title: Komisijas Direktīva 2006/39/EK ( 2006. gada 12. aprīlis ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu kā aktīvās vielas   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               13.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 104/30

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/39/EK
   (2006. gada 12. aprīlis),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu kā aktīvās vielas
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000 (2) un (EK) Nr. 703/2001 (3) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otrā posma īstenošanai un sniegts to aktīvo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz iespējamību tās iekļaut Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Šajā sarakstā ir klodinafops, pirimikarbs, rimsulfurons, tolklofosmetils un tritikonazols.

               (2)

               Šo aktīvo vielu iedarbība uz cilvēku veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 451/2000 un (EK) Nr. 703/2001 noteikumiem par vairākiem izmantošanas veidiem, ko piedāvājuši pieteikuma iesniedzēji. Turklāt ar minētajām regulām norīkotas ziņotājas dalībvalstis, kuru pienākums ir iesniegt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) attiecīgos novērtējuma ziņojumus un ieteikumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 451/2000 8. panta 1. punktu. Ziņotāja dalībvalsts par klodinafopu bija Nīderlande, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 7. novembrī. Ziņotāja dalībvalsts par pirimikarbu bija Apvienotā Karaliste, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 4. novembrī. Ziņotāja dalībvalsts par rimsulfuronu bija Vācija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 6. augustā. Attiecībā uz tolklofosmetilu ziņotāja dalībvalsts bija Zviedrija, un visa vajadzīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 3. novembrī. Attiecībā uz tritikonazolu ziņotāja dalībvalsts bija Austrija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 29. septembrī.

               (3)

               Šos novērtējuma pārskatus kopīgi izskatījušas dalībvalstis un EFSA, un 2005. gada 14. martā un 10. augustāEFSA zinātnisko pārskatu veidā par klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu (4) iesniegti Komisijai. Šos pārskatus dalībvalstis un Komisija pārskatījušas Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un tie tika pabeigti 2006. gada 27. janvārī Komisijas pārskata ziņojumu veidā par klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu.

               (4)

               Pārskats par pirimikarbu atklāja vairākus neatbildētus jautājumus, ar kuriem nodarbojās Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Zinātnes ekspertu grupa par augu veselību, augu aizsardzības līdzekļiem un to atliekām (PPR). Zinātnes ekspertu grupai lūdza sniegt atzinumu par “laika kvocienta metodes” izmantošanu akūtā riska novērtēšanai putniem, un par veikto akūtā riska novērtējumu putniem. Ekspertu atzinumā par pirmo jautājumu izdarīts secinājums, ka “laika kvocienta metode”, ko ierosinājusi izmantot OECD, ir ekvivalenta pašlaik spēkā esošajam Eiropas akūtā riska putniem novērtējumam, izņemot īpašo drošības koeficientu 10, kas noteikts VI pielikumā Direktīvā 91/414/EEK. Tāpēc varētu būt jāveic sīka zinātniska analīze, lai novērtētu, vai pašlaik spēkā esošais drošības koeficients pietiekami ņem vērā visus attiecīgos jautājumus. Šā iemesla dēļ būtu jāveic liels papildu darbs, kas ir ārpus atzinuma sfērai, tāpēc ekspertu grupa ierosinājusi katram konkrētajam gadījumam izmantot īpašu pieeju. Atbildot uz otru jautājumu, PPR ekspertu grupa veikusi sīkāku riska novērtējumu un secinājusi, ka pat pie iespējamās kaitīgās iedarbības augšējās robežas putni, kas barojas no kukaiņiem laukā, nevarētu saņemt pirimikarba letālu devu (5).

               (5)

               Pārskatos par klodinafopu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu neatklājās nekādi neskaidri jautājumi, ar kuriem būtu jānodarbojas Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) Zinātnes ekspertu grupai par augu veselību, augu aizsardzības līdzekļiem un to atliekām (PPR).

               (6)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs noskaidrots, ka klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu saturošus augu aizsardzības līdzekļus var uzskatīt par tādiem, kas kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietošanas veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumos. Tāpēc ir lietderīgi minētās aktīvās vielas iekļaut I pielikumā, lai nodrošinātu, ka šīs aktīvās vielas saturošo augu aizsardzības līdzekļu lietošanas atļaujas visās dalībvalstīs varētu piešķirt atbilstīgi minētās direktīvas noteikumiem.

               (7)

               Neatkarīgi no šā secinājuma par pirimikarbu un tritikonazolu jāiegūst sīkāka informācija dažos konkrētos jautājumos. Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Tāpēc ir lietderīgi paredzēt, ka par pirimikarbu un tritikonazolu jāveic papildu pētījumi, lai apstiprinātu riska novērtējumu dažos jautājumos, un ka pieteikumu iesniedzējiem jāiesniedz šo pētījumu rezultāti.

               (8)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas sagatavotos jauno prasību izpildei, kuras izriet no minētās iekļaušanas.

               (9)

               Neskarot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, ko rada aktīvās vielas iekļaušana I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuri satur klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu vai tritikonazolu, lai nodrošinātu atbilstību Direktīvā 91/414/EEK un jo īpaši tās 13. pantā noteiktajām prasībām un attiecīgajiem I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc pašreizējās atļaujas saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu saskaņā ar vienotajiem principiem, kas izklāstīti Direktīvā 91/414/EEK, jāparedz ilgāks laika posms.

               (10)

               Pieredze, kas gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot aktīvās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas Regulu (EEK) Nr. 3600/92 (6), liecina par iespējamām grūtībām, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju tiesības attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām problēmām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, jo īpaši pienākums pārliecināties, ka atļaujas turētājs nodrošina tādu piekļuvi dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Taču šī pienākumu precizēšana neparedz dalībvalstīm vai atļaujas turētājiem jaunus pienākumus, kas nebija noteikti agrākās, līdz šai I pielikuma grozīšanai pieņemtajās direktīvās.

               (11)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 91/414/EEK.

               (12)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis vēlākais līdz 2007. gada 31. jūlijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt paziņo Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Dalībvalstis piemēro minētos noteikumus no 2007. gada 1. augusta.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2007. gada 31. jūlijam saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuri kā aktīvo vielu satur klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu vai tritikonazolu.
   Līdz minētajai dienai tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās aktīvās vielas ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu vai tritikonazolu kā vienīgo vai vienu no vairākām aktīvajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā, vēlākais līdz 2007. gada 31. janvārim dalībvalstis atkārtoti izvērtē šo līdzekli saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā attiecīgos ierakstus minētās direktīvas I pielikuma B daļā par klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu un tritikonazolu. Pamatojoties uz šo novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai līdzeklis atbilst Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem.
   Pēc tam, kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               ja līdzeklis satur klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu vai tritikonazolu kā vienīgo aktīvo vielu, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais līdz 2011. gada 31. janvārim; vai

               b)

               ja līdzeklis satur klodinafopu, pirimikarbu, rimsulfuronu, tolklofosmetilu vai tritikonazolu kā vienu no vairākām aktīvajām vielām, vajadzības gadījumā groza vai atsauc atļauju vēlākais līdz 2011. gada 31. janvārim vai termiņā, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā direktīvā vai direktīvās, ar kurām atbilstīgo vielu vai vielas iekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.

         4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2007. gada 1. februārī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 12. aprīlī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/19/EK (OV L 44, 15.2.2006., 15. lpp.).

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1044/2003 (OV L 151, 19.6.2003., 32. lpp.).

      (3)  OV L 98, 7.4.2001., 6. lpp.

      (4)  EFSA Scientific Report (2005) 34, 1-78, Conclusion regarding the Peer review of the pesticide risk assessment of the active substance clodinafop (pabeigts 2005. gada 10. augustā).

      EFSA Scientific Report (2005) 43, 1-76, Conclusion regarding the Peer review of the pesticide risk assessment of the active substance pirimicarb (pabeigts 2005. gada 10. augustā).

      EFSA Scientific Report (2005) 45, 1-61, Conclusion regarding the Peer review of the pesticide risk assessment of the active substance rimsulfuron (pabeigts 2005. gada 10. augustā).

      EFSA Scientific Report (2005) 28, 1-77, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance triticonazole (pabeigts 2005. gada 14. martā).

      EFSA Scientific Report (2005) 28, 1-77, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance tolclofos-methyl (pabeigts 2005. gada 14. martā).

      (5)  Zinātnes ekspertu grupas par augu veselību, augu aizsardzības līdzekļiem un to atliekām (PPR) atzinums, kas sniegts pēc EFSA pieprasījuma saistībā ar pirimikarba novērtējumu: Opinion of the Scientific Panel on Plant Health, Plant protection products and their residues on a request from EFSA related to the evaluation of pirimicarb. EFSA Journal (2005) 240, 1-21.

      (6)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2266/2000 (OV L 259, 13.10.2000., 27. lpp.).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādu ierakstu:

                     “Nr.

                     Ikdienas nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Termiņš, līdz kuram paliek iekļauts

                     Īpaši noteikumi

                     125

                     Klodinafops
                     CAS Nr. 114420-56-3
                     CIPAC Nr. 683

                     (R)-2-[4-(5-hlor-3-fluor-2-piridiloksi)-fenoksi]-propionskābe

                     ≥ 950 g/kg (izsakot klodinafoppropargila veidā)

                     2007. gada 1. februāris

                     2017. gada 31. janvāris

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot vienīgi kā herbicīdu.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par klodinafopu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2006. gada 27. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.

                     126

                     Pirimikarbs
                     CAS Nr. 23103-98-2
                     CIPAC Nr. 231

                     2-dimetilamino-5,6-dimetilpirimidīn-4-il-dimetilkarbamāts

                     ≥ 950 g/kg

                     2007. gada 1. februāris

                     2017. gada 31. janvāris

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā insekticīdu.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikumā paredzētos vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par pirimikarbu un jo īpaši tā I un II pielikumu, ko 2006. gada 27. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš operatoru drošībai un jānodrošina, ka lietošanas noteikumos paredz izmantot atbilstošus individuālās aizsardzības līdzekļus.
                     Dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš ūdenī dzīvojošu organismu aizsardzībai un tām jānodrošina, ka atļaujas nosacījumos ja nepieciešams, tiek iekļauti riska samazināšanas pasākumi, piemēram, buferzonas.
                     Ieinteresētās dalībvalstis pieprasa iesniegt pieprasījumu veikt papildu pētījumus, lai apstiprinātu ilgtermiņa riska novērtējumu par putniem un gruntsūdeņu iespējamu piesārņošanu, jo īpaši ar metabolītu R35140. Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzēji, pēc kuru pieprasījuma pirimikarbu iekļāva šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādas izpētes materiālus 2 gadu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

                     127

                     Rimsulfurons
                     CAS Nr. 122931-48-0 (rimsulfurons)
                     CIPAC Nr. 716

                     1-(4,6-dimetoksipirimidīn-2-il)-3-(3-etilsulfonil-2-piridilsulfonil)urīnviela

                     ≥ 960 g/kg (izsakot rimsulfurona veidā)

                     2007. gada 1. februāris

                     2017. gada 31. janvāris

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot vienīgi kā herbicīdu.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par rimsulfuronu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2006. gada 27. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.
                     Dalībvalstīm jāveltī īpaša uzmanība citu augu sugu un gruntsūdeņu aizsardzībai nestabilās situācijās. Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ir jāietver riska samazināšanas pasākumi

                     128

                     Tolkloflosmetils
                     CAS Nr. 57018-04-9
                     CIPAC Nr. 479

                     O-2,6-dihlor-p-tolil-O,O-dimetilfosfotioāts
                     O-2,6-dihlor-4-metilfenil-O,O-dimetilfosfotioāts

                     ≥ 960 g/kg

                     2007. gada 1. februāris

                     2017. gada 31. janvāris

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B DAĻA
                     Novērtējot pieteikumus, kas iesniegti, lai saņemtu atļauju lietot tolklofosmetilu saturošus augu aizsardzības līdzekļus citādi nekā sēklu apstrādei, dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem kritērijiem un jānodrošina, ka pirms šādas atļaujas izsniegšana to rīcībā ir vajadzīgie dati un informācija.
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par tolklofosmetilu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2006. gada 27. janvārī pabeidza Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja.

