title: Komisijas Direktīva 2006/64/EK ( 2006. gada 18. jūlijs ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot tajā aktīvās vielas klopiralīdu, ciprodinilu, fozetilu un trineksapaku   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               27.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 206/107

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/64/EK

   (2006. gada 18. jūlijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, iekļaujot tajā aktīvās vielas klopiralīdu, ciprodinilu, fozetilu un trineksapaku
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulās (EK) Nr. 451/2000 (2) un (EK) Nr. 703/2001 (3) noteikta Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas otrā posma īstenošanas kārtība un dots to aktīvo vielu saraksts, kuras jānovērtē ar nolūku tās iekļaut Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Minētajā sarakstā ir klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks.

               (2)

               Šo aktīvo vielu iedarbība uz cilvēka veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 451/2000 un (EK) Nr. 703/2001 noteikumiem par vairākiem izmantošanas veidiem, ko piedāvājuši pieteikuma iesniedzēji. Turklāt minētajās regulās ir noteiktas ziņotājas dalībvalstis, kuru pienākums ir iesniegt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) attiecīgos novērtējuma ziņojumus un ieteikumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 451/2000 8. panta 1. punktu. Par klopiralīdu ziņotāja dalībvalsts bija Somija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 2. decembrī . Par ciprodinilu un fozetilu ziņotāja dalībvalsts bija Francija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta attiecīgi 2004. gada 16. janvārī un 2003. gada 20. oktobrī. Par trineksapaku ziņotāja dalībvalsts bija Nīderlande, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2003. gada 7. novembrī.

               (3)

               Novērtējuma ziņojumus caurskatīja dalībvalstis un EFSA, un 2005. gada 14. decembrī tie tika iesniegti Komisijai EFSA zinātnisko ziņojumu par klopiralīdu, ciprodinilu, fozetilu un trineksapaku (4) veidā. Šos ziņojumus dalībvalstis un Komisija izskatīja Pastāvīgajā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejā, un 2006. gada 4. aprīlī tie tika pabeigti Komisijas pārskata ziņojumu par klopiralīdu, ciprodinilu, fozetilu un trineksapaku veidā.

               (4)

               Dažādajās veiktajās pārbaudēs atklājās, ka var uzskatīt, ka augu aizsardzības līdzekļi, kuru sastāvā ir klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks, kopumā atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietošanas veidiem, kas tika izskatīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumos. Tāpēc ir lietderīgi minētās aktīvās vielas iekļaut I pielikumā, lai nodrošinātu, ka lietošanas atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuru sastāvā ir šīs aktīvās vielas, visās dalībvalstīs var piešķirt atbilstīgi minētās direktīvas noteikumiem.

               (5)

               Neatkarīgi no šā slēdziena dažos konkrētos jautājumos ir jāiegūst sīkākas ziņas par klopiralīdu, ciprodinilu un fozetilu. Direktīvas 91/414/EK 6. panta 1. punktā noteikts, ka vielas iekļaušanai I pielikumā var paredzēt nosacījumus. Tāpēc ir lietderīgi prasīt, lai tiktu izdarīti papildu izmēģinājumi ar klopiralīdu, ciprodinilu un fozetilu, lai apstiprinātu riska novērtējumu dažos jautājumos, un ka ziņotājiem jāiesniedz šo pētījumu rezultāti.

               (6)

               Līdz aktīvās vielas iekļaušanai I pielikumā jānoliek pietiekams laiks, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas spētu sagatavoties jauno prasību izpildei saistībā ar minēto iekļaušanu.

               (7)

               Neierobežojot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas dalībvalstīm jāatvēl sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļiem, kuru sastāvā ir klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks, lai nodrošinātu Direktīvas 91/414/EEK, it sevišķi tās 13. panta prasību un attiecīgo I pielikuma nosacījumu ievērošanu. Dalībvalstīm attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc pašreizējās atļaujas saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jānosaka ilgāks laiks visas III pielikuma dokumentācijas par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu iesniegšanai un novērtēšanai saskaņā ar Direktīvā 91/414/EEK izklāstītajiem vienotajiem principiem.

               (8)

               Pieredze, kas iepriekš gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot aktīvās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas Regulu (EEK) Nr. 3600/92 (5), liecina par iespējamām grūtībām, kas var rasties, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām grūtībām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, it īpaši pienākums pārliecināties, ka atļaujas turētājs nodrošina tādu piekļuvi dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr precizēšana neuzliek jaunus pienākumus dalībvalstīm vai atļauju turētājiem salīdzinājumā ar līdzšinējām direktīvām par grozījumiem I pielikumā.

               (9)

               Tādēļ ir lietderīgi izdarīt attiecīgus grozījumus Direktīvā 91/414/EEK.

               (10)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikums tiek grozīts atbilstīgi šās direktīvas pielikumam.
   2. pants
   Ne vēlāk kā 2007. gada 31. oktobrī dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šās direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt iesniedz Komisijai minēto aktu tekstus, kā arī minēto aktu un šās direktīvas atbilstības tabulu.
   Minētos tiesību aktus dalībvalstis piemēro no 2007. gada 1. novembra.
   Pieņemot minētos aktus, dalībvalstis tajos iekļauj norādi uz šo direktīvu vai attiecīgu norādi pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šī norāde.
   3. pants
   1.   Ja nepieciešams, dalībvalstis līdz 2007. gada 31. oktobrim saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros aktīvās vielas ir klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks.
   Līdz minētajam datumam tās jo īpaši pārbauda, vai ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi par klopiralīdu, ciprodinilu, fozetilu un trineksapaku, izņemot tos, kas norādīti B daļā ierakstos par minētajām aktīvajām vielām, un vai atļaujas turētājam ir vai ir pieejama dokumentācija, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar minētās direktīvas 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kura sastāvā ir klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks kā vienīgā vai viena no vairākām aktīvajām vielām, kuras visas ir iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā vēlākais līdz 2007. gada 30. aprīlim, dalībvalstis no jauna izvērtē šo līdzekli saskaņā ar vienotajiem principiem, kas noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma ieraksta attiecīgi par klopiralīdu, ciprodinilu, fozetilu vai trineksapaku B daļu. Pamatojoties uz šo izvērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai augu aizsardzības līdzeklis atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā.
   Kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

               a)

               gadījumā, ja klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks augu aizsardzības līdzeklī ir vienīgā aktīvā viela, pēc vajadzības groza vai atsauc atļauju ne vēlāk kā 2011. gada 30. aprīlī;
               vai

               b)

               gadījumā, ja klopiralīds, ciprodinils, fozetils un trineksapaks augu aizsardzības līdzeklī ir viena no vairākām aktīvajām vielām, dalībvalstis pēc vajadzības groza vai atsauc atļauju līdz 2011. gada 30. aprīlim vai līdz dienai, kas attiecībā uz šādu grozījumu vai atsaukšanu noteikta attiecīgajā(s) direktīvā(s), ar ko minētā(s) viela(s) iekļauta(s) Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, piemērojot vēlāko no datumiem.

         4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2007. gada 1. maijā.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 18. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/45/EK (OV L 130, 18.5.2006., 27. lpp.).

      (2)  OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1044/2003 (OV L 151, 19.6.2003., 32. lpp.).

      (3)  OV L 98, 7.4.2001., 6. lpp.

      (4)  EFSA zinātniskais ziņojums (2005) 50, 1.–65. lpp., Secinājumi par aktīvās vielas klopiralīda pesticīdu riska novērtējuma caurskatīšanu (Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance clopyralid) (pabeigts 2005. gada 14. decembrī).

      EFSA zinātniskais ziņojums (2005) 51, 1.–78. lpp., Secinājumi par aktīvās vielas ciprodinila pesticīdu riska novērtējuma caurskatīšanu (Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance cyprodinil) (pabeigts 2005. gada 14. decembrī).

      EFSA zinātniskais ziņojums (2005) 54, 1.–79. lpp., Secinājumi par aktīvās vielas fozetila pesticīdu riska novērtējuma caurskatīšanu (Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fosethyl) (pabeigts 2005. gada 14. decembrī).

      EFSA zinātniskais ziņojums (2005) 57, 1.–70. lpp., Secinājumi par aktīvās vielas trineksapaka pesticīdu riska novērtējuma caurskatīšanu (Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance trinexapac) (pabeigts 2005. gada 14. decembrī).

      (5)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2266/2000 (OV L 259, 13.10.2000., 27. lpp.).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādus ierakstus:

                     Nr.

                     Ikdienas nosaukums, identifikācijas numuri

                        IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Iekļaušanas termiņa beigas

                     Īpaši noteikumi

                     “131

                     Klopiralīds
                     CAS Nr. 1702-17-6
                     CIPAC Nr. 455

                     3,6-dihlorpiridīn-2-karbonskābe

                     ≥ 950 g/kg

                     2007. gada 1. maijs

                     2017. gada 30. aprīlis

                     A DAĻA
                     Var atļaut izmantot vienīgi par herbicīdu.
                     B DAĻA
                     Novērtējot pieteikumus atļaujai lietot augu aizsardzības līdzekļus, kuros ir klopiralīds, citām vajadzībām nekā pavasara darbiem, dalībvalstīm jāpievērš īpaša uzmanība 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta kritērijiem un jānodrošina, ka pirms atļaujas izsniegšanas ir iesniegti visi nepieciešamie dati un informācija.
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas 2006. gada 4. jūnijā pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par klopiralīdu, it sevišķi tā I un II papildinājumu.
                     Vispārējā novērtēšanā dalībvalstīm īpaša uzmanība jāpievērš:

                                 —

                                 jutīgo ārpusmērķa augu un gruntsūdens aizsardzībai. Vajadzības gadījumā atļaujas piešķiršanas nosacījumos jāietver riska mazināšanas pasākumi un jutīgajās zonās jāuzsāk novērošanas programmas, lai kontrolētu iespējamo gruntsūdens piesārņojumu.

