title: Padomes direktīva (1985. gada 16. septembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz noteiktām darbībām farmācijas jomā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0432

Oficiālais Vēstnesis L 253 , 24/09/1985 Lpp. 0034 - 0036 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0111  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 3 Lpp. 0025  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0111  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 3 Lpp. 0025

		Padomes direktīva(1985. gada 16. septembris)par normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu attiecībā uz noteiktām darbībām farmācijas jomā(85/432/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 49. un 57. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā personas, kam ir diploms, sertifikāts vai cits kvalifikāciju apliecinošs dokuments farmācijā, ir speciālisti medikamentu nozarē, un tām principā jāatļauj minimāls darbības apjoms visās dalībvalstīs; tā kā, definējot šo minimālo apjomu, šī direktīva neierobežo farmaceitiem atļautās darbības dalībvalstīs, jo īpaši attiecībā uz medicīniski bioloģiskajām analīzēm, un nedod tiem nekādas monopoltiesības, jo monopola radīšana joprojām ir pašu dalībvalstu kompetencē;tā kā šī direktīva nenodrošina visu farmācijas jomā notiekošo darbību veikšanas atļauju nosacījumu koordinēšanu; tā kā tieši aptieku ģeogrāfiskais izvietojums un medikamentu piegādes monopols joprojām ir dalībvalstu kompetencē;tā kā, lai panāktu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu saskaņā ar Padomes 1985. gada 16. septembra Direktīvu 85/433/EEK par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu farmācijā, to skaitā atvieglotu tiesības veikt uzņēmējdarbību attiecībā uz noteiktām darbībām farmācijas jomā [4], dalībvalstīs notiekošo mācību kursu salīdzināmība ļauj šīs jomas koordinēšanu saistīt ar atbilstību standartu minimumam, tādējādi ļaujot dalībvalstīm brīvi organizēt mācības;tā kā šī direktīva neaizliedz dalībvalstīm pieprasīt papildu mācību nosacījumus koordinētajā minimālo darbību apjomā neiekļauto darbību veikšanai; tā kā šā iemesla dēļ dalībvalsts, kas pieņem šādus nosacījumus, var tos attiecināt arī uz tiem dalībvalstu pilsoņiem, kam ir kāds no Padomes Direktīvas 85/433/EEK 4. pantā minētajiem diplomiem;tā kā šajā direktīvā noteiktā koordinēšana attiecas uz profesionālo kvalifikāciju; tā kā patlaban vairākums dalībvalstu šīs kvalifikācijas jautājumos nešķir speciālistus, kas ir darbinieki, no pašnodarbinātām personām; tā kā šā iemesla dēļ šīs direktīvas piemērošana jāattiecina uz algotajiem speciālistiem;tā kā dalībvalstīs attīstās tālāka apmācība noteiktos farmācijas jautājumos farmaceitu izglītības procesā iegūto zināšanu papildināšanai; tā kā, lai panāktu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu farmācijas specialitātēs un Kopienā radītu vienlīdzīgus apstākļus visiem šīs profesijas pārstāvjiem, kas ir dalībvalstu pilsoņi, jākoordinē mācības farmācijas specialitātēs, ja vairākām dalībvalstīm ir specializētas mācību formas, kas piešķir personai speciālista nosaukumu, un bez šīm mācībām koordinētajā minimālo darbību apjomā iekļauto darbību veikšana nav atļauta; tā kā šāda koordinēšana neliekas iespējama šajā stadijā, bet ir viens no iespējami drīz sasniedzamajiem mērķiem vienlaikus ar attiecīgo savstarpēju atzīšanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis nodrošina personām, kam ir diploms, sertifikāts vai cits universitātes vai ekvivalents kvalifikāciju apliecinošs dokuments farmācijā un kas atbilst 2. panta nosacījumiem, tiesības veikt vismaz 2. punktā minētās darbības un tās turpināt, vajadzības gadījumā ievērojot prasību par papildu profesionālo pieredzi.2. Darbības, kas minētas 1. punktā ir:- medikamentu farmaceitisko formu gatavošana,- medikamentu ražošana un pārbaude,- medikamentu pārbaude medikamentu laboratorijā,- medikamentu glabāšana, saglabāšana un izplatīšana vairumtirdzniecībā,- medikamentu gatavošana, pārbaude, glabāšana un apgāde publiskās aptiekās,- medikamentu gatavošana, pārbaude, glabāšana un sadale slimnīcās,- informācija un konsultācijas par medikamentiem.3. Ja dalībvalstī šīs direktīvas pieņemšanas laikā pastāv uz testiem pamatota konkursa sistēma 1. punktā minēto izglītības dokumentu īpašnieku atlasei, lai kontrolētu jaunu aptieku veidošanu valsts ģeogrāfiskā iedalījuma sistēmā, dalībvalsts, atkāpjoties no 1. punkta nosacījumiem, var saglabāt savu konkursa sistēmu, liekot piedalīties konkursā dalībvalstu pilsoņiem, kam ir Direktīvas 85/433/EEK 2. panta 1. punktā un 6. pantā noteiktie diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti.2. pantsDalībvalstis nosaka, ka 1. pantā minētie diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti piešķirami atbilstīgi šādiem minimālajiem nosacījumiem.1. Mācības, pēc kurām tiek piešķirts diploms, sertifikāts vai cits kvalifikāciju apliecinošs dokuments, nodrošina:a) pietiekamas zināšanas par medikamentiem un medikamentu ražošanā izmantotajām vielām;b) pietiekamas zināšanas par farmācijas tehnoloģijām un medikamentu fizikālajām, ķīmiskajām, bioloģiskajām un mikrobioloģiskajām pārbaudēm;c) pietiekamas zināšanas par metabolismu un medikamentu iedarbību, toksisko vielu darbību un medikamentu lietošanu;d) pietiekamas zināšanas, lai novērtētu zinātnes atzinumus par medikamentiem un izmantotu šīs zināšanas, lai sniegtu atbilstīgu informāciju;e) pietiekamas zināšanas par juridiskajām un citām prasībām, kas saistītas ar farmācijas praksi.2. Lai piedalītos šādās mācībās, kandidātam jābūt diplomam vai sertifikātam, kas dod tiesības studēt dalībvalstu universitātēs vai citās tām pielīdzinātās augstākajās mācību iestādēs.3. Diploms, sertifikāts vai cits kvalifikāciju apliecinošs dokuments apstiprina, ka pabeigts vismaz piecus gadus ilgs mācību kurss, kas ietver:- vismaz četrus gadus ilgu pilna apjoma teorētisko un praktisko mācību kursu universitātē vai citā universitātei pielīdzinātā vai universitātes pārraudzītā augstākajā mācību iestādē,- vismaz sešus mēnešus ilgu mācību praksi publiskā aptiekā vai slimnīcā, slimnīcas farmācijas nodaļas pārraudzībā.4. Atkāpjoties no 3. punkta:a) ja šīs direktīvas pieņemšanas laikā dalībvalstī vienlaicīgi ir divi mācību kursi, no kuriem viens ilgst piecus, bet otrs četrus gadus, diplomus, sertifikātus vai citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus par četrgadīgā kursa pabeigšanu uzskata par atbilstīgiem 3. punktā noteiktajam mācību ilgumam, ja šī valsts atzīst pēc abu mācību kursu pabeigšanas piešķirtos diplomus, sertifikātus vai citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus par līdzvērtīgiem;b) ja vietu trūkuma dēļ dalībvalsts nevar nodrošināt mācību praksi publiskās aptiekās un slimnīcās mācību iestāžu tuvumā, piecus gadus pēc 5. pantā noteiktā termiņa beigām tā var noteikt, ka ne vairāk kā pusi prakses laika farmaceits var praktizēties medikamentu ražošanas uzņēmumā.5. Mācības, kas minētas 3. punktā, ietver minimālo teorētisko un praktisko mācību kursu šādos priekšmetos:- augu un dzīvnieku bioloģija,- fizika,- vispārējā un neorganiskā ķīmija,- organiskā ķīmija,- analītiskā ķīmija,- farmaceitiskā ķīmija, to skaitā medikamentu analīze,- vispārējā un lietišķā (medicīniskā) bioķīmija,- anatomija un fizioloģija; medicīnas terminoloģija,- mikrobioloģija,- farmakoloģija un farmakoterapija,- farmācijas tehnoloģija,- toksikoloģija,- farmakognozija,- tiesību akti un, vajadzības gadījumā, profesionālā ētika.Teorētisko un praktisko kursu samērā katrā priekšmetā teorijas apjoms atbilst universitātes izglītības programmai.3. pantsNe vēlāk kā trīs gadus pēc 5. pantā noteiktā termiņa beigām Komisija iesniedz Padomei attiecīgus priekšlikumus par farmācijas specialitātēm un īpaši par slimnīcu farmāciju. Padome izskata šos priekšlikumus viena gada laikā.4. pantsŠī direktīva attiecas arī uz dalībvalstu pilsoņiem, kuri kā darbinieki veic vai veiks kādu no Direktīvas 85/433/EEK 1. pantā minētajām darbībām saskaņā ar Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulu (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā [5].5. pants1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1987. gada 1. oktobrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.6. pantsJa dalībvalstij noteiktās jomās rodas lielas grūtības šīs direktīvas ievērošanā, Komisija kopā ar valsti izskata šo problēmu un lūdz ar Padomes Lēmumu 75/320/EEK [6] nodibinātās Farmācijas komisijas atzinumu.Ja nepieciešams, Komisija iesniedz Padomei attiecīgus priekšlikumus.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1985. gada 16. septembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsM. Fischbach[1] OV C 35, 18.2.1981., 3. lpp.[2] OV C 277, 17.10.1983., 160. lpp.[3] OV C 230, 10.9.1981., 10. lpp.[4] OV L 253, 24.9.1985., 37. lpp.[5] OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.[6] OV L 147, 9.6.1975., 23. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1976. gada 6. aprīlis) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru bremžu iekārtām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31976L0432

Oficiālais Vēstnesis L 122 , 08/05/1976 Lpp. 0001 - 0014 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0003  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 3 Lpp. 0206  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0003  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0005  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 5 Lpp. 0005