                     129

                     Tritikonazols
                     CAS Nr. 131983-72-7
                     CIPAC Nr. 652

                     (±)-(E)-5-(4-hlorbenzilidēn)-2,2-dimetil-1-(1H-1,2,4-triazol-1-il-metil)ciklopentanols

                     ≥ 950 g/kg

                     2007. gada 1. februāris

                     2017. gada 31. janvāris

                     A DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu.
                     B DAĻA
                     Novērtējot pieteikumus, kas iesniegti, lai saņemtu atļauju lietot tritikonazolu saturošus augu aizsardzības līdzekļus citādi nekā sēklu apstrādei, dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem kritērijiem un jānodrošina, ka pirms šādas atļaujas izsniegšanas to rīcībā ir visi nepieciešamie dati un informācija.
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par tritikonazolu un jo īpaši tā I un II papildinājumu, ko 2006. gada 27. janvārī pabeidza Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja. Šajā vispārējā novērtējumā dalībvalstīm:

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība operatora drošībai. Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ir jāietver aizsardzības pasākumi;

                                 —

                                 īpaša uzmanība jāpievērš gruntsūdeņu piesārņošanas iespējai, jo īpaši ar vides apstākļos ļoti noturīgo aktīvo vielu un tās metabolītu RPA 406341 nestabilās zonās;

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība graudēdāju putnu aizsardzībai (ilgstošs risks).

                           Atļaujas piešķiršanas nosacījumos vajadzības gadījumā ir jāietver riska mazināšanas pasākumi.
                     Ieinteresētās dalībvalstis pieprasa iesniegt sīkāku pētījumu materiālus, lai apstiprinātu riska novērtējumu attiecībā uz graudēdājiem putniem. Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzēji, pēc kuru pieprasījuma tritikonazolu iekļāva šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādu pētījumu materiālus 2 gadu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

         (1)  Sīkāka informācija par aktīvās vielas identitāti un specifikāciju sniegta pārskata ziņojumā.”


title: Padomes Direktīva (1974. gada 7. novembris), kas groza 5. panta 2. punktu Direktīvā 69/335/EEK par netiešiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31974L0553

Oficiālais Vēstnesis L 303 , 13/11/1974 Lpp. 0009 - 0009 Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0042  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0046  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0046

		Padomes Direktīva(1974. gada 7. novembris),kas groza 5. panta 2. punktu Direktīvā 69/335/EEK par netiešiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai(74/553/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 99. un 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā 5. panta 2. punkts Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvā 69/335/EEK par netiešiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai [3], paredz, ka gadījumos, kas minēti 5. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā, summa, no kā iekasē kapitāla nodevu, nevar būt mazāka par to uzņēmējsabiedrības kapitāla daļu reālo vērtību, kuras piešķirtas vai pieder katram dalībniekam, vai šādu kapitāla daļu nominālvērtību summu, ja tā ir lielāka par to reālo vērtību;tā kā kapitāla daļu reālās vērtības pieņemšana par obligāto nodokļu uzlikšanas bāzi dažos no iepriekš minētajiem gadījumiem neatbilst principiem, uz ko pamatojas saskaņota kapitāla nodeva un kuru mērķis ir ieviest sistēmu, ka kapitāla nodevu iekasē tikai no darījumiem, kas saskaņā ar tiesību aktiem ir kapitāla piesaistīšana, un tikai tiktāl, ciktāl šādi darījumi palīdz stiprināt sabiedrības saimniecisko potenciālu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants"2. Gadījumos, kas minēti 1. punkta a) un b) apakšpunktā, dalībvalstis summai, no kuras iekasē kapitāla nodokli, par pamatu var ņemt katram dalībniekam piešķirto vai piederošo sabiedrības kapitāla daļu reālo vērtību. Tas neattiecas uz gadījumiem, kad iemaksas izdara tikai skaidrā naudā. Summa, no kā iekasē nodevu, nekādā ziņā nav mazāka par to sabiedrības kapitāla daļu nominālvērtību summu, kas piešķirtas vai pieder katram tās dalībniekam."2. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1974. gada 7. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Jarrot[1] OV C 76, 3.7.1974., 9. lpp.[2] OV C 109, 19.9.1974., 35. lpp.[3] OV L 249, 3.10.1969., 25. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva Nr. 96/53/EK (1996. gada 25. jūlijs), ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajā satiksmē, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo svaru starptautiskajā satiksmē

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996L0053

Padomes Direktīva Nr. 96/53/EK (1996. gada 25. jūlijs), ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos

Oficiālais Vēstnesis L 235 , 17/09/1996 Lpp. 0059 - 0075 CS.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 ET.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 HU.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 LT.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 LV.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 MT.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 PL.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 SK.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494 SL.ES Nodaļa 07 Sējums 002 Lpp. 478  - 494