                           Attiecīgajām dalībvalstīm ir jāprasa iesniegt sīkākus pētījumus, kas apstiprina datus par ietekmi uz dzīvnieku vielmaiņu. Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzēji, pēc kuru pieprasījuma klopiralīds ir iekļauts šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādu pētījumu materiālus 2 gadu laikā pēc šās direktīvas stāšanās spēkā

                     132

                     Ciprodinils
                     CAS Nr. 121522-61-2
                     CIPAC Nr. 511

                     (4-ciklopropil-6-metilpirimidīn-2-il)-fenilamīns

                     ≥ 980 g/kg

                     2007. gada 1. maijs

                     2017. gada 30. aprīlis

                     A DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai par fungicīdu.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas 2006. gada 4. aprīlī pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par ciprodinilu, it sevišķi tā I un II papildinājumu.
                     Vispārējā novērtēšanā dalībvalstīm:

                                 —

                                 īpaša uzmanība jāpievērš operatoru drošībai un jānodrošina, ka lietošanas noteikumos paredzēts izmantot piemērotus individuālos aizsardzības līdzekļus,

                                 —

                                 īpaša uzmanība jāpievērš putnu, zīdītāju un ūdens organismu aizsardzībai. Atļaujas nosacījumos jāiekļauj riska mazināšanas pasākumi, piemēram, buferzonas.

                           Attiecīgajām dalībvalstīm ir jāprasa iesniegt sīkākus pētījumus, kas apstiprina riska novērtējumu attiecībā uz putniem un zīdītājiem, un par iespējamo metabolīta CGA 304075 klātbūtni dzīvnieku izcelsmes pārtikā. Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzēji, pēc kuru pieprasījuma ciprodinils ir iekļauts šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādu pētījumu materiālus 2 gadu laikā pēc šās direktīvas stāšanās spēkā

                     133

                     Fozetils
                     CAS Nr. 15845-66-6
                     CIPAC Nr. 384

                     Etilhidrogēnfosfonāts

                     ≥ 960 g/kg (izteikts kā fozetil-Al)

                     2007. gada 1. maijs

                     2017. gada 30. aprīlis

                     A DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai par fungicīdu.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas 2006. gada 4. aprīlī pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par fozetilu, it sevišķi tā I un II papildinājumu.
                     Vispārējā novērtēšanā dalībvalstīm:

                                 —

                                 jāpievērš īpaša uzmanība putnu, zīdītāju, ūdens organismu un ārpusmērķa posmkāju aizsardzībai.

                           Vajadzības gadījumā atļaujas nosacījumos jāiekļauj riska mazināšanas pasākumi, piemēram, buferzonas.
                     Attiecīgajām dalībvalstīm ir jāprasa iesniegt sīkākus pētījumus, kas apstiprina riska novērtējumu attiecībā uz ārpusmērķa posmkājiem, pirmām kārtām to reģenerāciju lauka apstākļos, un zālēdājiem zīdītājiem. Tās nodrošina, ka pieteikuma iesniedzēji, pēc kuru pieprasījuma fozetils ir iekļauts šajā pielikumā, iesniedz Komisijai šādu pētījumu materiālus 2 gadu laikā pēc šās direktīvas stāšanās spēkā

                     134

                     Trineksapaks
                     CAS Nr. 104273-73-6
                     CIPAC Nr. 732

                     4-(ciklopropilhidroksimetilēn)-3,5-dioksocikloheksānkarbonskābe

                     ≥ 940 g/kg (izteikts kā trineksapaketils)

                     2007. gada 1. maijs

                     2017. gada 30. aprīlis

                     A DAĻA
                     Var atļaut izmantot tikai par augu augšanas regulatoru.
                     B DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikuma vienotos principus, ņem vērā Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas 2006. gada 4. aprīlī pabeigtā pārskata ziņojuma secinājumus par trineksapaku, it sevišķi tā I un II papildinājumu.
                     Vispārējā novērtēšanā dalībvalstīm:

                                 —

                                 īpaša uzmanība jāpievērš putnu uz zīdītāju aizsardzībai.

                           Vajadzības gadījumā atļaujas nosacījumos jāiekļauj riska mazināšanas pasākumi

         (1)  Sīkāka informācija par aktīvās vielas identitāti un specifikāciju sniegta pārskata ziņojumā.”


title: Komisijas Direktīva 2006/135/EK ( 2006. gada 11. decembris ), ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu karbendazīmu kā aktīvo vielu Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               12.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/37

      KOMISIJAS DIREKTĪVA 2006/135/EK
   (2006. gada 11. decembris),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai tajā iekļautu karbendazīmu kā aktīvo vielu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulā (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (2), sniegts to aktīvo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz iespējamību tās iekļaut Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Karbendazīms ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Karbendazīma ietekme uz cilvēka veselību un vidi ir izvērtēta atbilstīgi Regulas (EEK) Nr. 3600/92 noteikumiem virknē lietošanas veidu, kurus ierosinājis ziņotājs. Atbilstīgi Komisijas 1994. gada 27. aprīļa Regulai (EK) Nr. 933/94, ar ko nosaka augu aizsardzības līdzekļu aktīvās vielas un izraugās ziņotājas dalībvalstis Komisijas Regulas (EEK) Nr. 3600/92 īstenošanai (3), par ziņotāju dalībvalsti ir izraudzīta Vācija. Vācija 1998. gada 10. februārī saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 3600/92 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu iesniedza Komisijai attiecīgo novērtējuma ziņojumu un ieteikumus.

               (3)

               Dalībvalstis un Komisija Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā ir izskatījušas novērtējuma ziņojumu.

               (4)

               Karbendazīma izskatīšanā atklājušies vairāki neatbildēti jautājumi, kurus izskatīja Augu zinātniskā komiteja. Komitejai tika lūgts atzinums par to, vai ir ieteicams noteikt pieļaujamo diennakts devu (PDD) un pieļaujamo iedarbības līmeni uz izmantotāju (AOEL), ņemot vērā jo īpaši pētījumu rezultātus par benomila, karbendazīma un tiofanātmetila mutagenitāti, kancerogenitāti un ietekmi uz reproduktīvo funkciju. Komiteja (4) atzīmēja, ka karbendazīms ir bioloģiski aktīva viela, kas ir kopīga šīm trim vielām. Sevišķi benomils, bet arī metiltiofanāts tiek metabolizēts par karbendazīmu, un visas trīs vielas rada zīdītāju šūnās skaitliskas hromosomālās aberācijas (aneiploīdiju), kas izpaužas in vivo. Nav pierādījumu, ka kāda no šīm vielām radītu jebkāda cita veida ģenētiskā materiāla bojājumu. Nav raižu, ka varētu būt kancerogēns. Šo fungicīdu ietekme uz reprodukciju izskaidrojama ar to, ka ir mijiedarbība ar vārpstveida aparāta mikrotubuļiem. Aneiploīdijas mehānisms ir labi izprasts: tas ietver sevī tubulīna, kas ir obligāti nepieciešams proteīns hromosomu atdalīšanai šūnu dalīšanās procesā, polimerizēšanās nomākumu, un tas nav saistīts ar mijiedarbību ar DNS. Tā kā proliferējošās šūnās ir multiplas tubulīna molekulu kopijas, ja fungicīda koncentrācija ir zema, tiek ietekmēts ierobežots tubulīna molekulu skaits, un tādējādi neparādīsies toksikoloģiskas dabas blakusparādības. Rezultātā nevar konstatēt negatīvu ietekmi, un var noteikt PDD un AOEL.

               (5)

               Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 4. punktā un 6. panta 1. punktā paredzēts, ka uz vielas iekļaušanu I pielikumā var attiecināt ierobežojumus un nosacījumus. Šajā gadījumā nepieciešami ierobežojumi attiecībā uz iekļaušanas periodu un kultūraugiem, kuriem atļauts izmantot vielu. Ar sākotnējiem pasākumiem, kuri iesniegti Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai, ierosināja iekļaušanas perioda ierobežojumus līdz septiņiem gadiem, lai dalībvalstis dotu priekšroku tādu karbendazīmu saturošu augu aizsardzības līdzekļu pārskatīšanai, kuri jau ir tirgū. Lai nodrošinātu nepieciešamo augsta līmeņa aizsardzību, bija paredzēts Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaut tikai tos karbendazīma lietojuma veidus, kas faktiski izvērtēti Komisijas veiktajā novērtējumā un atzīti par atbilstīgiem Direktīvas 91/414/EEK nosacījumiem. Tas nozīmē, ka citi lietojuma veidi, kas nebija iekļauti vai bija tikai daļēji iekļauti minētajā novērtējumā, bija jāizvērtē pilnībā, un tikai pēc tam varēja apsvērt to iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Visbeidzot, ņemot vērā karbendazīma bīstamību, jānodrošina tas, ka Kopienas līmenī tiktu saskaņoti atsevišķi riska mazināšanas pasākumi, ko dalībvalstis veic, piešķirot atļaujas.

               (6)

               Direktīvas 91/414/EEK noteiktajā kārtībā par aktīvo vielu apstiprināšanu, kā arī riska pārvaldības pasākumu noteikšanu, lemj Komisija. Dalībvalstis ir atbildīgas par augu aizsardzības līdzekļu radīto riska mazināšanas pasākumu īstenošanu, piemērošanu un kontroli. Atsevišķas dalībvalstis ir paudušas bažas, uzskatot, ka nepieciešami papildu ierobežojumi, lai mazinātu risku līdz tādam līmenim, kas ir pieņemams un atbilst augstajam aizsardzības līmenim Kopienā. Patlaban riska pārvaldībā ir jānosaka atbilstīgs drošības un aizsardzības līmenis turpmākai karbendazīma ražošanai, tirdzniecībai un izmantošanai.

               (7)

               Tādējādi Komisija pārskatīja savu nostāju. Lai pareizi atspoguļotu cilvēku un dzīvnieku un ilgtspējīgu vides aizsardzību Kopienā, uzskata, ka papildus 5. apsvērumā noteiktajiem principiem ir atbilstīgi vēl ierobežot iekļaušanas periodu no septiņiem līdz trim gadiem. Tādējādi, nodrošinot to, ka šī viela tiek pārvērtēta vēl steidzamāk, risks tiek mazināts.

               (8)

               Gaidāms, ka karbendazīmu saturoši augu aizsardzības līdzekļi atbildīs prasībām, kas noteiktas Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā attiecībā uz lietojumu, kas pārbaudīts un sīkāk aprakstīts Komisijas pārskata ziņojumā un ar nosacījumu, ka piemēro vajadzīgos riska mazināšanas pasākumus.

               (9)

               Neierobežojot atzinumu, ka karbendazīmu saturoši augu aizsardzības līdzekļi varētu atbilst Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām prasībām, jāiegūst turpmāka informācija par dažiem konkrētiem jautājumiem. Dalībvalstīm jāpieprasa, lai atļaujas turētāji sniegtu informāciju par karbendazīma lietojumu, iekļaujot visu informāciju par gadījumiem, kad novērota ietekme uz veselību personām, kas strādā ar šo vielu.

