title: Komisijas Direktīva 82/319/eek (1982. gada 2. aprīlis), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 77/541/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31982L0319

Oficiālais Vēstnesis L 139 , 19/05/1982 Lpp. 0017 - 0031 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0025  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0170  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0025  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 12 Lpp. 0170

		Komisijas Direktīva 82/319/eek(1982. gada 2. aprīlis),ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 77/541/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmāmEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 80/1267/EEK [2], un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 77/541/EEK (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmām [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 81/576/EEK [4], un jo īpaši tās 10. pantu,tā kā ceļu satiksmes drošības labad, lai tiktu aptverti visu kategoriju mehāniskie transportlīdzekļi, Padome ar Direktīvu 81/576/EEK paplašināja Direktīvas 77/541/EEK darbības jomu, kura līdz tam bija ierobežota līdz Direktīvas 70/156/EEK I pielikumā definētās M1 kategorijas transportlīdzekļiem; tā kā darbības jomas paplašināšana kļuvusi iespējama tehnikas attīstības dēļ, kas tikmēr sasniegta; tā kā šā pasākuma īstenošanas dēļ tomēr būs jāsaskaņo minētajā direktīvā norādītās prasības un testi paplašinātajā darbības jomā; tā kā tās pieredzes dēļ, kas gūta, piemērojot šo direktīvu, radās vajadzība dažus noteikumus saskaņot ar faktiskajiem testa apstākļiem;tā kā šīs direktīvas noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Komiteja to direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, kuras attiecas uz tehnisko šķēršļu atcelšanu tirdzniecībā mehānisko transportlīdzekļu nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 77/541/EEK I, III, VI, VII, VIII, IX, X un XIV pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. No 1982. gada 1. oktobra neviena dalībvalsts nedrīkst:a) drošības jostu un ierobežotājsistēmu dēļ:- atteikt EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanu, Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta izsniegšanu vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu M1 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu tipam vai- aizliegt M1 kategorijas transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā,ja šā tipa transportlīdzeklim vai šo tipu transportlīdzekļiem drošības jostas un ierobežotājsistēmas atbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 77/541/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu;b) - atteikt EEK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanu drošības jostas vai ierobežotājsistēmas tipam, ko paredzēts uzstādīt M1 kategorijas transportlīdzeklī, ja tā atbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 77/541/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu,- aizliegt šādu drošības jostu un ierobežotājsistēmu laišanu tirgū, ja uz tām ir šajā direktīvā paredzētie EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes.2. No 1983. gada 1. oktobra dalībvalstis:a) - vairs neizsniedz Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minēto sertifikātu attiecībā uz M1 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu tipu vai- drīkst atteikt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz M1 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu tipu,ja tā drošības jostas un ierobežotājsistēmas neatbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 77/541/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu;b) drīkst atteikt EEK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanu drošības jostas vai ierobežotājsistēmas tipam, ko paredzēts uzstādīt M1 kategorijas transportlīdzeklī un kas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/541/EEK prasībām.3. No 1990. gada 1. oktobra dalībvalstis:- drīkst aizliegt tādu M1 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā, kuru drošības jostas un ierobežotājsistēmas neatbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/541/EEK prasībām,- drīkst aizliegt tādu drošības jostu un ierobežotājsistēmu laišanu tirgū, ko paredzēts uzstādīt M1 kategorijas transportlīdzeklī un uz kā nav šajā direktīvā paredzētās EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes.3. pantsNo 1982. gada 1. oktobra neviena dalībvalsts nedrīkst:a) drošības jostu un ierobežotājsistēmu dēļ:- atteikt EEK tipa apstiprinājuma piešķiršanu, Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta pēdējā ievilkumā minētā sertifikāta izsniegšanu vai valsts tipa apstiprinājuma piešķiršanu mehānisko transportlīdzekļu tipam, kas neietilpst M1 kategorijā, vai- aizliegt šādu kategoriju transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā,ja šā tipa transportlīdzeklim vai šo tipu transportlīdzekļiem drošības jostas un ierobežotājsistēmas atbilst prasībām, kas noteiktas Direktīvā 77/541/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu;b) - atteikt EEK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanu drošības jostas vai ierobežotājsistēmas tipam, ko paredzēts uzstādīt transportlīdzekļos, kuri neietilpst M1 kategorijā, un kas atbilst ar šo direktīvu grozītās Direktīvas 77/541/EEK prasībām,- aizliegt tādu drošības jostu un ierobežotājsistēmu laišanu tirgū, ko paredzēts uzstādīt šādu kategoriju transportlīdzekļos un uz kā ir šajā direktīvā paredzētās EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes.4. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai ne vēlāk kā 1982. gada 30. septembrī izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1982. gada 2. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisKarl-Heinz Narjes[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 375, 31.12.1980., 34. lpp.[3] OV L 220, 29.8.1977., 95. lpp.[4] OV L 209, 29.7.1981., 32. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 77/541/EEK pielikumu grozījumiI PIELIKUMS – DARBĪBAS JOMA, DEFINĪCIJAS, EEK SASTĀVDAĻU TIPA APSTIPRINĀJUMS, UZSTĀDĪŠANAS PRASĪBASPielikuma 0. punktu izsaka šādi:"0. DARBĪBAS JOMAŠī direktīva attiecas uz drošības jostām un ierobežotājsistēmām, ko paredzēts uzstādīt transportlīdzekļos, kuri atbilst definīcijai 9. pantā, un ko paredzēts lietot atsevišķi, t. i., kā individuālus piederumus, ko lieto uz priekšu vērstās sēdvietās sēdošas personas ar pieauguša cilvēka ķermeņa uzbūvi."Pielikuma 1.1.3. punktu izsaka šādi:"1.1.3. "Trīspunktu drošības josta" ir drošības josta, kura būtībā ir klēpja un diagonālās drošības jostas kombinācija".Pielikuma 1.1.4., 1.2.3., 1.6. un 1.7. punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 1.5. punktā pēdējo teikumu izsaka šādi:"Regulētājierīce var būt sprādzes, spriegotāja vai jebkuras citas drošības jostas sastāvdaļas daļa".Aiz 1.8.4.2. punkta pievieno šādu jaunu 1.8.5. punktu:"1.8.5. "Spriegotājs ar avārijas bloķēšanu un paaugstinātu reakcijas slieksni" (4N veids) ir 1.8.4. punktā definētais spriegotāja veids, kuram ir īpašas papildu īpašības attiecībā uz izmantošanu M2, M3, N1, N2 un N3 kategorijas [1] transportlīdzekļos".Aiz 1.19. punkta pievieno šādu jaunu 1.20. un 1.21. punktu:"1.20. "Iegremdēta sprādzes atvēršanas poga": nedrīkst pastāvēt iespēja atvērt sprādzi ar lodi, kā diametrs ir 40 mm.1.21. "Neiegremdēta sprādzes atvēršanas poga": jāpastāv iespējai atvērt sprādzi ar lodi, kā diametrs ir 40 mm".Pielikuma 2.1.2.1. punktā pirmo teikumu izsaka šādi:"drošības jostas tipa tehnisko aprakstu trijos eksemplāros, sniedzot datus par izmantotajām siksnām un cietajām daļām, ar atbilstīgiem rasējumiem un, attiecībā uz spriegotājiem, pievienojot uzstādīšanas instrukcijas un devēju uzstādīšanas instrukcijas."Pielikuma 2.1.2.2., 2.1.2.3. un 2.1.2.4. punktu izsaka šādi:"2.1.2.2. piecus drošības jostas tipa paraugus un2.1.2.3. desmit metrus no katra veida siksnas, kas izmantota konkrētā tipa drošības jostā.2.1.2.4. Tehniskais dienests, kas izdara sastāvdaļu tipa apstiprinājuma testus, ir pilnvarots pieprasīt papildu paraugus."Pielikuma 2.4.1.2.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.4.1.4.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura". Angļu valodas tekstā vārdus "plastic parts" aizstāj ar vārdiem "parts made of plastics".Pielikuma 2.4.2.2. punktā trešās daļas otro teikumu izsaka šādi:"Kad poga ir atvērta un ja to projicē plaknē, kas ir perpendikulāra pogas kustības sākotnējam virzienam, virsmai, kurai pieliek minēto spiedienu, ir šādi izmēri."Pielikuma 2.4.2.3. punktu izsaka šādi:"2.4.2.3. Sprādze spēj izturēt atkārtotu izmantošanu, un pirms 2.7.8. punktā minētā dinamikas testa sprādzei izdara 5000 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos."Pielikuma 2.4.5.2.1.1. punktu izsaka šādi:"2.4.5.2.1.1. Tas bloķējas, kad transportlīdzekļa ātruma samazinājums sasniedz 0,45 g attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai — 0, 85 g attiecībā uz 4N veida spriegotājiem."Pielikuma 2.4.5.2.1.2. punktu izsaka šādi:"2.4.5.2.1.2. Tas nebloķējas, ja siksnas paātrinājums, ko mēra siksnas attīšanas virzienā, ir mazāks par 0,8 g attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai mazāks par 1,0 g attiecībā uz 4N veida spriegotājiem."Pielikuma 2.4.5.2.1.3. punktu izsaka šādi:"2.4.5.2.1.3. Turklāt tas nebloķējas, kad devēju sasver leņķī, kas nepārsniedz 12° leņķi jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, kuru norādījis ražotājs."Pielikuma 2.4.5.2.1.4. punktu izsaka šādi:"2.4.5.2.1.4. Tas bloķējas, kad devēju sasver leņķī, kas ir vismaz 27° attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai vismaz 40° attiecībā uz 4N veida spriegotājiem jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis ražotājs."Aiz 2.4.5.2.1.4. punkta pievieno šādu jaunu 2.4.5.2.1.5. punktu:"2.4.5.2.1.5. Ja spriegotāja darbība ir atkarīga no ārēja signāla vai enerģijas avota, ierīce nodrošina automātisku spriegotāja bloķēšanos signāla vai enerģijas avota zuduma vai pārtraukuma gadījumā."Pielikuma 2.4.5.2.2. punktu izsaka šādi:"2.4.5.2.2. Kad izdara testēšanu saskaņā ar 2.7.7.2. punktu, spriegotājs ar avārijas bloķēšanu un daudzkāršo jutību, kas ietver siksnas jutību, atbilst norādītajām prasībām un arī bloķējas, ja siksnas paātrinājums, kas mērīts siksnas attīšanās virzienā ir vismaz 1,5 g attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai vismaz 2,0 g attiecībā uz 4N veida spriegotājiem."Pielikuma 2.6.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.6.1.2. punktu izsaka šādi:"2.6.1.2. Dinamikas testu izdara diviem drošības jostas komplektiem, kam iepriekš nav pielikta slodze, izņemot tos drošības jostas komplektus, kas ir ierobežotājsistēmu sastāvdaļa, jo tad dinamikas testu izdara ierobežotājsistēmām, kuras paredzētas noteikta veida sēdekļiem un kurām iepriekš nav pielikta slodze. Testējamo drošības jostu sprādzes atbilst 2.4.2.3. punktā noteiktajām prasībām."Pielikuma 2.6.1.2.1. punktu izsaka šādi:"2.6.1.2.1. Drošības jostas ir izturējušas 2.7.2. punktā noteikto korozijas testu, pēc tam sprādzēm izdara papildu 500 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos."Pielikuma 2.6.1.2.2. punktu izsaka šādi:"2.6.1.2.2. Spriegotājiem, kas izmatoti drošības jostās ar spriegotājiem, pirms tam ir izdarīti 2.4.5.1. un 2.4.5.2. punktā paredzētie testi. Tomēr, ja spriegotājam jau ir izdarīts korozijas tests saskaņā ar 2.6.1.2.1. punkta noteikumiem, šis tests nav jāatkārto."Pielikuma 2.6.1.3. punktā aiz 2.6.1.2. punkta pievieno šādu jaunu punktu:"2.6.1.3. Testā ievēro šādas prasības:2.6.1.3.1. neviena daļa drošības jostas komplektā vai ierobežotājsistēmā, kas notur transportlīdzeklī esošu personu, nesalūst un neviena sprādze vai bloķētājs, vai pārvietošanas sistēma neatveras; un2.6.1.3.2. ja testē klēpja drošības jostas, manekena pārvietojums uz priekšu gurnu aukstumā ir no 80 līdz 200 mm. Ja testē citu veidu drošības jostas, manekena pārvietojums uz priekšu ir 80 līdz 200 mm gurnu augstumā un 100 līdz 300 mm krūškurvja augstumā. Šo pārvietojumu mēra attiecībā pret punktiem, kas parādīti VIII pielikuma 6. attēlā."Pielikuma 2.6.1.3. punkts kļūst par 2.6.1.4. punktu.Pielikuma 2.6.1.3.1. punkts kļūst par 2.6.1.4.1. punktu.Pielikuma 2.6.1.3.2. punkts kļūst par 2.6.1.4.2. punktu, un to izsaka šādi:"2.6.1.4.2. Transportlīdzekļos, kuros izmanto šādas ierīces, pārvietošanas un bloķēšanas sistēmas, kas ļauj visos sēdekļos esošajām personām izkļūt no transportlīdzekļa, pēc dinamikas testa joprojām ir iespējams darbināt ar roku."Pielikuma 2.6.2.1. punktam pievieno šādu tekstu:"Stiepes izturības testu, kurā izmanto pirmā un otrā veida procedūru, izdara tikai siksnas paraugiem (2.7.5. punkts). Stiepes izturības testu, kurā izmanto trešā veida procedūru, izdara siksnai un attiecīgajām cietajām daļām (2.7.6. punkts)."Pielikuma 2.6.2.2. punktā tabulā otrā veida procedūru neattiecina uz regulētājierīcēm.Pielikuma 2.7.1.1. punktu izsaka šādi:"2.7.1.1. Sprādzes pārbaudei, sprādzes testam aukstumā, attiecīgā gadījumā 2.7.6.4. punktā paredzētajam testam aukstumā, sprādzes ilgmūžības testam, sprādzes korozijas testam, spriegotāja darbības testiem un sprādzes atvēršanas testam pēc dinamikas testa vajadzīgas divas drošības jostas vai ierobežotājsistēmas. Vienu no šiem diviem paraugiem izmanto drošības jostas vai ierobežotājsistēmas pārbaudei."Pielikuma 2.7.1.2. punktu izsaka šādi:"2.7.1.2. Sprādzes pārbaudei un sprādzes, fiksētājierīces stiprinājumu, drošības jostas regulētājierīču un, attiecīgā gadījumā, spriegotāju izturības testiem vajadzīga viena drošības josta vai ierobežotājsistēma."Pielikuma 2.7.1.3. punktu izsaka šādi:"2.7.1.3. Sprādzes pārbaudei, mikroslīdēšanas testam un abrazīvā nodiluma testam vajadzīgas divas drošības jostas vai ierobežotājsistēmas. Drošības jostas regulēšanas ierīces darbības testu izdara vienam no diviem paraugiem."Pielikuma 2.7.1.4. punktu izsaka tā, kā izteikts pašreizējais 2.7.1.5. punkts.Svītro pielikuma 2.7.1.5. un 2.7.1.6. punktu.Pielikuma 2.7.2.