		Padomes Direktīva Nr. 96/53/EK(1996. gada 25. jūlijs),ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumosEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],saskaņā ar Līguma 189.c pantā noteikto procedūru [3],(1) tā kā Padomes 1984. gada 19. decembra Direktīva Nr. 85/3/EEK par noteiktu transportlīdzekļu svaru, gabarītiem un dažiem citiem tehniskiem raksturlielumiem [4] kopējas transporta politikas ietvaros nosaka kopējus standartus, kas ļauj uzlabot autotransporta līdzekļu izmantošanu satiksmē starp dalībvalstīm;(2) tā kā Direktīva Nr. 85/3/EEK ir daudzkārt būtiski grozīta; tā kā tās turpmākās grozīšanas gadījumā, skaidrības un racionalitātes dēļ, tā būtu jāpārveido kopīgajā tekstā ar Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/364/EEK attiecībā uz transportlīdzekļu atbilstības pierādīšanu Direktīvas 85/3/EEK prasībām [5];(3) tā kā to standartu atšķirības, kas ir spēkā dalībvalstīs attiecībā uz komerciālā autotransporta līdzekļu svaru un gabarītiem, varētu negatīvi ietekmēt konkurences nosacījumus un radīt šķēršļus satiksmei starp dalībvalstīm;(4) tā kā saskaņā ar subsidiaritātes principu, Kopienas līmenī ir nepieciešama noteikta rīcība, lai atceltu šādus šķēršļus;(5) tā kā iepriekšminētie standarti atspoguļo līdzsvaru starp komerciālā autotransporta līdzekļu racionālu un ekonomisku izmantošanu un infrastruktūras uzturēšanas, ceļu drošības un apkārtējās vides un dzīves veida aizsardzības prasībām;(6) tā kā kopējiem gabarītu standartiem transportlīdzekļiem, kas tiek izmantoti kravu pārvadāšanai, ir jāpaliek nemainīgiem ilgā laikposmā;(7) tā kā papildus tehniskās prasības, kas saistītas ar svaru un gabarītiem, var tikt attiecinātas uz komerciālā autotransporta līdzekļiem, kas reģistrēti vai darbojas kādā dalībvalstī; tā kā šīs prasības nedrīkst kļūt par šķērsli komerctransporta kustībai starp dalībvalstīm;(8) tā kā "pastiprinātās izolācijas furgona ar saldējamo iekārtu" definīciju, kas dota Direktīvas 85/3/EEK 2. pantā, kura grozīta ar Direktīvu 89/388/EEK [6], ir nepieciešams paplašināt, lai dalībvalstis varētu atļaut savās teritorijās pārvietoties tādiem furgoniem ar saldējamo iekārtu, kas vairs nesaskan ar minētajā pantā noteiktām izolācijas prasībām;(9) tā kā ir nepieciešams precizēt "nedalāmās kravas" jēdzienu, lai nodrošinātu šīs direktīvas vienādu piemērošanu attiecībā uz atļaujām transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kas pārvadā šādas kravas;(10) tā kā tonna tiek vispārīgi lietota un saprasta kā transportlīdzekļa svara mērvienība un tiek lietota arī šajā direktīvā, atzīstot, ka formālā svara vienība ir ņūtons;(11) tā kā, ieviešot iekšējo tirgu, šīs direktīvas saturs ir jāattiecina uz iekšzemes transportu tādā mērā, cik tas attiecas uz parametriem, kas būtiski ietekmē konkurences nosacījumus transporta sektorā, un jo īpaši uz vērtībām, kas attiecas uz maksimāli pieļaujamo kravu pārvadāšanai paredzēto transportlīdzekļu un to sastāvu garumu un platumu;(12) tā kā attiecībā uz pārējiem transportlīdzekļu parametriem, dalībvalstīm ir atļauts piemērot savā teritorijā vērtības, kas atšķiras no šajā direktīvā noteiktajām vērtībām, ja transportlīdzeklis tiek izmantots iekšzemes satiksmē;(13) tā kā autovilcieni, kuros izmatotas izbīdāmas sakabes sistēmas praksē sasniedz maksimālo 18,75 m garumu pie pilnas izbīdes; tā kā tāds pats maksimālais garums jāatļauj autovilcieniem, kuros izmantotas fiksētas sakabes sistēmas;(14) tā kā maksimāli pieļaujamais 2,50 m kravu pārvadāšanai paredzētiem transportlīdzekļiem var atstāt nepietiekoši lielu iekšējo telpu efektīvai palešu iekraušanai, kas ir bijis par iemeslu dažādu pielaižu pieņemšanai virs noteiktā līmeņa dalībvalstu tiesību aktos, regulējot vietējos pārvadājumus; tā kā vispārējā pielāgošanās patreizējai situācijai ir nepieciešama, lai precīzāk formulētu tehniskās prasības, paturot prātā šo parametru satiksmes drošības aspektus;(15) tā kā ja maksimālais kravu pārvadāšanai paredzēto transportlīdzekļu platums tiek palielināts līdz 2,55 m, tad tāds pats standarts ir jāattiecina arī uz autobusiem; tā kā attiecībā uz autobusiem, tomēr ir nepieciešams noteikt pārejas laikposmu, lai attiecīgie ražotāji varētu attiecīgi pielāgot rūpnieciskās ražotnes;(16) tā kā, lai aizsargātos no būtiskiem ceļu bojājumiem un lai nodrošinātu manevrēšanas spēju, licenzējot un lietojot transportlīdzekļus, priekšroka būtu jādod pneimatiskajai vai tai līdzvērtīgai balstiekārtai salīdzinājumā ar mehānisko balstiekārtu; tā kā noteiktas maksimālās ass slodzes nedrīkst būt pārsniegtas un transportlīdzeklim ir jābūt spējīgam pagriezties par 360° ar noteiktiem veiktās trajektorijas ierobežojumiem;(17) tā kā dalībvalstīm ir jādod iespēja iekšzemes kravu pārvadājumos pieļaut tādu transportlīdzekļu vai to sastāvu apriti savā teritorijā, kuru gabarīti atšķiras no šajā direktīvā noteiktajiem, ja šādu transportlīdzekļu veiktie pārvadājumi saskaņā ar šo direktīvu būtiski neietekmē starptautisko konkurenci pārvadājumu nozarē, t.i., pārvadājumi, kurus veic specializēti transportlīdzekļi un pārvadājumi, kuri tiek veikti saskaņā ar modulāro koncepciju;(18) tā kā modulārās koncepcijas gadījumā, ir jānosaka pārejas laiks, lai dalībvalsts varētu pielāgot savu ceļu infrastruktūru;(19) tā kā transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kas izgatavoti, pielietojot jaunas tehnoloģijas vai jaunas koncepcijas, saskaņā ar standartiem, kas atšķiras no šajā direktīvā noteiktajiem, ir jāatļauj veikt vietējus pārvadājumus pārbaudes laikposmā, lai dotu iespēju gūt peļņu no tehniskā progresa;(20) tā kā transportlīdzekļiem, kas nodoti ekspluatācijā pirms šīs direktīvas īstenošanas dienas un kas nesaskan ar šajā direktīvā noteiktajiem gabarītu parametriem sakarā ar agrāk spēkā esošiem atšķirīgiem valsts noteikumiem vai mērīšanas metodēm, ir jādod pārejas laiks, kurā ir atļauts turpināt sniegt transporta pakalpojumus dalībvalstī, kur transportlīdzeklis ir reģistrēts vai laists ekspluatācijā;(21) tā kā ir sasniegts progress, pieņemot tipa apstiprināšanas direktīvas transportlīdzekļu sastāviem ar piecām vai sešām asīm; tā kā prasības ievērot parametru atbilstību, kas nav svars un gabarīti un kas noteikti Direktīvas 85/3/EEK II pielikumā, tiek atceltas minētā iemesla dēļ;(22) tā kā šādas izmaiņas ir nepieciešamas, lai izvairītos no noteikumiem, kas būtu pretrunā ar starptautiskām konvencijām par ceļu satiksmi un apriti;(23) tā kā lai atvieglotu šīs direktīvas izpildes uzraudzību, ir nepieciešams nodrošināt to, ka transportlīdzekļos ir šāds atbilstības pierādījums;(24) tā kā šī direktīva neietekmē dalībvalstu saistības attiecībā uz termiņiem to direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos pielietošanai, kas tiks aizstātas ar šo direktīvu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1 pants1. Šī direktīva attiecas uz:a) M2, M3 un N2 un N3 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu un to 03 un 04 kategorijas piekabju gabarītiem, kas noteikti II pielikumā Padomes Direktīva 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [7];b) svaru un dažiem citiem transportlīdzekļu parametriem, kas definēti a) apakšpunktā un konkretizēti šīs direktīvas I pielikumā 2. punktā;2. Visas svara vērtības, kas norādītas I pielikumā, ir spēkā kā ekspluatācijas standarti un attiecas uz iekraušanas apstākļiem, nevis uz ražošanas standartiem, kurus definēs citā (vēlākā) direktīvā.2 pantsŠajā direktīvā:- "mehāniskais transportlīdzeklis" ir jebkurš pašgājējs transportlīdzeklis, kas pārvietojas pa ceļu, izmantojot savu enerģiju,- "piekabe" ir jebkurš transportlīdzeklis, kas domāts savienošanai ar mehānisko transportlīdzekli, izņemot puspiekabes, un kas būvēts un aprīkots kravu pārvadāšanai,- "puspiekabe" ir jebkurš transportlīdzeklis, kas domāts savienošanai ar mehānisko transportlīdzekli tādā veidā, ka daļa no tās balstās uz mehāniskā transportlīdzekļa un būtisku tās svara un vedamās kravas svara daļu nes mehāniskais transportlīdzeklis; puspiekabe ir būvēta un aprīkota kravu pārvadāšanai,- "transportlīdzekļu sastāvs" ir:- autovilciens, kas sastāv no mehāniskā transportlīdzekļa, kas savienots ar piekabi, vai- posmains transportlīdzeklis, kas sastāv no mehāniskā transportlīdzekļa, kurš savienots ar puspiekabi,- "kondicionēts transportlīdzeklis" ir jebkurš transportlīdzeklis, kurā fiksētā vai kustīgā virsbūve ir īpaši aprīkota, lai pārvadātu kravas kontrolētas temperatūras apstākļos un kura sānsienas, ieskaitot izolāciju, ir vismaz 45 mm biezas,- "autobuss" ir transportlīdzeklis ar vairāk nekā deviņām sēdvietām, ieskaitot vadītāja vietu, kas būvēts un aprīkots, lai pārvadātu pasažierus un to bagāžu. Tam var būt viens vai divi stāvi un tas drīkst vilkt bagāžas piekabi,- "posmainais autobuss" ir autobuss, kas sastāv no divām nekustīgām daļām, kas kopā savienotas ar posmainu daļu. Tādā transportlīdzeklī pasažieru nodalījumi katrā no divām nekustīgajām daļām ir savstarpēji savienoti. Posmainā daļa ļauj pasažieriem brīvi pārvietoties starp nekustīgajām daļām. Abu daļu savienošana un atvienošana ir iespējama tikai darbnīcā,- "maksimāli pieļaujamie gabarīti" ir maksimālie izmantota transportlīdzekļa gabarīti, kas noteikti šīs direktīvas I pielikumā,- "maksimāli pieļaujamais svars" ir maksimālais transportlīdzekļa ar kravu svars lietošanai starptautiskajā satiksmē,- "maksimāli pieļaujamais ass svars" ir maksimālais svars ass vai ass grupu lietošanai starptautiskajā satiksmē,- "nedalāma krava" ir krava, ko pārvadājumiem pa ceļiem nevar sadalīt divās vai vairāk kravās bez neparedzētiem izdevumiem vai bojājuma draudiem un kas tās izmēru vai masas dēļ nedrīkst tikt pārvadāta ar mehānisko transportlīdzekli, piekabi, autovilcienu vai vilcēju ar puspiekabi, ievērojot visus šīs direktīvas nosacījumus,- "tonna" ir svars, kas ir atvasināts no tonnas masas un kas atbilst 9.8 kiloņūtoniem (kN),Visi maksimāli pieļaujamie gabarīti, kas noteikti I pielikumā, tiek mērīti saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK I pielikumu, bez pozitīvām pielaidēm.3 pants1. Dalībvalsts nedrīkst noraidīt vai aizliegt lietot savā teritorijā:- starptautiskā satiksmē - transportlīdzekļus, kas reģistrēti vai laisti ekspluatācijā kādā citā dalībvalstī, tādu iemeslu dēļ, kuri saistīti ar to svaru un gabarītiem,- iekšzemes satiksmē - kravas transportlīdzekļus, kas reģistrēti vai laisti ekspluatācijā kādā citā dalībvalstī, tādu iemeslu dēļ, kuri saistīti ar to gabarītiem,ar nosacījumu, ka šādi transportlīdzekļi atbilst robežvērtībām, kas noteiktas I pielikumā.