               (10)

               Karbendazīma statusu var pārskatīt tāpat kā visu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļauto vielu statusu saskaņā ar minētās direktīvas 5. panta 5. punktu, lai ņemtu vērā visus jaunus pieejamus datus. Lai gan šīs vielas iekļaušana I pielikumā zaudē spēku noteiktā dienā, to var atjaunot atbilstīgi direktīvā noteiktajām procedūrām.

               (11)

               Pieredze, kas gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot aktīvās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 3600/92, liecina par iespējamām grūtībām, interpretējot pašreizējo atļauju turētāju tiesības attiecībā uz piekļuvi datiem. Lai izvairītos no turpmākām problēmām, jāprecizē dalībvalstu pienākumi, jo īpaši pienākums pārliecināties, ka atļaujas turētājs nodrošina tādu piekļuvi dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Taču šī pienākumu precizēšana neparedz dalībvalstīm vai atļaujas turētājiem jaunus pienākumus, kas nebija noteikti līdz šim pieņemtajās direktīvās, ar kurām grozīja I pielikumu.

               (12)

               Pirms aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā jāparedz pietiekami ilgs laiks, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas sagatavotos jauno prasību izpildei saistībā ar minēto iekļaušanu.

               (13)

               Neierobežojot Direktīvā 91/414/EEK noteiktos pienākumus, kas izriet no aktīvās vielas iekļaušanas I pielikumā, pēc iekļaušanas jāatvēl dalībvalstīm sešu mēnešu laikposms pašreizējo atļauju pārskatīšanai augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur karbendazīmu, lai nodrošinātu atbilstību prasībām, kas paredzētas Direktīvā 91/414/EEK, jo īpaši tās 13. pantā, un atbilstību I pielikumā izvirzītajiem nosacījumiem. Dalībvalstīm attiecīgi jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc pašreizējās atļaujas saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK noteikumiem. Atkāpjoties no iepriekš noteiktā termiņa, jāparedz ilgāks laikposms, lai iesniegtu un novērtētu visu III pielikuma dokumentāciju par katra augu aizsardzības līdzekļa katru paredzēto lietojuma veidu atbilstīgi Direktīvā 91/414/EEK noteiktajiem vienotajiem principiem. Ņemot vērā karbendazīma bīstamās īpašības, laikposms, kurā dalībvalstīm jāpārbauda, vai augu aizsardzības līdzekļi, kuri satur karbendazīmu kā vienīgo aktīvo vielu vai apvienojumā ar citām atļautām aktīvajām vielām, atbilst VI pielikuma noteikumiem, nedrīkst pārsniegt trīs gadus.

               (14)

               Tādēļ ir lietderīgi attiecīgi grozīt Direktīvu 91/414/EEK.

               (15)

               Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā, un tāpēc Komisija Padomei iesniedza šo pasākumu priekšlikumu. Direktīvas 91/414/EEK 19. panta 2. punkta otrajā daļā noteiktā termiņa beigās Padome nebija pieņēmusi ierosināto īstenošanas aktu, ne arī norādījusi, ka nepiekrīt īstenošanas pasākumu priekšlikumam, un tāpēc attiecīgi šie pasākumi ir jāpieņem Komisijai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā norādīts šīs direktīvas pielikumā.
   2. pants
   Dalībvalstis ne vēlāk kā līdz 2007. gada 30. jūnijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Tās piemēro minētos noteikumus no 2007. gada 1. jūlija.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka to, kā izdarīt šādas atsauces.
   3. pants
   1.   Vajadzības gadījumā dalībvalstis līdz 2007. gada 30. jūnijam saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur karbendazīmu kā aktīvo vielu. Līdz minētajam termiņam tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz karbendazīmu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgās aktīvās vielas ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur karbendazīmu, dalībvalstis veic šā līdzekļa pārvērtēšanu saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma karbendazīma ieraksta B daļu. Pamatojoties uz šo novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai augu aizsardzības līdzeklis atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā.
   Pēc tam dalībvalstis vajadzības gadījumā līdz 2009. gada 31. decembrim groza vai atsauc atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur karbendazīmu.
   4. pants
   Šī direktīva stājas spēkā 2007. gada 1. janvārī.
   5. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 11. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/85/EK (OV L 293, 24.10.2006., 3. lpp.).

      (2)  OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2266/2000 (OV L 259, 13.10.2000., 10. lpp.).

      (3)  OV L 107, 28.4.1994., 8. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2230/95 (OV L 225, 22.9.1995., 1. lpp.).

      (4)  Augu zinātniskās komitejas 2001. gada 23. marta atzinums (SCP/BENOMY/002 – galīgais, SCP/CARBEN/002 – galīgais, SCP/THIOPHAN/002 – galīgais 002) par benomila, karbendazīma un tiofanātmetila novērtējumu saistībā ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (Augu zinātniskā komiteja atzinumu pieņēma 2001. gada 7. martā).

      PIELIKUMS
      Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādus ierakstus:

                     Nr.

                     Vispārpieņemtais nosaukums, identifikācijas numurs

                     IUPAC nosaukums

                     Tīrība (1)

                     Stāšanās spēkā

                     Termiņš, līdz kuram paliek iekļauts

                     Īpaši noteikumi

                     “149

                     Karbendazīms (stereoķīmija nav noteikta)

                        CAS Nr. 10605-21-7

                        CIPAC Nr. 263

                     Metilbenzimidazol-2-ilkarbamāts

                     980 g/kg

                     2007. gada 1. janvāris

                     2009. gada 31. decembris

                     A   DAĻA
                     Var atļaut lietot tikai kā fungicīdu šādām kultūrām:

                                 —

                                 graudaugi,

                                 —

                                 rapšu sēklas,

                                 —

                                 cukurbietes,

                                 —

                                 kukurūza,

                           tādā apjomā, kas nepārsniedz:

                                 —

                                 0,25 kg aktīvās vielas uz hektāru vienā reizē graudaugiem un rapšu sēklām,

                                 —

                                 0,075 kg aktīvās vielas uz hektāru vienā reizē cukurbietēm,

                                 —

                                 0,1 kg aktīvās vielas uz hektāru vienā reizē kukurūzai.

                           Nav atļauti šādi lietojuma veidi:

                                 —

                                 izsmidzināšana gaisā,

                                 —

                                 amatieru vai profesionāla lietošana, izmantojot uz muguras pārnēsājamas vai rokās turamas ierīces,

                                 —

                                 piemājas dārzkopībā.

                           Dalībvalstis nodrošina visu vajadzīgo riska mazināšanas pasākumu veikšanu. Īpaša uzmanība jāveltī:

                                 —

                                 ūdens organismu aizsardzībai. Jāievēro atbilstošs attālums starp apstrādātām teritorijām un virszemes ūdenstilpēm. Šis attālums var būt atkarīgs no tā, vai tiek izmantotas metodes vai ierīces, kas samazina aizplūšanu,

                                 —

                                 slieku un citu augsnes makroorganismu aizsardzībai. Lietojuma nosacījumi ietver riska mazināšanas pasākumus, tādus kā vispiemērotākās pielietošanas reižu un laika kombinācijas izvēle, pielietošanas apmērs un vajadzības gadījumā aktīvās vielas koncentrācijas līmenis,

                                 —

                                 putnu un zīdītāju aizsardzībai. Kā nosacījums atļaujas piešķiršanai ir riska mazināšanas pasākumi, piemēram, apstrādes veikšana vispiemērotākajā periodā un tādu preparātu izvēle, kuru fiziskās īpašības vai sastāvā esošās vielas, nodrošinot piemērotu izvairīšanos no apdraudējuma, samazina ietekmi uz attiecīgajām sugām,

                                 —

                                 ar šo vielu strādājošo personu aizsardzībai. Jāvalkā piemērots aizsargapģērbs, jo īpaši cimdi, virsvalks, gumijas zābaki un sejas aizsargs vai drošības brilles jāizmanto, jaucot vielu un uzpildot, izmantojot un tīrot iekārtu, ja vien pašas iekārtas projekts un konstrukcija vai iekārtai pierīkotas īpašas aizsargājošas sastāvdaļas attiecīgi neizslēdz iespēju saskarties ar vielu.

                           B   DAĻA
                     Lai īstenotu VI pielikumā izklāstītos vienotos principus, ņem vērā pārskata ziņojuma secinājumus par karbendazīmu un jo īpaši tā I un II papildinājumu.
                     Dalībvalstis nodrošina, ka vēlākais līdz katra gada 31. decembrim atļaujas turētāji ziņo par strādājošo veselības traucējumu gadījumiem. Dalībvalstis var pieprasīt informāciju, piemēram, pārdošanas datus un pārskatu par lietojuma veidiem, lai iegūtu patiesu priekšstatu par karbendazīma lietošanas apstākļiem un iespējamo toksikoloģisko ietekmi.”