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.7.3.2.1. punktā pirmo teikumu izsaka šādi:"Piemēro Ieteikuma ISO/R 105-B 02-1978 noteikumus."Pielikuma 2.7.3.2.2. punktu izsaka šādi:"2.7.3.2.2. Pēc tam siksnu vismaz 24 stundas tur vidē, kurā gaisa temperatūra ir 20 ± 5 °C un relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Ja testu nav iespējams izdarīt tūlīt pēc kondicionēšanas, paraugu līdz testa sākumam tur hermētiski noslēgtā traukā. Siksnas stiepes izturību nosaka piecu minūšu laikā pēc tās izņemšanas no kondicionējošās vides vai trauka."Pielikuma 2.7.3.6.4.2. punktu izsaka šādi:"2.7.3.6.4.2. Otrā veida procedūra: piemēro, ja siksna, slīdot caur cieto daļu, vienreiz maina virzienu.Leņķiem, kurus veido abi siksnas gali viens pret otru, ir tādi, kā parādīts XII pielikuma 2. attēlā.Pieliek pastāvīgu 0,5 daN lielu slodzi. Ja siksna, slīdot caur cieto daļu, maina virzienu vairāk nekā vienu reizi, slodzi var palielināt virs 0,5 daN, lai sasniegtu paredzēto 300 mm siksnas kustību caur šo cieto daļu."Pielikuma 2.7.6.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.7.6.1. punktu izsaka šādi:"2.7.6.1. Sprādzi un siksnas regulētājierīci pievieno izstiepšanās testa mehānismam ar parastajām fiksētājierīcēm un pieliek 980 daN lielu slodzi. Ja sprādze vai regulētājierīce ir ietverta fiksētājierīcē vai trīspunktu siksnas kopīgā sastāvdaļā, tad sprādzi vai regulētājierīci testē kopā ar fiksētājierīci saskaņā ar 2.7.6.2. punktu, izņemot spriegotājus ar vadīklu siksnas augšējā stiprinājumā. Šajā gadījumā testa slodze ir 980 daN un bloķēšanās brīdī uz tītavas esošās siksnas garums ir cik iespējams tuvs 450 mm."Pielikuma 2.7.6.3. punktu izsaka šādi:"2.7.6.3. Divus drošības jostas komplekta paraugus uz divām stundām ievieto aukstuma kamerā –10 ± 1 °C temperatūrā. Tūlīt pēc izņemšanas no kameras manuāli saslēdz sprādzes salāgojamās daļas."Pielikuma 2.7.6.4.punktā angļu valodas tekstā vārdus "plastic parts" aizstāj ar vārdiem "parts made of plastics".Pielikuma 2.7.7.2.2. punktā otrajā teikumā "10 g" aizstāj ar "25 g".Pielikuma 2.7.7.4. punktu izsaka šādi:"2.7.7.4. Savilkšanās spēks".Pielikuma 2.7.7.4.1.punktā pirmā teikuma sākumu izsaka šādi:"Savilkšanās spēku mēra…".Otrā teikuma beigas izsaka šādi:"…, kamēr siksnai ļauj savilkties ar ātrumu aptuveni 0,6 m minūtē."Franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.7.8.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.7.8.1.1. punktu izsaka šādi:"2.7.8.1.1. Ja drošības josta ir tāda komplekta daļa, uz kuru kā ierobežotājsistēmu attiecas sastāvdaļu tipa apstiprinājuma pieteikums, tad šo drošības jostu uzmontē uz tās transportlīdzekļa strukturālās daļas, kur to parasti ierīko, un minēto daļu piestiprina testa ratiņiem, kā aprakstīts turpmāk."Pielikuma 2.7.8.1.4. punktā pēdējo teikumu izsaka šādi:"Ja sēdekļa atzveltne ir regulējama, to bloķē, kā norādījis ražotājs, vai — ja šādu norādījumu nav — tā, lai izveidojies faktiskais leņķis būtu cik iespējams tuvu 25° leņķim attiecībā uz M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem un cik iespējams tuvu 15° leņķim attiecībā uz visu pārējo kategoriju transportlīdzekļiem."Pielikuma 2.7.8.1.5. punktā "2.6.1.3.1" aizstāj ar "2.6.1.4.1".Pielikuma 2.7.8.2. punktu izsaka šādi:"2.7.8.2. Drošības jostas komplektu apliek VIII pielikumā aprakstītajam manekenam. Starp manekena muguru un sēdekļa atzveltni novieto 25 mm biezu dēli. Drošības jostu stingri savelk ap manekenu. Pēc tam dēli izņem, un manekenu novieto tā, lai tā mugura visā garumā saskartos ar sēdekļa atzveltni."Pielikuma 2.7.8.6. punktā "2.6.1.3.1" aizstāj ar "2.6.1.4.1".Pielikuma 2.7.9.punktā franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.7.9.2. punktu izsaka šādi:"2.7.9.2. Drošības jostas komplektu noņem no testa ratiņiem, neatverot sprādzi. Pēc tam sprādzei pieliek 30 daN liela izstiepšanās slodzi. Ja sprādze ir pievienota cietai daļai, tad pēc spēka pielikšanas jāņem vērā leņķis, ko dinamikas testā veido sprādze un cietā daļa. Ar ātrumu 400 ± 20 mm/min sprādzes atvēršanas pogas ģeometriskajam centram pieliek slodzi gar fiksētu asi, kas paralēla pogas kustības sākotnējam virzienam. Kad pieliek sprādzes atvēršanai vajadzīgo spēku, sprādzi ar cietu balstu notur nekustīgu. Iepriekšminētā slodze nepārsniedz 2.4.2.5. punktā noteikto ierobežojumu. Testa komplekta pieskares punkts ir sfērisks, un tā rādiuss ir 2,5 ± 0,1 mm. Tā virsma ir no gluda metāla."Svītro 2.7.9.3. punktu.Pielikuma 2.7.9.4. punkts kļūst par 2.7.9.3. punktu.Pielikuma 2.7.9.5. punkts kļūst par 2.7.9.4. punktu.Pielikuma 2.7.10.punktā "2.6.1.3.1" aizstāj ar "2.6.1.4.1". Franču un itāļu valodas tekstā vārdus "ensemble" un "complesso" attiecīgi aizstāj ar vārdiem "ceinture" un "cintura".Pielikuma 2.8.1.1. punktā un 2.8.1.2. punkta d)apakšpunktā frāzi "drošības jostu komplektu" aizstāj ar "drošības jostu un ierobežotājsistēmu".Pielikuma 2.8.1.4.1. punktu izsaka šādi:"2.8.1.4.1. Visām drošības jostām un ierobežotājsistēmām, kuru sastāvā ir spriegotāji ar avārijas bloķēšanu, pārbauda atbilstību:- pielikuma 2.4.5.2.1.1. punkta noteikumiem — 2.4.5.2.3. punktā noteiktajos testa apstākļos, vai- pielikuma 2.4.5.2.1.4. punkta noteikumiem.Ja ir izpildīti iepriekšējā ievilkumā minētie noteikumi, tad vismaz 10 % no produkcijas partijas testē arī saskaņā ar 2.4.5.2.1.1. punkta noteikumiem."Pielikuma 2.8.2.1.punktā vācu valodas tekstā "eine Anordnung" aizstāj ar "ein Exemplar". Franču valodas tekstā vārdu "ensemble" aizstāj ar "exemplaire".Pielikuma 3. punktu izsaka šādi:"3. PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ UZSTĀDĪŠANU TRANSPORTLĪDZEKLĪ"Pielikuma 3.2.2.2. punktu izsaka šādi:"3.2.2.2. Līdz minimumam ir samazināts risks, ka pareizi lietota siksna varētu noslīdēt no valkātāja pleca, viņam/viņai kustoties uz priekšu."III PIELIKUMS – EEK SASTĀVDAĻU TIPA APSTIPRINĀJUMA MARĶĒJUMIPielikuma 1.1.1. punktu attiecībā uz Grieķiju papildina ar "GR".Pievieno šādu jaunu 1.1.4. punktu:"1.1.4. Uz drošības jostām, kuras ir aprīkotas ar 4N veida spriegotāju, ir simbols, ko veido četrstūris ar pārsvītrotu M1 kategorijas transportlīdzekli, norādot, ka šā tipa spriegotāju aizliegts izmantot minētās kategorijas transportlīdzekļos."Pielikuma 2.1., 2.2. un 2.3. punktā "a = 8 mm" aizstāj ar "a ≥ 8 mm". Pielikuma 2.3. punkta holandiešu valodas tekstā vārdu "harnastype" aizstāj ar vārdiem "speciaal type".Aiz 2.3. punkta pievieno šādu jaunu 2.4. punktu:+++++ TIFF +++++"2.4 Drošības josta ar šādu tipa apstiprinājuma marķējumu ir trīspunktu drošības josta ("A") ar daudzkāršās jutības ("m") 4N veida ("r4N") spriegotāju, par kuru Nīderlandē ("e4") ar numuru 2439 ir piešķirts EEK sastāvdaļu tipa apstiprinājums. Šo drošības jostu neuzstāda M1 kategorijas transportlīdzekļos."VI PIELIKUMS – TĀDAS IEKĀRTAS PARAUGS, KAS IZMANTOJAMA, LAI TESTĒTU SPRIEGOTĀJU IZTURĪBU PRET PUTEKĻIEMPašreizējo shēmu aizstāj ar šādu:+++++ TIFF +++++VII PIELIKUMS – RATIŅU, SĒDEKĻA, STIPRINĀJUMU UN APTURĒŠANAS IERĪCES APRAKSTSPielikuma 2. punktā pirmo teikumu izsaka šādi:"Izņemot ierobežotājsistēmu testus, sēdekļa konstrukcija ir cieta un ar gludu virsmu."Pielikuma 3. punktu izsaka šādi:"3. STIPRINĀJUMIStiprinājumus izvieto, kā parādīts 1. attēlā. Stiprinājumu izvietojumam atbilstīgās riņķveida zīmes norāda vietu, kurā siksnas gali jāpiestiprina ratiņiem vai, attiecīgi, slodzes pārveidotājam. Stiprinājumi normālā lietošanas režīmā atbilst punktiem A, B un K, ja siksnas garums starp sprādzes augšējo malu un siksnas balsta stiprinājuma nepārsniedz 250 mm. Citādi izmanto punktus A1 un B1. Struktūra, uz kuras izvietoti stiprinājumi, ir cieta. Ja augšējam stiprinājumam garenvirzienā pieliek 98 daN lielu slodzi, tas šajā virzienā drīkst izkustēties ne vairāk kā par 0,2 mm. Ratiņi ir konstruēti tā, lai testā stiprinājumus balstošajās detaļās nerastos paliekoša deformācija.Ja vajadzīgs ceturtais stiprinājums, lai piestiprinātu spriegotāju, šis stiprinājums:- novietots vertikālajā gareniskajā plaknē, kas iet caur punktu K,- ļauj spriegotāju noliekt ražotāja paredzētajā leņķī,- novietots uz tādas riņķa līnijas, kuras centrs ir K un rādiuss KB1 = 790 mm, ja attālums starp siksnas augšējo vadīklu un siksnas atveri spriegotājā ir vismaz 540 mm, vai, visos citos gadījumos, uz tādas riņķa līnijas, kuras centrs ir K un rādiuss — 350 mm."Pielikuma 4. punktā: trešo daļu izsaka šādi:"Šīs enerģijas absorbcijas ierīces daļu izmēri norādīti 2., 3. un 4. attēlā. Absorbējošās vielas īpašības norādītas turpmāk tekstā. Tieši pirms katra testa vismaz 24 stundas caurules kondicionē 15 līdz 25 °C temperatūrā, tās neizmantojot. Apturēšanas ierīces temperatūra drošības jostu un ierobežotājsistēmu dinamikas testēšanā ir tāda pati kā kalibrēšanas testā ± 2 °C.Prasības, kas attiecas uz apturēšanas ierīci, noteiktas IX pielikumā. Pieņemama jebkura cita ierīce ar līdzvērtīgu iedarbību."TABULA – ABSORBĒJOŠĀS VIELAS ĪPAŠĪBASPirmo rindu izsaka šādi:"- Nostiprinājuma cietība A: 95 ± 2, ja temperatūra ir 20 ± 5 °C"Pielikuma 1. attēlu aizstāj ar šādu:+++++ TIFF +++++1. attēls.Ratiņi, sēdeklis, stiprinājumsVIII PIELIKUMS – MANEKENA APRAKSTSPielikuma 6. attēlu aizstāj ar šādu:+++++ TIFF +++++6. attēls.Manekens sēdus stāvoklī, kā norādīts VII pielikuma 1. attēlāG = smaguma centrsT = rumpja atskaites punkts (atrodas manekena centra līnijas aizmugurē)P = = iegurņa atskaites punkts (atrodas manekena centra līnijas aizmugurē)IX PIELIKUMS – RATIŅU ĀTRUMA SAMAZINĀJUMA LĪKNES KĀ LAIKA FUNKCIJAS APRAKSTSPirmās daļas pēdējo teikumu izsaka šādi:"Ratiņu kalibrēšanas laikā noteiktais attālums, kas vajadzīgs, lai ratiņi apstātos, ir 400 ± 20 mm un ratiņu ātrums — 50 ± 1 km/h."Pielikuma (1). zemsvītras piezīmi izsaka šādi: "(1) Šīs prasības ir saskaņā ar Ieteikumu ISO R 6478/1980."X PIELIKUMS – INSTRUKCIJASAiz 2. punkta pievieno šādu jaunu 3. punktu:"3. Attiecībā uz drošības jostām, kas aprīkotas ar 4N veida spriegotājiem, uzstādīšanas instrukcijā un uz visiem iepakojumiem ir norādīts, ka šī drošības josta nav piemērota uzstādīšanai pasažieru transportlīdzekļos, kuros nav vairāk par deviņām vietām, ieskaitot vadītāja vietu."XIV PIELIKUMS - TESTU HRONOLOĢISKĀ SECĪBAPašreizējo tabulu aizstāj ar šādu:Attiecīgie Direktīvas noteikumi Punkti | Tests | Paraugi |Drošības jostas vai ierobežotājsistēmas nr. | Siksnas nr. |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |2.2., 2.3.2., 2.4.1.1., 2.5.1.1. | Drošības jostas vai ierobežotājsistēmas pārbaude | × | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.1., 2.4.2.2. | Sprādzes pārbaude | × | × | × | × | × | | | | | | | | | | | |2.4.2.6, 2.4.2.7., 2.7.6.1., 2.7.6.5. | Sprādzes stiprības tests | | | × | | | | | | | | | | | | | |2.4.3.2., 2.7.6.1. | Regulētājierīces stiprības pārbaude (un attiecīgā gadījumā spriegotāju stiprības pārbaude) | | | × | | | | | | | | | | | | | |2.4.4., 2.7.6.2. | Fiksētājierīču stiprības pārbaude (un attiecīgā gadījumā spriegotāju stiprības pārbaude) | | | × | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.4, 2.7.6.3 | Sprādzes tests aukstumā | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.1.4., 2.7.6.4 | Aukstuma ietekmes pārbaude cietajām daļām | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.3.3., 2.7.6.6. | Regulējamība | | | | × | | | | | | | | | | | | |Drošības jostas vai ierobežotājsistēmas kondicionēšana/testēšana pirms dinamikas testa: | | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.3., 2.6.1.2. | – sprādzes ilgmūžība, | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.1.2., 2.7.2. | – cieto daļu izturība pret koroziju, | × | × | | | | | | | | | | | | | | |– spriegotāju kondicionēšana, | | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.1., 2.4.5.2.1., 2.4.5.2.2., 2.4.5.2.3., 2.7.7.2. | – bloķēšanas slieksnis, | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.2., 2.4.5.2.4., 2.7.7.4 | – savilkšanās spēks, | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5., 2.7.7.1. | – ilgmūžība, | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3., 2.4.5.2.5., 2.7.2. | – korozija, | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3., 2.4.5.2.5., 2.7.7.3. | – putekļi | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.2., 2.7.5. | Siksnas platuma testēšana | | | | | | × | × | | | | | | | | | |Siksnas stiprības tests pēc: | | | | | | | | | | | | | | | | |2.5.2., 2.7.5., 2.7.3.1. | –– kondicionēšanas istabas apstākļos, | | | | | | × | × | | | | | | | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.2. | –– kondicionēšanas gaismā, | | | | | | | | × | × | | | | | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.3. | –– kondicionēšanas aukstumā, | | | | | | | | | | × | × | | | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.4. | –– kondicionēšanas karstumā, | | | | | | | | | | | | × | × | | | |2.5.3., 2.7.5., 2.7.3.5. | –– kondicionēšanas ūdenī | | | | | | | | | | | | | | × | × | |2.4.3.1., 2.7.4 | Mikroslīdēšanas tests | | | | × | × | | | | | | | | | | | |2.6.2, 2.7.3.6 | Abrazīvā nodiluma tests | | | | × | × | | | | | | | | | | | |2.6.1., 2.7.8 | Dinamikas tests | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.5, 2.4.2.7, 2.7.8., 2.7.9. | Sprādzes atvēršanas tests | × | × | | | | | | | | | | | | | | |2.7.1.4. | Siksnas parauga saglabāšana | | | | | | | | | | | | | | | | × |[1] Transportlīdzekļu kategorijas ir definētas I pielikumā Direktīvai 70/156/EEK (OV L 42, 23.2.1970.).--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2009/145/EK ( 2009. gada 26. novembris), ar ko paredz dažas atkāpes attiecībā uz tādu dārzeņu savvaļas sugu un šķirņu atzīšanu, kas ir tradicionāli audzētas noteiktos apvidos un reģionos un ko apdraud ģenētiskā erozija, un tādu dārzeņu šķirņu atzīšanu, kam nav būtiskas vērtības attiecībā uz komerciālu augkopību, bet kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos un šo savvaļas sugu un šķirņu sēklu tirdzniecībai (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.11.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 312/44