		Padomes Direktīva(1976. gada 6. aprīlis)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru bremžu iekārtām(76/432/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kas, ievērojot dalībvalstu likumus, attiecas uz traktoriem, jāattiecina, inter alia, arī uz to bremžu iekārtām;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras, tā kā tāpēc visās dalībvalstīs papildus esošajiem noteikumiem vai to vietā būtu jāpieņem vienādas prasības, jo īpaši, lai dotu iespēju visiem traktoru tipiem piemērot EEK tipa apstiprināšanas procedūru, kas ir noteikta ar Padomes 1974. gada 4. marta Direktīvu 74/150/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprinājumu [3];tā kā saskaņotās prasības ir paredzētas, galvenokārt, lai uzlabotu drošību uz ceļiem un darba vietās visā Kopienā;tā kā to dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana, kas attiecas uz traktoriem, ir saistīta ar dalībvalstīs izdarīto pārbaužu savstarpēju atzīšanu, pamatojoties uz kopējām prasībām; tā kā, lai šāda sistēma veiksmīgi darbotos, minēto prasību piemērošana visās dalībvalstīs jāsāk vienlaicīgi,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. "Lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktors" ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kam ir riteņi vai kāpurķēdes un vismaz divas asis un kura galvenā funkcija ir vilces spēka radīšana, un kurš ir īpaši projektēts, lai vilktu, stumtu, pārvietotu vai darbinātu noteiktus lauksaimniecības vai mežsaimniecības darbarīkus, mehānismus vai piekabes. Tas var būt aprīkots kravu un pasažieru pārvadāšanai.2. Šī direktīva attiecas tikai uz iepriekšējā punktā definētajiem traktoriem, kuri aprīkoti ar pneimatiskām riepām un kuriem ir divas asis, un kuru maksimālais projektētais ātrums ir no 6 līdz 25 km/h.2. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt traktora EEK tipa vai valsts tipa apstiprinājumu, atsaucoties uz traktora bremžu iekārtu, ja minētais traktors ir aprīkots ar iekārtām, kas precizētas I līdz IV pielikumā, un ja minētās iekārtas atbilst tur noteiktajām prasībām.3. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikt traktoru reģistrāciju vai aizliegt to pārdošanu, nodošanu ekspluatācijā vai lietošanu, atsaucoties uz to bremžu iekārtu, ja minētie traktori ir aprīkoti ar iekārtām, kas precizētas I līdz IV pielikumā, un ja minētās iekārtas atbilst tur noteiktajām prasībām.4. pantsDalībvalsts, kas traktoram ir piešķīrusi tipa apstiprinājumu, veic pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tā saņem informāciju par jebkuru I pielikuma 1.1. punktā minēto detaļu vai parametru modifikāciju. Minētās dalībvalsts kompetentās iestādes izlemj, vai modificētā tipa traktoriem būtu jāizdara jauni testi un par tiem jāsastāda jauns ziņojums. Ja minētajos testos konstatē neatbilstību šīs direktīvas prasībām, modifikāciju neapstiprina.5. pantsGrozījumus, kas vajadzīgi, lai pielikumu prasības pielāgotu tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Padomes Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā izklāstīto procedūru.6. pants1. Dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas vajadzīgi, lai līdz 1977. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības, un tūlīt par to informē Komisiju.Tās piemēro minētos noteikumus, sākot ar 1977. gada 1. oktobri.2. Pēc šīs direktīvas paziņošanas dalībvalstis veic pasākumus, lai informētu Komisiju tik savlaicīgi, ka tā var sagatavot atsauksmes, par visiem normatīvo un administratīvo aktu projektiem, ko dalībvalstis paredz pieņemt jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.7. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1976. gada 6. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Thorn[1] OV C 5, 8.1.1975., 54. lpp.[2] OV C 62, 15.3.1975., 29. lpp.[3] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJAS, PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM, EEK TIPA APSTIPRINĀJUMS, UZBŪVES UN MONTĀŽAS PRASĪBAS1. DEFINĪCIJAS1.1. Traktoru tips attiecībā uz bremžu iekārtām"Traktoru tips attiecībā uz bremžu iekārtām" ir traktori, kas neatšķiras pēc tādiem būtiskiem raksturlielumiem kā:1.1.1. svars bez kravas, kāds noteikts 1.18. punktā,1.1.2. maksimālais svars, kāds noteikts 1.16. punktā,1.1.3. šā svara sadalījums pa asīm,1.1.4. tehniski pieļaujamais maksimālais svars uz katras ass,1.1.5. maksimālais projektētais ātrums,1.1.6. atšķirīga tipa bremžu iekārta (īpaši, ciktāl tas attiecas uz piekabes bremžu iekārtu),1.1.7. bremzējamo asu skaits un novietojums,1.1.8. motora tips,1.1.9. kopējā pārnesuma attiecība, kas atbilst maksimālajam ātrumam,1.1.10. riepu izmēri (uz bremzējamām asīm).1.2. Bremžu iekārta"Bremžu iekārta" ir tādu daļu kopums, kuru funkcija ir pakāpeniski samazināt braucoša traktora ātrumu, apturēt traktoru vai noturēt nekustīgi jau apturētu traktoru. Šīs funkcijas ir precizētas 4.1.2. punktā. Iekārta sastāv no bremžu vadības un transmisijas ierīcēm un pašām bremzēm.1.3. Pakāpeniska bremzēšana"Pakāpeniska bremzēšana" ir bremzēšana, kuras laikā, iekārtas normālas darbības diapazonā iedarbinot vai atlaižot bremzes:1.3.1. vadītājs var jebkurā laikā palielināt vai samazināt bremzētājspēku, darbinot vadības ierīci,1.3.2. bremzētājspēks darbojas tajā pašā virzienā, kurā iedarbība uz vadības ierīci (monotoniska funkcija),1.3.3. bremzētājspēku var viegli un pietiekami precīzi regulēt.1.4. Vadība"Vadības ierīce" ir tā daļa, ko tieši iedarbina vadītājs, lai transmisijai nodrošinātu enerģiju, kura vajadzīga bremzēšanai vai tās vadībai. Minētā enerģija var būt vadītāja muskuļu enerģija vai cita avota enerģija, ko kontrolē vadītājs, vai šo dažādo enerģijas veidu apvienojums.1.5. Transmisija"Transmisija" ir to detaļu kopums, kas atrodas starp vadības ierīci un bremzi un operatīvi tās savieno. Transmisija var būt mehāniska, hidrauliska, pneimatiska, elektriska vai jaukta. Ja bremzētājspēku iegūst no enerģijas avota, kas ir neatkarīgs no vadītāja, bet kas ir vadītāja kontrolē, vai to papildina no šāda enerģijas avota, tad enerģijas rezervi iekārtā līdzīgi uzskata par transmisijas daļu.1.6. Bremze"Bremze" ir tas komponents, kurā rodas spēki, kas vērsti pretēji traktora kustības virzienam. Tā var būt berzes bremze (ja minētos spēkus rada berze starp divām traktora detaļām, kas kustas viena pret otru), elektriskā bremze (ja minētos spēkus rada elektromagnētiska darbība starp divām traktora detaļām, kas kustas viena pret otru, bet savstarpēji nesaskaras), bremze ar hidraulisko piedziņu (ja minētos spēkus rada tāda šķidruma darbība, kas atrodas starp divām traktora detaļām, kuras kustas viena pret otru) vai bremzēšanas motors (ja minētos spēkus rada kontrolēts motora bremzēšanas darbības pieaugums, ko pārvada uz riteņiem). Ierīci, kas mehāniski bloķē traktora transmisiju, bet ko nevar izmantot, kad traktors pārvietojas, uzskata par stāvbremzi.1.7. Dažādu tipu bremžu iekārtas"Dažādu tipu bremžu iekārtas" ir iekārtas, kas atšķiras pēc tādiem būtiskiem aspektiem kā:1.7.1. vienas vai vairāku detaļu parametri, piemēram, materiāls, forma vai izmēri,1.7.2. detaļu izkārtojums.1.8. Bremžu sistēmas detaļa"Bremžu sistēmas detaļa" ir viena no atsevišķajām daļām, kas samontējot veido bremžu iekārtu.1.9. Nepārtraukta bremzēšana"Nepārtraukta bremzēšana" ir apvienotu transportlīdzekļu bremzēšana, izmantojot instalāciju, ko raksturo tas, ka:1.9.1. ir viena vadības ierīce, ko vadītājs no savas vietas pakāpeniski iedarbina ar vienu kustību,1.9.2. transportlīdzekļu sastāvā ietilpstošo transportlīdzekļu bremzēšanai vajadzīgo enerģiju pievada no viena avota (tā var būt arī vadītāja muskuļu enerģija),1.9.3. bremžu instalācija nodrošina vienlaicīgu vai attiecīgi saskaņotu katra transportlīdzekļu sastāvā esošā transportlīdzekļa bremzēšanu atbilstīgi tā novietojumam.1.10. Daļēji pārtraukta bremzēšana"Daļēji pārtraukta bremzēšana" ir sakabināto transportlīdzekļu bremzēšana, izmantojot instalāciju, ko raksturo tas, ka:1.10.1. ir viena vadības ierīce, ko vadītājs no savas vietas var pakāpeniski iedarbināt ar vienu kustību,1.10.2. transportlīdzekļu sastāvā ietilpstošo transportlīdzekļu bremzēšanai vajadzīgo enerģiju pievada no vairākiem avotiem (viens no tiem var būt vadītāja muskuļi),1.10.3. bremžu instalācija nodrošina vienlaicīgu vai attiecīgi saskaņotu katra transportlīdzekļu sastāvā esošā transportlīdzekļa bremzēšanu atbilstīgi tā novietojumam.1.11. Neatkarīga bremzēšana ar mehānisko piedziņu"Neatkarīga bremzēšana ar mehānisko piedziņu" ir sakabināto transportlīdzekļu bremzēšana ar ierīcēm, ko raksturo tas, ka:1.11.1. traktora bremžu vadības ierīce ir neatkarīga no velkamā transportlīdzekļa bremžu vadības ierīces; pēdējā visos gadījumos ir piestiprināta pie traktora tā, lai vadītājs no savas vietas to var viegli iedarbināt,1.11.2. vadītāja muskuļu enerģiju neizmanto velkamo transportlīdzekļu bremzēšanai.1.12. Neatkarīga bremzēšana"Neatkarīga bremzēšana" ir sakabināto transportlīdzekļu bremzēšana ar ierīcēm, ko raksturo tas, ka:1.12.1. traktora bremžu vadības ierīce ir neatkarīga no piekabes bremžu vadības ierīces, un pēdējā visos gadījumos ir piestiprināta pie traktora tā, lai vadītājs no savas vietas to var viegli iedarbināt,1.12.2. vadītāja muskuļu enerģiju neizmanto velkamo transportlīdzekļu bremzēšanai.1.13. Automātiskā bremzēšana"Automātiskā bremzēšana" ir velkamā transportlīdzekļa vai transportlīdzekļu bremzēšana, kas notiek automātiski, ja sakabināti transportlīdzekļi atdalās, arī, ja tāda atdalīšanās notiek sakabes lūzuma dēļ; pārējā transportlīdzekļu sastāva bremzēšanas efektivitāte būtiski nemazinās.1.14. Inerces bremzēšana"Inerces bremzēšana" ir bremzēšana, izmantojot spēkus, kas rodas, ja piekabe grūžas virsū traktoram.1.15. Traktors ar kravu"Traktors ar kravu" ir līdz "maksimālajam svaram" piekrauts traktors, ja nav noteikts citādi.1.16. Maksimālais svars"Maksimālais svars" ir izgatavotāja norādītais tehniski pieļaujamais maksimālais svars (tas var būt lielāks par "atļauto maksimālo svaru").1.17. Traktors bez kravas"Traktors bez kravas" ir traktors darba kārtībā ar pilnām tvertnēm un radiatoriem, vadītāju, kura masa ir 75 kg, bet bez pasažieriem, papildu aprīkojuma vai kravas.1.18. Svars bez kravas"Svars bez kravas" ir nepiekrauta traktora svars.2. PIETEIKUMS EEK TIPA APSTIPRINĀJUMAM2.1. Pieteikumu traktoru EEK tipa apstiprinājumam, kas attiecas uz bremžu iekārtām, iesniedz transportlīdzekļa izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis.2.2. Tam pievieno šādus dokumentus trijos eksemplāros:2.2.1. traktora tipa aprakstu, kas attiecas uz raksturlielumiem, kuri minēti 1.1.1. līdz 1.1.10. punktā. Jānorāda numuri un/vai simboli, ko traktoram piešķīris izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis,2.2.2. bremžu iekārtas daļu