         (1)  Sīkāka informācija par aktīvās vielas identitāti un tās specifikācija ir sniegta pārskata ziņojumā.


title: Komisijas Direktīva 93/49/EEK (1993. gada 23. jūnijs), ar ko nosaka sarakstu ar nosacījumiem, kas jāievēro attiecībā uz dekoratīvo augu pavairošanas materiālu un dekoratīvajiem augiem saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/682/EEK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0049

Oficiālais Vēstnesis L 250 , 07/10/1993 Lpp. 0009 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 52 Lpp. 0238  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 52 Lpp. 0238

		Komisijas Direktīva 93/49/EEK(1993. gada 23. jūnijs),ar ko nosaka sarakstu ar nosacījumiem, kas jāievēro attiecībā uz dekoratīvo augu pavairošanas materiālu un dekoratīvajiem augiem saskaņā ar Padomes Direktīvu 91/682/EEKEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 19. decembra Direktīvu 91/682/EEK par dekoratīvo augu pavairošanas materiāla un dekoratīvo augu tirdzniecību [1], un jo īpaši tās 4. pantu,tā kā, piemērojot šīs direktīvas noteikumus, ir lietderīgi ņemt vērā dažādo materiālu ražošanas ciklus;tā kā šajā direktīvā izklāstītie nosacījumi jāievēro kā minimālie standarti, kas pieņemami šajā posmā, ņemot vērā pašreizējos ražošanas nosacījumus Kopienā; tā kā tie tiek attīstīti un papildināti, lai beidzot sasniegtu uzlabotas kvalitātes augstos standartus;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pavairošanas materiālu un dekoratīvo augu komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Šī direktīva nosaka sarakstus, kas minēti Direktīvas 91/682/EEK 4. pantā, ietverot prasības par marķēšanu, kas minētas attiecīgās direktīvas 11. panta trešajā daļā.2. Saraksts attiecas uz izaudzēto kultūraugu un dekoratīvo augu pavairošanas materiālu (ietverot potcelmus) un dekoratīvajiem augiem, kas no tiem iegūti, kā arī uz visām ģintīm un sugām, kas minētas Direktīvas 91/682/EEK pielikumā, un uz 4. panta 2. punktā minēto citu ģinšu un sugu potcelmiem neatkarīgi no izmantotās pavairošanas sistēmas, še turpmāk tie saukti par "materiālu".3. Šīs direktīvas noteikumus piemēro pakāpeniski, ņemot vērā 2. punktā minētā materiāla ražošanas ciklus.2. pantsMateriālam vajadzības gadījumā jāatbilst attiecīgajiem augu veselības nosacījumiem, kas noteikti Padomes Direktīvā 77/93/EEK [2].3. pants1. Neskarot 2. panta noteikumus, materiālam, vismaz vizuālā pārbaudē, jābūt pamatā brīvam no jebkādiem kaitīgiem organismiem un slimībām, kas pasliktina kvalitāti, vai bez to jebkādām pazīmēm un simptomiem, kas samazina pavairošanas materiāla vai dekoratīvo augu izmantojamību, un jo īpaši brīvam no šīs direktīvas pielikumā uzskaitītajiem organismiem un slimībām saistībā ar attiecīgajām ģintīm un sugām.2. Visus materiālus, uz kuriem redzamas 1. punktā minēto kaitīgo organismu vai slimību pazīmes vai simptomi, augoša kultūrauga posmā tieši pienācīgi apstrādā pret kaitīgu organismu vai slimību parādīšanos, vai, vajadzības gadījumā, aizvāc.3. Attiecībā uz citrusaugu materiālu jāievēro arī šādas prasības:i) tam jābūt iegūtam no sākotnējā materiāla, kas ir pārbaudīts un kam nav konstatēti pielikumā uzskaitīto attiecīgo vīrusu, vīrusveidīgo organismu vai slimību simptomi;ii) tas ir pārbaudīts un ir konstatēts, ka tam kopš pēdējā veģetācijas cikla sākuma nav bijis šādu vīrusu, vīrusveidīgu organismu vai slimību simptomu; uniii) potēšanas gadījumā – tas uzpotēts uz potcelmiem, kas nav uzņēmīgi pret viroīdiem.4. Attiecībā uz puķu sīpoliem jāievēro arī šādas prasības:- pavairošanas materiālam jābūt iegūtam tieši no materiāla, kas kultūrauga augšanas posmā ir pārbaudīts un ir konstatēts, ka tas ir būtībā brīvs no jebkādiem kaitīgiem organismiem un slimībām, to pazīmēm vai simptomiem, kā minēts 1. punktā, un jo īpaši no tiem, kas uzskaitīti pievienotajā pielikumā.4. pants1. Materiālam jābūt ar atbilstošu identitāti un tīrību attiecībā uz minētajām ģintīm vai sugām, vajadzības gadījumā - augu grupām, un, ja tas tiek tirgots vai paredzēts tirgošanai, ar atsauci uz šķirni saskaņā ar Direktīvas 91/682/EEK 9. panta 1. punktu, kā arī ar šķirnei atbilstošu identitāti un tīrību.2. Attiecībā uz plaši pazīstamām šķirnēm, kas minētas Direktīvas 91/682/EEK 9. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā, piegādātājs izmanto oficiālo šķirnes nosaukumu.3. Šķirnēm, par kurām jau iesniegts augu selekcionāru tiesību pieteikums vai veikta oficiālā reģistrācija, kas minēta Direktīvas 91/682/EEK 9. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā, līdz atļaujas piešķiršanai jāizmanto atsauce uz selekcionāriem vai piedāvātais nosaukums.4. Attiecībā uz šķirnēm, kas iekļautas piegādātu glabātajos sarakstos, ievērojot Direktīvas 91/682/EEK 9. panta 2. punkta otro ievilkumu, 1. punktā minētajai prasībai attiecībā uz šķirni jāpamatojas uz sīkiem aprakstiem, kas sniegti piegādātāju glabātajos sarakstos.5. pants1. Materiālam jābūt būtībā brīvam no visiem defektiem, kas varētu pazemināt tā kā pavairošanas vai stādāmā materiāla kvalitāti.2. Materiāla veselīgumam un izmēriem jābūt apmierinošiem attiecībā uz tā derīgumu kā pavairošanas materiālam vai dekoratīviem augiem. Turklāt jānodrošina samērīgums starp saknēm, stumbriem/kātiem un lapām.3. Attiecībā uz sēklām papildus 1. punkta prasībām – jābūt apmierinošai dīgtspējai.6. pants1. Direktīvas 91/628/EEK 11. pantā minētajam piegādātāja dokumentam jābūt no piemērota materiāla, kas nav iepriekš izmantots, un tam jābūt nodrukātam vismaz vienā no Kopienas oficiālajām valodām. Tajā jābūt šādām informācijas pozīcijām:i) norāde "EEK kvalitāte"ii) EEK dalībvalsts koda norāde;iii) norāde par atbildīgo oficiālo iestādi vai tās atšķirības kods;iv) reģistrācijas vai akreditācijas numurs;v) piegādātāja vārds;vi) atsevišķais sērijas, nedēļas vai partijas numurs;vii) piegādātāja dokumenta izdošanas datums;viii) botāniskais nosaukums;ix) vajadzības gadījumā – šķirnes nosaukums. Potcelmu gadījumā – šķirnes, kam tie paredzēti, nosaukums;x) vajadzības gadījumā – augu grupas nosaukums;xi) daudzums;xii) attiecībā uz importu no trešām valstīm, ievērojot Direktīvas 91/682/EEK 16. panta 2. punktu, ražas novācējas valsts nosaukums.2. Gadījumā, ja materiālam pievienota augu pase saskaņā ar Komisijas Direktīvu 92/105/EEK [3], ja piegādātājs vēlas, augu pase var būt 1. punktā minētais piegādātāja dokuments. Tomēr norādei "EEK kvalitāte" un norādei par atbildīgo oficiālo iestādi saskaņā ar Direktīvu 91/682/EEK jābūt sniegtai, kā arī atsaucei uz šķirnes nosaukumu, potcelmu vai augu grupu. Attiecībā uz importu no trešām valstīm, ievērojot Direktīvas 91/628/EEK 16. panta 2. punktu, jānorāda arī ražas novācējas valsts nosaukums. Šī informācija var būt tajā pašā dokumentā, kas ir auga pase, bet tai jābūt skaidri nošķirtai.7. pantsŠī direktīva neskar noteikumus, kas izklāstīti Padomes Regulā (EEK) Nr. 315/68 [4].8. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 1993. gada 31. decembrim izpildītu šās direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka šādas atsauces pievienošanas procedūru.2. Dalībvalstis paziņo Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, kurus tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1993. gada 23. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisRené Steichen[1] OV L 376, 31.12.1991., 21. lpp.[2] OV L 26, 31.1.1977., 20. lpp.[3] OV L 4, 8.1.1993., 22. lpp.