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2009/145/EK
   (2009. gada 26. novembris),
   ar ko paredz dažas atkāpes attiecībā uz tādu dārzeņu savvaļas sugu un šķirņu atzīšanu, kas ir tradicionāli audzētas noteiktos apvidos un reģionos un ko apdraud ģenētiskā erozija, un tādu dārzeņu šķirņu atzīšanu, kam nav būtiskas vērtības attiecībā uz komerciālu augkopību, bet kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos un šo savvaļas sugu un šķirņu sēklu tirdzniecībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību (1) un jo īpaši tās 4. panta 4. punktu, 44. panta 2. punktu un 48. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Kā liecina dažāda veida attīstība starptautiskā un Kopienas mērogā, pēdējos gados ir palielinājusies bioloģiskās daudzveidības un augu ģenētisko resursu uzturēšanas jautājumu aktualitāte. Kā piemērs jāmin Padomes 1993. gada 25. oktobra Lēmums 93/626/EEK, kas attiecas uz Konvencijas par bioloģisko daudzveidību noslēgšanu (2), Padomes 2004. gada 24. februāra Lēmums 2004/869/EK par to, ka Eiropas Kopienas vārdā noslēgts Starptautiskais Līgums par augu ģenētiskajiem resursiem pārtikai un lauksaimniecībai (3), Padomes 2004. gada 24. aprīļa Regula (EK) Nr. 870/2004, ar ko izveido Kopienas programmu ģenētisko resursu saglabāšanai, raksturošanai, vākšanai un izmantošanai lauksaimniecībā un atceļ Regulu (EK) Nr. 1467/94 (4), un Padomes 2005. gada 20. septembra Regula (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (5). Saskaņā ar Direktīvu 2002/55/EK jāparedz īpaši nosacījumi, lai ņemtu vērā šos jautājumus attiecībā uz dārzeņu sēklu tirdzniecību.