sarakstu, kurā katra daļa ir pareizi identificēta,2.2.3. bremžu iekārtas shēmu, kurā redzams katras daļas novietojums traktorā, lai dažādās detaļas varētu atrast un identificēt.2.3. Jāpiegādā arī:2.3.1. traktors, kas pārstāv apstiprināmo traktoru tipu,2.3.2. tādi rasējumi, ko var pieprasīt, maksimāli A4 formātā (210 x 297 mm), vai kuri ir salocīti līdz tādam formātam un izgatavoti attiecīgā mērogā.3. EEK TIPA APSTIPRINĀJUMSV pielikumā parādīto veidlapu aizpilda un pievieno EEK tipa apstiprinājuma sertifikātam.4. UZBŪVES UN MONTĀŽAS PRASĪBAS4.1. Vispārīgi noteikumi4.1.1. Bremžu iekārta.4.1.1.1. Bremžu iekārtai jābūt projektētai, izgatavotai un uzstādītai tā, lai, traktoru normāli lietojot, tā atbilst še turpmāk minētajām prasībām neatkarīgi no jebkādas vibrācijas, kas uz to var iedarboties.4.1.1.2. Īpaši bremžu iekārtai jābūt projektētai, izgatavotai un uzstādītai tā, lai tā iztur koroziju un ekspluatācijas radītās novecošanās sekas, kas varētu izraisīt pēkšņu bremzēšanas efektivitātes zudumu.4.1.2. Bremžu iekārtas funkcijas.Bremžu iekārtai, kas definēta 1.2. punktā, jāatbilst šādiem nosacījumiem:4.1.2.1. Darba bremzes.4.1.2.1.1. Darba bremzei jānodrošina iespēja regulēt traktora kustību un droši, ātri un efektīvi apturēt traktoru neatkarīgi no paredzētā ātruma un atļautās kravas gan augšup, gan lejup vērstos ceļa slīpumos. Jābūt iespējai regulēt tās darbību. Šos nosacījumus uzskata par izpildītiem, ja bremzes atbilst II pielikuma prasībām.Vadītājam jābūt iespējai darbināt darba bremzi no savas vietas, saglabājot stūres ierīces vadību vismaz ar vienu roku. Traktora darba bremzei var būt labās un kreisās rokas vadības ierīce. Jābūt iespējai tās savienot tā, ka tās var darbināt ar vienu operāciju, un iespējai tās atkal atvienot.Katrai labās vai kreisās rokas vadības ierīcei jābūt aprīkotai ar regulēšanas sistēmu, kas var būt ar roku darbināma vai automātiska un kas ļauj viegli atjaunot bremžu līdzsvaru.4.1.2.2. Stāvbremzes.4.1.2.2.1. Stāvbremzei traktors jānotur nekustīgi gan augšup, gan lejup vērstā ceļa slīpumā pat vadītāja prombūtnē, tādā gadījumā darba daļas noturot bloķētā stāvoklī ar tīri mehānisku ierīci. To var panākt ar bremzi, kas iedarbojas uz transmisiju. Vadītājam jābūt iespējai iedarbināt stāvbremzi no savas vietas; ir pieļaujama atkārtota darbība, lai panāktu vajadzīgo rezultātu.4.2. Bremžu iekārtu parametri4.2.1. Bremžu iekārtām, ar ko aprīko traktorus, jāatbilst prasībām, kuras noteiktas darba bremzēm un stāvbremzēm.4.2.2. Darba bremžu un stāvbremžu iekārtām var būt kopīgas detaļas, ja tās atbilst šādiem nosacījumiem:4.2.2.1. jābūt vismaz divām savstarpēji neatkarīgām un no vadītāja vietas viegli pieejamām vadības ierīcēm; šai prasībai jābūt izpildāmai pat tad, ja vadītājs lieto drošības jostu,4.2.2.2. jebkuras tādas bremžu iekārtas detaļas lūzuma gadījumā, kas, saskaņā ar definīciju 1.6. punktā, nav bremzes, vai jebkura cita darba bremžu iekārtas defekta (disfunkcijas, enerģijas rezerves daļēja vai pilnīga izsīkuma) gadījumā jābūt iespējai samazināt traktora ātrumu līdz apturēšanai ar palēninājumu, kas vienāds vismaz ar 50 % no II pielikuma 2.1.1. noteiktā lieluma.Šie nosacījumi ir izpildīti, ja panāk paliekošu to riteņu bremzēšanu, kas atrodas abās pusēs no garenvirziena vidusplaknes, traktoram nenovirzoties no sākotnējā braukšanas virziena.Šajā iedaļā sviru un izciļņu mezglus vai līdzīgus mezglus, ar kuru palīdzību darbina bremzes, neuzskata par mezgliem, kuros var būt defekts.4.2.3. Ja izmanto enerģiju, kas nav vadītāja muskuļu enerģija, tad nav vajadzīgs vairāk par vienu šādas enerģijas avotu, piemēram, hidraulisko sūkni, gaisa kompresoru, u.tml., ja ir izpildītas 4.2.2. punktā paredzētās prasības.4.2.4. Darba bremžu iekārtai jāiedarbojas vismaz uz vienas ass abiem riteņiem.4.2.5. Darba bremžu iekārtas darbība jāsadala vienas ass riteņiem simetriski attiecībā pret traktora garenvirziena vidusplakni.4.2.6. Darba bremžu iekārtai un stāvbremzes iekārtai jādarbojas uz bremzētājvirsmām, kas pastāvīgi savienotas ar riteņiem, izmantojot pietiekamas stiprības detaļas. Bremzētājvirsma nedrīkst būt atvienojama no riteņiem.Ja bremzē vienu asi, tad starp darba bremzi un attiecīgās ass riteņiem nedrīkst būt diferenciālis. Ja bremzē divas asis, tad starp darba bremzi un vienas ass riteņiem drīkst būt diferenciālis.4.2.7. Bremžu nodilumam jābūt viegli kompensējamam ar rokas vai automātisku regulēšanas sistēmu. Turklāt vadības ierīcei, transmisijas detaļām un bremzēm jābūt tādai gājiena rezervei, ka, bremzēm sakarstot vai bremžu uzliku nodilumam sasniedzot noteiktu pakāpi, efektīva bremzēšana ir nodrošināta bez tūlītējas regulēšanas.4.2.8. Hidraulisko bremžu iekārtās šķidruma cilindru uzpildes atverēm jābūt viegli pieejamām; turklāt rezerves šķidruma traukiem jābūt izgatavotiem tā, lai rezerves šķidruma līmeni var viegli pārbaudīt, neatverot traukus.4.2.9. Gadījumam, kad paredzētā bremzēšana nav iespējama bez akumulētas enerģijas, visiem traktoriem, kas aprīkoti ar bremzi, kuru darbina no kāda enerģijas avota, jābūt aprīkotiem ne tikai ar manometru, bet arī ar brīdinājuma ierīci, kas dod skaņas vai gaismas signālu, ja enerģija kādā instalācijas daļā līdz kontrolvārstam nokrītas līdz 65 % no normālās vērtības vai zemāk. Šai ierīcei jābūt tieši un pastāvīgi savienotai ar vadības ķēdi.4.2.10. Neierobežojot 4.1.2.1. punkta prasības, ja bremžu iekārtai ir paredzēts papildu enerģijas avots, tad enerģijas rezervei jābūt tādai, lai motora apstāšanās gadījumā nodrošinātu tādu bremžu darbība, kas ir pietiekama, lai traktoru apturētu.4.2.11. Jebkurš papildu aprīkojums enerģiju akumulē tikai tā, ka tā darbība pat enerģijas avota bojājuma gadījumā nevar izraisīt bremžu iekārtas enerģijas rezervju samazināšanos līdz līmenim, kas ir zemāks par 4.2.9. punktā norādīto.--------------------------------------------------II PIELIKUMSBREMŽU TESTI UN BREMŽU IEKĀRTU DARBĪBAS RĀDĪTĀJI1. BREMŽU TESTI1.1. Vispārīgi noteikumi1.1.1. Darba bremžu iekārtām darbības rādītāji ir paredzēti, pamatojoties uz vidējo palēninājumu, ko aprēķina atbilstīgi bremzēšanas ceļam. Bremzēšanas ceļš ir attālums, ko traktors veic no brīža, kad vadītājs sāk darbināt iekārtas vadības ierīci, līdz brīdim, kad traktors apstājas.Stāvbremžu iekārtām paredzētie darbības rādītāji pamatojas uz spēju noturēt traktoru nekustīgi augšup vai lejup vērstā ceļa slīpumā.1.1.2. Jebkura traktora tipa apstiprinājuma iegūšanas nolūkā bremžu darbības rādītājus mēra braukšanas testos ar šādiem nosacījumiem:1.1.2.1. traktora svaram jābūt tādam, kāds noteikts attiecīgā veida testam un kāds jānorāda testa ziņojumā,1.1.2.2. spēks, ko testa laikā pieliek bremžu vadības ierīcei, lai panāktu paredzēto darbību, nedrīkst pārsniegt 60 daN uz vadības pedāļiem un 40 daN uz rokas vadības ierīcēm,1.1.2.3. ceļa virsmai jāpieļauj laba saķere,1.1.2.4. testus izdara, kad nav vēja, kas var ietekmēt rezultātus,1.1.2.5. testu sākumā riepām jābūt aukstām un spiedienam tajās jābūt tādam, kāds noteikts atbilstīgi faktiskajai slodzei uz stāvoša traktora riteņiem,1.1.2.6. paredzētā darbība jāpanāk, nebloķējot riteņus, traktoram nenovirzoties no sākotnējā braukšanas virziena, un bez anormālas vibrācijas.1.1.3. Testu laikā traktorus aprīko ar visām daļām, ko izgatavotājs paredzējis velkamā transportlīdzekļa bremžu iekārtu darbināšanai, kā minēts I pielikuma 1.9., 1.10., 1.11. un 1.12. punktā.1.2. Parastā aukstu bremžu darbības tests(0 tipa tests)1.2.1. Vispārīgi noteikumi.1.2.1.1. Testa sākumā bremzēm jābūt aukstām. Bremzi uzskata par aukstu, ja tā atbilst kādam no šiem nosacījumiem:1.2.1.1.1. temperatūrai uz diska vai trumuļa ārpusē jābūt zemākai par 100 °C,1.2.1.1.2. pilnīgi slēgtu bremžu, to skaitā eļļas imersijas bremžu, korpusa ārpusē temperatūrai jābūt zemākai par 50 °C,1.2.1.1.3. bremzes nedrīkst būt darbinātas vienu stundu pirms testa.1.2.1.2. Bremžu testa laikā nebremzējama ass, ko var atvienot, nedrīkst būt savienota ar bremzējamu asi.1.2.1.3. Testu veic šādos apstākļos:1.2.1.3.1. traktoram jābūt piekrautam līdz maksimālajam svaram, arī nebremzējamo asi noslogojot līdz tehniski pieļaujamam maksimālajam svaram; uz bremzējamās ass riteņiem jābūt lielākajām riepām, kādas izgatavotājs paredzējis attiecīgā tipa traktoriem. Ja visi traktora riteņi ir bremzējami, tad priekšējā ass jānoslogo līdz tehniski pieļaujamam maksimālajam svaram,1.2.1.3.2. tests jāatkārto ar traktoru bez kravas, kurā ir tikai vadītājs un vajadzības gadījumā par testa rezultātu novērošanu atbildīgā persona; traktoram jābūt aprīkotam ar lielākajām riepām, kādas ieteicis izgatavotājs,1.2.1.3.3. darbības rādītāju minimuma robežas, kas attiecas gan uz nepiekrauta traktora testiem, gan uz piekrauta traktora testiem, ir noteiktas 2.1.1. punktā,1.2.1.3.4. ceļam jābūt horizontālam.1.2.2. Minēto 0 tipa testu veic:1.2.2.1. neitrālā transmisijas režīmā ar maksimālo projektēto ātrumu,1.2.2.2. testa ātrumam ir pieļaujama ± 10 % pielaide,1.2.2.3. jāpanāk noteiktais darbības rādītāja minimums.1.3. Efektivitātes samazināšanās tests(I tipa tests)1.3.1. Traktorus ar kravu pārbauda tā, lai enerģijas patēriņš ir līdzvērtīgs tam, kāds tikpat ilgā laikā ir reģistrēts traktoram ar kravu, kura vienmērīgs ātrums ir 80 % ± 5 % no 0 tipa testā noteiktā uz 10 % lejupvērsta ceļa slīpuma 1 km garumā, transmisijai paliekot neitrālā režīmā.1.3.2. Testa beigās darba bremzes iekārtas paliekošo darbību izmēra tādos pašos apstākļos kā 0 tipa testā, transmisijai paliekot neitrālā režīmā (temperatūras nosacījumi atšķiras).2. BREMŽU IEKĀRTU DARBĪBAS RĀDĪTĀJI2.1. Darba bremžu iekārtas2.1.1. Traktoru darba bremzēm:2.1.1.1. tādos pašos apstākļos kā 0 tipa testā jāsasniedz vismaz 2,74 m/s2 vidējais palēninājums, ko aprēķina pēc bremzēšanas ceļa,2.1.1.2. pēc I tipa testa jābūt paliekošai darbībai, kas ir vismaz 75 % no paredzētās un vismaz 60 % no vērtības, kura ir reģistrēta 0 tipa testā, transmisijai paliekot neitrālā režīmā.2.2. Stāvbremžu iekārtas2.2.1. Stāvbremžu iekārtai pat tad, ja tā ir apvienota ar kādu citu bremžu iekārtu, jānotur traktors ar kravu nekustīgi 18 % augšup vai lejup vērstā ceļa slīpumā.2.2.2. Tādu traktoru stāvbremžu iekārtai, kam atļauts piekabināt vienu vai vairākas piekabes, jānotur sakabinātie transportlīdzekļi, to skaitā traktors bez kravas un nenobremzēta piekabe ar tādu pašu svaru (nepārsniedzot trīs metriskās tonnas) nekustīgi 12 % augšup vai lejup vērstā ceļa slīpumā.2.2.3. Ir pieļaujama tāda stāvbremžu iekārta, kas jāiedarbina vairākkārt, lai sasniegtu paredzēto darbības rādītāju.