punkta pirmais teikums

                        —

                        20. panta 7. punkta otrais teikums

                        —

                        21. panta 2. līdz 5. punkts

                        22. pants

                        22. panta 1. un 2. punkts

                        —

                        22. panta 3. punkts

                        23. panta pirmās daļas ievadfrāze

                        23. panta 1. punkta ievadfrāze

                        23. panta pirmās daļas 1) punkts

                        23. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                        23. panta pirmās daļas 2) punkts

                        23. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                        23. panta pirmās daļas 3) punkts

                        23. panta 1. punkta c) apakšpunkts

                        23. panta otrā daļa

                        23. panta 2. punkts

                        24. pants

                        24. pants

                        25. panta 1. punkts

                        25. panta 1. punkts

                        –

                        25. panta 2. punkts

                        25. panta 2. punkts

                        25. panta 3. punkta pirmā daļa

                        25. panta 3. punkts

                        25. panta 3. punkta otrā daļa

                        26. panta 1. un 2. punkts

                        26. panta 1. un 2. punkts

                        26. panta 3. punkts

                        –

                        26. panta 4. un 5. punkts

                        26. panta 3. un 4. punkts

                        —

                        26. panta 5. punkts

                        27. pants

                        27. pants

                        28. panta 1. punkts

                        28. panta 1. punkts

                        28. panta 2) punkta pirmā un otrā daļa

                        28. panta 2. un 3. punkts

                        —

                        28. panta 4. punkts

                        28. panta 2. punkta trešā daļa

                        28. panta 5. punkts

                        29. pants

                        29. pants

                        30. pants

                        30. pants

                        31. pants

                        31. pants

                        32. pants

                        32. pants

                        33. panta 1. punkts

                        33. panta 1. un 2. punkts

                        —

                        33. panta 3. un 4. punkts

                        33. panta 2. punkts

                        33. panta 5. punkts

                        33. panta 3. un 4. punkts

                        —

                        —

                        34. panta 1. un 2. punkts

                        33. panta 5. punkts

                        34. panta 3. punkts

                        33. panta 6. punkts

                        37. panta 4. punkts

                        34. panta 1. punkts

                        35. panta 1. punkts

                        34. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

                        35. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

                        34. panta 2. punkta otra daļa

                        —

                        —

                        35. panta 3. līdz 8. punkts

                        —

                        36. līdz 41. pants

                        35. pants

                        42. pants

                        —

                        43. pants

                        36. panta 1. punkta pirmā daļa

                        44. panta 1. punkts

                        36. panta 1. punkta otrā daļa

                        3. panta 14. punkts

                        36. panta 2. līdz 6. punkts

                        44. panta 2. līdz 6. punkts

                        37. panta 1. punkta pirmā daļa

                        45. panta 1. punkta pirmā daļa

                        —

                        45. panta 1. punkta otrā daļa

                        —

                        45. panta 2. punkts

                        37. panta 1. punkta otrā daļa

                        45. panta 3. punkta pirmā daļa

                        37. panta 1. punkta trešā daļa

                        45. panta 3. punkta otrā daļa

                        37. panta 2. punkts

                        —

                        38. pants

                        46. panta 1. līdz 4. punkts

                        —

                        46. panta 3. punkta pirmās daļas otrais teikums

                        —

                        46. panta 5. punkts

                        39. pants

                        47. pants

                        40. pants

                        48. pants

                        41. pants

                        49. pants

                        42. pants

                        50. pants

                        —

                        51. pants

                        43. pants

                        52. pants

                        44. pants

                        —

                        —

                        53. un 54. pants

                        45. un 46. pants

                        —

                        47. pants

                        56. pants

                        48. pants

                        55. pants

                        49. pants

                        57. pants

                        50. pants

                        58. pants

                        —

                        I pielikums

                        —

                        II pielikums