[4] OV L 71, 21.3.1968., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSKVALITĀTI IETEKMĒJOŠU SPECIFISKU KAITĪGU ORGANISMU UN SLIMĪBU SARAKSTSĢINTIS VAI SUGAS | SPECIFISKI KAITĪGI ORGANISMI UN SLIMĪBAS |—Begonia x hiemalisFotsch | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Baltās lapu mušiņas (Aleurodidae), jo īpaši Bemisia tabaciAphelenchoides spp.Ditylenchus destructorMeloidogyne spp.Myzus ornatusOtiorrhynchus sulcatusSciaraTripši (Thysanoptera), jo īpašiFranklinella occidentalis |Baktērijas: Erwinia chrysanthemiRhodococcus fasciansXanthomonas campestris pv. begoniae |Sēnītes: Parastā miltrasaStumbra puves izraisītāji (Phytophrhora spp. , Pythium spp. un Rhizoctoniaspp.) |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, jo īpaši: Lapu ritināšanas slimībaTospovīrusi (Tomātu plankumainās vītes vīruss, Impatiens nekrotisko plankumu vīruss) |—Citrus | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Aleurothrixus floccosus (Mashell)Meloidegyne spp.Parabemisia myricae (Kuwana)Tylenchulus semipenetrans |Sēnītes: Phytophthora spp. |Vīrusi un vīrusveidīgi organismi, un jo īpaši: Viroīdi, tādi kā exocortis, cachexia-xyloporosisSlimības, kas rada psorozi – līdzīgi jauno lapu simptomiem, tādiem kā:psoroze, apaļplankumainība, cristacortis, impietratura, concave gumInfekciozā raiblapainībaCitrusu lapu krokošanās |—Dendranthema x Grandiflorum(Ramat) Kitam | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Alotājas (Agromyzidae)Baltās lapu blusiņas (Aleurodidae), jo īpaši Bemisia tabaciAphelencoides spp.Diarthronomia chrysanthemiTauriņu dzimta (Lepidoptera), jo īpašiCacoecimorpha pronubana,Epichoristodes AcerbellaTripši (Thysanoptera), jo īpašiFrankliniella occidentalis |Baktērijas: Agrobacterium tumefaciensErwinia chrysanthemi |Sēnītes: Fusarium oxisporum spp. chrysanthemiPuccinia chrysanthemiPythium spp.Rhizoctonia solaniVerticillium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Krizantēmu B mozaīkas vīrussTomātu aspermijas vīruss (Tomato aspermy cucumovirus) |—Dianthus Caryophyllus L.un hibrīdi | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Alotājas (Agromyzidae)Baltās lapu blusiņas (Aleurodidae), jo īpašiBemisia tabaciTripši (Thysanoptera), jo īpašiFrankliniella occidentalisTauriņu dzimta (Lepiodoptera), jo īpašiCacoecimorpha pronubana, Epichoristodes acerbella |Sēnītes: Alternaria dianthiAlternaria dianthicolaFusarium oxisporum f. spp. dianthiMycosphaerella dianthiPhytopthora nicotiana spp. parasiticaRhizoctonia solaniStumbra puve Fusarium spp. un Pythium spp.Uromyces dianthi |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Neļķu kodināto gredzenu kaulimovīruss (Carnation etched ring caulimovirus)Neļķu raibais karmovīruss (Carnation mottle carmovirus)Neļķu nekrotisko punktu klosterovīruss (Carnation necrotic fleck closterovirus)Tospovīrusi (Tomātu plankumainās vītes vīruss, Impatiens nekrotisko plankumu vīruss) |—Euphorbia pulcherrima(Wild ex Kletzch) | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Baltās lapu blusiņas (Aleurodidae), jo īpaši Bemisia tabaci |Baktērijas: Erwinia chrysanthemi |Sēnītes: Fusarium spp.Pythium ultimumPhytophthora spp.Rhizoctonia solaniThielaviopsis basicola |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Tospovīrusi(Tomātu plankumainās vītes vīruss, Impatiens nekrotisko plankumu vīruss) |—Gerbera L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Alotājas (Agromyzidae)Baltās lapu blusiņas (Aleurodidae), jo īpašiBemisia tabaciAphelenchoides spp.Tauriņu dzimta (Lepidoptera)Sakņu pangu nematodes (Meloidogyne)Tripši (Thysanoptera), jo īpašiFrankliniella occidentalis |Sēnītes: Fusariumspp.Phytphthora cryptogeaParastā miltrasaRhizoctonia solaniFusariumspp. |Vīrusi un vīrusveidīgi organismi, un jo īpaši: Tospovīrusi (Tomātu plankumainās vītes vīruss, Impatiens nekrotisko plankumu vīruss) |—Gladiolus L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Dirylenchus dipsaciTripši (Thysanoptera), jo īpašiFrankliniella occidentalis |Baktērijas: Pseudomonas marginataRhodococcus fascians |Sēnītes: Botrytis gladiolorumCurvularia trifoliiFusarium oxisporus spp.gladioliPenicillium gladioliSclerotinia spp.Septoria gladioliUrocystis gladiolicolaUromyces trasveralis |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Dzeltenā asteru mikoplazmaKorķainības (corky pit) izraisītājsGurķu mozaīkas vīrussGladiolu apaļplankumainība (sin. Narcišu latentais vīruss)Tabakas rattle vīruss |Citi kaitīgi organismi: Cyperus esculentus |—Lilium L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Aphelenchoides spp.Rhyzoglyphus spp.Pratylenchus penetransRotylenchus robustusTripši (Thysanoptera), jo īpašiFrancliniella occidentalis |Baktērijas: Erwinia carotovoraapakšķ. carotovora |Sēnītes: Cylindrocarpon destructansFusarium oxisporum f. sp. liliiPythium spp.Rhizoctonia spp.Rhizopus spp.Sclerotium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Gurķu mozaīkas vīrussLiliju bezsimptomu vīrussLiliju x vīrussTabakas rattle vīrussTulpju lauzējvīruss |Citi kaitīgi organismi: Cyperus esculentus |—Malus Miller | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Anarsia lineatellaEriosoma lanigerumBruņutis, jo īpašiEpidiaspis leperii, Pseudaulacaspis pentagona, Quadraspidiotus perniciosus |Baktērijas: Agrobacterium tumefaciensPseudomonas syringae pv. syringae |Sēnītes: Armillariella melleaChondrostereum purpureumNectria galligenaPhytophtora cactorumRosellinia necatrixVenturia spp.Verticillium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi: visi |—Narcissus L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Aphelenchoides subtenuisDitylenchus destructorEumerus spp.Merodon equestrisPratylenchus penetransSakņu ērces(Rhyzoglyphidae) |Sēnītes: Fusarium oxysporum f. sp. narcissiSclerotinia spp.Sclerotium bulborum |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Tabakas rattle vīrussNarcišu balto svītru izraisītājsNarcišu dzelteno strīpu vīruss |Citi kaitīgi organismi: Cyperus esculentus |—Pelargonium L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Baltās lapu blusiņas (Aleurodidae), jo īpaši Bemisia tabaciTauriņu dzimta (Lepidoptera)Tripši (Thysanoptera), jo īpaši Francliniella occidentalis |Baktērijas: Rhodococcus fasciansXanthomonas campestris pv pelargonii |Sēnītes: Puccinia pelargonii zonalisStumbra puves izraisītāji (Botrytisspp., Phytium spp.Verticillium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi, un jo īpaši: Pelargoniju ziedu lauzējs karmovīruss (Pelargonium flower break carmovirus)Pelargoniju lapu ritināšanas tombusvīruss (Pelargonium leaf curl tombusvirus)Pelargoniju svītrveida vīruss (Pelargonium line pattern virus)Tospovīrusi (Tomātu plankumainās vītes vīruss, Impatiens nekrotisko plankumu vīruss) |—Phoenix | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Tripši (Thysanoptera) |Sēnītes: Exosporium palmivorumGliocladium wermoeseniGraphiola phoenicisPestalozzia PhoenicisPythium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi: visi |—Pinus nigra | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Blastophaga spp.Rhyacionia buoliana |Sēnītes: Ophodermium seditiosum |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi: visi |Prunus L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Capnodis tenebrionisMeloidogyne spp.Bruņutis, jo īpašiEpidiaspis leperii, Pseudaulacaspis pentagona, Quadraspidiotus perniciosus |Baktērijas: Agrobacterium tumefaciensPseudomonas syringae pv. mors prunorumPseudomonas syringae pv. syringae |Sēnītes: Armillariella melleaChondrostereum purpureumNectria galligenaRosellinia necatrixTaphrina deformansVerticillium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi: Plūmju pundurainības vīrussPlūmju nekrotiskā apaļplankumainība |—Pyrus L. | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Anarsia lineatellaEriosoma lanigerumBruņutis, jo īpašiEpidiaspis leperii, Pseudaulacaspis pentagona, Quadraspidiotus perniciosus |Baktērijas: Agrobacterium tumefaciensPseudomonas syringae pv. syringae |Sēnītes: Armillariella melleaChondrostereum purpureumNectria galligenaPhytophthora spp.Rosselinia necatrixVerticillium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgie organismi: visi |—Rosa | Insekti, ērces un nematodes visās to attīstības stadijās: Tauriņu dzimta (Lepidoptera),jo īpaši Epichoristodes acerbella, Cacoecimorpha pronubanaMeloidogyne spp.Pratylenchus spp.Tetranychus urticae |Baktērijas: Agrobacterium tumefaciens |Sēnītes: Chondrostereum purpureumConiothyrium spp.Diplocarpon rosaePeronospora sparsaPhragmidium spp.Rosellinia necatrixSphaeroteca pannosaVerticillium spp. |Vīrusi un vīrusveidīgi organismi, un jo īpaši: Ābolu mozaīkas vīrussArabis mozaīkaPlūmju nekrotiskā apaļplankumainība |--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1976. gada 30. novembris), ar kuru tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0102