--------------------------------------------------III PIELIKUMSATSPERU BREMZES1. DEFINĪCIJA"Atsperu bremzes" ir bremžu iekārtas, kurām vajadzīgo enerģiju dod viena vai vairākas atsperes, kas darbojas kā enerģijas akumulators.2. ĪPAŠAS PRASĪBAS2.1. Atsperes bremzi nedrīkst lietot par darba bremzi.2.2. Kādas spiediena robežas nelielas svārstības, kādas var notikt bremžu barošanas ķēdes saspiešanas kamerā, nedrīkst radīt būtiskas bremzētājspēka svārstības.2.3. Barošanas ķēdē līdz atsperes saspiešanas kamerai jābūt enerģijas rezervei, kas nenodrošina nevienu citu iekārtu vai aprīkojumu. Šo prasību nepiemēro, ja atsperes var uzturēt saspiestā stāvoklī, izmantojot divas vai vairākas neatkarīgas sistēmas.2.4. Iekārta jāprojektē tā, lai bremzes var iedarbināt un atlaist vismaz trīs reizes ar tādu sākuma spiedienu atsperes saspiešanas kamerā, kas ir vienāds ar maksimālo paredzēto spiedienu. Šī prasība jāizpilda, ja bremzes ir noregulētas, cik cieši vien iespējams.2.5. Spiediena līmenis saspiešanas kamerā, zem kura atsperes sāk darbināt bremzes, kas noregulētas, cik cieši iespējams, nedrīkst būt lielāks par 80 % no normāli iegūstamā spiediena zemākā līmeņa.2.6. Ja spiediens atsperes saspiešanas kamerā nokrītas līdz līmenim, kurā bremzes daļas sāk kustēties, jāiedarbojas gaismas vai skaņas brīdinājuma signālam. Šīs prasības izpildei var lietot brīdinājuma ierīci, kas aprakstīta I pielikuma 4.2.9. punktā.2.7. Traktoriem, kas ir aprīkoti ar atsperes bremzēm un kam ir atļauts vilkt piekabes ar nepārtrauktas vai daļēji pārtrauktas bremzēšanas bremzēm, atsperes bremžu automātiskai iedarbināšanai jāizraisa piekabes bremžu iedarbināšana.3. ATLAIŠANAS SISTĒMA3.1. Atsperes bremzes jāprojektē tā, lai bojājuma gadījumā tās var atlaist, nelietojot parasto vadības ierīci. To var panākt, lietojot pneimatisku, mehānisku vai citādu papildu ierīci.3.2. Ja 3.1. punktā minētās papildu ierīces darbināšanai ir vajadzīgs instruments vai uzgriežņatslēga, tad instruments vai uzgriežņatslēga jātur traktorā.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSSTĀVBREMZES AR BREMŽU CILINDRU MEHĀNISKO BLOĶĒTĀJU (BLOĶĒTĀJU PIEDZIŅA)1. DEFINĪCIJA"Bremžu cilindru mehāniskais bloķētājs" ir ierīce, kas nodrošina stāvbremzes darbību, mehāniski ieķīlējot bremzes virzuļa kātu.Mehāniskā bloķēšana notiek, kad no bloķētāja kameras izplūst saspiestais gaiss; mehāniskās bloķēšanas ierīci projektē tā, lai to var izslēgt, kad uz bloķētāja kameru no jauna iedarbojas spiediens.2. ĪPAŠAS PRASĪBAS2.1. Ja spiediens bloķētāja kamerā tuvojas līmenim, kas atbilst mehāniskajai bloķēšanai, jāieslēdzas gaismas vai skaņas brīdinājuma sistēmai.2.2. Ja bremžu piedziņa ir aprīkota ar mehāniskās bloķēšanas ierīci, tad bremzes piedziņa jānodrošina ar vienu no divām enerģijas rezervēm.2.3. Bloķēto bremžu cilindru var atbloķēt tikai tad, ja pēc tādas atbloķēšanas bremzi noteikti var iedarbināt no jauna.2.4. Ja bloķētāja kameras enerģijas avots ir bojāts, tad jābūt, piemēram, mehāniskai vai pneimatiskai, papildu atbloķēšanas ierīcei, ko darbina, piemēram, ar kādas traktora riepas gaisu.--------------------------------------------------V PIELIKUMSPARAUGS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1980. gada 2. maijs), kas noteiktos gadījumos atļauj barības maisījumu tirdzniecību nenoslēgtā iepakojumā vai konteineros

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980L0511

Oficiālais Vēstnesis L 126 , 21/05/1980 Lpp. 0014 - 0014 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 12 Lpp. 0035  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 03 Sējums 28 Lpp. 0171  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 12 Lpp. 0035  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 18 Lpp. 0019  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 18 Lpp. 0019

		Komisijas Direktīva(1980. gada 2. maijs),kas noteiktos gadījumos atļauj barības maisījumu tirdzniecību nenoslēgtā iepakojumā vai konteineros(80/511/EEK)EIROPAS KOPIENAS KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1979. gada 21. aprīļa Direktīvu 79/373/EEK par barības maisījumu tirdzniecību [1], un jo īpaši tās 4. pantu,tā kā saskaņā ar minētās direktīvas nosacījumiem barības maisījumi parasti ir tirgojami slēgtā iepakojumā vai konteineros; tā kā Kopienas līmenī tomēr dažkārt var tikt pieļautas atkāpes no šī noteikuma;tā kā pašreiz spēkā esošie dalībvalstu likumi pieļauj dažas atkāpes no pienākuma tirgot barības maisījumus slēgtā iepakojumā vai konteineros; tā kā, lai veicinātu Direktīvas 73/373/EEK nosacījumu ieviešanu Kopienas līmenī, jānodrošina no praktiskā un ekonomiskā viedokļa attaisnojamas atkāpes;tā kā jānodrošina barības maisījumu identitātes un kvalitātes atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem par etiķetēm, ir nepieciešams nošķirt gadījumus, kad, atkāpjoties no esošajiem nosacījumiem, barības maisījumus drīkst tirgot neiesaiņotā veidā vai nenoslēgtos konteineros, no gadījumiem, kad to var tirgot vai nu neiesaiņotā veidā, vai arī nenoslēgtā iepakojumā vai konteineros;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi atbilst Barības pastāvīgās komitejas atzinumam,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka barības maisījumus drīkst tirgot neiesaiņotā veidā, kā arī nenoslēgtā iepakojumā vai konteineros šādos gadījumos:a) piegādes barības maisījumu ražotāju starpā;b) piegādes no barības maisījumu ražotājiem iepakošanas uzņēmumiem;c) barības maisījumi, kas iegūti, sajaucot graudus vai veselus augļus;d) barība blokos vai laizāmā sāls;e) mazi barības maisījumu daudzumi, kas svarā nepārsniedz 50 kilogramus, paredzēti tieši patērētājam un ņemti tieši no iepakojuma vai tvertnes, kas pirms atvēršanas atbilduši Direktīvas Nr. 79/373/EEK 4. panta 1. punktam.2. Dalībvalstis nosaka, ka barības maisījumus drīkst tirgot neiesaiņotā veidā, kā arī nenoslēgtos konteineros, bet ne nenoslēgtā iepakojumā šādos gadījumos:a) barības maisījumi, ko piegādā tieši no ražotāja patērētājam;b) melasi saturoša barība, kurā neietilpst vairāk par trim sastāvdaļām;c) granulētā dzīvnieku barība.2. pantsDalībvalstis ievieš nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai no 1981. gada 1. janvāra nodrošinātu to atbilstību šai direktīvai, un par to tās tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1980. gada 2. maijāKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksFinn Gundelach[1] OV L 86, 6.4.1979., 30. lpp.--------------------------------------------------


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998L0031

Eiropas Parlamenta Un Padomes Direktīva 98/31/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko groza Padomes Direktīvu 93/6/EEK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību

Oficiālais Vēstnesis L 204 , 21/07/1998 Lpp. 0013 - 0025 CS.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 ET.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 HU.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 LT.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 LV.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 MT.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 PL.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 SK.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125 SL.ES Nodaļa 06 Sējums 03 Lpp. 113  - 125

		Eiropas Parlamenta Un Padomes Direktīva 98/31/EK(1998. gada 22. jūnijs),ar ko groza Padomes Direktīvu 93/6/EEK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamībuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punkta pirmo un trešo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Monetārā institūta atzinumu [3],pieņemot lēmumu saskaņā ar Līguma 189.b pantā paredzēto procedūru [4],(1) tā kā šobrīd uz risku, kas saistīts ar preču tirdzniecību un preču atvasinātiem instrumentiem, attiecas Padomes Direktīva 89/647/EEK (1989. gada 18. decembris) par kredītiestāžu maksātspējas koeficientu [5]; tā kā Direktīva 89/647/EEK tomēr pilnībā neaptver tirgus risku, kas saistīts ar šīm pozīcijām; tā kā tirdzniecības grāmatas jēdzienu vajag paplašināt un attiecināt arī uz tām preču vai preču atvasinātu instrumentu pozīcijām, kas ir paredzētas tirdzniecībai un ir pakļautas galvenokārt tirgus riskam; tā kā iestādēm jāizpilda šīs direktīvas prasības attiecībā uz preču riska segumu visai kopējai uzņēmējdarbībai; tā kā arvien nopietnākas bažas Kopienā rada krāpšana, ar ko nodarbojas daži no tiem, kuri slēdz standartizētus nākotnes preču darījumus, un kas apdraud priekšstatu par standartizētiem nākotnes darījumiem un to vienotību; tā kā ir vēlams, lai Komisija apsvērtu piemērotas uzraudzības sistēmas izstrādi, lai turpmāk novērstu tādu krāpniecību;(2) tā kā Padomes Direktīva 93/6/EEK (1993. gada 15. marts) par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību [6] nosaka standartizētu metodi, kā aprēķināt kapitāla normatīvus ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu tirgus riskam; tā kā iestādes ir izstrādājušas pašu riska vadības sistēmas (iekšējus modeļus), kas paredzētas, lai daudz precīzāk, salīdzinājumā ar standartizēto metodi, aprēķinātu ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu tirgus risku; tā kā jāsekmē daudz precīzāku riska aprēķina metožu izmantošana;(3) tā kā šādu iekšējo modeļu lietošana, lai aprēķinātu kapitāla normatīvus, prasa stingrus iekšējās kontroles mehānismus, kas jāatzīst un jāuzrauga kompetentajām iestādēm; tā kā iekšējā modeļa aprēķina rezultātu ticamība regulāri jāpārbauda ar pretpārbaudes procedūru;(4) tā kā ir vajadzīgs, lai attiecībā uz standartizētiem un iespēju līgumiem, ko tirgo biržā, un uz laiku tā paša rakstura ārpusbiržas (OTC) atvasinātiem instrumentiem, kompetentās iestādes drīkstētu pieļaut normatīvu prasības, lai