Šis nosacījums tiek piemērots, neraugoties uz to, ka:a) minētie transportlīdzekļi neatbilst prasībām, kas pastāv attiecīgajā dalībvalstī attiecībā uz dažiem svaru un gabarītu parametriem, uz kuriem neattiecas I pielikums;b) dalībvalsts, kurā transportlīdzeklis ir reģistrēts vai laists ekspluatācijā, kompetentā iestāde ir pieļāvusi robežvērtības, kas nav minētas 4. pantā 1. punktā un kas pārsniedz I pielikumā noteiktās robežvērtības.2. Tomēr 1. punkta a) apakšpunktā minētais neietekmē dalībvalstu tiesības, respektējot Kopienas tiesību aktus, pieprasīt, lai transportlīdzekļi, kas reģistrēti vai laisti ekspluatācijā tajās, atbilstu attiecīgās dalībvalsts prasībām attiecībā uz svara un gabarītu parametriem, uz kuriem neattiecas I pielikums.3. Dalībvalstis drīkst pieprasīt, lai kondicionētiem transportlīdzekļiem ir ATP sertifikāts vai ATP sertifikāta plāksnīte, ko paredz 1970. gada 1. septembra Vienošanās par starptautiskajiem ātrbojīgo pārtikas produktu pārvadājumiem un īpašu tam paredzētu aprīkojumu.4 pants1. Dalībvalstis nepieļauj transportlīdzekļu vai to sastāvu parasto ekspluatāciju iekšzemes kravu pārvadājumos savās teritorijās, ja tie neatbilst parametriem, kas noteikti I pielikuma 1.1., 1.2., 1.4. līdz 1.8., 4.2. un 4.4. punktā.2. Dalībvalstis tomēr drīkst atļaut transportlīdzekļu vai to sastāvu ekspluatāciju savās teritorijās iekšzemes kravu pārvadājumos, ja tie neatbilst parametriem, kas noteikti I pielikuma 1.3., 2.3., 4.1. un 4.3. punktā.3. Transportlīdzekļus vai to sastāvus, kas pārsniedz maksimālos gabarītus, var atļaut ekspluatēt tikai ar īpašām atļaujām, kuras bez diskriminācijas izsniedz kompetentās iestādes, vai arī saskaņā ar līdzīgiem nediskriminējošiem pasākumiem, par ko katrā konkrētajā gadījumā vienojas ar tām institūcijām, kur minētie transportlīdzekļi vai to sastāvi pārvadā vai plāno pārvadāt nedalāmās kravas.4. Dalībvalstis drīkst atļaut pārvietoties savā teritorijā transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kas tiek izmantoti kravu pārvadājumiem un kas veic dažas iekšzemes pārvadājumu operācijas, kuras būtiski neietekmē starptautisko konkurenci pārvadājumu nozarē, ar gabarītiem, kas atšķiras no I pielikuma 1.1., 1.2., 1.4. līdz 1.8., 4.2. un 4.4. punktā minētajiem.Pārvadājumu operācijas netiek uzskatītas par tādām, kas būtiski ietekmē starptautisko konkurenci pārvadājumu nozarē, ja tās atbilst vienam no a) un b) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem:a) pārvadājumu operācijas veic dalībvalsts teritorijā ar specializētiem transportlīdzekļiem vai to sastāviem tādos gadījumos, kuros parasti šīs darbības neveic ar transportlīdzekļiem no citas dalībvalsts, piemēram, darbi, kas saistīti ar meža izstrādāšanu un mežsaimniecību;b) dalībvalsts, kas atļauj veikt pārvadājumu operācijas savā teritorijā transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kuru gabarīti atšķiras no I pielikumā noteiktajiem, arī atļauj izmantot mehāniskos transportlīdzekļus, piekabes vai puspiekabes, kas atbilst I pielikumā noteiktajiem gabarītiem, tādās kombinācijās, kas sasniedz vismaz tādu kravas garumu, kura tiek atļauta attiecīgajā dalībvalstī, lai katrs pārvadātājs varētu gūt labumu no vienādiem konkurences nosacījumiem (modulārā koncepcija).Dalībvalsts, kurai ir jāpielāgo savu ceļu infrastruktūra, lai varētu pildīt b) apakšpunktā minētos nosacījumus, tomēr drīkst vēlākais līdz 2003. gada 31. decembrim aizliegt pārvietoties savā teritorijā, veicot iekšzemes kravu pārvadājumu operācijas, transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kas pārsniedz esošos valsts standartus vai gabarītus, ar nosacījumu, ka valsts tiesību aktus piemēro visiem Kopienas pārvadātājiem nediskriminējošā veidā.Dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar šo punktu.5. Dalībvalstis drīkst atļaut transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kuru uzbūvē ir jaunas tehnoloģijas vai jaunas koncepcijas un kas nevar atbilst vienai vai vairākām šīs direktīvas prasībām, veikt dažas vietējo pārvadājumu operācijas pārbaudes laikposmā. Dalībvalsti informē Komisiju par šādiem gadījumiem.6. Dalībvalstis līdz 2006. gada 31. decembrim drīkst atļaut pārvietoties savās teritorijās transportlīdzekļiem vai to sastāviem, kas tiek izmantoti kravu pārvadāšanai un reģistrēti vai laisti ekspluatācijā pirms šīs direktīvas īstenošanas, ja to gabarīti pārsniedz I pielikuma 1.1., 1.2., 1.4. līdz 1.8., 4.2. un 4.4. punktā noteiktos gabarītus atšķirīgo valsts noteikumu vai mērīšanas metožu dēļ.5 pantsNeskarot 4. pantu 6. punktu:a) posmainie transportlīdzekļi, kas laisti ekspluatācijā pirms 1991. gada 1. janvāra un kas neatbilst specifikācijai, kura dota I pielikuma 1.6. un 4.4. punktā, ir jāuzskata par tādiem, kas atbilst šai specifikācijai sakarā ar 3. panta piemērošanu, ja to kopējais garums nepārsniedz 15,50 m;b) autovilcieni, kuru sastāvā ietilpstošie mehāniskie transportlīdzekļi laisti ekspluatācijā pirms 1991. gada 31. decembra un kuri neatbilst specifikācijai, kas dota I pielikuma 1.7. un 1.8. punktā, līdz 1998. gada 31. decembrim tiks uzskatīti par atbilstīgiem šai specifikācijai sakarā ar 3. panta piemērošanu, ja to kopējais garums nepārsniedz 18,00 m.6 pants1. Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, kas minēti 1. pantā un kas atbilst šai direktīvai, ir apgādāti ar kādu no a), b) un c) apakšpunktā minētajiem pierādījumiem:a) divu šādu plāksnīšu kombināciju:- "ražotāja plāksnīte", kas noteikta un piestiprināta saskaņā ar direktīvu 76/114/EEK [8],- plāksnīte attiecībā uz gabarītiem saskaņā ar III pielikumu, kas noteikta un piestiprināta saskaņā ar Direktīvu 76/114/EEK;b) atsevišķa plāksnīte, kas noteikta un piestiprināta saskaņā ar Direktīvu 76/114/EEK un kas ietver divu a) apakšpunktā minēto plāksnīšu informāciju;c) atsevišķs dokuments, ko izsniegusi tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā transportlīdzeklis ir reģistrēts vai laists ekspluatācijā. Šajā dokumentā tiks lietoti tādi paši virsraksti un informācija, kā uz a) apakšpunktā minētajām parametru plāksnītēm. Tas ir jāglabā pārbaudei viegli pieejamā vietā un attiecīgi jāaizsargā.2. Ja transportlīdzekļa parametri vairs neatbilst tiem, kas norādīti uz atbilstības pierādījuma, dalībvalsts, kurā transportlīdzeklis ir reģistrēts, veic visus nepieciešamos pasākumus, lai mainītu šādu atbilstības pierādījumu.3. Dalībvalstis atzīst 1. punktā minētās plāksnītes un dokumentus par transportlīdzekļa atbilstības pierādījumu, ko nosaka šī direktīva.4. Transportlīdzekļi ar atbilstības pierādījumu var tikt pakļauti:- attiecībā uz svaru kopīgiem standartiem - izlases veida pārbaudēm,- attiecībā uz gabarītu kopīgiem standartiem - pārbaudēm tikai tajos gadījumos, kad rodas aizdomas par neatbilstību šai direktīvai.5. Atbilstības pierādījuma vidējā stabiņā, kas attiecas uz svaru, jāietver, kur iespējams, attiecīgais Kopienas svara standarts, kurš tiek piemērots attiecīgajam transportlīdzeklim. Attiecībā uz I pielikuma 2.2.2. punkta c) apakšpunktā minētiem transportlīdzekļiem ieraksts "44 tonnas" ir jāliek iekavās zem norādes uz maksimāli pieļaujamo transportlīdzekļu sastāva svaru.6. Katra dalībvalsts drīkst lemt, attiecībā uz jebkuru transportlīdzekli, kas reģistrēts vai laists ekspluatācijā tās teritorijā, norādīt savos tiesību aktos maksimāli pieļaujamo svaru atbilstības pierādījuma kreisajā stabiņā un tehniski pieļaujamo svaru labajā stabiņā.7 pantsŠī direktīva nerada šķēršļus katrā dalībvalstī spēkā esošo ceļu satiksmes noteikumu piemērošanai, kas pieļauj transportlīdzekļu svara un/vai gabarītu ierobežojumus uz noteiktiem ceļiem vai inženiertehniskām būvēm, neatkarīgi no šādu transportlīdzekļu reģistrācijas valsts.8 pantsŠīs direktīvas 3. pants līdz 1998. gada 31. decembrim neattiecas uz Īriju un Apvienoto Karalisti:a) attiecībā uz standartiem, kas minēti I pielikuma 2.2., 2.3.1., 2.3.3., 2.4. un 3.3.2. punktā:- izņemot posmainos transportlīdzekļus, kas minēti 2.2.2. punktā, kur:i) kopējā pilnā masa nepārsniedz 38 tonnas;ii) svars uz jebkuru trīsasi ar atstarpi, kas noteikts 3.3.2. punktā, nepārsniedz 22,5 tonnas,- izņemot transportlīdzekļus, kas minēti 2.2.3., 2.2.4., 2.3. un 2.4. punktā, kur kopējā pilnā masa nepārsniedz:i) 35 tonnas transportlīdzekļiem, kas minēti 2.2.3. un 2.2.4. punktā;ii) 17 tonnas transporta līdzekļiem, kas minēti 2.3.1. punktā;iii) 30 tonnas transportlīdzekļiem, kas minēti 2.3.3. punktā, ja tie atbilst šī punkta un 4.3. punkta nosacījumiem;iv) 27 tonnas transportlīdzekļiem, kas minēti 2.4. punktā;b) attiecībā uz I pielikuma 3.4. punktā minēto standartu, izņemot transportlīdzekļus, kas minēti 2.2., 2.3. un 2.4. punktā, kur svars uz velkošo asi nepārsniedz 10,5 tonnas.9 pantsAttiecībā uz I pielikuma 1.2. punkta a) apakšpunktā minēto standartu, dalībvalsts drīkst noraidīt vai aizliegt savā teritorijā līdz 1999. gada 31. decembrim izmantot autobusus, kuru platums pārsniedz 2,5 m.Dalībvalstis informē Komisiju par veiktajiem pasākumiem šī panta sakarā. Komisija informē par to pārējās dalībvalstis.10 pantsŠīs direktīvas IV pielikuma A daļā minētās direktīvas atceļ no 11. pantā minētā dienas, neskarot dalībvalstu saistības attiecībā uz transponēšanas termiņiem, kas noteikti IV pielikuma B daļā.Atsauces uz atceltajām direktīvām tiks uzskatītas par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās tiks lasītas saskaņā ar korelācijas tabulu, kas dota V pielikumā.11 pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1997. gada 17. septembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.12 pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.13 pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1996. gada 25. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Coveney[1] OV C 38, 8.2.1994., 3. lpp. un OV C 247, 23.9.1995., 1. lpp.[2] OV C 295, 22.10.1994., 72. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1994. gada 15. novembra atzinums (OV C 341, 5.12.1994., 39. lpp.), Padomes 1995.gada 8 decembra kopējā pozīcija (OV C 356, 30.12.1995., 13. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1996. gada 14.marta lēmums (OV C 96, 4.4.1996., 233. lpp.).[4] OV L 2, 3.1.1985., 14. lpp. Direktīva pēdējo reizi grozīta ar Direktīvu Nr. 92/7/EEK (OV L 57, 2.3.1992., 29. lpp.).[5] OV L 221, 7.8.1986., 48. lpp.[6] OV L 142, 25.5.1989., 3. lpp.[7] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīva pēdējo reizi grozīta ar 1994. gada Pievienošanās aktu.[8] OV L 24, 20.1.1976., 1. lpp. Direktīva grozīta ar Komisijas direktīvu 78/507/EEK (OV L 155, 13.6.1978., 31. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS IMAKSIMĀLI PIEĻAUJAMAIS SVARS UN GABARĪTI, UN AR TIEM SAISTĪTAS TRANSPORTLĪDZEKĻU RAKSTURĪGAS ĪPAŠĪBAS1. | Maksimāli pieļaujamie gabarīti 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētiem transportlīdzekļiem | |1.1. | Maksimālais garums: | |- mehāniskajam transportlīdzeklim | 12,00 m |- piekabei | 12,00 m |- posmainam transportlīdzeklim | 16,50 m |- autovilcienam | 18,75 m |- posmainam autobusam | 18,00 m |1.2. | Maksimālais platums: | |a) visiem transportlīdzekļiem | 2,55 m |b) kondicionēto transportlīdzekļu virsbūvēm | 2,60 m |1.3. | Maksimālais augstums (jebkuram transportlīdzeklim) | 4,00 m |1.4. | Noņemamās virsbūves un standartizētas kravas vienības, tādas kā konteineri, ir ietvertas 1.1., 1.2., 1.3., 1.6., 1.7., 1.8. un 4.4. punktā. | |1.5. | Ikvienam kustībā esošam mehāniskajam transportlīdzeklim vai mehānisko transportlīdzekļu sastāvam ir jāspēj pagriezties pa apli ar ārējo rādiusu 12,50 m un iekšējo rādiusu 5,30 m. | |1.6. | Maksimālais attālums starp piektā riteņa asi un piekabes aizmuguri | 12,00 m |1.7. | Maksimālais attālums, kas mērīts paralēli autovilciena gareniskajai asij no vistālākā ārējā punkta iekraušanas zonā aiz kabīnes līdz aizmugurē vistālāk esošajam ārējam sastāva piekabes punktam mīnus attālums starp vilcēja aizmuguri un piekabes priekšpusi | 15,65 m |1.8. | Maksimālais attālums, kas mērīts paralēli autovilciena gareniskajai asij no vistālākā ārējā punkta iekraušanas zonā aiz kabīnes līdz sastāva piekabes aizmugurē vistālāk esošajam ārējam punktam | 16,40 m |2. | Maksimāli pieļaujamais svars (tonnās) | |2.1. | Transportlīdzekļi, kas veido transportlīdzekļu sastāva daļu: | |2.1.1. | Divasu piekabe | 18 tonnas |2.1.2. | Trīsasu piekabe | 24 tonnas |2.2. | Transportlīdzekļu sastāvi: | |2.2.1. | Autovilcieni ar piecām vai sešām asīm: | |a)divasu mehāniskais transportlīdzeklis ar trīsasu piekabi | 40 tonnas |b)trīsasu mehāniskais transportlīdzeklis ar trīsasu piekabi | 40 tonnas |2.2.2. | Posmainie transporta līdzekļi ar piecām vai sešām asīm: | |a)divasu mehāniskais transportlīdzeklis ar trīsasu puspiekabi | 40 tonnas |b)trīsasu mehāniskais transportlīdzeklis ar divasu vai trīsasu puspiekabi | 40 tonnas |c)trīsasu mehāniskais transportlīdzeklis ar divasu vai trīsasu puspiekabi, kas ved 40 pēdu ISO konteineru, veicot kombinēto pārvadājumu | 44 tonnas |2.2.3. | Autovilcieni ar četrām asīm, kas sastāv no divasu mehāniskā transportlīdzekļa un divasu piekabes | 36 tonnas |2.2.4. | Posmainie transportlīdzekļi ar četrām asīm, kas sastāv no divasu mehāniskā transportlīdzekļa un divasu puspiekabes, ja attālums starp puspiekabes asīm ir: | |2.2.4.1. | 1,3 m vai vairāk, bet nepārsniedzot 1,8 m | 36 tonnas |2.2.4.2. | Vairāk nekā 1,8 m | 36 tonnas + 2 tonnas rezervei, kur tiek ievērots maksimāli pieļaujamais mehāniskā transportlīdzekļa svars (MPS) (18 tonnas) un puspiekabes tandēma ass MPS (20 tonnas) un kur velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un pneimatisko balstiekārtu vai balstiekārtu, kas atzīta par līdzvērtīgu Kopienā, kā noteikts II pielikumā |2.3. | Mehāniskie transportlīdzekļi | |2.3.1. | Divasu mehāniskie transportlīdzekļi | 18 tonnas |2.3.2. | Trīsasu mehāniskie transportlīdzekļi | - 25 tonnas - 26 tonnas, kur velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un pneimatisko balstiekārtu vai balstiekārtu, kas atzīta par līdzvērtīgu Kopienā, kā noteikts II pielikumā, vai kur katra velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un maksimālais katras ass svars nepārsniedz 9,5 tonnas |2.3.3. | Četrasu mehāniskais transportlīdzeklis ar divām stūrējošām asīm | - 32 tonnas, kur velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un pneimatisko balstiekārtu vai balstiekārtu, kas atzīta par līdzvērtīgu Kopienā, kā noteikts II pielikumā, vai kur katra velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un maksimālais katras ass svars nepārsniedz 9,5 tonnas |2.4. | Trīsasu posmainie autobusi | 28 tonnas |3. | Maksimāli pieļaujamais ass svars transportlīdzekļiem, kas minēti 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā (tonnās) | |3.1. | Vienkāršas asis vienkārša nevelkoša ass | 10 tonnas |3.2. | Divkāršas asis piekabēm un puspiekabēm Asu svara summa uz divkāršo asi nedrīkst pārsniegt, ja attālums (d) starp asīm ir: | |3.2.1. | Mazāks par 1 m (d < 1,0) | 11 tonnas |3.2.2. | 1,0 m un mazāks par 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3) | 16 tonnas |3.2.3. | 1,3 m un mazāks par 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8) | 18 tonnas |3.2.4. | 1,8 m vai vairāk (1,8 ≤ d) | 20 tonnas |3.3. | Trīsasis piekabēm un puspiekabēm. Asu svara summa uz trīsasi nedrīkst pārsniegt, ja attālums starp asīm (d) ir: | |3.3.1. | 1,3 m vai mazāks (d ≤ 1,3) | 21 tonnas |3.3.2. | Vairāk kā 1,3 m un līdz 1,4 m (1,3 < d ≤ 1,4) | 24 tonnas |3.4. | Velkošā ass | |3.4.1. | Velkošā ass transportlīdzekļiem, kas minēti 2.2.1. un 2.2.2. apakšpunktā | 11,5 tonnas |3.4.2. | Velkošā ass transportlīdzekļiem, kas minēti 2.2.3., 2.2.4., 2.3. un 2.4. apakšpunktā | 11,5 tonnas |3.5. | Tandēma ass mehāniskiem transportlīdzekļiem Asu svara summa uz tandēma asi nedrīkst pārsniegt, ja attālums starp asīm (d) ir: | |3.5.1. | mazāks par 1 m (d < 1,0) | 11,5 tonnas |3.5.2. | 1,0 m un mazāk par 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3) | 16 tonnas |3.5.3. | 1,3 m un mazāk par 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8) | - 18 tonnas - 19 tonnas, kur velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un pneimatisko balstiekārtu vai balstiekārtu, kas atzīta par līdzvērtīgu Kopienā, kā noteikts II pielikumā, vai kur katra velkošā ass ir aprīkota ar dubultriepām un maksimālais katras ass svars nepārsniedz 9,5 tonnas |4. | Saistītie parametri transportlīdzekļiem, kas minēti 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā | |4.1. | Visiem transportlīdzekļiem Svars, ko nes transportlīdzekļa vai transportlīdzekļu sastāva velkošā ass vai velkošās asis nedrīkst būt mazāks kā 25 % no transportlīdzekļa vai transportlīdzekļu sastāvā kopējās pilnas masas, tos izmantojot starptautiskā satiksmē. | |4.2. | Autovilcieniem Attālums starp mehāniskā transportlīdzekļa aizmugures asi un piekabes priekšējo asi nedrīkst būt mazāks par 3,00 m. | |4.3. | Maksimāli pieļaujamais svars atkarībā no riteņu bāzes Maksimāli pieļaujamais četru asu mehāniskā transportlīdzekļa svara tonnu skaits nedrīkst pārsniegt metru skaitu, kas atbilst pieciem attālumiem starp transportlīdzekļa priekšējām un aizmugures asīm. | |4.4. | Puspiekabes Attālums. kas mērīts horizontālajā plaknē, starp piektā riteņa asīm un jebkuru punktu puspiekabes priekšā nedrīkst pārsniegt 2,04 m. | |--------------------------------------------------II PIELIKUMSNOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ LĪDZVĒRTĪGUMU STARP DAŽĀM NEPNEIMATISKĀM BALSTIEKĀRTĀM UN PNEIMATISKO BALSTIEKĀRTU TRANSPORTLĪDZEKĻU VELKOŠAJĀM ASĪM1. PNEIMATISKĀS BALSTIEKĀRTAS DEFINĪCIJAPneimatiskā balstiekārta tiek darbināta ar saspiestu gaisu, ja vismaz 75 % no atsperes efekta rada gaisa atspere.2. LĪDZVĒRTĪGUMS PNEIMATISKAI BALSTIEKĀRTAIBalstiekārtai, lai tā tiktu uzskatīta par līdzvērtīgu pneimatiskai balstiekārtai ir jāatbilst sekojošajam:2.1. Brīvas pārejošas zemas frekvences vertikālās atsperojamās masas svārstīšanās laikā virs velkošās ass vai šasijas mērītai frekvencei un amortizācijai ar balstiekārtu pie maksimālās noslodzes ir jābūt robežās, kas definētas 2.2. līdz 2.5. punktā;2.2. Katrai asij ir jābūt aprīkotai ar hidrauliskiem amortizatoriem. Uz tandēma ass šasijām amortizatoriem jābūt novietotiem tā, lai tie samazinātu šasiju svārstības;2.3. Vidējai atsperu amortizēšanas proporcijai D ir jābūt par 20 % lielākai nekā kritiskai amortizēšanas spējai normālos apstākļos ar hidrauliskiem amortizatoriem, kas ir uzstādīti un darbojas;2.4. Atsperes amortizēšanas proporcija D ar noņemtiem vai nederīgiem hidrauliskiem amortizatoriem nedrīkst pārsniegt 50 % no D;2.5. Atsperes masas frekvence virs velkošās ass vai šasijas brīvā pārejošā vertikālā svārstībā nedrīkst pārsniegt 2,0 Hz;2.6. Atsperes frekvence un amortizācija ir noteiktas 3. rindkopā. Frekvences un amortizēšanas pārbaudes pasākumi ir noteikti 4. rindkopā.3. FREKVENCES UN AMORTIZĒŠANAS DEFINĪCIJA.