               (2)

               Lai nodrošinātu saglabāšanu in situ un augu ģenētisko resursu ilgtspējīgu uzmantošanu, savvaļas sugas un šķirnes, kas ir tradicionāli audzētas noteiktos apvidos un reģionos un ko apdraud ģenētiskā erozija (saglabāšanas šķirnes), jāaudzē un jāpārdod, pat ja tās neatbilst vispārīgajām prasībām par šķirņu atzīšanu un sēklu tirdzniecību. Papildus vispārējam mērķim aizsargāt augu ģenētiskos resursus, šīs šķirnes ir jo īpaši jāsaglabā, jo tās ir sevišķi labi pielāgojušās konkrētiem vietējiem apstākļiem.

               (3)

               Lai nodrošinātu augu ģenētisko resursu ilgtspējīgu uzmantošanu, šķirnes, kam nav būtiskas vērtības attiecībā uz komerciālu augkopību, bet kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos (šķirnes, kas ir izveidotas audzēšanai konkrētos apstākļos), jāaudzē un jāpārdod, pat ja tās neatbilst vispārīgajām prasībām par šķirņu atzīšanu un sēklu tirdzniecību. Papildus vispārējam mērķim aizsargāt augu ģenētiskos resursus, šīs šķirnes ir jo īpaši jāsaglabā, jo tās ir piemērotas audzēšanai īpašos klimatiskos, augsnei raksturīgos un agrotehniskos apstākļos (piemēram, aprūpe ar rokām, atkārtota ražas novākšana).

               (4)

               Lai uzturētu saglabāšanas šķirnes un šķirnes, kas ir izveidotas audzēšanai konkrētos apstākļos, jāparedz atkāpes attiecībā uz šo šķirņu atzīšanu, kā arī šo šķirņu sēklu ražošanu un tirdzniecību.

               (5)

               Minētajām atkāpēm jāattiecas uz pamatprasībām saistībā ar šķirnes atzīšanu un procedūras prasībām, kas paredzētas Komisijas 2003. gada 6. oktobra Direktīvā 2003/91/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Padomes Direktīvas 2002/55/EK 7. panta nolūkā attiecībā uz obligāti pārbaudāmajām pazīmēm un obligātajiem konkrētu dārzeņu sugu pārbaudes nosacījumiem (6).

               (6)

               Dalībvalstīm jo īpaši jāatļauj pieņemt noteikumus attiecībā uz atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu. Šie noteikumi attiecībā uz atšķirīgumu un stabilitāti jāpamato vismaz uz īpašībām, kas norādītas tehniskajā anketā, kura jāaizpilda pieteikuma iesniedzējam saistībā ar pieteikumu šķirnes atzīšanai, kā minēts Direktīvas 2003/91/EK I un II pielikumā. Ja viendabīgumu nosaka, izmantojot pazīmēm neatbilstošus eksemplārus (off-types), noteikumu pamatā jābūt definētiem standartiem.

               (7)

               Jāparedz procedūras noteikumi, saskaņā ar kuriem saglabāšanas šķirni vai šķirni, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, var apstiprināt bez oficiālas pārbaudes. Turklāt attiecībā uz šo šķirņu nosaukumu jāparedz atsevišķas atkāpes no noteikumiem, kas paredzēti Direktīvā 2002/55/EK un Komisijas 2009. gada 22. jūlija Regulā (EK) Nr. 637/2009, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus attiecībā uz lauksaimniecības augu sugu un dārzeņu sugu šķirņu nosaukumu piemērotību (7).