Oficiālais Vēstnesis L 032 , 03/02/1977 Lpp. 0032 - 0039 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0053  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 6 Lpp. 0012  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0053  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0015  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0015

		Komisijas Direktīva(1976. gada 30. novembris),ar kuru tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem(77/102/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu [1], kurā grozījumi izdarīti ar Pievienošanās aktu [2], un jo īpaši tā 11., 12. un 13. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/220/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, ko rada emisija no mehāniskajiem transportlīdzekļiem [3], kurā grozījumi izdarīti ar iepriekšminēto Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 5. pantu,tā kā Eiropas Kopienu rīcības programma par vidi, ko pieņēma 1973. gada 22. novembrī, paredz grozījumus pieņemtajā direktīvā, ņemot vērā jaunākos zinātnes sasniegumus, jo īpaši attiecībā uz gaisa piesārņojumu ar izplūdes gāzēm no dzirksteļaizdedzes motoriem;tā kā, ņemot vērā to, ka ar Padomes Direktīvu 70/220/EEK noteica pieļaujamo robežu oglekļa oksīda un nesadedzināta ogļūdeņraža emisijām no dzirksteļaizdedzes motoriem, kuru robežu vēl stingrāku noteica ar Padomes 1974. gada 28. maija Direktīvu 74/290/EEK [4], šo motoru konstrukcijā izdarītie tehniskie sasniegumi ļauj noteikt pieļaujamo robežu arī slāpekļa oksīda emisijām;tā kā ir būtiski šo pēdējo mehānisko transportlīdzekļu radīto piesārņojošu vielu emisijas ierobežot tūlītēji, lai izveidotu pamatu saskaņotai Kopienas rīcībai samazināt robežu šīm trim piesārņojošām vielām, attiecībā uz kurām veic transportlīdzekļu EEK tipa apstiprināšanas procedūru; tā kā, lai aizsargātu sabiedrības veselību un vidi, būtu ieteicams paredzēt tālāku šo piesārņojošu vielu robežu samazināšanu, tiklīdz šobrīd veiktais darbs būs devis konkrētus rezultātus;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas atbild par to, kā tehnikas attīstībai pielāgot direktīvas par tehnisko šķēršļu atcelšanu mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecības nozarē,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsSaskaņā ar šīs direktīvas pielikumu groza I un III pielikumu Padomes Direktīvai 70/220/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai novērstu gaisa piesārņošanu, kuru rada gāzu izplūde no mehānisko transportlīdzekļu dzirksteļaizdedzes motoriem, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1974. gada 28. maija Direktīvu 74/290/EEK;2. pants1. No 1977. gada 1. aprīļa tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar piesārņojumu ar gāzēm no motoriem, dalībvalstis:- neatsakās piešķirt EEK tipa apstiprinājumu vai izdot Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta otrajā ievilkumā minētos dokumentus, vai piešķirt valsts tipa apstiprinājumu kādam transportlīdzekļa tipam;- neaizliedz šādu transportlīdzekļu nodošanu ekspluatācijā;ja šāda tipa transportlīdzekļa vai šādu transportlīdzekļu piesārņojošu gāzveida vielu emisijas līmenis atbilst prasībām Direktīvā 70/220/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.2. No 1977. gada 1. oktobra dalībvalstis:- vairs neizdod Direktīvas 70/156/EEK 10. panta 1. punkta otrajā ievilkumā paredzēto dokumentu attiecībā uz transportlīdzekļu tipu, kura piesārņojošu gāzveida vielu emisiju līmenis neatbilst prasībām Direktīvā 70/220/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu;- var atteikties piešķirt valsts tipa apstiprinājumu attiecībā uz transportlīdzekļa tipu, kura piesārņojošu gāzveida vielu emisiju līmenis neatbilst prasībām Direktīvā 70/220/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.3. No 1980. gada 1. oktobra dalībvalstis var aizliegt nodot ekspluatācijā transportlīdzekļus, kuru piesārņojošu gāzveida vielu emisiju līmenis neatbilst prasībām Direktīvā 70/220/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.4. Līdz 1977. gada 1. janvārim dalībvalstīs stājas spēkā prasības, kas jāizpilda, lai ievērotu šo direktīvu, un par to tās nekavējoties informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 30. novembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFinn Gundelach[1] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[2] OV L 73, 27.3.1972., 115. lpp.[3] OV L 76, 6.4.1970., 1. lpp.[4] OV L 159, 15.6.1974., 61. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSGrozījumi Direktīvas 70/220/EEK pielikumosI PIELIKUMS: DEFINĪCIJAS, PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM UN PĀRBAUŽU SPECIFIKĀCIJASPielikuma 1.4. pantu aizstāj ar šādu pantu:"1.4. Piesārņojošas gāzveida vielas"Piesārņojošas gāzveida vielas" ir oglekļa oksīds, ogļūdeņraži un slāpekļa oksīdi, pēdējais izteikts kā slāpekļa dioksīda (NO2) ekvivalents."Pielikuma 3.2.1.1.4. pantu aizstāj ar šādu: "Katrā pārbaudē iegūtajai slāpekļa oksīda masai, ogļūdeņraža masai un slāpekļa oksīdu masai transportlīdzekļiem ar minēto etalonsvaru ir jābūt mazākai par vērtību, kas norādīta tabulā:"Tabulai pievieno šādu ceturto aili:Slāpekļa oksīdu masa, kas izteikta kā NO2 ekvivalents (g uz pārbaudi) Ls |10 |10 |10 |12 |14 |14,5 |15 |15,5 |16 |Pēc 3.2.1.1.4. panta pievieno šādu 3.2.1.1.4.1. pantu:"3.2.1.1.4.1. Tomēr līdz 1979. gada 1. oktobrim transportlīdzekļiem, kas nav M1 kategorijas transportlīdzekļi un transportlīdzekļiem, kas aprīkoti automātiskām pārnesumkārbām, piemēro 3.2.1.1.4. panta tabulā minētās slāpekļa oksīda robežas, tās reizinot ar 1,25."Pielikuma 3.2.1.1.4.1. pants kļūst par 3.2.1.1.4.2. pantu.Pielikuma 3.2.1.1.5.1. pants un 3.2.1.1.5.2. pants.Vārdus "abas piesārņojošās vielas" aizstāj ar vārdiem "visas trīs piesārņojošās vielas". 5.1.1.1. pants.Tabulai pievieno šādu ceturto aili:Slāpekļa oksīdu masa, kas izteikta kā NO2 ekvivalents (g uz pārbaudi) Ls |12 |12 |12 |14,4 |16,8 |17,4 |18 |18,6 |19,2 |Pēc 5.1.1.1. panta pievieno šādu 5.1.1.1.1. pantu:"5.1.1.1.1. Tomēr līdz 1979. gada 1. oktobrim transportlīdzekļiem, kas nav M1 kategorijas transportlīdzekļi un transportlīdzekļiem, kas aprīkoti automātiskām pārnesumkārbām, piemēro 5.1.1.1. panta tabulā minētās slāpekļa oksīda robežas, tās reizinot ar 1,25."III PIELIKUMS: I TIPA PĀRBAUDEPielikuma 3.2.1. panta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: "savienojuma caurules ir veidotas no nerūsējoša tērauda un, cik iespējams, aprīkotas ar stingriem stiprinājumiem."3.2.3. pants.Vārdus "un līdz minimumam samazinot kondensāciju uz parauga ņemšanas maisa vai maisu malām" svītro.Pēc 3.2.3. panta pievieno šādu 3.2.4. un 3.2.5. pantu:"3.2.4. Dzesēšanas kondensators atrodas starp motora izplūdes cauruli un maisa vai maisu ieplūdi tā, lai gāzes temperatūru tG, tai izplūstot no kondensatora, uzturētu šādās robežās:5° C ≤ t≤ 17° CDzesēšanas ierīcei jābūt veidotai tā, lai novērstu kondensētā ūdens izplūdi ar gāzēm, kas plūst caur to. Tas paraugu ņemšanas maisā ļaus saglabāt gāzu mitrumu mazāku par 83 % pie 20 oC.3.2.5. Kopējais izplūdes sistēmas tilpums, neieskaitot maisus, nepārsniedz 0,08 m3. Maisa sadalītājcaurules tilpums ir mazāks par 0,03 m3."Pielikuma 3.2.4. un 3.2.5. pants kļūst par 3.2.6. un 3.2.7. pantu.Pielikuma 3.3.2. panta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: "Oglekļa oksīda un ogļūdeņraža analizatori ir nedispersīvas infrasarkanās absorbcijas tipa analizatori."Pēc 3.3.2. panta pievieno šādu 3.3.3. līdz 3.3.3.3. pantu:"3.3.3. Slāpekļa oksīdus analizē šādi:3.3.3.1. Maisā esošās gāzes plūst caur konverteru, kas tās samazina no slāpekļa dioksīda (NO2) līdz slāpekļa oksīdam (NO).3.3.3.2. Slāpekļa oksīda saturu gāzēs, kas rodas konverterā, nosaka, izmantojot hemiluminescences analizatoru.3.3.3.3. Gāzes žāvēšanas ierīces (skalotne, kas iegremdēta dzesējošā šķidrumā) augšpus analizatora izmantot nedrīkst."Pēc 3.5.6. panta pievieno šādu 3.5.7. pantu:"3.5.7. Konvertera efektivitātei ir jābūt vismaz 90 %."Pielikuma 3.5.7. un 3.5.8. pants kļūst par 3.5.8. un 3.5.9. pantu.Pielikuma 4.5. pantu aizstāj ar šādu pantu:"4.5. Maisa vai maisu kondicionēšana."Pielikuma 4.5.1. panta pirmajā teikumā vārdus "maisi…," aizstāj ar vārdiem "maiss vai maisi…,".Pēc 4.5.2. panta pievieno šādu 4.5.3. pantu:"4.5.3. Maisā vai maisos pirms katras pārbaudes ir jāiepūš gaiss, lai likvidētu lieku mitrumu."Pēc 4.6. panta pievieno šādu 4.6.1. līdz 4.6.1.3. pantu:"4.6.1. Konvertera efektivitātes pārbaudeNO2-NO konvertera efektivitāti pārbauda ar vienu no šādām divām metodēm:4.6.1.1. A metode4.6.1.1.1. Paraugu ņemšanas maisu, kas vēl nav izmantots izplūdes gāzu paraugu ņemšanā, piepilda ar gaisu (vai skābekli) un NO atsauces gāzi, kuru mēra tā, lai ļautu iegūt analizatora mērījuma diapazonā ietilpstošo maisījumu. Pievieno pietiekami daudz skābekļa, lai lielu NO daļu pārvērstu NO2.4.6.1.1.2. Maisu strauji sakrata un nekavējoties pievieno paraugu padeves ierīcei analizatorā. NO un NOx koncentrāciju mēra ar vienas minūtes intervālu, pārmaiņus laižot paraugu caur konverteru un apvada cauruli. Pēc pāris minūtēm NO un NOx klātbūtne tiks reģistrēta, kā norādīts zemāk diagrammā, ja konverters darbojas pienācīgi. Lai gan NO2 daudzums palielināsies, summai NOx = NO + NO2 jāpaliek nemainīgai. NOx apjoma samazināšanās, darbības turpinot, norādītu, ka konvertera efektivitāte samazinās un tā iemesls būtu jānosaka pirms ierīces izmantošanas.+++++ TIFF +++++Reaģēšanas rādītāji konvertera efektivitātes pārbaudē4.6.1.2. B metodeKonvertera efektivitāti var pārbaudīt ar ozonatora palīdzību saskaņā ar zemāk izklāstīto diagrammu un metodi:+++++ TIFF +++++Ierīce konvertera efektivitātes mērīšanai4.6.1.2.1. NO analizatoru pievieno T caurulei, no vienas puses padodot kalibrēšanas gāzi (NO un N2 sajaukums proporcijā, kas atbilst apmēram 80 % no instrumenta pilnas skalas) un no otras puses ar ozonu piesātinātu skābekli vai gaisu (atkarībā no NO koncentrācijas). Ieplūšanas caurule O2 padevei ir aprīkota ar noslēgšanas vārstu (NV) un katra no ieplūdes caurulēm ir pievienota regulējošajam vārstam (RV) un patēriņa mērītājam (PM).4.6.1.2.2. Pārbaudes sākumā NV aizver un RV2 uzstāda tā, lai iegūtu pastāvīgu mērījuma lasījumu no hemiluminiscences instrumenta, kas uzstādīts uz apvada. Ierīci noregulē un kalibrē tā, lai tā precīzi uzrāda izmantotā gāzes parauga koncentrāciju. Atzīmju izdarīšana (A).4.6.1.2.3. Kad ozonators izslēgts, NV ir atvērts un O2 plūsmu regulē tā, lai samazinātu analizatora uzrādīto skaitli par apmēram 10 %. Šo skaitli (B) atzīmē. Ozonatoru ieslēdz un tā spriegumu noregulē tā, lai instrumenta rādījums samazinās par apmēram 20 % no sākotnējā rādījuma, ko ieguva ar neatšķaidītu gāzi. Skaitli (C) atzīmē.4.6.1.2.4. Analizatoru pārslēdz uz pozīciju "convert" un rādījumu (D) atzīmē. Ozonatoru izslēdz un atzīmē jauno rādījumu (E). NV aizver un atzīmē instrumenta jauno rādījumu (F). Pēdējam rādījumam jābūt identiskam sākotnējam rādījumam (A), ja vien gāzes paraugs nesatur NO2, šādā gadījumā rādījums būs lielāks.4.6.1.2.5. Konvertera efektivitāti (kas izteikta kā procentuāla vērtība) aprēķina šādi:× 100.4.6.1.3. Konvertera efektivitāte jāpārbauda vismaz reizi nedēļā, vēlams, pat reizi dienā."Pielikuma 4.6.1. un 4.6.2. pants kļūst par 4.6.2. un 4.6.3. pantu.Pielikuma 7.1. pantam pievieno šādu teikumu: "Lai noteiktu koriģēto apjomu V” slāpekļa oksīdu gadījumā, PH vērtību uzskata par vienādu ar O."Pēc 7.1. panta pievieno šādu 7.2. pantu:"7.2. "Slāpekļa dioksīda" satura koriģēšana7.2.1. Slāpekļa dioksīda saturu gāzēs koriģē ar šādas formulas palīdzību:C=1 − 0·0329CCM = izmērītais slāpekļa dioksīda saturs.Cc = koriģētais slāpekļa dioksīda saturs.H = absolūtais mitrums, kas izteikts ūdens gramos kilogramā sausa gaisa.Absolūto mitrumu H aprēķina ar šādu formulu:H =6·2111 Ra × PP− P×Ra = apkārtējā gaisa relatīvais mitrums %.Pd = piesātināta ūdens tvaika spiediens apkārtējā temperatūrā, ko mēra ar sauso termometru.PB = barometra spiediens.Spiedienu Pd un PB izsaka vienās un tajās pašās vienībās."Esošo 7.2. pantu aizstāj ar jaunu 7.3. pantu:"7.3. Katrā maisā esošo piesārņojošo gāzveida vielu masaKatrā maisā esošo piesārņojošo gāzveida vielu masu nosaka ar formulu d × C × V, kur C ir saturs vienā tilpuma vienībā, d ir attiecīgo piesārņojošo gāzveida vielu blīvums un V ir koriģētais apjoms. Slāpekļa oksīdu gadījumā V aizstāj ar V”.Oglekļa oksīda gadījumā d | = 1,250. |Ogļūdeņražu gadījumā d | = 3,844 (heksāns). |Slāpekļa oksīdu gadījumā d | = 2,05 (NO2)." |Pielikuma 7.3. pants kļūst par 7.4. pantu.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1976. gada 20. janvāris) par iekšējo ūdensceļu kuģu kuģošanas licenču savstarpēju atzīšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31976L0135