aizstātu kapitāla pietiekamības prasības, ko šādiem instrumentiem aprēķina saskaņā ar šo direktīvu, ar nosacījumu, ka iznākumā netiek noteikti kapitāla normatīvi, kas ir mazāki par tiem, ko aprēķina saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajām metodēm; tā kā šā principa piemērošana iestādēm, kas to piemēro, neliek regulāri pārbaudīt, vai šādi normatīvi ir vienādi ar kapitāla normatīviem, ko aprēķina saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajām citām metodēm;(5) tā kā noteikumi, kas pieņemti plašākā starptautiskā līmenī, lai sekmētu sarežģītākas riska vadības metodes, kuras balstās uz iekšējiem modeļiem, var mazināt kapitāla prasības attiecībā pret kredītiestādēm no trešām valstīm; tā kā šīs kredītiestādes konkurē ar ieguldījumu sabiedrībām un kredītiestādēm no dalībvalstīm; tā kā tikai ar grozījumiem Direktīvā 93/6/EEK var radīt līdzīgu stimulu ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu iekšējo modeļu attīstībai un lietošanai dalībvalstīs;(6) tā kā tirgus riska kapitāla normatīvus aprēķināšanai ar zelta un no zelta atvasinātu instrumentu pozīcijām rīkojas līdzīgi kā ar ārvalstu valūtas pozīcijām;(7) tā kā subordinēta parāda izlaide nedrīkst automātiski liegt iekļaut emitenta paša kapitālu akcijas portfelī, kas nosaka 2 % konkrēta riska svērumu saskaņā ar Direktīvas 93/6/EEK 1. pielikuma 33. punktu;(8) tā kā šī direktīva ir saskaņā ar banku uzraudzītāju starptautiska foruma darbu par tirgus riska un preču un preču atvasinātu instrumentu pozīciju uzraudzību;(9) tā kā ieguldījumu sabiedrībām un kredītiestādēm ar daudzveidīgu preču portfeli, kas veic nozīmīgu preču tirdzniecību un vēl nespēj izmantot modeļus, lai aprēķinātu preču riska kapitāla normatīvus, vajag pagaidu kapitāla režīmu, pamatojoties uz izvēli, lai nodrošinātu harmonisku šīs direktīvas piemērošanu;(10) tā kā šī direktīva ir piemērotākais līdzeklis, lai sasniegtu izvirzītos mērķus, un ir samērā ar šo mērķu sasniegšanai vajadzīgo,IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīva 93/6/EEK tiek grozīta šādi:1. Direktīvas 2. pantā izdara šādus grozījumus:a) panta 6. punkta a) apakšpunktu un ievadfrāzi un 6. punkta b) apakšpunkta i) un ii) punktu aizstāj ar šādu tekstu:"a) tās īpašuma pozīcijas finanšu instrumentos, precēs un preču atvasinājumos, kas tiek turēti, lai pārdotu tālāk un/vai ko iestāde pārņem tālab, lai īsā laikā gūtu peļņu no faktiskām un/vai paredzētām to pirkšanas un pārdošanas cenu atšķirībām, vai no citām cenu vai procentu likmju atšķirībām, un pozīcijas finanšu instrumentos, precēs un preču atvasinājumos, kas izriet no saskaņotās pamatstarpniecības, vai pozīcijas, kas ieņemta, lai nodrošinātu citus tirdzniecības grāmatas elementus;b) riski nenokārtotu līgumu, brīvo piegāžu un ārpusbiržas (OTC) atvasināto instrumentu dēļ, kas minēti II pielikuma 1., 2., 3. un 5. punktā, riski atpirkuma līgumu un vērtspapīru un preču aizdevumu dēļ, kas balstās uz vērtspapīriem vai precēm, kas iekļauti tirdzniecības grāmatā, kā noteikts a) apakšpunktā minētā II pielikuma 4. punktā, riski atpakaļpirkuma līgumu un vērtspapīru un preču aizņēmuma līgumu dēļ, kas aprakstīti tajā pašā punktā, ar nosacījumu, ka kompetentās iestādes to apstiprina, kas atbilst šādiem vai nu i), ii), iii) un v) apakšpunkta nosacījumiem, vai iv) un v) apakšpunkta nosacījumiem:i) lielās atklātās pozīcijas tiek nodalītas tirgū ik dienas saskaņā ar II pielikumā noteikto procedūru;ii) tiek pievienots nodrošinājums saskaņā ar kompetentām iestādēm pieņemamiem noteikumiem, lai uzskaitītu to vērtspapīru un preču vērtības izmaiņas, kuri iesaistīti minētajā līgumā vai darījumā;"b) panta 15. un 16. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"15. "garantija" nozīmē vērtspapīru, kas dod turētājam tiesības pirkt pamatdokumentu par noteiktu cenu līdz garantijas derīguma termiņa beigu dienai vai beigu dienā. To var nokārtot, piegādājot pašu pamatdokumentu, vai ar skaidras naudas norēķinu.16. "krājumu finansējums" nozīmē pozīcijas, kur reāli krājumi ir uz noteiktu termiņu pārdoti un finansējuma izmaksas ir iesaldētas līdz termiņpārdošanas dienai;"c) panta 17. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"17. "atpirkuma līgums" un atpakaļpirkuma līgums nozīmē visus līgumus, ar kuriem iestāde vai tās darījumu otra puse nodod vērtspapīrus vai preces, vai garantētas tiesības attiecībā uz īpašuma tiesībām uz vērtspapīriem vai precēm, ja šo garantiju dod atzīta birža, kas attiecībā uz attiecīgiem vērtspapīriem vai precēm ir šo tiesību turētāja, un attiecīgais nolīgums liedz iestādei nodot vai ieķīlāt konkrēto vērtspapīru vai preci vairāk nekā vienai darījuma pusei vienlaicīgi, ievērojot saistību atpirkt tos (vai tādus pašus aizstātus vērtspapīrus vai preces) par noteiktu cenu noteiktā dienā nākotnē, vai dienā, ko noteiks persona, kas nodod īpašuma tiesības; tas ir atpirkuma līgums iestādei, kas pārdod vērtspapīrus, un atpakaļpirkuma līgums iestādei, kas tos pērk;"d) panta 18. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"18. "vērtspapīru vai preču aizdevums" un vērtspapīru vai preču aizņēmums nozīmē visus darījumus, kur iestāde vai tās darījuma otra puse pārdod vērtspapīrus vai preces pret atbilstīgu nodrošinājumu, ievērojot aizdevuma ņēmēja saistību atdot atpakaļ ekvivalentus vērtspapīrus vai preces kādā datumā nākotnē vai tad, kad to lūdz aizdevuma devējs; šāds darījums ir vērtspapīru vai preču aizdevums iestādei, kura nodod vērtspapīrus vai preces, un vērtspapīru vai preču aizņēmums iestādei, kurai tos nodod.Vērtspapīru vai preču aizņēmumu uzskata par finanšu nozares uzņēmumu iekšēju darījumu, ja darījuma otra puse ir pakļauta konsultatīvai koordinācijai Kopienas līmenī, vai tā ir A zonas kredītiestāde, kā noteikts Direktīvā 89/647/EEK, vai ir atzīta trešās valsts ieguldījumu sabiedrība, vai ja ir noslēgts līgums ar atzītu klīringa iestādi vai biržu;"2. Direktīvas 4. panta 1. punkta pirmās daļas i) un ii) apakšpunktu aizstāj ar šādiem apakšpunktiem:"i) kapitāla normatīviem, ko to tirdzniecības grāmatas uzņēmējdarbībai aprēķina saskaņā ar I, II un VI pielikumu, vajadzības gadījumā ar VIII pielikumu;ii) kapitāla normatīviem, ko visai to uzņēmējdarbībai aprēķina saskaņā ar III un VII pielikumu un vajadzības gadījumā ar VIII pielikumu."3. Direktīvas 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Neatkarīgi no 1. punkta tās iestādes, kas kapitāla normas tirdzniecības grāmatas uzņēmējdarbībai aprēķina saskaņā ar I un II pielikumu un vajadzības gadījumā ar VII pielikumu, uzrauga un kontrolē savus riska darījumus saskaņā ar Direktīvu 92/121/EEK, ievērojot šīs direktīvas VI pielikumā noteiktos pārveidojumus."4. Direktīvas 7. panta 10. punktu un 7. panta 11. punkta ievaddaļu aizstāj ar šādu tekstu:"10. Ja 7. un 9. punktā paredzētās atteikšanās tiesības netiek izmantotas, kompetentās iestādes tālab, lai aprēķinātu I un VIII pielikumā norādītās kapitāla normas un konsolidētos riska darījumus klientiem, kas noteikti I, VI un VIII pielikumā, var pieļaut, ka pozīcijas vienas iestādes tirdzniecības grāmatā kompensē pozīcijas citas iestādes tirdzniecības grāmatā saskaņā ar I, VI un VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem.Turklāt, tās var pieļaut, ka vienas iestādes ārvalstu valūtas pozīcijas kompensē citas iestādes valūtas pozīcijas saskaņā ar III un/vai VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem. Tās var arī pieļaut, lai vienas iestādes preču pozīcijas kompensē citas iestādes preču pozīcijas saskaņā ar VII un/vai VIII pielikumā izklāstītajiem noteikumiem.11. Kompetentās iestādes var pieļaut arī trešās valstīs izvietotu uzņēmumu tirdzniecības grāmatas un ārvalstu valūtu vai preču pozīciju kompensēšanu, ja vienlaicīgi tiek izpildīti šādi nosacījumi:."5. Direktīvas 8. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:"5. Kompetentās iestādes uzliek pienākumu iestādēm tūlīt ziņot par visiem gadījumiem, kuros to darījumu otras puses atpirkuma un atpakaļpirkuma līgumos vai vērtspapīru un preču aizdevuma un vērtspapīru vai preču aizņēmuma darījumos nepilda savus pienākumus. Komisija ne vēlāk kā trīs gadus pēc 12. pantā norādītā datuma ziņo Padomei par šādiem gadījumiem un kā tie ietekmē šādus līgumus un darījumus šajā direktīvā. Šādos ziņojumos apraksta arī to, kā iestādes izpilda tos 2. panta 6. punkta b) apakšpunkta i) – v) punktanosacījumus, kas attiecas uz tām, jo īpaši v) punkta nosacījumus. Tāpat tā dod sīkas ziņas par visām nosacītā apjoma izmaiņām iestāžu tradicionālos aizdevumos un aizdevumos ar atpakaļpirkuma līgumu un vērtspapīru vai preču aizņēmumu darījumos. Ja Komisija, pamatojoties uz šo ziņojumu un citu informāciju, secina, ka ir vajadzīgi papildu aizsargpasākumi, lai novērstu ļaunprātīgu rīcību, tā izvirza attiecīgus priekšlikumus."6. Tiek pievienots šāds pants:"11.a pantsLīdz 2006. gada 31. decembrim dalībvalstis var atļaut to iestādēm ievērot minimālās izplatīšanas, piedāvājuma un atklātās (tiešās) likmes, kas ir norādītas tabulā turpmāk, nevis tās, kas norādītas VII pielikuma 13., 14., 17. un 18. punktā, ar nosacījumu, ka iestādes pēc to kompetento iestāžu atzinuma:i) veic nozīmīgu uzņēmējdarbību ar precēm;ii) tām ir daudzveidīgu preču portfelis; uniii) tās nav gatavas izmantot iekšējos modeļus, lai aprēķinātu preču riska kapitāla normatīvus saskaņā ar VIII pielikumu.Tabula| Dārgmetāli (izņemot zeltu) | Pamatmetāli | Lauksaimniecības produkti (nekonvertējami) | Pārējie, ieskaitot enerģētikas produktus |Izplatīšanas likme % | 1,0 | 1,2 | 1,5 | 1,5 |Iegrāmatošanas (turēšanas) likme % | 0,3 | 0,5 | 0,6 | 0,6 |Atklātā (tiešā) likme % | 8 | 10 | 12 | 15 |Dalībvalstis dara Komisijai zināmu, kā tās piemēro šo pantu."7. DirektīvasI, II, III un V pielikumu groza, un VII un VIII pielikumu pievieno saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 24 mēnešus pēc dienas, kad tā stājas spēkā. Par to tās tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā veikt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā tajā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1988. gada 22. jūnijāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsJ. M. Gil-roblesPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Cunningham[1] OV C 240, 6.8.1997., 24. lpp. un OV C 118, 17.4.1998., 16. lpp.