               (8)

               Attiecībā uz saglabāšanas šķirnēm jāparedz ierobežojumi saistībā ar sēklu ražošanu un tirdzniecību, jo īpaši attiecībā uz izcelsmes reģionu, lai nodrošinātu, ka sēklu tirdzniecība notiek saistībā ar saglabāšanu in situ un augu ģenētisko resursu ilgtspējīgu izmantošanu. Tādēļ dalībvalstīm ir jābūt iespējai apstiprināt papildu reģionus, kuros ir atļauts pārdod sēklas tādos daudzumos, kas pārsniedz attiecīgās saglabāšanas šķirnes tās izcelsmes reģionā nepieciešamo daudzumu, ja šie papildu reģioni ir salīdzināmi no dabīgas un daļēji dabīgas dzīvotnes viedokļa. Lai nodrošinātu, ka tiek saglabāta saikne ar izcelsmes reģionu, minēto noteikumu nepiemēro, ja dalībvalsts ir apstiprinājusi papildu ražošanas reģionus.

               (9)

               Jānosaka maksimālais pārdodamais daudzums katrai saglabāšanas šķirnei un katrai šķirnei, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos.

               (10)

               Attiecībā uz saglabāšanas šķirnēm tirgū laistie sēklu daudzumi vienas šķirnes robežās nedrīkst pārsniegt daudzumu, kas vajadzīgs, lai iegūtu attiecīgās šķirnes dārzeņus ierobežotā platībā, kas noteikta atbilstoši attiecīgās sugas audzēšanas nozīmei. Lai nodrošinātu, ka šo daudzumu ievēro, dalībvalstīm jāpieprasa, lai ražotāji ziņotu par saglabāšanas šķirņu sēklu daudzumu, ko tās plāno ražot, un vajadzības gadījumā jānosaka ražotājiem daudzums.

               (11)

               Daudzuma ierobežojumu šķirnēm, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, nosaka ar prasību pārdot sēklas nelielos iepakojumos, tādējādi mazos iepakojumos pārdoto sēklu salīdzinoši augstās izmaksas darbosies kā daudzuma ierobežojums.

               (12)

               Attiecībā uz saglabāšanas šķirnēm un šķirnēm, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, jānodrošina sēklu izsekojamība, nosakot atbilstošas iepakojuma noslēgšanas un marķēšanas prasības.

               (13)

               Lai nodrošinātu šīs direktīvas pareizu piemērošanu, saglabāšanas šķirņu un šķirņu, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu kultūrām jāatbilst īpašiem noteikumiem par sēklu sertificēšanu un pārbaudi. Jāveic sēklu oficiālas pēcpārbaudes. Visos ražošanas un tirdzniecības posmos jāveic oficiāla uzraudzība. To saglabāšanas šķirņu sēklu apjoms, ko laiž tirgū, piegādātājiem jāpaziņo dalībvalstīm un dalībvalstīm Komisijai.

               (14)

               Pēc trim gadiem Komisijai jānovērtē, vai ir efektīvi šajā direktīvā paredzētie pasākumi, jo īpaši noteikumi par daudzuma ierobežojumiem saglabāšanas šķirņu un šķirņu, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu tirdzniecībai.

               (15)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

      I   NODAĻA

         Priekšmets un definīcijas

   1. pants
   Priekšmets
   1.   Šajā direktīvā noteiktas atsevišķas atkāpes saistībā ar saglabāšanu in situ un ilgtspējīgu augu ģenētisko resursu izmantošanu ar audzēšanu un tirdzniecību attiecībā uz Direktīvā 2002/55/EK iekļautajām dārzeņu sugām:

               a)

               lai atzītu iekļaušanai valstu katalogos dārzeņu sugu šķirnes, kā noteikts Direktīvā 2002/55/EK, savvaļas sugas un šķirnes, kas ir tradicionāli audzētas noteiktos apvidos un reģionos un ko apdraud ģenētiskā erozija, turpmāk – “saglabāšanas šķirnes”; un

               b)

               lai atzītu iekļaušanai a) punktā minētajos katalogos šķirnes, kam nav būtiskas vērtības attiecībā uz komerciālu augkopību, bet kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, turpmāk – “šķirnes, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos”; un

               c)

               lai tirdzniecībā laistu šādu saglabāšanas šķirņu un šķirņu, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklas.

         2.   Ja šajā direktīvā nav paredzēts citādi, piemēro Direktīvu 2002/55/EK.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “saglabāšana in situ” ir ģenētiskā materiāla uzturēšana dabiskajā vidē un kultivētu sugu gadījumā – lauksaimnieciski izmantotajā vidē, kurā tās izveidojušas atšķirīgās īpašības;

               b)

               “ģenētiskā erozija” ir pakāpeniska ģenētiskās daudzveidības zaudēšana vienu un to pašu sugu populāciju vai šķirņu starpā un populācijās un šķirnēs vai sugu ģenētiskās bāzes samazināšanās cilvēku iejaukšanās vai vides pārmaiņu dēļ;

               c)

               “savvaļas sugas” ir tādu augu sugu populāciju vai klonu kopums, kas ir dabiskā veidā pielāgotas vides apstākļiem reģionā.

      II   NODAĻA

         Saglabāšanas šķirnes

   I   iedaļa

         Saglabāšanas šķirņu atzīšana

   3. pants
   Saglabāšanas šķirnes
   1.   Dalībvalstis var atzīt saglabāšanas šķirnes, ņemot vērā 4. un 5. pantā paredzētos noteikumus.
   2.   Saglabāšanas šķirnes atzīst šādi.

               a)

               Dalībvalstis var atzīt šķirni kā tādu šķirni, kuras sēklas var sertificēt kā “saglabāšanas šķirnes sertificētas sēklas” vai pārbaudīt kā “saglabāšanas šķirnes standarta sēklas”. Šādu šķirni iekļauj kopējā dārzeņu sugu šķirņu katalogā kā “saglabāšanas šķirni, kuras sēklas jāsertificē saskaņā ar Komisijas Direktīvas 2009/145/EK 10. pantu vai jāpārbauda saskaņā ar minētās direktīvas 11. pantu”.

               b)

               Dalībvalstis var atzīt šķirni kā tādu šķirni, kuras sēklas var pārbaudīt tikai kā “saglabāšanas šķirnes standarta sēklas”. Šādu šķirni iekļauj kopējā dārzeņu sugu šķirņu katalogā kā “saglabāšanas šķirni, kuras sēklas jāpārbauda saskaņā ar Komisijas Direktīvas 2009/145/EK 11. pantu”.

         4. pants
   Pamatprasības
   1.   Lai 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto savvaļas sugu vai šķirni atzītu par saglabāšanas šķirni, tai jābūt nozīmīgai no augu ģenētisko resursu uzturēšanas viedokļa.
   2.   Atkāpjoties no Direktīvas 2003/91/EK 1. panta 2. punkta, dalībvalstis var pieņemt noteikumus attiecībā uz saglabāšanas šķirņu atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu.
   Šādos gadījumos dalībvalstis nodrošina, lai attiecībā uz atšķirīgumu un stabilitāti tiktu piemērotas vismaz tās īpašības, kas minētas šādos dokumentos:

               a)

               tehniskās anketas, kas saistītas ar Kopienas augu šķirņu biroja (CPVO) vadlīnijām par Direktīvas 2003/91/EK I pielikumā norādītajām sugām, un kuras attiecas uz minētajām sugām; vai

               b)

               tehniskās anketas, kas saistītas ar Starptautiskās jaunu augu šķirņu aizsardzības savienības (UPOV) vadlīnijām par Direktīvas 2003/91/EK II pielikumā norādītajām sugām, un kuras attiecas uz minētajām sugām.

         Lai novērtētu viendabīgumu, piemēro Direktīvu 2003/91/EK.
   Tomēr, ja viendabīguma pakāpi nosaka, izmantojot pazīmēm neatbilstošus eksemplārus (off-types), tiek piemērots populācijas standarts 10 % un atzīšanas varbūtība vismaz 90 %.
   5. pants
   Procedūras prasības
   Atkāpjoties no Direktīvas 2002/55/EK 7. panta 1. punkta pirmā teikuma, oficiāla pārbaude nav vajadzīga, ja pietiek ar šādu informāciju, lai pieņemtu lēmumu par saglabāšanas šķirņu atzīšanu:

               a)

               saglabāšanas šķirnes apraksts un tās nosaukums;

               b)

               neoficiālu testu rezultāti;

               c)

               audzēšanas, pavairošanas un izmantošanas periodā iegūtā praktiskā pieredze un zināšanas, kuras pieteikuma iesniedzējs paziņojis attiecīgajai dalībvalstij,

               d)

               cita informācija, kas iegūta jo īpaši augu ģenētisko resursu iestādēs vai organizācijās, ko šim mērķim atzinušas dalībvalstis.

         6. pants
   Atzīšanas izslēgšana
   Saglabāšanas šķirne netiek atzīta par šķirni, ko drīkst iekļaut valsts šķirņu katalogā, ja

               a)

               tā jau ir iekļauta kopējā dārzeņu šķirņu katalogā kā šķirne, kas nav “saglabāšanas šķirne”, vai tā ir svītrota no kopējā kataloga pēdējo divu gadu laikā, vai arī saskaņā ar Direktīvas 2002/55/EK 15. panta 2. punktu piešķirtais periods ir beidzies mazāk nekā pirms diviem gadiem; vai

               b)

               uz to attiecas Kopienas augu šķirņu aizsardzība, kā paredzēts Padomes Regulā (EK) Nr. 2100/94 (8), vai valsts augu šķirņu aizsardzība vai ir iesniegts attiecīgs pieteikums.