Šajā definīcijā tiek apskatīta amortizējamā masa M (kg) virs velkošās ass vai šasijas. Asij vai šasijai ir kopējais vertikālais cietums starp ceļa virsmu un amortizējamo masu, kas līdzinās K ņūtoni/metru (N/m) un kopējais amortizēšanas koeficients C ņūtoni uz metru sekundē (N.s/m). Vertikālā amortizējamās masas novirze ir Z. Kustības vienādība amortizējamās masas brīvai svārstībai ir:MdZ+ C+ kZ = 0Amortizējamās masas svārstības frekvence F (rad/sec) ir:F =4M2Amortizēšana ir kritiska, kad C = Co,kurC= 22KMC/Co.Brīvas vertikālas pārejošas amortizējamās masas svārstības laikā masas vertikālā kustība virzīsies pa amortizācijas sinusoīdas ceļu (2. attēls). Frekvenci var noteikt, izmērot laiku tik daudz svārstību cikliem, cik tiek novēroti. Amortizējumu var aprēķināt, mērot secīgu virsotņu augstumus viena virziena svārstībā. Ja pirmā un otrā svārstību cikla virsotņu amplitūdas ir A1 un A2, tad amortizēšanas proporcija D ir:D = CC= 1· lnA1A2kur "ln" ir amplitūdas proporcijas naturālais logaritms4. TESTĒŠANAS KĀRTĪBA.Lai testēšanā noteiktu amortizēšanas proporciju D, amortizācijas proporciju ar noņemtiem hidrauliskiem amortizatoriem un saspiešanas frekvenci F, piekrautam transportlīdzeklim ir:a) jābrauc ar lēnu ātrumu (5km/st ± 1km/st) pāri 80 mm pakāpienam ar profilu, kas parādīts 1. attēlā. Pārejošās svārstības analizējamā frekvence un amortizēšana ir jānosaka pēc tam, kad velkošās ass riteņi ir atstājuši pakāpienu;vaib) tas jāvelk uz leju aiz šasijas tā, lai velkošās ass slodze 1,5 reizes pārsniegtu tās maksimālo statisko vērtību. Uz leju turētais transportlīdzeklis tiek strauji atlaists un sekojošā svārstība tiek analizēta;vaic) tas jāvelk uz leju aiz šasijas tā, lai amortizējamā masa tiek pacelta 80 mm virs velkošās ass. Uz augšu paceltais transportlīdzeklis tiek strauji palaists vaļā un tiek analizēta sekojošā svārstība;vaid) tas jāpakļauj citām testu metodēm, kuras ražotājs ar tehniskās nodaļas piekrišanu, ir pierādījis par līdzvērtīgām.Transportlīdzeklim ir jābūt aprīkotam ar vertikālās novirzes mērītāju starp velkošo asi un šasiju, tieši virs velkošās ass. No fiksētā lieluma var izmērīt laika intervālu starp pirmo un otro kompresijas virsotni, lai iegūtu frekvenci F, kā arī amplitūdas proporciju, lai noteiktu amortizēšanu. Divvelkošām šasijām vertikālas novirzes mērītājs ir jāierīko starp katru velkošo asi un šasiju tieši virs tās.+++++ TIFF +++++1. attēlsPakāpiens balstiekārtas testēšanai+++++ TIFF +++++2. attēlsAmortizēta pārejoša atbildes reakcija--------------------------------------------------III PIELIKUMSPLĀKSNĪTE, KAS ATTIECAS UZ 6. PANTA 1. PUNKTA A) APAKŠPUNKTĀ MINĒTIEM GABARĪTIEMI. Plāksnīte, kas attiecas uz gabarītiem, ir jāpiestiprina cik vien iespējams tuvu pie plāksnes, kura minēta direktīvā 76/114/EEK, un tajā ir jāietver šādi dati:1. Ražotāja nosaukums [1];2. Transportlīdzekļa identifikācijas numurs [2];3. Mehāniskā transportlīdzekļa, piekabes vai puspiekabes garums (L);4. Mehāniskā transportlīdzekļa, piekabes vai puspiekabes platums (W);5. Transportlīdzekļu sastāva garuma mērījuma dati:- attālums a no mehāniskā transportlīdzekļa priekšpuses līdz savienotājierīces centram (savienojuma āķis vai piektais ritenis); gadījumā, ja ir piektais ritenis ar vairākiem savienojuma punktiem, ir jādod minimālās un maksimālās vērtības (amin un amax),- attālums b starp piekabes savienotājierīces centru (piektā riteņa gredzens) vai puspiekabes asi un piekabes vai puspiekabes aizmuguri; gadījumā, ja ir ierīce ar vairākiem savienojuma punktiem, ir jādod minimālās un maksimālās vērtības (bmin un bmax).Transportlīdzekļu sastāva garums ir mehāniskā transportlīdzekļa un piekabes vai puspiekabes garums, kas nolikti taisnā līnijā viens aiz otra.II. Vērtībām, kas dotas uz atbilstības pierādījuma, ir precīzi jāatspoguļo mērījumi, kas veikti konkrētajam transportlīdzeklim.[1] Šī informācija nav jāatkārto, ja transporta līdzeklim ir viena plāksne, kas ietver datus gan par svaru, gan par gabarītiem.[2] Šī informācija nav jāatkārto, ja transporta līdzeklim ir viena plāksne, kas ietver datus gan par svaru, gan par gabarītiem.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSA DAĻAATCELTĀS DIREKTĪVAS(minētas 10. pantā)- Direktīva 83/3/EEK par svaru, gabarītiem un dažiem citiem tehniskiem parametriem dažiem autotransporta līdzekļiem un tās grozījumi:- Direktīva 86/360/EEK,- Direktīva 88/218/EEK,- Direktīva 89/338/EEK,- Direktīva 89/460/EEK,- Direktīva 89/461/EEK,- Direktīva 91/60/EEK,- Direktīva 92/7/EEK,- Direktīva 86/364/EEK, kas attiecas uz atbilstības pierādījumu transportlīdzekļiem prasībām, kuras paredzētās ar Direktīvu 85/3/EEK par svaru, gabarītiem un dažiem citiem tehniskiem parametriem dažiem autotransporta līdzekļiem.B DAĻADirektīva | Termiņš transponēšanai |85/3/EEK (OV L 2, 3.1.1985., 14. lpp.) | 1986. gada 1. jūlijs |1990. gada 1. janvāris |86/360/EEK (OV L 217, 5.8.1986., 19. lpp.) | 1992. gada 1. janvāris |86/364/EEK (OV L 221, 7.8.1986., 48. lpp.) | 1987. gada 29. jūlijs |88/218/EEK (OV L 98, 15.4.1988., 48. lpp.) | 1989. gada 1. janvāris |89/338/EEK (OV L 142, 25.5.1989., 3. lpp.) | 1991. gada 1. jūlijs |89/460/EEK (OV L 226, 3.8.1989., 5. lpp.) | 1993. gada 1. janvāris |89/461/EEK (OV L 226, 3.8.1989., 7. lpp.) | 1991. gada 1. janvāris |91/60/EEK (OV L 37, 9.2.1991., 37. lpp.) | 1991. gada 30. septembris |92/7/EEK (OV L 57, 2.3.1992., 29. lpp.) | 1992. gada 31. decembris |--------------------------------------------------V PIELIKUMSATBILSMJU TABULAŠī direktīva | 85/3/EEK | 86/360/EEK | 86/364/EEK | 88/218/EEK | 89/338/EEK | 89/460/EEK | 89/461/EEK | 91/60/EEK | 92/7/EEK |1. panta 1. punkts | 1. panta 1. punkts | | | | | | | | |1. panta 1. punkta a) apakšpunkts | — | | | | | | | | |1. panta 1. punkta b) apakšpunkts | 1. panta 1. punkta b) apakšpunkts | | | | | | | | |1. panta 2. punkts | 1. panta 2. punkts | | | | | | | | |2. panta pirmais līdz ceturtais un sestais līdz desmitais ievilkums | | | | | 1. panta 2. punkts | | | | |2. panta piektais, vienpadsmitais un divpadsmitais ievilkums | — | | | | | | | | |2. panta pēdējā daļa | — | | | | | | | | |3. panta 1. punkts | — | | | | | | | | |3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts | | | | | | | | |3. panta 2. punkts | 3. panta 2. punkts | | | | | | | | |3. panta 3. punkts | — | | | | | | | | |4. pants | — | | | | | | | | |5. panta a) punkts | | | | | | | 1. panta 1. punkts | | |5. panta b) punkts | | | | | | | | 1. panta 1. punkts | |6. panta 1. līdz 4. punkts | | | 1. panta 1. līdz 4. punkts | | | | | | |6. panta 5. un 6. punkts | | | 2. panta 1. un 2. punkts | | | | | | |7. pants | 6. pants | | | | | | | | |8. pants | | | | | | 1. pants | | | |9. līdz 12. pants | — | | | | | | | | |13. pants | 9. pants | | | | | | | | |I pielikums | I pielikums | | | | | | | | |1. punkts | 1. punkts | | | | | | | | |1.1. punkta pirmais līdz trešais un piektais ievilkums | | | | | | | | 1. panta 2. punkts | |1.1. punkta ceturtais ievilkums | — | | | | | | | | |1.2. punkta a) apakšpunkts | — | | | | | | | | |1.2. punkta b) apakšpunkts | — | | | | | | | | |1.3. līdz 1.5. punkts | 1.3. līdz 1.5. pun | | | | | | | | |1.6. punkts | | | | | | | 1. panta 3. punkts | | |1.7. punkts | | | | | | | | 1. panta 3. punkts | |1.8. punkts | — | | | | | | | | |2. punkts līdz 2.2.1. punkta b) apakšpunktam | 2. punkts līdz 2.2.1. punkta b) apakšpunktam | | | | | | | | |2.2.2. punkta a) līdz c) apakšpunkts | 2.2.2. punkta a) līdz c) apakšpunkts | | | | | | | | |2.2.3. punkts 2.2.4.1. punkts | | | | | 1. panta 5. punkta b) apakšpunkts | | | | |2.2.4.2. punkts | | | | | | | | | 1. panta 1. punkta a) apakšpunkts |2.3. līdz 2.3.1. punkts | | | | | 1. panta 5. punkta c) apakšpunkts | | | | |2.3.2. līdz 2.3.3. punkts | | | | | | | | | 1. panta 1. punkta b) līdz c) apakšpunkts |2.4. punkts | | | | | 1. panta 5. punkta c) apakšpunkts | | | | |3. līdz 3.3.2. punkts | 3. līdz 3.3.2. punkts | | | | | | | | |3.4. līdz 3.4.1. punkts | | 1. panta 3. punkts | | | | | | | |3.4.2. līdz 3.5.2. punkts | | | | | 1. panta 5. punkta d) apakšpunkts | | | | |3.5.3. punkts | | | | | | | | | 1. panta 1. punkta d) apakšpunkts |4. līdz 4.2. punkts | 4. līdz 4.2. punkts | | | | | | | | |4.3. punkts | | | | | 1. panta 5. punkta e) apakšpunkts | | | | |4.4. punkts | | | | | | | 1. panta 4. punkts | | |II pielikums | | | | | | | | | III pielikums |III pielikums | | | Pielikums | | | | | | |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1990. gada 26. jūnijs), ar kuru izdara grozījumus Direktīvā 85/511/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus mutes un nagu sērgas pārbaudei, Direktīvā 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā un Direktīvā 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes problēmām, ievedot liellopus, cūkas un svaigu gaļu no trešām valstīm