[2] OV C 19, 21.1.1998., 9. lpp.[3] Atzinums sniegts 1997. gada 7. oktobrī[4] Eiropas Parlamenta 1997. gada 18. decembra atzinums (OV C 14, 19.1.1998.), Padomes 1998. gada 9. marta kopīgā nostāja (OV C 135, 30.4.1998., 7. lpp.) un Eiropas Parlamenta lēmums (OV C 152, 18.5.1998.). Padomes 1998. gada 19. maija lēmums.[5] OJ L 386, 30.12.1989, 14 lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/32/EK (OV L 204, 21.7.1998., 26. lpp.).[6] OJ L 141, 11.6.1993, 1 lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/33/EK (OV L 204, 21.7.1998., 29. lpp.).--------------------------------------------------PIELIKUMS1. Direktīvas I pielikumu groza šādi:a)pielikuma 4punktā svītro pēdējo teikumuunpievieno šādu apakšpunktu:"Kompetentās iestādes var atļaut biržā tirgojamiem standartizētiem nākotnes darījumiem kapitāla normatīvus, kas ir vienādi ar normatīvu, ko prasa birža, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu, kas ir saistīts ar attiecīgu standartizētu nākotnes darījumu, un tas ir vismaz vienāds ar standartizēta nākotnes darījuma kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz 2006. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut arī kapitāla prasības šajā punktā minētā tipa ārpusbiržas (OTC) atvasinājumu līgumiem, par kuriem norēķinu veic klīringa iestāde, ko tās atzīst par vienādu normatīvam, ko prasa klīringa iestāde, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu, kas saistīts ar atvasinājuma līgumu, un tas ir vismaz vienāds ar konkrētā līguma kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā".b) pielikuma 5. punkta trešo apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:"Kompetentās iestādes prasa, lai pārējais risks, izņemot delta koeficientu, kas ir saistīts ar izvēli līgumiem, būtu nodrošināts. Kompetentās iestādes var atļaut, ka kapitāla pietiekamības prasības biržās termiņa darījumiem atbilst normatīvam, kuru pieprasa birža, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tiek sniegts ar termiņu saistīts riska precīzs aprēķins, un tas ir vismaz vienāds ar iespēju līguma kapitāla prasībām, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz 2006. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut arī klīringa iestādes noteiktos kapitāla normatīvus ārpusbiržas iespēju līgumiem, par kuriem norēķinu veic klīringa iestāde, ko tās atzīst par vienādiem ar normatīviem, ko prasa klīringa iestāde, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tās veic precīzu riska aprēķinu, kas saistīts ar attiecīgu iespēju līgumu un tas ir vismaz vienāds ar konkrētā iespēju līguma kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Bez tam tās var atļaut iegādāta biržā tirgojama vai ārpusbiržas iespēju līguma kapitāla prasības, kas ir vienādas ar tā pamatojuma instrumenta kapitāla prasībām, ar nosacījumu, ka tie nepārsniedz iespēju līguma tirgus vērtību. Rakstīta ārpusbiržas iespēju līguma kapitāla normatīvus nosaka atbilstīgi instrumentam, kas to pamato (sedz)".c) pielikuma 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:"6. Ar parāda instrumentu un akciju garantijām rīkojas tāpat kā ar iespēju līgumiem saskaņā ar 5. punktu".d) pielikuma 33. punkta i) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:"i) pašu kapitāls nepieder emitentam, kas ir izlaidis tikai tirgojamus parāda instrumentus, kas piesaista 8 % normatīvu 14. panta 1. tabulā vai zemākus normatīvus tikai tāpēc, ka tie ir garantēti vai nodrošināti".2. Direktīvas II pielikumu groza šādi:a)pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Attiecībā uz darījumiem, kuros pēc attiecīgā piegādes datuma nav nokārtots norēķins attiecībā uz parāda instrumentiem, akcijām un precēm (izņemot atpirkuma un atpakaļpirkuma līgumus un vērtspapīru vai preču aizdevumu, un vērtspapīru vai preču aizņēmumu), iestādei jāaprēķina cenas atšķirība, kam tā ir pakļauta. Šī ir atšķirība starp konkrētā parāda instrumenta, akcijas vai preces līgto norēķinu cenu un tās pašreizējo tirgus vērtību, ja atšķirība varētu radīt iestādei zaudējumu. Šo starpību reizina ar attiecīgu tabulas A slejas faktoru, kas minēts 2. punktā, lai aprēķinātu savu kapitāla normu".b)pielikuma 3.1. un 3.2. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"3.1 No iestādes prasa turēt kapitālu pret otras puses risku darījumā, ja:i) tā ir samaksājusi par vērtspapīriem vai precēm, pirms saņēmusi tās, vai ir nodevusi vērtspapīrus vai preces, pirms saņēmusi samaksu par tām;unii) pārrobežu darījumu gadījumā ir pagājusi viena vai vairākas dienas, kopš tā ir veikusi samaksu vai piegādi.3.2. Kapitāla normas ir ar svērto risku, ko piemēro attiecīgi otrai pusei, reizināti 8 % no vērtspapīru vai preču naudas vērtības, ko otra puse ir iestādei parādā."c)virsrakstu pirms 4.1. punkta un 4.1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Atpirkuma un atpakaļpirkuma līgumi, vērtspapīru vai preču aizdevums un aizņēmums4.1. Tādu atpirkuma nolīgumu un vērtspapīru vai preču aizdevuma gadījumā, kas ir pamatoti ar vērtspapīriem vai precēm, kas ir iekļautas tirdzniecības grāmatā, iestādes aprēķina vērtspapīru vai preču tirgus vērtības un iestādes aizņēmuma vai parāda nodrošinājuma tirgus vērtības starpību, ja šī starpība ir pozitīva. Atpakaļpirkuma līgumu un vērtspapīru vai preču aizņēmuma gadījumā iestāde aprēķina starpību starp to summu, ko iestāde ir aizdevusi, vai attiecīgā parāda nodrošinājuma tirgus vērtību un to vērtspapīru vai preču tirgus vērtību, ko tā ir saņēmusi, ja šī starpība ir pozitīva".3. III pielikums tiek grozīts šādi:a)pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:"1. Ja iestādes kopējā neto ārvalstu valūtas pozīciju un neto zelta pozīciju summa, ko aprēķina saskaņā ar turpmāk izklāstīto procedūru, pārsniedz 2 % no tās kopējā pašu kapitāla, tad, lai aprēķinātu tās pašu kapitāla normatīvus attiecībā uz ārvalstu valūtas risku, to reizina ar 8 % tās neto ārvalstu valūtas pozīcijas un tās neto zelta pozīcijas summu.Līdz 2004. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut iestādēm aprēķināt to pašu kapitāla normatīvus, reizinot ar 8 % apmēru, par kuru kopējā neto ārvalstu valūtas pozīcija un neto zelta pozīcija pārsniedz 2 % no kopējā pašu kapitāla".b)pielikuma 3.1. un 3.2.punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"3.1 Pirmkārt, aprēķina iestādes neto atklāto pozīciju visās valūtās (ieskaitot pārskata valūtu) un zeltā. Šī pozīcija sastāv no šādu elementu summas (pozitīvu vai negatīvu):- neto tūlītējā pozīcija (t. i., visi aktīvu posteņi, no tiem atņem visus pasīvu posteņus, ieskaitot konkrētajā valūtā uzkrātos procentu maksājumus), vai – zeltam – neto tūlītējā pozīcija zeltā),- neto termiņa (nākotnes) pozīcija (t. i., visas summas, kas būs jāsaņem, atskaitot visas summas, kas būs jāsamaksā, saskaņā ar standartizētiem valūtas un zelta maiņas darījumiem, ieskaitot valūtas un zelta standartizētus nākotnes darījumus un valūtas apmaiņas pamatkapitālu, kas nav iekļauts tūlītējā pozīcijā,- neatsaucami galvojumi (un līdzīgi instrumenti), kas noteikti tiks nosaukti, un ko, iespējams, nevar atsaukt,- neto standartizēto līgumu ienākumi/izdevumi, kas vēl nav uzkrāti, bet jau pilnībā nodrošināti (termiņa līgumu neto ienākumi/izdevumi, kas vēl nav iekļauti grāmatvedības reģistros, bet ir pilnībā nodrošināti ar nestandartizētiem nākotnes valūtas darījumiem, var tikt iekļauti šeit, pārskata iestādei neatkarīgi pieņemot lēmumu, un ar kompetento iestāžu iepriekšēju piekrišanu). Šādi lēmumi jāpieņem, ievērojot konsekvenci,- neto delta (vai ar delta pamatots) ekvivalents ārvalstu valūtas un zelta iespēju darījumu kopējai uzskaitei,- pārējo iespēju darījumu tirgus vērtība (kas nav ārvalstu valūtas un zelta iespēju darījumi),- visas pozīcijas, ko iestāde ir apzināti pieņēmusi, lai nodrošinātos pret negatīvām sekām, ko rada maiņas kurss tās kapitāla proporcijai, var izslēgt no neto valūtas risku aprēķina. Šādām pozīcijām jābūt netirgojamām vai strukturālām, un, lai tās izslēgtu, visām izmaiņām to izslēguma noteikumos vajag kompetento iestāžu piekrišanu. To pašu režīmu, ievērojot tos pašus nosacījumus kā iepriekš, var piemērot iestādes pozīcijām, kas attiecas uz posteņiem, kas ir jau atskaitīti, aprēķinot pašu kapitālu.3.2. Kompetentās iestādes pēc saviem ieskatiem var ļaut iestādēm izmantot neto pašreizējo vērtību, aprēķinot neto atklāto pozīciju visās valūtās un zeltā".c)pielikuma 4. punkta pirmoteikumu aizstāj ar šādu punktu:"4. Otrkārt, visu valūtu neto īsās un garās pozīcijas, izņemot pārskata valūtu un neto garās vai īsās pozīcijas zeltā, konvertē pārskata valūtā atbilstoši dienas kursam".d)pielikuma 7. punktu aizstāj ar šādu punktu:"7. Otrkārt, līdz 2004. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut iestādēm piemērot metodi, kas ir alternatīva šā pielikuma 1. līdz 6. punktā paredzētajām metodēm. Kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc šīs metodes, jābūt pietiekamiem, lai pārsniegtu 2 % no saskaņā ar 4. punktu aprēķinātās neto atklātās pozīcijas, lai pārsniegtu 99 % un vairāk gadījumu iespējamos zaudējumus, ja dienas kursa svārstību analīze par 10 darba dienu secīgu periodu aptver pēdējos trīs gados.Pirmajā apakšpunktā aprakstīto alternatīvo metodi var izmantot tikai, ievērojot šādus nosacījumus:i) kompetentās iestādes nosaka aprēķina formulu un korelācijas koeficientus, pamatojoties uz to veikto valūtas kursa svārstību analīzi;ii) kompetentās iestādes regulāri pārskata korelācijas koeficientus, ņemot vērā informāciju par jaunākiem datiem ārvalstu valūtas tirgos".4. V pielikums tiek grozīts šādi:a)pielikuma 2. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:"2. Neatkarīgi no 1. punkta kompetentās iestādes var atļaut tām iestādēm, kam jāizpilda pašu kapitāla prasības, ko nosaka I, II, III, IV, VI, VII un VIII pielikums, izpildot vienīgi šīs prasības, izmantot alternatīvu definīciju".b)pielikuma 4. punktu aizstāj ar šādu:"4. Iepriekš 2. punkta c) apakšpunktā minētais subordinētais aizņēmuma kapitāls nedrīkst pārsniegt 150 % maksimumu no sākotnējā pašu kapitāla, kas paredzēts, lai izpildītu prasības, kas izklāstītas I, II, III, IV, VI, VII un VIII pielikumā, un drīkst sasniegt šo maksimumu tikai īpašos gadījumos, kas attiecīgām iestādēm ir pieņemami".c)pielikuma 6. un 7. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:"6. Kompetentās iestādes var atļaut ieguldījumu sabiedrībām pārsniegt 4. punktā noteiktos griestus subordinētām aizņēmuma kapitālam, ja tās atzīst, ka tas ir piesardzīgi adekvāts, un ar nosacījumu, ka šāda subordinēta aizņēmuma kapitāla summa un 5. punktā minētie posteņi nepārsniedz 200 % no sākotnējā pašu kapitāla, kas ir paredzēts, lai izpildītu prasības, ko uzliek I, II, III, IV, VI, VII un VIII pielikums, vai 250 % no tās pašas summas, ja, aprēķinot pašu kapitālu, ieguldījuma sabiedrības atskaita 2.d posteni, kas minēts 2. punktā.7. Kompetentās iestādes kredītiestādēm var atļaut pārsniegt 4. punktā noteiktos griestus subordinētam aizņēmuma kapitālam, ja atzīst, ka tas ir piesardzīgi adekvāts, un ar nosacījumu, ka šāda subordinēta aizņēmuma kapitāla summa un 5. punktā minētie posteņi nepārsniedz 250 % no sākotnējā pašu kapitāla, kas ir paredzēts, lai izpildītu prasības, ko uzliek I, II, III, IV, VI, VII un VIII pielikums".5. Tiek pievienoti šādi pielikumi:"VII PIELIKUMSPREČU RISKS1. Visas preču vai preču atvasinājumu pozīcijas jāizsaka mērījumu standartvienībās. Katrai precei tūlītējo cenu izsaka pārskata valūtā.2. Zelta vai zelta atvasinājumu pozīcijas uzskata par tādām, kas pakļautas ārvalstu valūtas riskam, un, lai aprēķinātu tirgus risku, ar tām rīkojas attiecīgi saskaņā ar III vai VIII pielikumu.3. Šā pielikuma vajadzībām pozīcijas, kas ir tikai krājumu finansējums, var izslēgt tikai no preču riska aprēķina.4. Procentu likmes un ārvalstu valūtas risku, uz ko neattiecas šā pielikuma pārējie noteikumi, iekļauj tirgojamu parāda instrumentu vispārējā riska aprēķinā un ārvalstu valūtas riska aprēķinā.5. Ja īsā pozīcija pazeminās pret garo pozīciju, iestādes aizsargājas arī pret likviditātes deficīta risku, kas var būt dažos tirgos.6. Saskaņā ar 19. punktu lielums, par kuru iestādes garās (īsās) pozīcijas pārsniedz tās īsās (garās) pozīcijas attiecībā uz to pašu preci un tās pašas preces standartizētiem līgumiem, iespēju līgumiem un garantijām, ir tās neto pozīcija katrai precei. Kompetentās iestādes ļauj ar atvasinātu instrumentu pozīcijām rīkoties kā ar preces pamatpozīcijām, kā noteikts 8., 9. un 10. punktā.7. Kompetentās iestādes šādas pozīcijas var uzskatīt par tās pašas preces pozīcijām:- atšķirīgu apakšgrupu preču pozīcijas gadījumos, ja apakšgrupas ir savstarpēji piegādājamas,un- līdzīgu preču pozīcijas, ja tās ir tieši aizstājamas cita ar citu un ja var skaidri noteikt minimālo korelāciju 0,9 starp cenas svārstībām ne mazāk kā viena gada laikā.Īpaši instrumenti8. Preču standartizētu nākotnes līgumu un termiņa saistības pirkt vai pārdot atsevišķas preces iekļauj mērījumu sistēmā kā nosacītus lielumus standarta mērvienībās un nosaka termiņu ar atsauci uz beigu datumu. Kompetentās iestādes var atļaut biržā tirgojamiem termiņa līgumiem kapitāla prasības, kas ir vienādas ar normatīvu, ko prasa birža, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu, kas ir saistīts ar termiņa līgumu, un tas ir vismaz vienāds ar standartizēta nākotnes darījuma kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz 2006. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut arī kapitāla prasības šajā punktā minētā tipa ārpusbiržas preces atvasinājumu, par kuru norēķinu veic klīringa iestāde, ko tās atzīst par vienādu ar normatīvam, ko prasa klīringa iestāde, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu, kas saistīts ar atvasinājuma līgumu, un tas ir vismaz vienāds ar konkrētā līguma kapitāla normatīviem, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta šā pielikuma turpinājumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā.9. Preču apmaiņas, kur darījumam no vienas puses ir fiksēta cena un no otras puses — pašreizējā tirgus cena, ievieto termiņa sadalījumā kā pozīciju virkni, kas ir vienādas ar līguma domāto apmēru, kur viena pozīcija atbilst katram maksājumam apmaiņā un ir ievietota termiņa sadalījumā, ko nosaka 13. punkta tabula. Pozīcijas ir garās pozīcijas, ja iestāde maksā fiksētu cenu un saņem mainīgu cenu, un īsās pozīcijas, ja iestāde saņem fiksētu cenu un maksā mainīgu cenu.Par preču apmaiņām, kur darījuma objekti ir dažādas preces, jāziņo attiecīgā pārskata sadaļā par termiņu sadalījumu.10. Ar preču vai preču atvasinājumu iespēju līgumiem rīkojas tā, it kā tie būtu pozīcijas, kuru vērtība ir vienāda ar tā pamatdokumenta vērtību, uz ko iespēju līgums attiecas, kas šā pielikuma mērķiem ir reizināta ar tā delta koeficientu. Pēdējās pozīcijas var tikt kompensētas pret visām kompensējošām pozīcijām, kas ir identiskas pamata precēm vai preces atvasinājumiem. Izmanto attiecīgās biržas delta koeficientu, ko aprēķina kompetentās iestādes vai, ja neviena no minētajām nav pieejama vai ārpusbiržas iespēju līgumiem, delta koeficientu, ko aprēķina pati iestāde, ja kompetentā iestāde atzīst, ka modelis, ko izmanto iestāde, ir pamatots.Tomēr kompetentās iestādes var noteikt, ka iestādes pašas aprēķina to delta koeficientus, izmantojot metodoloģiju, ko nosaka kompetentās iestādes.Kompetentās iestādes prasa, lai tiktu aizsargāts pārējais risks, atsevišķi no delta koeficienta riska, kas ir saistīts ar preču iespēju līgumiem. Kompetentās iestādes var atļaut rakstītiem biržā tirgojamiem iespēju līgumiem kapitāla prasības, kas ir vienādas ar normatīviem, ko prasa birža, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu, kas ir saistīts ar iespēju līgumu, un tas ir vismaz vienāds ar iespēju līguma kapitāla prasībām, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta turpmāk šajā pielikumā, vai piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Līdz 2006. gada 31. decembrim kompetentās iestādes var atļaut arī kapitāla prasības ārpusbiržas iespēju līgumiem, par kuriem norēķinu veic klīringa iestāde, ko tās atzīst par vienādu normatīvam, ko prasa klīringa iestāde, ja tās pilnībā apmierina tas, ka tā veic precīzu riska aprēķinu, kas saistīts ar attiecīgu iespēju līgumu un tas ir vismaz vienāds ar konkrētā iespēju līguma kapitāla prasībām, ko aprēķina pēc metodes, kas izklāstīta turpmāk šajā pielikumā vai, piemērojot iekšējo modeļu metodi, kas aprakstīta VIII pielikumā. Bez tam tās var atļaut iegādāta biržā tirgojama ārpusbiržas iespēju līguma kapitāla prasības, kas ir vienādas ar tā pamatdokumenta kapitāla prasībām, ar nosacījumu, ka tie nepārsniedz iespēju līguma tirgus vērtību. Rakstīta ārpusbiržas iespēju līguma kapitāla prasības nosaka attiecībā uz preci, kas ir tā pamatā.11. Ar garantijām attiecībā uz precēm rīkojas tāpat, kā ar preču iespēju līgumiem saskaņā ar 10. punktu.12. Persona, kas nodod preces vai garantētas tiesības, kas attiecas uz preču īpašumtiesībām atpirkuma līgumā, un persona, kas aizdod preces preču aizdevuma līgumā, iekļauj šādas preces tā kapitāla normatīvu aprēķinā saskaņā ar šo pielikumu.a) Termiņa sadalījums13. Katrai precei attiecīgās iestādes izmanto atsevišķu termiņa sadalījuma izkārtojumu saskaņā ar tabulu tālāk. Visas šīs preces pozīcijas un visas pozīcijas, ko uzskata par tās pašas preces pozīcijām saskaņā ar 7. punktu, ievieto attiecīgos termiņa intervālos. Fiziskus krājumus ievieto pirmajā termiņu intervālā.Termiņa intervāls 1 | Izplatīšanas likme (%) 2 |0 ≤ 1 mēnesi | 1,50 |> 1 ≤ 3 mēnešiem | 1,50 |> 3 ≤ 6 mēnešiem | 1,50 |> 6 ≤ 12 mēnešiem | 1,50 |> 1 ≤ 2 gadiem | 1,50 |> 2 ≤ 3 gadiem | 1,50 |> 3 gadiem | 1,50 |14. Kompetentās iestādes var ļaut kompensēt pozīcijas, kas ir tās pašas preces pozīcijas, vai ko tās saskaņā ar 7. punktu uzskata par tādām, un ievietot tās attiecīgā termiņa intervālā, pamatojoties uz neto pamata vērtību, ja:- tās ir tādu līgumu pozīcijas, kuru termiņš beidzas tajā pašā dienā,un- tās ir tādu līgumu pozīcijas, kuru termiņš beidzas 10 dienās pēc otras pozīcijas termiņa beigām, ja līgumus tirgo tirgos, kam ir ikdienas piegādes datumi.15. Iestāde pēc tam summē garās pozīcijas un īsās pozīcijas katrā termiņa intervālā. Garās (īsās) pozīcijas, kas ir saskaņotas ar īsām (garām) pozīcijām konkrētā termiņa intervālā, ir šā intervāla saskaņotās pozīcijas, bet pārējās garās vai īsās pozīcijas ir tā paša intervāla nesaskaņotās pozīcijas.16. Konkrētā termiņa intervāla nesaskaņotās garās (īsās) pozīcijas daļa, kas ir saskaņota ar nākamā termiņa intervāla nesaskaņoto īso (garo) pozīciju ir starp diviem termiņa intervāliem saskaņota pozīcija. Nesaskaņotās garās vai nesaskaņotās īsās pozīcijas daļa, ko nevar šādi saskaņot, ir nesaskaņotā pozīcija.17. Iestādes kapitāla normatīvus katrai precei aprēķina, pamatojoties uz attiecīgu termiņa sadalījumu summējot:i) saskaņotu garo un īso pozīciju summu, kas ir reizināta ar attiecīgu izplatīšanas likmi katram termiņa intervālam, kā norādīts 13. punkta tabulas otrā slejā, un ar preces tūlītējo cenu;ii) saskaņotu pozīciju starp diviem termiņa intervāliem katram termiņa intervālam, kurā nesaskaņota pozīcija tiek pārcelta tālāk, reizinot ar 0,6 % (piedāvājuma likme) un ar preces tūlītējo cenu;iii) pārējās nesaskaņotās pozīcijas, ko reizina ar 15 % (atklātā (tiešā) darījumu likme) un ar preces tūlītējo cenu.18. Iestādes kopējos preču riska kapitāla normatīvus aprēķina, summējot kapitāla normatīvus, ko aprēķina katrai precei saskaņā ar 17. punktu.b) Vienkāršotā pieeja19. Iestādes kapitāla normatīvus katrai precei aprēķina, summējot:i) 15 % no neto pozīcijas, īsās vai garās, kas ir reizināti ar preces tūlītējo cenu;ii) 3 % no bruto pozīcijas, kas ir garās un īsās pozīcijas summa un ir reizināti ar preces tūlītējo cenu.20. Iestādes preču riska kapitāla kopējos normatīvus aprēķina, summējot kapitāla normatīvus, ko aprēķina katrai precei saskaņā ar 19. punktu.VIII PIELIKUMSIEKŠĒJIE MODEĻI1. Kompetentās iestādes iestādēm var, ievērojot šajā pielikumā noteiktos nosacījumus, ļaut aprēķināt kapitāla prasības pozīciju riskam, ārvalstu valūtas riskam un/vai preču riskam, izmantojot