         7. pants
   Nosaukums
   1.   Attiecībā uz to saglabāšanas šķirņu nosaukumiem, kas bija zināmas līdz 2000. gada 25. maijam, dalībvalstis var atļaut atkāpes no Regulas (EK) Nr. 637/2009, izņemot gadījumus, kad ar šādām atkāpēm tiktu pārkāptas trešās personas primārās tiesības, kas ir aizsargātas saskaņā ar minētās regulas 2. pantu.
   2.   Neskarot Direktīvas 2002/55/EK 9. panta 2. punktu, dalībvalstis var atzīt vairāk par vienu nosaukumu vienai šķirnei, ja attiecīgie nosaukumi ir tradicionāli pazīstami.
   8. pants
   Izcelsmes reģions
   1.   Ja dalībvalsts atzīst saglabāšanas šķirni, tai jānosaka apvidus vai apvidi, reģions vai reģioni, kuros šī šķirne tradicionāli tiek audzēta un kuros tā ir dabiskā veidā pielāgota (turpmāk “izcelsmes reģions”). Dalībvalsts ņem vērā informāciju, kas iegūta augu ģenētisko resursu iestādēs vai organizācijās, ko šim mērķim atzinušas dalībvalstis.
   Ja izcelsmes reģions ir vairāk nekā vienā dalībvalstī, to nosaka visas attiecīgās dalībvalstis, savstarpēji vienojoties.
   2.   Dalībvalsts vai dalībvalstis, kas veic izcelsmes reģiona noteikšanu, informē Komisiju par noteikto reģionu.
   9. pants
   Saglabāšana
   Dalībvalstis nodrošina, ka saglabāšanas šķirne tiek uzturēta tās izcelsmes reģionā.
   II   iedaļa

         sēklu ražošana un saglabāšanas šķirņu tirdzniecība

   10. pants
   Sertificēšana
   Atkāpjoties no Direktīvas 2002/55/EK 20. panta, dalībvalstis var noteikt, ka saglabāšanas šķirnes sēklas var sertificēt kā saglabāšanas šķirnes sertificētas sēklas, ja tās atbilst šādām prasībām:

               a)

               sēklas iegūst no sēklām, kas ražotas saskaņā ar noteiktu praksi šķirnes saglabāšanā;

               b)

               sēklas atbilst Direktīvas 2002/55/EK 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzētajām sertificēšanas prasībām par “sertificētu sēklu” sertificēšanu, izņemot prasības attiecībā uz minimālo šķirnes tīrību un oficiālu pārbaudi vai pārbaudi oficiālā uzraudzībā;

               c)

               sēklām piemīt pietiekama šķirnes tīrība.

         11. pants
   Pārbaude
   Atkāpjoties no Direktīvas 2002/55/EK 20. panta, dalībvalstis var noteikt, ka saglabāšanas šķirnes sēklas var pārbaudīt kā saglabāšanas šķirnes standarta sēklas, ja tās atbilst šādām prasībām:

               a)

               sēklas atbilst Direktīvā 2002/55/EK noteiktajām prasībām par “standarta sēklu” tirdzniecību, izņemot prasībām par minimālo šķirnes tīrību;

               b)

               sēklām piemīt pietiekama šķirnes tīrība.

         12. pants
   Sēklu pārbaude
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti testi, lai pārbaudītu saglabāšanas šķirnes sēklu atbilstību 10. un 11. pantā noteiktajām prasībām.
   2.   1. punktā minētos testus veic saskaņā ar pašlaik pazīstamām starptautiskām metodēm vai, ja tādu nav, saskaņā ar citām piemērotām metodēm.
   3.   Dalībvalstis nodrošina, lai šā panta 1. punktā minētajām pārbaudēm paraugi tiktu ņemti no viendabīgām partijām. Tās nodrošina, ka tiek piemērotas prasības par partijas svaru un parauga svaru saskaņā ar Direktīvas 2002/55/EK 25. panta 2. punktu.
   13. pants
   Sēklu ražošanas reģions
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka saglabāšanas šķirnes sēklas var ražot tikai izcelsmes reģionā.
   Ja specifiskas vides problēmas dēļ minētajā reģionā sēklas ražot nevar, dalībvalstis var apstiprināt sēklu ražošanas papildu reģionus, ņemot vērā to augu ģenētisko resursu iestāžu vai organizāciju informāciju, ko šim mērķim atzinušas dalībvalstis. Tomēr minētajos papildu reģionos ražotās sēklas var izmantot tikai izcelsmes reģionā.
   2.   Dalībvalstis paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm papildu reģionus, kurus tās plāno apstiprināt sēklu ražošanai saskaņā ar 1. punktu.
   Komisija un citas dalībvalstis 20 dienu laikā pēc minēto paziņojumu saņemšanas pieprasa jautājumu iesniegt Pastāvīgajā lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla komitejā. Lēmumu pieņem saskaņā ar Direktīvas 2002/55/EK 48. panta 1. punkta b) apakšpunktu, lai vajadzības gadījumā noteiktu ierobežojumus vai nosacījumus šo reģionu apstiprināšanai.
   Ja ne Komisija, ne citas dalībvalstis neiesniedz pieprasījumu saskaņā ar otro daļu, attiecīgā dalībvalsts var apstiprināt tos sēklu ražošanas papildu reģionus, par kuriem tā paziņojusi.
   14. pants
   Tirdzniecības nosacījumi
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka saglabāšanas šķirnes sēklas tirgo vienīgi, ievērojot šādus nosacījumus:

               a)

               tās ražotas to izcelsmes reģionā vai 13. pantā minētā reģionā;

               b)

               tās tirgo tikai to izcelsmes reģionā.

         2.   Atkāpjoties no 1. punkta b) apakšpunkta noteikumiem, dalībvalstis var savā teritorijā apstiprināt papildu reģionus, kuros atļauta saglabāšanas šķirnes sēklu tirdzniecība, ja šie reģioni un izcelsmes reģions attiecībā uz minēto šķirni ir salīdzināmi no dabīgas un daļēji dabīgas dzīvotnes viedokļa.
   Ja dalībvalstis apstiprina šādus papildu reģionus, tās nodrošina, ka šķirnes saglabāšanai attiecīgajā izcelsmes reģionā ir pieejams vismaz tāds sēklu daudzums, kas nepieciešams, lai saražotu vismaz 15. pantā noteikto sēklu daudzumu.
   Dalībvalsts informē Komisiju un citas dalībvalstis par šādu papildu reģionu apstiprināšanu.
   3.   Ja dalībvalstis saskaņā ar 13. pantu apstiprina sēklu ražošanas papildu reģionus, tās neizmanto šā panta 2. punktā paredzēto atkāpi.
   15. pants
   Daudzuma ierobežojumi
   Katra dalībvalsts nodrošina, lai katras saglabāšanas šķirnes tirgoto sēklu daudzums gadā nepārsniegtu daudzumu, kas vajadzīgs dārzeņu ražošanai platībā hektāros, kas attiecīgajai sugai noteikta I pielikumā.
   16. pants
   Daudzuma ierobežojumu piemērošana
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka pirms katra ražošanas perioda ražotāji paziņo tām sēklu ražošanas platības lielumu un vietu.
   2.   Ja, pamatojoties uz 1. punktā minētajiem paziņojumiem, iespējams, ka saskaņā ar 15. pantu dalībvalstu noteiktie daudzumi tiks pārsniegti, dalībvalstis paziņo katram attiecīgajam ražotājam daudzumu, ko tas var tirgot attiecīgajā ražošanas periodā.
   17. pants
   Iepakojumu noslēgšana
   1.   Dalībvalsts nodrošina, lai saglabāšanas šķirnes sēklas tiktu tirgotas tikai slēgtos iepakojumos ar noslēgšanas ierīci.
   2.   Sēklu iepakojumus un konteinerus piegādātājs noslēdz tā, lai tos nevarētu atvērt, nesabojājot noslēgšanas sistēmu vai neskarot piegādātāja etiķeti vai iepakojumu.
   3.   Lai nodrošinātu iepakojuma noslēgšanu saskaņā ar 2. punktu, noslēgšanas sistēmā ietilpst vismaz etiķete vai arī plombas uzlikšana.
   18. pants
   Marķējums
   Dalībvalstis nodrošina, lai uz saglabāšanas šķirnes sēklu iepakojumiem vai konteineriem būtu piegādātāja etiķete vai drukāta vai ar zīmogu uzspiesta atzīme, tostarp šāda informācija:

               a)

               vārdi “EK noteikumi un standarti”;

               b)

               personas, kas atbild par etiķešu piestiprināšanu, vārds un adrese vai pazīšanas zīme;

               c)

               iepakošanas gads, izteikts kā “iepakots …” (gads), vai pēdējā parauga ņemšanas gads, lai veiktu pēdējo dīgtspējas pārbaudi “paraugs ņemts …” (gads);

               d)

               suga;

               e)

               saglabāšanas šķirnes nosaukums;

               f)

               vārdi “saglabāšanas šķirnes sertificētas sēklas” vai “saglabāšanas šķirnes standarta sēklas”;

               g)

               izcelsmes reģions;

               h)

               ja reģions, kurā tiek ražotas sēklas, nav sēklu izcelsmes reģions, norāde par sēklu ražošanas reģionu;

               i)

               sēklu partijas numurs, ko piešķīrusi persona, kas ir atbildīga par etiķešu uzlikšanu;

               j)

               deklarētais neto vai bruto svars vai deklarētais sēklu skaits;

               k)

               ja norāda svaru un izmanto granulētos pesticīdus, granulēšanas vielas vai citas cietas piedevas – ķīmiskās apstrādes vai piedevas veids un arī aptuvena čemuru vai tīro sēklu svara un kopējā svara attiecība.