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0423

Oficiālais Vēstnesis L 224 , 18/08/1990 Lpp. 0013 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 33 Lpp. 0129  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 33 Lpp. 0129

		Padomes direktīva(1990. gada 26. jūnijs),ar kuru izdara grozījumus Direktīvā 85/511/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus mutes un nagu sērgas pārbaudei, Direktīvā 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā un Direktīvā 72/462/EEK par veselības un veterinārās pārbaudes problēmām, ievedot liellopus, cūkas un svaigu gaļu no trešām valstīm(90/423/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas Līgumu; un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ar Direktīvu 85/511/EEK [4] ieviesa Kopienas mutes un nagu sērgas pārbaudes pasākumus;tā kā, ņemot vērā iekšējā tirgus izveidi 1993. gada 1. janvārī, ir jāgroza jau Kopienas līmenī veiktie pasākumi, lai uzraudzītu mutes un nagu sērgu visā Kopienā; tā kā būtu svarīgi ieviest Kopienā vienveidīgu politiku;tā kā Komisijas veiktā mutes un nagu sērgas izpēte parādīja, ka Kopienā kopumā priekšroka būtu dodama nevakcinācijas un nevis vakcinācijas politikai; tā kā nonāca pie secinājuma, ka laboratorijās, darbojoties ar vīrusu, ir iespējams apdraudējums, ka vīruss pārvietojas uz vietējiem uzņēmīgiem dzīvniekiem un draudi ir iespējami, lietojot vakcīnu, ja inaktivācijas procedūras nenodrošina tās drošību;tā kā Komisijas veiktā izpēte attiecībā uz turpmāko vakcinācijas politiku skaidri ir parādījusi, ka no noteikta datuma būtu ieviešama oficiāla vakcinācijas atcelšana, un šāda atcelšana būtu saistāma ar inficēto dzīvnieku pilnīgas izkaušanas un likvidēšanas darbības plānu;tā kā Komisijas 1988. gada 12. jūlija Lēmumā 88/379/EEK, kas koordinē dalībvalstu Padomes Direktīvas 85/511/EEK [5] 6. panta piemērošanai noteikto noteikumu piemērošanu, jau ir paredzēts minimālo noteikumu kopums, kas ir jāpiemēro dalībvalstīs, nosakot izņēmumus pilnīgai inficēto dzīvnieku izkaušanai saimniecībā;tā kā ārkārtējās situācijās, ja epizootiskā slimība draud vērsties plašumā, var būt vajadzība izmantot ārkārtas vakcināciju; tā kā ir jānosaka nosacījumi šādas vakcinācijas veikšanai;tā kā vienveidīga Kopienas darbības plāna pieņemšana kampaņā pret mutes un nagu sērgu ietver to noteikumu koriģēšanu, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvo dzīvnieku un noteiktu lopkopības produktu importu no trešām valstīm;tā kā atsevišķos pasākumos būtu jānosaka finansiālais atbalsts dalībvalstīm attiecībā uz izkaušanu, iznīcināšanu un citām ārkārtas darbībām;tā kā jauno pasākumu darbība ir jāuzrauga Komisijai, kas ik gadu par to ieviešanu ziņo Padomei,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīva 85/511/EEK ir grozīta šādi:1. Direktīvas 1. pants ir aizstāts šādu:"1. pantsŠī direktīva nosaka, kādi kontroles pasākumi ir jāveic Kopienā, ja izceļas jebkura veida vīrusa ierosināta mutes un nagu sērga."2. Direktīvas 5. pantā:a) 2. punktā: "a) dalībvalstīs vai reģionos, kur ir aizliegta vakcinācija", bet visu b) punktu svītro;b) 3. punktā vārdu "nepiemēro" aizstāj ar vārdiem "nevajag piemērot".3. Direktīvas 6. pantā:a) 1. punkta pirmajā daļā: "5. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmo un otro ievilkumu un 2. punkta b) apakšpunkta i) punktu" aizstāj ar "5. panta 2. punkta pirmo un otro ievilkumu";b) 1. punkta otrajā daļā svītro "a)";c) 2. punktu aizstāj ar šādu:"2. Ja ir izmantots 1. punkts, dalībvalstis piemēro Komisijas Lēmumā 88/397/EEK [6] precizētos pasākumus."4. Direktīvas 9. pantā:a) 1. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:"Nosakot zonas, ņem vērā dabiskās robežas, uzraudzības iespējas un tehnoloģijas attīstību, kas ļauj paredzēt iespējamo vīrusa izplatīšanos aerogēnā vai citā veidā, un, vajadzības gadījumā, to pārskatīt, ievērojot šos elementus";b) 2. punkta a) apakšpunkta pirmo ievilkumu aizstāj ar šādiem diviem ievilkumiem:"— ir jāveic visu to saimniecību uzskaite, kurās ir uzņēmīgo sugu dzīvnieki,— saimniecībās, uz kurām attiecas šāda uzskaite, periodiski ir jāveic veterinārā pārbaude".5. Direktīvas 11. panta 1. punkta pirmajā un otrajā ievilkumā "Pielikumu" un "I pielikumu" katru reizi aizstāj ar "B pielikumu".6. Direktīvas 13. pantu aizstāj ar šādu:"13. pants1. Dalībvalstis nodrošina, ka:- ir aizliegts vakcinēt pret mutes un nagu sērgu,- darbu ar mutes un nagu sērgas vīrusu, kas saistīts ar tā izpēti, diagnozi un/vai vakcīnu pagatavošanu, veic tikai apstiprinātās A un B pielikumā uzskaitītās iestādēs un laboratorijās,- mutes un nagu sērgas vakcīnas uzglabāšana, piegāde, sadale un pārdošana Kopienas teritorijā notiek oficiālā uzraudzībā,- otrajā ievilkumā minētās iestādes un laboratorijas apstiprina tikai tad, ja tās atbilst PLO (Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas) ieteiktajiem obligātajiem standartiem attiecībā uz laboratorijām, kas strādā ar mutes un nagu sērgas vīrusiem laboratorijā un dzīvos organismos (in vitro un in vivo).2. Komisijas veterinārie eksperti sadarbībā ar dalībvalstu kompetentām iestādēm veic pārbaudes uz vietas, lai noskaidrotu, vai drošības sistēmas, ko piemēro A un B pielikumā minētajās iestādēs un laboratorijās, atbilst PLO obligātajiem standartiem.Komisija veic šādas pārbaudes vismaz reizi gadā, pirmā no šīm pārbaudēm ir jāveic līdz 1992. gada 1. janvārim, un līdz minētajam datumam iesniedz sākuma ziņojumu Pastāvīgajai veterinārijas komitejai. Komisija, ņemot vērā šīs pārbaudes, saskaņā ar 17. pantā minēto procedūru līdz 1991. gada 31. decembrim var pārskatīt A un B pielikuma iestāžu un laboratoriju sarakstu. Saskaņā ar šo pašu procedūru sarakstu regulāri atjaunina.Saskaņā ar šo pašu procedūru var pieņemt lēmumu paredzēt vienādu labas vadīšanas kodeksu attiecībā uz drošības sistēmām, ko piemēro A un B pielikumā uzskaitītajām iestādēm un laboratorijām.3. Ja mutes un nagu sērga ir apstiprināta un draud vērsties plašumā, neskatoties uz 1. punkta noteikumiem attiecībā uz vakcināciju pret mutes un nagu sērgu, var pieņemt lēmumu par ārkārtas vakcinācijas ieviešanu, lietojot īpašas procedūras, kas garantē pilnīgu dzīvnieku imunitāti. Šajā gadījumā veicamie pasākumi ietver:- ģeogrāfisko teritoriju, kurā ir jāveic ārkārtas vakcinācija,- vakcinējamo dzīvnieku sugas un vecumu,- vakcinācijas kampaņas ilgumu,- īpašu vakcinēto dzīvnieku un to produktu nepārvietojamību,- īpašu vakcinēto dzīvnieku identifikāciju un reģistrāciju,- citus ārkārtas stāvoklim piemērotus pasākumus.Lēmumu veikt ārkārtas vakcināciju saskaņā ar 16. pantā izklāstīto procedūru pieņem Komisija sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti. Šajā lēmumā īpaši ņem vērā dzīvnieku koncentrācijas pakāpi noteiktos reģionos un vajadzību aizsargāt īpašas šķirnes.Tomēr, atkāpjoties no pirmās daļas, lēmumu par ārkārtas vakcinācijas ieviešanu slimības uzliesmojuma rajonā var pieņemt attiecīgā dalībvalsts, pēc tam sniedzot paziņojumu Komisijai, ar noteikumu, ka netiek apdraudētas Kopienas pamatintereses. Šo lēmumu saskaņā ar 16. pantā izklāstīto procedūru tūlīt pārskata Pastāvīgajā veterinārajā komitejā."7. 14. pantu aizstāj ar šādu:"14. pants1. Līdz Kopienas mutes un nagu sērgas vakcīnas rezervju noteikšanai dalībvalstīm ir atļauts saglabāt antigēnu rezerves kādā no pielikumos minētajām iestādēm.Saistībā ar pirmo daļu noslēdz līgumus starp Komisiju un dalībvalstu iestāžu nozīmētām atbildīgām personām; līgumi jo īpaši precizē vajadzīgās antigēna devas, ņemot vērā saistībā ar Direktīvas 90/423/EEK [7] 5. pantā 1. punktā minētajiem plāniem novērtētās vajadzības maksimāli 10 seruma veidiem.Pēc šī pārejas laika dalībvalstīm Kopienas uzraudzībā atļauj saglabāt vakcīnu iesaiņošanas un uzglabāšanas iestādes, kas ir gatavas ārkārtas vakcinācijai.2. Līdz 1991. gada 1. aprīlim Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu izraugās specializētu vakcīnas un vispārēju imunitātes pārbaužu iestādi un nosaka tās pilnvaras.3. Līdz 1991. gada 1. aprīlim Komisija iesniedz Padomei ziņojumu, kam vajadzības gadījumā kopā ar priekšlikumiem par vismaz divu Kopienas mutes un nagu sērgas vakcīnu rezervju izveidošanu pievieno noteikumu priekšlikumus attiecībā uz Kopienas mutes un nagu sērgas vakcīnu iesaiņošanu, ražošanu, sadali un krājumiem."8. Direktīvas 15. pants tiek svītrots.9. Direktīvas 18. pantu aizstāj ar šādu:"18. pantsPamatojoties uz Komisijas ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanā gūto pieredzi, kam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus, Padome pārskata situāciju divos gados kopš Direktīvas 90/423/EEK [8] pieņemšanas."10. Pievieno pielikumu, ko pazīst kā "A pielikumu" un kas ir redzams šīs direktīvas pielikumā. Esošais pielikums, kura nosaukums "Valstu laboratorijas, kas nodarbojas ar mutes un nagu sērgu" kļūst par B pielikumu.2. pantsDirektīvas 64/432/EEK [9] 4.a pants, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 89/662/EEK [10], ar šo ir grozīts šādi:1. 1. punkta pirmajā daļā:i) apakšpunkta 3. rinda lasāma: "…kur vismaz 12 mēnešus nav veikta vakcinācija un…";ii) apakšpunkta B punktu aizstāj ar šādu:"B. ja dzīvnieks ir no dalībvalsts, kas iepriekšējos 12 mēnešos savā teritorijā ir veikusi profilaktisko vakcināciju vai ārkārtējā gadījumā ir veikta ārkārtas vakcinācija";iii) apakšpunktā pievieno šādu daļu B punkta beigās un 2. punkta pirmās daļas beigās:"Šajā gadījumā iepriekšminētās garantijas var prasīt 12 mēnešu laikposmam pēc ārkārtas vakcinācijas darbību pabeigšanas."2. punkta pirmās daļas ievadvārdus aizvieto ar šādiem:"2. Dalībvalstis, kas ārkārtējos gadījumos visā savā teritorijā ir veikušas ārkārtas vakcināciju un pieļauj savā teritorijā vakcinētus dzīvniekus, ieved savā teritorijā dzīvus dzīvniekus saskaņā ar šādiem nosacījumiem:"3. Pirms pēdējās daļas iestarpina šādu daļu:"Ja dalībvalstij ir atļauts saskaņā ar Direktīvas 85/511/EEK [11] 13. panta 3. punktu, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/423/EEK [12], veikt ārkārtas vakcināciju ierobežotā tās teritorijas daļā, tās pārējās teritorijas statuss paliek neskarts, ar noteikumu, ka vakcinēto dzīvnieku imobilizācijas pasākumi ir spēkā 12 mēnešus pēc vakcinācijas darbību beigšanas."3. pantsDirektīva 72/462/EEK [13], kurā jaunākie grozījumi ir izdarīti ar Direktīvu 89/662/EEK [14], ar šo ir grozīta šādi:1. 