Oficiālais Vēstnesis L 021 , 29/01/1976 Lpp. 0010 - 0012 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 1 Lpp. 0171  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 07 Sējums 2 Lpp. 0003  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 1 Lpp. 0171  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 07 Sējums 2 Lpp. 0039  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 07 Sējums 2 Lpp. 0039

		Padomes Direktīva(1976. gada 20. janvāris)par iekšējo ūdensceļu kuģu kuģošanas licenču savstarpēju atzīšanu(76/135/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā iekšējo ūdensceļu kuģu kuģošanas licenču savstarpējas atzīšanas panākšana būtu pirmais solis ceļā uz iekšzemes kuģošanas drošības uzlabošanu Kopienā;tā kā ir jānosaka, kādos apstākļos un ar kādiem nosacījumiem dalībvalstis drīkst aizturēt caurbraucošu kuģi;tā kā ir jānosaka termiņu kopēju tehnisku prasību pieņemšanai, un tā kā šai direktīvai būtu jābūt spēkā tikai tik ilgi, kamēr stājas spēkā šie kopējie noteikumi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz:a) kuģiem, ko izmanto kravu pārvadāšanai un kuru kopējā kravnesība ir 20 tonnas un vairāk, ieskaitot velkoņus un stūmējkuģus,b) pasažieru kuģiem ar vairāk kā 12 vietāmiekšējos ūdensceļos. Šī direktīva neierobežo noteikumus, kas paredzēti Regulā par kuģošanas pārbaudēm Reinā un Nolīgumā par bīstamo kravu pārvadājumiem pa Reinu (ADNR).2. pants1. Dalībvalstis, ciktāl vajadzīgs, nosaka visas vajadzīgās procedūras kuģošanas licenču izsniegšanai.Tomēr dalībvalsts var atbrīvot no šīs direktīvas prasībām kuģus, kas neizbrauc ārpus tās teritorijā esošiem iekšējiem ūdensceļiem.2. Kuģošanas licenci izsniedz tā dalībvalsts, kurā kuģis ir reģistrēts vai kurā atrodas tā piederības osta vai dalībvalsts, kurā atrodas kuģa īpašnieka pastāvīgā dzīvesvieta. Ikviena dalībvalsts var lūgt citu dalībvalsti izsniegt kuģošanas licences kuģiem, ko izmanto pēdējās pilsoņi. Dalībvalstis var deleģēt savas pilnvaras apstiprinātām iestādēm.3. Kuģošanas licences sagatavo Kopienas valodā, un tajās norāda vismaz to informāciju un lieto to numerāciju, kas noteikta pielikumā.3. pants1. Ievērojot 3. līdz 6. punktu, dalībvalsts atzīst par derīgām kuģošanai pa tās ūdensceļiem tādas kuģošanas licences, ko izsniegusi cita dalībvalsts saskaņā ar 2. pantu, tāpat kā tā atzīst pašu izsniegtās licences.2. Šīs direktīvas 1. punktu piemēro tikai tad, ja licence ir izsniegta vai pēdējo reizi pagarināta ne vairāk kā pirms pieciem gadiem un ja tās derīguma termiņš nav beidzies.Apliecību, ko izsniedz, ievērojot regulu par kuģošanas pārbaudēm Reinā, visu tās spēkā esamības laiku uzskata par pierādījumu 3. un 5. punkta izpratnē.3. Dalībvalstis var prasīt atbilstību tehniskajiem raksturojumiem, kas noteikti regulā par kuģošanas pārbaudēm Reinā. Tās var prasīt 2. punkta otrajā daļā minēto apliecību, lai šo atbilstību pierādītu.4. Dalībvalstis var prasīt, lai kuģi, kas ved bīstamas kravas, kā definēts ADNR, atbilstu minētajā nolīgumā noteiktajām prasībām. Lai to pierādītu, tās var prasīt, lai tiktu uzrādīta minētajā nolīgumā paredzētā atļauja.5. Kuģiem, kas atbilst Regulā par kuģošanas pārbaudēm Reinā noteiktajām prasībām, ļauj braukt pa Kopienas iekšējiem ūdensceļiem. Atbilstību šīm prasībām var pierādīt, uzrādot 2. punkta otrajā daļā minēto apliecību.Īpašus nosacījumus bīstamo kravu pārvadājumiem uzskata par izpildītiem visos Kopienas ūdensceļos, ja kuģi atbilst ADNR prasībām. Attiecīgus pierādījumus var sniegt, uzrādot 4. punktā minēto atļauju.6. Dalībvalstis attiecībā uz jūras kuģniecības līnijām var prasīt tādu papildu nosacījumu izpildi, kas līdzvērtīgi prasībām pret pašu kuģiem. Dalībvalstis informē Komisiju par savām jūras kuģniecības līnijām, kuru sarakstu Komisija sastāda trīs mēnešu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā, pamatojoties uz informāciju, ko tai iesniegušas dalībvalstis.4. pants1. Dalībvalsts var anulēt tās izsniegtu kuģošanas licenci.2. Ja pārbaudes laikā atklājas, ka caurbraucoša kuģa stāvoklis nepārprotami apdraud apkārtni, dalībvalsts var aizturēt šo kuģi līdz bojājumu novēršanai. Tā var šādi rīkoties arī tad, ja pārbaudes laikā atklājas, ka kuģis vai tā aprīkojums neatbilst prasībām, kas izklāstītas kuģošanas licencē vai, attiecīgā gadījumā, citos 3. pantā minētajos dokumentos.3. Dalībvalsts, kas aizturējusi caurbraucošu kuģi vai devusi norādi par savu nodomu šādi rīkoties bojājumu nenovēršanas gadījumā, informē par pieņemtā vai sagaidāmā lēmuma iemesliem tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā izsniegta kuģošanas licence vai citi 3. pantā minētie dokumenti.4. Visos lēmumos par kuģu aizturēšanu, ko pieņem, ievērojot šīs direktīvas īstenošanai pieņemtos pasākumus, sīki izklāsta iemeslus, uz kuriem šie lēmumi ir pamatoti. Lēmumu paziņo attiecīgajai pusei, to vienlaikus informējot par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, ko tā var izmantot saskaņā ar dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, un šo tiesiskās aizsardzības līdzekļu izmantošanas termiņiem.5. pantsIespējami īsā laikā un ne vēlāk kā 1978. gada 1. janvārī Padome pēc Komisijas priekšlikuma pieņem kopējus noteikumus, kas nosaka tehniskas prasības iekšējo ūdensceļu kuģiem.6. pantsDalībvalstis savlaicīgi un gada laikā pēc šīs direktīvas pieņemšanas Padomē, un pēc apspriešanas ar Komisiju pieņem normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi šīs direktīvas izpildīšanai.7. pantsŠī direktīva ir spēkā līdz 1978. gada 31. decembrim. Vajadzības gadījumā Padome pēc Komisijas priekšlikuma var pagarināt tās derīguma termiņu līdz laikam, kad stājas spēkā 5. pantā minētie noteikumi.8. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1976. gada 20. janvārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Thorn[1] OV C 280, 8.12.1975., 71. lpp.[2] Atzinums sniegts 1975. gada 27. novembrī (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).--------------------------------------------------PIELIKUMSLicencēs obligāti iekļaujamā informācijaInformāciju iedala trīs kategorijās:I.Obligātā informācija: | bez īpaša apzīmējuma |II.Informācija, kuras nepieciešamība ir atkarīga no gadījuma: | (×) |III.Noderīga, bet ne obligāta informācija: | (+) |1. Tās iestādes vai apstiprinātās iestādes nosaukums, kurā dokuments izsniegts2. a) Dokumenta nosaukumsb) (+) Dokumenta numurs3. Valsts, kurā dokuments izsniegts4. Kuģa īpašnieka vārds un pastāvīgā dzīvesvieta5. Kuģa nosaukums6. (×) Kuģa reģistrācijas vieta un numurs7. (×) Piederības osta8. (+) Kuģa veids9. (+) Kuģa izmantojumsGalvenie raksturlielumi: | a)kopgarums metros |b)kopējais platums metros |c)dziļums zem ūdens virsmas, norādot maksimālo iegrimi metros |11. (×) Kopējā kravnesība tonnās vai kubikmetros maksimālās iegrimes gadījumā12. (×) Norāde par iegrimes atzīmi13. (×) Maksimālais atļautais pasažieru skaits14. (×) Rotējošo dzinēju kopējā jauda HP vai KW15. Minimālais borta augstums centimetros16. a) Deklarācija: Iepriekš aprakstītais kuģis ir atestēts, atzīstot to par derīgu kuģošanaib) (×) ar šādiem nosacījumiemc) (×) norāde uz kuģošanas ierobežojumiem17. a) Derīguma termiņa beigu datumsb) Izsniegšanas datums18. Licenci izsniegušās iestādes vai apstiprinātās iestādes zīmogs un pārstāvja paraksts--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997L0047