         19. pants
   Oficiālā pēcpārbaude
   Dalībvalstis nodrošina, lai saskaņā ar šo direktīvu tirgotajām saglabāšanas šķirnes sēklām tiktu veikta oficiāla pēcpārbaude pēc nejaušas izvēles pārbaudes principa nolūkā pārbaudīt šķirnes īstumu un tīrību.
   Pirmajā daļā minēto oficiālo pēcpārbaudi veic saskaņā ar pašlaik pazīstamām starptautiskām metodēm vai, ja tādu nav, saskaņā ar citām piemērotām metodēm.
   20. pants
   Uzraudzība
   Ar oficiālas uzraudzības palīdzību ražošanas un tirdzniecības laikā dalībvalstis nodrošina, lai sēklas atbilstu šīs nodaļas prasībām, īpašu uzmanību pievēršot šķirnei, sēklu atrašanās vietai un daudzumam.

      III   NODAĻA

         Šķirnes, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos

   I   iedaļa

         Šķirņu, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, atzīšana

   21. pants
   Šķirnes, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos
   1.   Dalībvalstis var atzīt šķirnes, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, ņemot vērā 22. un 23. pantā paredzētos noteikumus.
   2.   Dalībvalstis var atzīt šķirni, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, kā tādu šķirni, kuras sēklas var pārbaudīt tikai kā “šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, standarta sēklas”. Šādu šķirni iekļauj kopējā dārzeņu sugu šķirņu katalogā kā “šķirni, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, un kuras sēklas jāpārbauda saskaņā ar Komisijas Direktīvas 2009/145/EK 26. pantu”.
   22. pants
   Pamatprasības
   1.   Lai šķirni atzītu kā šķirni, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, kā minēts 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā, šķirnei jābūt bez būtiskas vērtības komerciālai augkopībai, bet izveidotai audzēšanai noteiktos apstākļos.
   Šķirni uzskata par izveidotu audzēšanai noteiktos apstākļos, ja tā ir piemērota audzēšanai īpašos agrotehniskos, klimatiskos vai augsnei raksturīgos apstākļos.
   2.   Atkāpjoties no Direktīvas 2003/91/EK 1. panta 2. punkta, dalībvalstis var pieņemt noteikumus attiecībā uz šķirņu, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu.
   Šādos gadījumos dalībvalstis nodrošina, ka attiecībā uz atšķirīgumu un stabilitāti tiek piemērotas vismaz tās pazīmes, kas minētas šādos dokumentos:

               a)

               tehniskās anketas, kas saistītas ar Kopienas augu šķirņu biroja (CPVO) vadlīnijām par Direktīvas 2003/91/EK I pielikumā norādītajām sugām, un kuras attiecas uz minētajām sugām; vai

               b)

               tehniskās anketas, kas saistītas ar Starptautiskās jaunu augu šķirņu aizsardzības savienības (UPOV) vadlīnijām par Direktīvas 2003/91/EK II pielikumā norādītajām sugām, un kuras attiecas uz minētajām sugām.

         Lai novērtētu viendabīgumu, piemēro Direktīvu 2003/91/EK.
   Tomēr, ja viendabīguma pakāpi nosaka, izmantojot pazīmēm neatbilstošus eksemplārus (off-types), tiek piemērots populācijas standarts 10 % un atzīšanas varbūtība vismaz 90 %.
   23. pants
   Procedūras prasības
   Atkāpjoties no Direktīvas 2002/55/EK 7. panta 1. punkta pirmā teikuma, oficiāla pārbaude nav vajadzīga, ja pietiek ar šādu informāciju, lai pieņemtu lēmumu par šķirņu, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, atzīšanu:

               a)

               šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, apraksts un nosaukums;

               b)

               neoficiālu testu rezultāti;

               c)

               audzēšanas, pavairošanas un izmantošanas periodā iegūtā praktiskā pieredze un zināšanas, kuras pieteikuma iesniedzējs paziņojis attiecīgajai dalībvalstij;

               d)

               cita informācija, kas iegūta jo īpaši augu ģenētisko resursu iestādēs vai organizācijās, ko šim nolūkam atzinušas dalībvalstis.

         24. pants
   Atzīšanas izslēgšana
   Šķirne, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, netiek atzīta par šķirni, ko drīkst iekļaut valsts šķirņu katalogā, ja:

               a)

               tā jau ir iekļauta kopējā dārzeņu šķirņu katalogā kā šķirne, kas nav “šķirne, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos”, vai tā ir svītrota no kopējā dārzeņu šķirņu kataloga pēdējo divu gadu laikā, vai arī saskaņā ar Direktīvas 2002/55/EK 15. panta 2. punktu piešķirtais periods ir beidzies mazāk nekā pirms diviem gadiem; vai

               b)

               uz to attiecas Kopienas augu šķirņu aizsardzība, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 2100/94, vai valsts augu šķirņu aizsardzība, vai ir iesniegts attiecīgs pieteikums.

         25. pants
   Nosaukums
   1.   Attiecībā uz nosaukumiem tām šķirnēm, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos un kas bija zināmas līdz 2000. gada 25. maijam, dalībvalstis var atļaut atkāpes no Regulas (EK) Nr. 637/2009, izņemot gadījumus, kad ar šādām atkāpēm tiktu pārkāptas trešās personas primārās tiesības, kas ir aizsargātas saskaņā ar minētās regulas 2. pantu.
   2.   Neskarot Direktīvas 2002/55/EK 9. panta 2. punktu, dalībvalstis var atzīt vairāk par vienu nosaukumu vienai šķirnei, ja attiecīgie nosaukumi ir tradicionāli pazīstami.
   II   iedaļa

         Šķirņu, kas ir izveidotas audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu tirdzniecība

   26. pants
   Pārbaude
   Atkāpjoties no Direktīvas 2002/55/EK 20. panta, dalībvalstis var noteikt, ka šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklas var pārbaudīt kā šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, standarta sēklas, ja tās atbilst šādām prasībām:

               a)

               sēklas atbilst Direktīvā 2002/55/EK noteiktajām prasībām par “standarta sēklu” tirdzniecību, izņemot prasībām par minimālo šķirnes tīrību;

               b)

               sēklām piemīt pietiekama šķirnes tīrība.

         27. pants
   Sēklu pārbaude
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tiek veikti testi, lai pārbaudītu šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu atbilstību 26. pantā noteiktajām prasībām.
   2.   1. punktā minētos testus veic saskaņā ar pašlaik pazīstamām starptautiskām metodēm vai, ja tādu nav, saskaņā ar citām piemērotām metodēm.
   28. pants
   Daudzuma ierobežojumi
   Dalībvalstis nodrošina, ka šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklas tiek tirgotas nelielos iepakojumos, nepārsniedzot katrai sugai II pielikumā noteikto maksimālo neto svaru.
   29. pants
   Iepakojumu noslēgšana
   1.   Dalībvalsts nodrošina, lai šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklas tiktu tirgotas tikai slēgtos iepakojumos ar noslēgšanas ierīci.
   2.   Sēklu iepakojumus un konteinerus piegādātājs noslēdz tā, lai tos nevarētu atvērt, nesabojājot noslēgšanas sistēmu vai neskarot piegādātāja etiķeti vai iepakojumu.
   3.   Lai nodrošinātu iepakojuma noslēgšanu saskaņā ar 2. punktu, noslēgšanas sistēmā ietilpst vismaz etiķete vai arī plombas uzlikšana.
   30. pants
   Marķējums
   Dalībvalstis nodrošina, lai uz šķirņu, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu iepakojumiem būtu piegādātāja etiķete vai drukāta vai ar zīmogu uzspiesta atzīme, tostarp šāda informācija:

               a)

               vārdi “EK noteikumi un standarti”;

               b)

               personas, kas atbild par etiķešu piestiprināšanu, vārds un adrese vai pazīšanas zīme;

               c)

               iepakošanas gads, izteikts kā “iepakots …” (gads), vai pēdējā parauga ņemšanas gads, lai veiktu pēdējo dīgtspējas pārbaudi “paraugs ņemts …” (gads);

               d)

               suga;

               e)

               šķirnes nosaukums;

               f)

               vārdi “šķirne, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos”;

               g)

               sēklu partijas numurs, ko piešķīrusi persona, kas ir atbildīga par etiķešu uzlikšanu;

               h)

               deklarētais neto vai bruto svars vai deklarētais sēklu skaits;

               i)

               ja norāda svaru un izmanto granulētos pesticīdus, granulēšanas vielas vai citas cietas piedevas – ķīmiskās apstrādes vai piedevas veids un arī aptuvena čemuru vai tīro sēklu svara un kopējā svara attiecība.

         31. pants
   Oficiālā pēcpārbaude
   Dalībvalstis nodrošina, lai šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklām tiktu veikta oficiāla pēcpārbaude pēc nejaušas izvēles pārbaudes principa nolūkā pārbaudīt šķirnes īstumu un tīrību.
   Pirmajā daļā minēto oficiālo pēcpārbaudi veic saskaņā ar pašlaik pazīstamām starptautiskām metodēm vai, ja tādu nav, saskaņā ar citām piemērotām metodēm.
   32. pants
   Uzraudzība
   Ar oficiālas uzraudzības palīdzību ražošanas un tirdzniecības laikā dalībvalstis nodrošina, lai sēklas atbilstu šīs nodaļas prasībām, īpašu uzmanību pievēršot šķirnei un daudzumam.

      IV   NODAĻA

         Vispārīgie un nobeiguma noteikumi

   33. pants
   Ziņošana
   Dalībvalstis nodrošina, lai piegādātāji, kas darbojas to teritorijā, sniegtu ziņojumus par katru ražošanas periodu attiecībā uz katras saglabāšanas šķirnes un katras šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu daudzumu, kas ir laists tirgū.
   Pēc pieprasījuma dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo par katras saglabāšanas šķirnes un katras šķirnes, kas ir izveidota audzēšanai noteiktos apstākļos, sēklu daudzumu, kas laists tirgū to teritorijā.
   34. pants
   Atzītu augu ģenētisko resursu organizāciju paziņošana
   Dalībvalstis dara Komisijai zināmas 5. panta d) punktā, 8. panta 1) punktā, 13. panta 1. punktā un 23. panta d) punktā minētās atzītās organizācijas.
   35. pants
   Novērtēšana
   Komisija līdz 2013.gada 31. decembrim novērtē šīs direktīvas īstenošanu.
   36. pants
   Transponēšana
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2010. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   37. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   38. pants
   Adresāti
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 26. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp.