6. pants ir aizstāts ar šādu:"6. pants1. Neskarot 3. panta 1. punktu, dalībvalstis neatļauj to dzīvnieku importu, uz kuriem attiecas šī direktīva, ja vien tie nav no trešām valstīm:a) kurās nav slimību, pret kurām dzīvnieki ir uzņēmīgi:- iepriekšējos 12 mēnešus attiecībā uz liellopu mēri, infekciozo pleiropneimoniju, zilo mēli, Āfrikas cūku mēri un enzootisko encefalomielītu (Tešenas slimību),- iepriekšējos sešus mēnešus attiecībā uz infekciozo vezikulāro stomatītu;b) kurās iepriekšējos 12 mēnešos nav veikta vakcinācija pret a) apakšpunkta pirmajā ievilkumā minētajām slimībām, pret kurām šie dzīvnieki ir uzņēmīgi.2. Dalībvalstis ieved savā teritorijā mutes un nagu sērgu uzņēmīgo sugu dzīvniekus no trešo valstu teritorijas saskaņā ar šādiem nosacījumiem.1. Ja dzīvnieki ir no trešās valsts, kurā vismaz divus gadus nav bijusi mutes un nagu sērga, kurā vismaz 12 mēnešus nav veikta vakcinācija un kura neļauj ievest savā teritorijā dzīvniekus, kas ir vakcinēti pirms mazāk nekā gada, pieprasot garantiju, ka tie nav vakcinēti pret mutes un nagu sērgu.2. Ja dzīvnieki ir no trešās valsts, kurā vismaz divus gadus nav bijusi mutes un nagu sērga, kura veic vakcināciju un kura atļauj ievest savā teritorijā vakcinētus dzīvniekus:a) garantē, ka dzīvnieki nav vakcinēti pret mutes un nagu sērgu;b) garantē, ka liellopiem ir bijusi negatīva reakcija uz mutes un nagu vīrusa pārbaudi, kas veikta ar laringofaringālo nokasījuma metodi (elastīgās zondes pārbaude, probanga tests);c) garantē, ka dzīvniekiem ir bijusi negatīva reakcija uz seroloģisko pārbaudi, kas veikta, lai atklātu mutes un nagu sērgas antivielu esamību;d) garantē, ka dzīvnieki eksportētājvalstī 14 dienas ir izolēti karantīnas stacijā valsts pilnvarota veterinārārsta uzraudzībā. Šajā sakarā neviens karantīnas stacijā ievietotais dzīvnieks 21 dienu pirms eksportēšanas nav vakcinēts pret mutes un nagu sērgu un neviens dzīvnieks, izņemot nosūtīšanai paredzētos dzīvniekus, šajā pašā laikā nav ievests karantīnas stacijā;e) ievieto karantīnā 21 dienu ilgi.3. Ja dzīvnieki ir no trešās valsts, kurā pēdējo divu gadu laikā ir bijusi mutes un nagu sērga:a) 2. punktā minētās garantijas;b) par turpmākajām garantijām ir jālemj saskaņā ar 30. pantā izklāstīto procedūru.Attiecībā uz šo punktu var turpināt uzskatīt, ka trešā valstī nav mutes un nagu sērgas vismaz divus gadus pat tad, ja ierobežotā tās teritorijā ir reģistrēti daži saslimšanas gadījumi, ar nosacījumu, ka šādi saslimšanas gadījumi ir likvidēti ātrāk nekā trijos mēnešos.3. Saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru:a) neskarot 3. panta 1. punktu, paredz to trešo valstu sarakstu, kurām ir atļauts eksportēt dzīvniekus uz Kopienu un kuri atbilst 2. punkta prasībām;b) paredz to karantīnas staciju sarakstu, no kurām šīs valstis var eksportēt dzīvniekus uz Kopienu;c) pieņem lēmumu par turpmākajām garantijām attiecībā uz katru šādu valsti."2. Ar šo 14. pants ir grozīts šādi:1. 2. punkta a) apakšpunktā vārdi "eksotiskā mutes un nagu sērga" ir svītroti.2. Papildina ar šādu punktu:"3. Neskarot 3. panta 1. punktu:a) ievest svaigu gaļu no trešām valstīm, kurās:- mutes un nagu sērga (A, O, C tips) ir endēmiska,- neveic sistemātisku izkaušanu, ja notiek saslimšana ar mutes un nagu sērgu,- veic vakcināciju,ir atļauts tikai, ievērojot šādus nosacījumus:i) trešā valsts vai trešās valsts reģions ir apstiprināts saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru;ii) gaļa ir nogatavināta, tās pH līmenis ir pārbaudīts, tā ir atkaulota un ir izņemti lielākie limfātiskie dziedzeri.Subproduktu importu cilvēku patēriņam ierobežo, ņemot vērā ekspertu zinātnisko atzinumu. Var būt īpaši nosacījumi farmaceitiskai un neproduktīvo mājdzīvnieku barības rūpniecībai. Šos ierobežojumus un nosacījumus pieņem saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru;b) svaigas gaļas imports no trešām valstīm, kurās izmanto vakcināciju pret mutes un nagu sērgas SAT vai ASIA 1 tipiem, ir atļauts tikai, ievērojot šādus nosacījumus:i) trešā valstī ir reģioni, kuros nav atļauta vakcinācija, un 12 mēnešus nav bijis saslimšanas ar mutes un nagu sērgu; reģionus apstiprina saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru;ii) gaļa ir nogatavināta, atkaulota un ir izņemti lielākie limfātiskie dziedzeri un 3 nedēļu laikā pēc kaušanas to neimportē;iii) subproduktu imports no šādām valstīm nav atļauts;c) svaigas gaļas importu no trešām valstīm, kurās:- veic vakcināciju un- kurās 12 mēnešu nav bijis saslimšanas ar mutes un nagu sērgu, atļauj atbilstoši nosacījumiem, kas noteikti saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru;d) svaigas gaļas imports no trešām valstīm, kurās:- neveic parasto vakcināciju un- kurās nav konstatēta saslimšana ar mutes un nagu sērgu, ir atļauts saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru un saskaņā ar noteikumiem, kas regulē Kopienas iekšējo tirdzniecību.Papildnoteikumus, ko var piemērot pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētajām valstīm, nosaka saskaņā ar 29. pantā izklāstīto procedūru."4. pants1. Dalībvalstis, kas veic profilaktisko vakcināciju visā vai daļā teritorijas, atsakās no vakcinācijas, vēlākais, līdz 1992. gada 1. janvārim un no dienas, kad tās pārtrauc vakcināciju, aizliedz ievest savas valsts teritorijā vakcinētus dzīvniekus.2. Tomēr 1. punkts stājas spēkā dienā, kad piemēro Direktīvas 85/511/EEK 14. panta 3. punktā un Direktīvas 90/425/EEK 23. panta 1. punktā minētos lēmumus attiecībā uz dzīviem dzīvniekiem un lopkopības produktiem, kas ir uzņēmīgi pret mutes un nagu sērgu.3. Ja 2. punktā minētie lēmumi līdz 1991. gada 30. jūnijam nav pieņemti, Komisija izsaka vajadzīgos priekšlikumus.5. pants1. Katra dalībvalsts izstrādā brīdināšanas plānu, kurā precizē valstī ieviešamos pasākumus, ja notiek saslimšana ar mutes un nagu sērgu.Šim plānam būtu jānodrošina pieeja ražotnei, aprīkojumam, personālam un visiem citiem attiecīgajiem materiāliem, kas ir vajadzīgi, lai ātri un efektīvi likvidētu saslimšanu. Tajā ir jābūt precīzi norādītām vakcinācijas prasībām, kādas attiecīgā dalībvalsts uzskata par vajadzīgām, ja atkal ievieš ārkārtas vakcināciju.2. Komisija saskaņā ar Direktīvas 85/511/EEK 16. panta procedūru līdz 1990. gada 31. decembrim nosaka kritērijus, kas piemērojami plānu izstrādāšanā.3. Plānus, kas ir izstrādāti saskaņā ar 2. punktā paredzētajiem kritērijiem, līdz 1991. gada 31. decembrim iesniedz Komisijai.4. Komisija pārbauda plānus, lai noteiktu, vai tie ļauj sasniegt vēlamo mērķi, un ierosina attiecīgajai dalībvalstis izdarīt jebkurus vajadzīgos grozījumus, jo īpaši, lai nodrošinātu to savienojamību ar pārējo dalībvalstu plāniem.Komisija saskaņā ar Direktīvas 85/511/EEK 16. pantā izklāstīto procedūru apstiprina plānus, kuros vajadzības gadījumā ir izdarīti grozījumi.Plānus pēc tam var grozīt vai papildināt saskaņā ar šo pašu procedūru, ņemot vērā stāvokļa attīstību.5. Komisija saskaņā ar Direktīvas 82/894/EEK 6. pantā izklāstīto procedūru, atkāpjoties no tās 3. panta 1. punkta, var noteikt agrās brīdināšanas sistēmu, lai informētu Komisiju un pārējās dalībvalstis par mutes un nagu sērgas saslimšanas gadījumiem.6. pantsLai ņemtu vērā iespējamās grūtības, jo īpaši, ja ir izmantots Direktīvas 85/511/EEK 13. panta 3. punkts, kas var rasties, pārejot no sagatavošanās darbiem, kas bija pirms šīs direktīvas piemērošanas vienā vai vairākās dalībvalstīs, uz šajā direktīvā noteiktajiem priekšdarbiem, vai, ja tas ir vajadzīgs 5. pantā paredzēto plānu ieviešanai, Komisija saskaņā ar Direktīvas 85/511/EEK 16. pantā paredzēto procedūru var paredzēt piemērotus pasākumus maksimāli divu gadu laikposmam. Neskarot Direktīvas 64/432/EEK 4. panta a) apakšpunktu, jo īpaši līdz 1991. gada 1. janvārim paredz pasākumus attiecībā uz nevakcinēto dzīvnieku apriti pēdējos 12 mēnešos.7. pantsLīdz 1992. gada 1. janvārim Komisija sniedz ziņojumu par Kopienas veterināro dienestu struktūru.8. pantsDalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz 1992. gada 1. janvārim. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1990. gada 26. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. O'Kennedy[1] OV C 327, 30.12.1989., 84. lpp.[2] OV C 113, 7.5.1990., 179. lpp.[3] OV C 62, 12.3.1990., 44. lpp.[4] OV L 315, 26.11.1985., 11. lpp.[5] OV L 189, 20.7.1988., 25. lpp.[6] OV L 189, 20.7.1988., 25. lpp.[7] OV L 224, 18.8.1990., 13. lpp.[8] OV L 224, 18.8.1990., 13. lpp.[9] OV L 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp.[10] OV L 395, 30.12.1989., 13. lpp.[11] OV L 315, 26.11.1985., 11. lpp.[12] OV L 224, 18.8.1990., 13. lpp.[13] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.[14] OV L 395, 30.12.1989., 13. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"A PIELIKUMSValsts | Dalībvalsts |Iestāde | Privāta |Beļģija | Uccle | — |Dānija | Lindholm | — |Vācija | — | Cooper || Behringwerke || Bayer |Grieķija | Athens | — |Francija | LCRV Alfort | Rhône-Merieux |Īrija | — | — |Itālija | Brescia | — |Padua | |Perugia | |Luksemburga | — | — |Nīderlande | Lelystad | — |Portugāle | — | — |Spānija | Madrid | Cooper || Hipra || Sabrino |Apvienotā Karaliste | — | Cooper |"--------------------------------------------------