iekšējos riska vadības modeļus, kas aizstāj I, III un VII pielikumā aprakstītās metodes vai kopā ar tām. Katrā atsevišķā gadījumā vajag, lai kompetentās iestādes noteikti atzītu modeļu izmantojumu uzraudzīta kapitāla nolūkiem.2. Kompetentās iestādes piešķir atzīšanu tikai tad, ja iestādes riska vadības sistēma ir konceptuāli nevainojama un to īsteno godprātīgi, un, jo īpaši, ja izpildīti šādi kvalitātes standarti:i) iekšējais riska aprēķina modelis ir tieši iekļauts iestādes ikdienas riska vadības procesā un ir pamats pārskatam par riska darījumiem, ko gatavo iestādes augstākai vadībai;ii) iestādei ir riska kontroles struktūrvienība, kas ir neatkarīga no darījumu tirdzniecības struktūrvienībām un tieši pakļauta augstākai vadībai. Šai struktūrvienībai jāatbild par iestādes riska vadības sistēmas plānošanu un īstenošanu. Tā sastāda un analizē dienas pārskatus par riska vadības modeļa rezultātiem un attiecīgiem tirdzniecības ierobežojumu pasākumiem, kas jāveic;iii) iestādes valde un augstākā vadība aktīvi iesaistās riska kontroles procesā, un dienas pārskatus, ko sastāda riska kontroles struktūrvienība, pārskata tāda līmeņa vadība, kuras pilnvaras ir pietiekamas, lai mazinātu gan individuālu tirgotāju pozīcijas, gan arī iestādes kopējo risku;iv) iestādei ir pietiekams skaits darbinieku, kas ir kvalificēti izmantot sarežģītus modeļus tirdzniecībā, riska kontrolē, revīzijā un noformējuma nodaļas jomās;v) iestāde ir izveidojusi procedūras, lai uzraudzītu un nodrošinātu atbilstību iekšējai politikai, kas dokumentāri apstiprināta, un kontroli attiecībā uz riska aprēķina sistēmas kopējo darbību;vi) iestādes modeļiem ir pārbaudīta virzības uzskaite ar atbilstošu riska aprēķina precizitāti;vii) iestāde bieži veic stingru stresa pārbaudes programmu, un augstākā vadība pārskata šo pārbaužu rezultātus un atspoguļo tos politikā un ierobežojumos, ko tā nosaka;viii) iestādei kā daļa no tās pastāvīga iekšējās revīzijas procesa neatkarīgi jāpārskata tās riska aprēķina sistēma. Šajā pārskatā jāaptver gan darījumu tirdzniecības struktūrvienību, gan neatkarīgās riska kontroles struktūrvienības darbības. Vismaz reizi gadā iestādei jāveic tās kopējā riska vadības procesa pārskats. Pārskatā jāizvērtē:- riska vadības sistēmas un riska kontroles struktūrvienības procesa un organizācijas dokumentācijas atbilstība,- kā tirgus riska pasākumi ir integrēti ikdienas riska vadībā un vadības informācijas sistēmas vienotība,- kā iestāde izmanto apstiprināšanai riska cenu noteikšanas modeļus un vērtēšanas sistēmas, ko lieto darījumu un noformējuma nodaļas personāls,- tirgus riska apjoms, ko aptver riska aprēķina modelis, un to, kā apstiprina visas nozīmīgas izmaiņas riska aprēķina procesā,- cik precīzi un pilnīgi ir pozīcijas dati, to cik precīzi un atbilstoši ir nestabilitātes un korelācijas pieņēmumi, un cik precīzi ir vērtējumi un riska jutīguma aprēķini,- pārbaudes procesu, ko iestādes izmanto, lai izvērtētu iekšējiem modeļiem izmantoto datu avotu konsekvenci, savlaicīgumu un ticamību, ieskaitot šādu datu avotu neatkarību,un- pārbaudes procesu, ko iestāde lieto, lai izvērtētu pretpārbaudi, ko veic, lai novērtētu modeļa precizitāti.3. Veicot pretpārbaudes programmu, iestāde uzrauga tās modeļa precizitāti un darbību (spēju darboties). Pretpārbaudei jānodrošina katrai darba dienai vienas dienas riska vērtības aprēķina salīdzinājums, ko nosaka iestādes vērtība nākamās darba dienas beigās. Kompetentās iestādes pārbauda iestādes spēju veikt pretpārbaudi gan faktiskām, gan iespējamām izmaiņām portfeļa vērtībā. Portfeļa vērtības iespējamo izmaiņu pretpārbaudē salīdzina portfeļa vērtību dienas beigās un nākamās dienas beigās, pieņemot nemainīgas pozīcijas. Kompetentās iestādes prasa, lai iestādes veiktu attiecīgus pasākumus, lai uzlabotu to pretpārbaudes programmu, ja uzskata to par nepilnīgu.4. Lai aprēķinātu kapitāla normatīvus konkrētam riskam, kas saistīts ar tirgojamām parāda un pašu kapitāla pozīcijām, kompetentās iestādes var atzīt iekšējo modeļu izmantošanu, ja papildus atbilstībai nosacījumiem šā pielikuma turpinājumā šis modelis:- skaidro vēsturiskās portfeļa cenas izmaiņas,- aptver portfeļa svarīguma koncentrāciju un izmaiņas struktūrā,- ir stiprs pret nelabvēlīgu vidi,- ir apstiprināts ar pretpārbaudi nolūkā novērtēt, vai konkrētais risks ir aptverts precīzi. Ja kompetentās iestādes ļauj šo pretpārbaudi veikt, pamatojoties uz attiecīgiem apakšportfeļiem, tie jāizvēlas konsekventi.5. Iestādes, kas izmanto iekšējos modeļus, kas nav atzīti saskaņā ar 4. punktu, ir pakļautas atsevišķiem konkrēta riska kapitāla maksājumiem, ko aprēķina tā, kā paredz I pielikums.6. Saskaņā ar 10. punkta ii) apakšpunktu iestādes pašu aprēķina rezultātus palielina ar reizinājuma koeficientu vismaz 3.7. Reizinājuma koeficientu palielina ar plusa koeficientu starp 0 un 1 saskaņā ar šādu tabulu, atkarībā no noviržu skaita pēdējās 250 darba dienās, kā konstatēts iestādes pretpārbaudē. Kompetentās iestādes prasa, lai iestādes aprēķinātu novirzes saskaņā ar portfeļa vērtības faktisko vai iespējamo izmaiņu pretpārbaudi. Novirze ir vienas dienas izmaiņas portfeļa vērtībā, kas pārsniedz attiecīgo vienas dienas riska novērtējumu, ko aprēķina, izmantojot iestādes modeli. Lai noteiktu plusa koeficientu, noviržu skaitu izvērtē vismaz reizi ceturksnī.Noviržu skaits | Plusa koeficients |mazāk par 5 | 0,00 |5 | 0,40 |6 | 0,50 |7 | 0,65 |8 | 0,75 |9 | 0,85 |10 un vairāk | 1,00 |Kompetentās iestādes var atsevišķos gadījumos sakarā ar ārkārtējiem apstākļiem neievērot prasību palielināt reizinājuma koeficientu ar plusa koeficientu saskaņā ar iepriekš doto tabulu, ja iestāde kompetentām iestādēm ir pārliecinoši pierādījusi, ka šāds palielinājums nav vajadzīgs, un modelis pamatā ir nevainojams.Ja daudzās novirzes norāda uz to, ka modelis nav pietiekami precīzs, kompetentās iestādes atsauc modeļa atzīšanu vai uzliek izpildīt attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu modeļa attiecīgu uzlabošanu.Lai ļautu kompetentajām iestādēm uzraudzīt plusa koeficienta atbilstību tā pieaugumā, iestādes tūlīt un nekādā gadījumā vēlāk kā piecās darbadienās dara kompetentām iestādēm zināmas novirzes, kas izriet no to pretpārbaudes programmām un kas saskaņā ar iepriekš doto tabulu paredz plusa koeficienta palielinājumu.8. Ja kompetentās iestādes saskaņā ar 4. punktu ir atzinušas iestādes modeli, tad, lai aprēķinātu konkrētā riska kapitāla normatīvus, iestāde palielina tās kapitāla normatīvus, ko aprēķina saskaņā ar 6., 7. un 10. punktu, ar pieskaitījumu vai nu:i) riska novērtējuma konkrētā riska daļai, kas jānodala saskaņā ar uzraudzības pamatnorādēm, vai pēc iestādes izvēles; vai arīii) riska novērtējumiem attiecībā uz parāda pakārtotiem portfeļiem un pašu kapitāla akciju pozīcijām, kam ir konkrēts risks.No iestādēm, kuras izmanto ii) apakšpunktu, prasa, lai pirms tam tās noteiktu savu pakārtoto portfeļu struktūru un mainītu to tikai tad, ja kompetentās iestādes tam piekrīt.9. Kompetentās iestādes var atteikties no prasības par papildu pieskaitījumu saskaņā ar 8. punktu, ja iestādes pierāda, ka saskaņā ar pieņemtiem starptautiskiem standartiem to modelis precīzi aptver gadījuma risku un saistību nepildīšanas risku attiecībā uz to tirgojamām parāda un pašu kapitāla pozīcijām.10. Visām iestādēm jāizpilda kapitāla normatīvi, kas pārrēķināti kā augstākais no:i) tās iepriekšējās dienas riska vērtības izskaitļojuma, ko aprēķina saskaņā ar parametriem, kas precizēti šajā pielikumā;ii) ik dienas riska vērtības novērtējumu caurmērā katrai no iepriekšējām 60 darba dienām, kas reizināts ar 6. punktā minēto koeficientu un koriģēts ar koeficientu, kas minēts 7. punktā.11. Aprēķinot riska vērtību, ievēro šādu standartu minimumu:i) riska vērtības aprēķināšana vismaz ik dienas;ii) pārskata datu 99 % uzticamība ar precizitāti līdz vienam ciparam (aiz komata);iii) 10 dienu turēšanas periods;iv) vēsturiska apsekojuma periods vismaz vienu gadu, izņemot gadījumu, kad īsāku apsekojuma periodu attaisno nozīmīgs pacēlums cenas nestabilitātē;v) atjauninājumi, ko nosaka trīs mēnešu dati.12. Kompetentās iestādes prasa, lai modelis precīzi aptvertu visu reālās cenas risku attiecībā uz iespēju darījumiem vai līdzīgām pozīcijām un to, lai jebkurš risks, uz ko modelis neattiecas, tiktu attiecīgi nodrošināts ar pašu kapitālu.13. Kompetentās iestādes prasa, lai riska aprēķina modelis aptvertu pietiekamu skaitu riska faktoru atkarībā no iestādes darbības līmeņa attiecīgos tirgos. Kā minimumu ievēro šādus noteikumus:i) procentu likmes riskam riska aprēķina sistēmā iekļauj riska faktoru kopumu, kas atbilst katras valūtas procentu likmēm, kurās iestādei ir bilances vai ārpusbilances pozīcijas, ko ietekmē procentu likme. Iestādes modelē ienākumu līknes, izmantojot kādu no vispārpieņemtām metodēm. Procentu likmju riskam galvenajās valūtās un tirgos ienākumu līkni sadala vismaz sešos termiņa segmentos, lai aptvertu likmju nestabilitātes atšķirības visā ienākumu līknē. Riska aprēķina sistēmai jāaptver risks, ko nosaka dažādu ienākuma līkņu dinamika, kas nav pilnīgi savstarpēji saistīta;ii) ārvalstu valūtas riskam riska aprēķina sistēmā jāiekļauj riska faktori, kas atbilst zeltam un atsevišķām ārvalstu valūtām, kurās iestādes pozīcijas ir nosauktas;iii) pašu kapitāla riskam riska aprēķina sistēmā izmanto atsevišķu riska faktoru vismaz katram no pašu kapitāla tirgiem, kuros iestādei ir nozīmīgas pozīcijas;iv) preču riskam riska aprēķina sistēma izmanto atsevišķu riska faktoru vismaz katrai precei, kurā iestādei ir nozīmīgas pozīcijas. Riska aprēķina sistēmai jāaptver risks, ko rada līdzīgu, bet ne vienādu preču korelējoša dinamika, kas nav pilnīgi saistīta, un atvērtība termiņa cenu izmaiņām, ko rada termiņa nesakritības. Tā arī ņem vērā tirgus īpatnības, jo īpaši piegādes datumus un tirgotājiem paredzēto iespēju izslēgt pozīcijas.14. Kompetentās iestādes var ļaut iestādēm riska kategorijās un starp tām izmantot empīriskas korelācijas, ja tās atzīst, ka iestādes korelāciju aprēķina sistēma ir nevainojama un to īsteno godprātīgi.''"--------------------------------------------------