      (2)  OV L 309, 13.12.1993., 1. lpp.

      (3)  OV L 378, 23.12.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 162, 30.4.2004., 18. lpp.

      (5)  OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.

      (6)  OV L 254, 8.10.2003., 11. lpp.

      (7)  OV L 191, 23.7.2009., 10. lpp.

      (8)  OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

         Daudzuma ierobežojumi saglabāšanas šķirnes sēklu tirdzniecībai, kā minēts 15. pantā

                  Botāniskais nosaukums

                  Maksimālā platība hektāros katrai dalībvalstij dārzeņu ražošanai katrai saglabāšanas šķirnei

                     Allium cepa L. – Cepa grupa

                     Brassica oleracea L.

                     Brassica rapa L.

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium intybus L.

                     Cucumis melo L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cynara cardunculus L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                  40

                     Allium cepa L. – Aggregatum grupa –

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Beta vulgaris L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita pepo L.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Solanum melongena L.

                     Spinacia oleracea L.

                  20

                     Allium fistulosum L.

                     Allium schoenoprasum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Cichorium endivia L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Phaseolus coccineus L.

                     Raphanus sativus L.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Zea mays L. (partim)

                  10

      II PIELIKUMS

         Maksimālais neto svars iepakojumā, kā minēts 28. pantā

                  Botāniskais nosaukums

                  Maksimālais neto svars iepakojumā, izteikts gramos

                     Phaseolus coccineus L.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                     Spinacia oleracea L.

                     Zea mays L. (partim)

                  250

                     Allium cepa L. [Cepa grupa, Aggregatum grupa]

                     Allium fistulosum L.

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Beta vulgaris L.

                     Brassica rapa L.

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cucurbita pepo L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Raphanus sativus L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  25

                     Allium schoenoprasum L.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Brassica oleracea L. [visi]

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium endivia L.

                     Cichorium intybus L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis melo L.

                     Cynara cardunculus L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Solanum melongena L.

                  5


title: Komisijas Direktīva 2006/124/EK ( 2006. gada 5. decembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 92/33/EEK par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas, un Padomes Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               6.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 339/12

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/124/EK
   (2006. gada 5. decembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 92/33/EEK par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas, un Padomes Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1992. gada 28. aprīļa Direktīvu 92/33/EEK par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas (1), un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/55/EK par dārzeņu sēklu tirdzniecību (2), un jo īpaši tās 2. panta 2. punktu un 45. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2002/55/EK nav iekļautas visas dārzeņu ģintis un sugas, uz kurām attiecas Direktīva 92/33/EEK. Ir lietderīgi paplašināt Direktīvas 2002/55/EK darbības jomu, lai tajā ietvertu tās pašas ģintis un sugas, uz kurām attiecas Direktīva 92/33/EEK.

               (2)

               Direktīvā 2002/55/EK un 92/33/EEK nav ietverts Zea mays L. (plīsējkukurūza vai cukurkukurūza); tas ir augs, ko plaši audzē dažās dalībvalstīs. Ir lietderīgi paplašināt abu direktīvu darbības jomu attiecībā uz Zea mays L. Lai gan kukurūzu, tostarp plīsējkukurūzu un cukurkukurūzu, klasificē kā graudaugu atbilstoši tiesību aktiem par kopējo lauksaimniecības politiku, plīsējkukurūzas un cukurkukurūzas sēklām jāpiemēro īpaši tiesību akti par dārzeņu sēklu tirdzniecību.

               (3)

               Ņemot vērā zinātnes atziņu attīstību, vairāki botāniskie nosaukumi, ko izmanto Direktīvā 92/33/EEK un 2002/55/EK, ir izrādījušies kļūdaini vai to autentiskums ir apšaubāms. Šie nosaukumi jāpielāgo starptautiski atzītajiem standarta nosaukumiem.

               (4)

               Tādēļ attiecīgi ir jāgroza Direktīva 92/33/EEK un Direktīva 2002/55/EK.

               (5)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 92/33/EEK II pielikumā minētās ģintis un sugas aizstāj ar šīs direktīvas pielikumā minētajām ģintīm un sugām.
   2. pants
   Direktīvu 2002/55/EK groza šādi:

               1)

               Direktīvas 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās ģintis un sugas aizstāj ar šīs direktīvas pielikumā minētajām ģintīm un sugām.

               2)

               Direktīvas II pielikuma 3. punkta a) apakšpunktu groza šādi.

                           a)

                           Alfabētiskā secībā iekļauj šādas rindas:

                                       “Allium fistulosum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       “Allium sativum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       “Allium schoenoprasum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       “Rheum rhabarbarum

                                       97

                                       0,5

                                       70”

                                       “Zea mays

                                       98

                                       0,1

                                       85”;

                           b)

                           “Brassica oleracea (citas pasugas)” aizstāj ar “Brassica oleracea (izņemot ziedkāpostus)”;

                           c)

                           “Brassica pekinensis” aizstāj ar “Brassica rapa (Ķīnas kāposti)”;

                           d)

                           “Brassica rapa” aizstāj ar “Brassica rapa (rāceņi)”;

                           e)

                           “Lycopersicon lycopersicum” aizstāj ar “Lycopersicon esculentum”.

               3)

               Direktīvas III pielikuma 2. punktu groza šādi:

                           a)

                           Alfabētiskā secībā iekļauj šādas rindas:

                                       “Allium fistulosum

                                       15”

                                       “Allium sativum

                                       20”

                                       “Allium schoenoprasum

                                       15”

                                       “Rheum rhabarbarum

                                       135”

                                       “Zea mays

                                       1 000”;

                           b)

                           Svītro “Brassica pekinensis”;

                           c)

                           “Lycopersicon lycopersicum” aizstāj ar “Lycopersicon esculentum”.

         3. pants
   1.   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai minēto tiesību aktu noteikumus, kā arī iesniedz minēto tiesību aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2007. gada 1. jūlija. Tomēr līdz 2009. gada 31. decembrim tās var atlikt šo noteikumu piemērošanu attiecībā uz tādu šķirņu oficiālo iekļaušanu, kas pieder Allium cepa L. (aggregatum grupa), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. un Zea mays L.
   Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis paziņo Komisijai tos valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, kurus tās pieņem šīs direktīvas darbības jomā.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 5. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 157, 10.6.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2005/55/EK (OV L 22, 26.1.2005., 17. lpp.).

      (2)  OV L 193, 20.7.2002., 33. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/117/EK (OV L 14, 18.1.2005., 18. lpp.).

      PIELIKUMS

                     “Allium cepa L.

                                 —

                                    Cepa grupa

                     Sīpoli
                     Dārza sīpoli

                                 —

                                    Aggregatum grupa

                     Šalotes

                        Allium fistulosum L.

                     Lielloku sīpoli

                        Allium porrum L.

                     Puravi

                        Allium sativum L.

                     Ķiploki

                        Allium schoenoprasum L.

                     Maurloki

                        Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Kārveles

                        Apium graveolens L.

                     Selerijas
                     Sakņu selerijas

                        Asparagus officinalis L.

                     Sparģeļi

                        Beta vulgaris L.

                     Bietes, tostarp Cheltenham bietes
                     Mangoldi vai lapu bietes

                        Brassica oleracea L.

                     Virziņkāposti
                     Ziedkāposti
                     Sparģeļkāposti jeb brokoļi
                     Briseles kāposti
                     Savojas kāposti
                     Galviņkāposti
                     Sarkanie galviņkāposti
                     Kolrābji

                        Brassica rapa L.

                     Ķīnas kāposti
                     Rāceņi

                        Capsicum annuum L.

                     Dārzeņpipari

                        Cichorium endivia L.

                     Krokaino lapu endīvijas
                     Platlapu endīvijas

                        Cichorium intybus L.

                     Vitlufa cigoriņi
                     Liellapu cigoriņi vai itāļu cigoriņi
                     Sakņu cigoriņi

                        Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Arbūzi

                        Cucumis melo L.

                     Melones

                        Cucumis sativus L.

                     Gurķi
                     Īsaugļu gurķi

                        Cucurbita maxima Duchesne

                     Lielaugļu ķirbji

                        Cucurbita pepo L.

                     Tumšzaļie kabači

                        Cynara cardunculus L.

                     Artišoks
                     Lapu artišoks

                        Daucus carota L.

                     Galda burkāni
                     Lopbarības burkāni

                        Foeniculum vulgare Mill.

                     Fenheļi

                        Lactuca sativa L.

                     Dārza salāti

                        Lycopersicon esculentum Mill.

                     Tomāti

                        Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Pētersīļi

                        Phaseolus coccineus L.

                     Daudzziedu pupiņas

                        Phaseolus vulgaris L.

                     Krūmu pupiņas
                     Kāršu pupiņas

                        Pisum sativum L. (partim)

                     Šķautnainie zirņi
                     Lobāmie zirņi
                     Cukurzirņi

                        Raphanus sativus L.

                     Redīsi
                     Rutki

                        Rheum rhabarbarum L.

                     Rabarberi

                        Scorzonera hispanica L.

                     Melnās saknes

                        Solanum melongena L.

                     Baklažāni

                        Spinacia oleracea L.

                     Dārza spināti

                        Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Lauka salāti

                        Vicia faba L. (partim)

                     Dārza pupas

                        Zea mays L. (partim)

                     Cukurkukurūza
                     Plīsējkukurūza”