Komisijas Direktīva 97/47/EK (1997. gada 28. jūlijs), ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvām 77/101/EEK, 79/373/EEK un 91/357/EEKDokuments attiecas uz EEZ

Oficiālais Vēstnesis L 211 , 05/08/1997 Lpp. 0045 - 0047 CS.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 ET.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 HU.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 LT.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 LV.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 MT.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 PL.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 SK.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340 SL.ES Nodaļa 3 Sējums 21 Lpp. 338  - 340

		Komisijas Direktīva 97/47/EK(1997. gada 28. jūlijs),ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvām 77/101/EEK, 79/373/EEK un 91/357/EEK(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 23. novembra Direktīvu 77/101/EEK par vienkāršās dzīvnieku barības tirdzniecību [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 90/654/EEK [2], un jo īpaši tās 10. pantu,ņemot vērā Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 96/24/EEK [4], un jo īpaši tās 10. panta e) apakšpunktu,tā kā dažās dalībvalstīs ir ziņots par saslimšanu ar govju sūkļveida encefalopātiju (GSE); tā kā zināms, ka dažās dalībvalstīs ir sastopama arī Skrepi slimība; tā kā GSE un Skrepi slimības ierosinātājus var pārnēsāt orāli;tā kā uzskata, ka govju saslimstību ar GSE izraisa atgremotāju proteīna izmantošana barībā, ar ko pārnēsā transmisīvo sūkļveida encefalopātiju ierosinātāju un ko neapstrādā tik efektīvi, lai šos ierosinātājus inaktivētu;tā kā, lai pasargātu atgremotājus no veselības apdraudējuma, kas rodas tāpēc, ka proteīna apstrādes metodes ne vienmēr var nodrošināt ierosinātāju pilnīgu inaktivāciju, Komisija pieņēma 1994. gada 27. jūnija Lēmumu 94/381/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz govju sūkļveida encefalopātiju un zīdītāju izcelsmes proteīna izbarošanu [5], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 95/60/EK [6]; tā kā šis lēmums aizliedz barot atgremotājus ar proteīnu, kas iegūts no zīdītāju audiem, vienlaikus paredzot izņēmumu attiecībā uz dažiem produktiem, jo tie nerada veselības apdraudējumu;tā kā, ņemot vērā veselības apdraudējumu, kas saistās ar tādas barības došanu atgremotājiem, kurā ir inficēts proteīns, kas iegūts no zīdītāju audiem, un iespēju pārnest šo slimību uz cilvēkiem, Padome savā 1996. gada 1. līdz 3. aprīļa sanāksmē nolēma pieņemt papildu pasākumus, lai aizsargātu cilvēku un dzīvnieku veselību;tā kā praktisku iemeslu un juridiskas konsekvences dēļ Komisijas 1995. gada 10. jūlija Lēmums 95/274/EK, ar kuru groza Lēmumu 91/516/EEK, kas nosaka barības maisījumos aizliegto sastāvdaļu sarakstu [7], aizliedz lietot atgremotājiem paredzētos barības maisījumos no zīdītāju audiem iegūtus proteīnus;tā kā Direktīvas 77/101/EEK un 79/373/EEK paredz vispārīgus un konkrētus noteikumus attiecībā uz vienkāršās dzīvnieku barības un barības maisījumu tirdzniecību un marķēšanu; tā kā, lai neļautu tiem, kas izmanto barību, kurā ir no konkrētiem zīdītāju audiem iegūts proteīns, izbarot to atgremotājiem tāpēc, ka viņi nezina pieejamās barības sastāvu un veterināros noteikumus, uz šīs barības jābūt atbilstīgam marķējumam, lai pievērstu uzmanību aizliegumam šo barību izmantot atgremotāju barībā; tā kā Direktīvu 77/101/EEK atcels ar Padomes Direktīvu 96/25/EK [8] par barības līdzekļu apgrozību un tāpēc Direktīvā 96/25/EK arī būs jāparedz līdzīgi pasākumi;tā kā paredzētos noteikumus piemēro, neskarot stingrākus noteikumus, ko dažas dalībvalstis varētu būt pieņēmušas, kā atļauts 1. panta 2. punktā Padomes 1990. gada 27. novembra Direktīvā 90/667/EEK, kas nosaka veterināros noteikumus attiecībā uz dzīvnieku atkritumu utilizāciju un pārstrādi, to laišanu tirgū un patogēnu vielu novēršanu dzīvnieku vai zivju izcelsmes barībā un kas groza Direktīvu 90/425/EEK [9];tā kā dalībvalstīm, kas piemēro stingrākus aizliegumus, ir jāpielāgo marķēšanas noteikumi saskaņā ar šajās dalībvalstīs spēkā esošajiem aizliegumiem;tā kā to sastāvdaļu kategorijas, kas uzskaitītas Komisijas 1991. gada 13. jūnija Direktīvā 91/357/EEK, ar ko nosaka sastāvdaļu kategorijas, ko var izmantot, lai marķētu dzīvnieku, kas nav lolojumdzīvnieki, barības maisījumus [10], ļauj zem viena nosaukuma sagrupēt vairākas sastāvdaļas; tā kā lopkopjiem tomēr ir vajadzīga precīza un jēgpilna informācija par barības maisījumiem, kuros ir sastāvdaļas ar proteīnu, kas iegūts no zīdītāju audiem; tā kā kategorija "lauksaimniecības dzīvnieku produkti", kas attiecas uz šo sastāvdaļu grupu, tāpēc ir jāsvītro no barības maisījumu marķējuma; tā kā līdz ar to barības ražotājiem ir jāsniedz precīzs to sastāvdaļu apraksts, uz ko attiecas minētā kategorija, jo tās vairs neietilpst nevienā no Direktīvas 91/357/EEK pielikumā sniegtajām kategorijām;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Barības pastāvīgās komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠīs direktīvas noteikumus piemēro, neskarot Lēmumu 94/381/EK.2. pantsDirektīvas 77/101/EEK grozījums.Direktīvas 77/101/EEK pielikuma A daļai pievieno šādu punktu:"3. No zīdītāju audiem iegūtu proteīnu saturošas vienkāršas dzīvnieku barības marķējums.3.1. Tādas vienkāršas dzīvnieku barības marķējumā, kas satur no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu, ir jāietver šāda norāde: "Šī vienkāršā dzīvnieku barība satur no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu, ko aizliegts izmantot atgremotāju barībā".Tas neattiecas uz:- pienu un piena produktiem,- želatīnu,- aminoskābēm, kas iegūtas no ādām procesā, kas ietver materiāla pakļaušanu pH 1 līdz 2, kam seko pH >11, kam seko termiskā apstrāde 140 °C 30 minūtes ilgi 3 bāru spiedienā,- dikalcija fosfātu, kas iegūts no attaukotiem kauliem un- sausu plazmu un citiem asins produktiem.3.2. Ja dalībvalsts aizliedz izmantot no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu, kas minēts 3.1. punkta pirmajā teikumā, dažu dzīvnieku barībā, kuri nav atgremotāji, kā atļauts Padomes Direktīvas 90/667/EEK [11] 1. panta 2. punktā, 3.1. punktā minētajā paziņojumā papildus jānorāda šīs citas dzīvnieku sugas vai dzīvnieku kategorijas, uz kurām attiecināts aizliegums izmantot attiecīgos produktus."3. pantsDirektīvas 79/373/EEK grozījums.Direktīvas 79/373/EEK pielikuma A daļai pievieno šādu punktu:"7. No zīdītāju audiem iegūtu proteīnu saturošu barības maisījumu marķējums.7.1. Tādu barības maisījumu marķējumā, kas satur no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu un paredzēts dzīvniekiem, izņemot lolojumdzīvniekus, ir jāietver šāds paziņojums: "Šis barības maisījums satur no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu, ko aizliegts izmantot atgremotāju barībā".Tas neattiecas uz barības maisījumiem, kas nesatur no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu, tādiem kā:- piens un piena produkti,- želatīns,- aminoskābes, kas iegūtas no ādām procesā, kas ietver materiāla pakļaušanu pH 1 līdz 2, kam seko pH >11, kam seko termiskā apstrāde 140 °C 30 minūtes ilgi 3 bāru spiedienā,- dikalcija fosfāts, kas iegūts no attaukotiem kauliem un- sausa plazma un citi asins produkti.7.2. Ja dalībvalsts aizliedz izmantot no zīdītāju audiem iegūtu proteīnu, kas minēts 7.1. punkta pirmajā teikumā, dažu dzīvnieku barībā, kas nav atgremotāji, kā atļauts Direktīvas 90/667/EEK [12] 1. panta 2. punktā, 7.1. punktā minētajā paziņojumā ir papildus jānorāda šīs citas dzīvnieku sugas vai dzīvnieku kategorijas, uz kurām attiecināts aizliegums izmantot attiecīgos produktus."4. pantsDirektīvas 91/357/EEK grozījums.Ar šo Direktīvas 91/357/EEK pielikumā izdara šādus grozījumus.1. Svītro kategoriju "Lauksaimniecības dzīvnieku produkti".2. Tabulas 1. ailē skaitļus "13", "14", "15" un "16" attiecīgi aizstāj ar skaitļiem "12", "13", "14" un "15".5. pants1. Dalībvalstīs, vēlākais, līdz 1997. gada 1. decembrim stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, kuru reglamentē šī direktīva.6. pantsŠī direktīva stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1997. gada 28. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFranz Fischler[1] OV L 32, 3.2.1977., 1. lpp.[2] OV L 353, 17.12.1990., 48. lpp.[3] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp.[4] OV L 125, 23.5.1996., 33. lpp.[5] OV L 172, 7.7.1994., 23. lpp.[6] OV L 55, 11.3.1995., 43. lpp.[7] OV L 167, 18.7.1995., 24. lpp.[8] OV L 125, 23.5.1996., 35. lpp.[9] OV L 363, 27.12.1990., 51. lpp.[10] OV L 193, 17.7.1991., 34. lpp.[11] OV L 363, 27.12.1990., 51. lpp.[12] OV L 363, 27.12.1990., 51. lpp.--------------------------------------------------