title: Komisijas Direktīva 2005/27/EK (2005. gada 29. marts), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/97/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz netiešās redzamības ierīču un ar tām aprīkotu transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, lai pielāgotu to tehnikas attīstībaiDokuments attiecas uz EEZ

text:
               30.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 81/44

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/27/EK
   (2005. gada 29. marts),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/97/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz netiešās redzamības ierīču un ar tām aprīkotu transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, lai pielāgotu to tehnikas attīstībai
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīvu 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprinājumu (1) un jo īpaši tās 13. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 10. novembra Direktīvu 2003/97/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz netiešās redzamības ierīču un ar tām aprīkotu transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, ar kuru groza Direktīvu 70/156/EEK un atceļ Direktīvu 71/127/EEK (2), un jo īpaši tās 2. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīva 2003/79/EK ir viena no atsevišķām direktīvām saistībā ar Kopienas tipa apstiprināšanas procedūru saskaņā ar Direktīvu 70/156/EEK. Tādēļ Direktīvas 70/156/EEK noteikumus attiecībā uz sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām piemēro Direktīvai 2003/97/EK.

               (2)

               Lai samazinātu neredzamo zonu N2 transportlīdzekļiem, kuru masa nepārsniedz 7,5 tonnas, ir jāgroza atsevišķas prasības, kas noteiktas Direktīvā 2003/97/EK.

               (3)

               Kopš 2003. gada atpakaļskata spoguļu tehniskā attīstība ir būtiski progresējusi. Tagad ir iespējams aprīkot ar platleņķa atpakaļskata spoguļiem dažus N2 transportlīdzekļus, kuru masa nepārsniedz 7,5 tonnas. Tāpēc ir pareizi grozīt Direktīvu 2003/97/EK, attiecinot pienākumu uzstādīt IV klases platleņķa spoguļus uz tiem N2 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru kabīne ir līdzīga N3 kategorijas transportlīdzekļu kabīnēm. Piemērots kritērijs N2 kategorijas transportlīdzekļu abu veidu atšķiršanai ir tas, vai transportlīdzeklī iespējams uzstādīt V klases tuvās redzamības spoguli.

               (4)

               Transportlīdzekļi ar fiksētu sēdekļa atzveltnes leņķi neatbilst standarta prasībām. Tādēļ attiecībā uz šiem transportlīdzekļiem jāievieš korekcijas koeficients.

               (5)

               Tāpat ir pareizi grozīt administratīvos aktus transportlīdzekļu tipu apstiprināšanai, iekļaujot dalībvalstu, kas Kopienai pievienojušās 2004. gada 1. maijā, atšķirības numurus.

               (6)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā progresa ieviešanas komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. panta 1. punktu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2003/97/EK I un III pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2005. gada 19. oktobrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2005. gada 29. martā

            Komisijas vārdā ––

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2004/104/EK (OV L 337, 13.11.2004., 13. lpp.).

      (2)  OV L 25, 29.1.2004., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Direktīvas 2003/97/EK I un III pielikumu groza šādi.

                  1)

                  Direktīvas I pielikuma 1.1.1.12. punktā aiz pirmā teikuma iekļauj šādu jaunu teikumu:
                  “Ja sēdekļa atzveltnei ir fiksēts leņķis, redzes punktu novietojumu pielāgo atbilstoši šā pielikuma 7. papildinājuma noteikumiem.”

                  2)

                  Direktīvas I pielikuma 5. papildinājuma 1.1. punktā dalībvalstu atšķirības numuru uzskaitījumam pievieno šādus:
                  “8 – Čehijai, 29 – Igaunijai, 49 – Kiprai, 32 – Latvijai, 36 – Lietuvai, 7 – Ungārijai, 50 – Maltai, 20 – Polijai, 26 – Slovēnijai, 27 – Slovākijai”.

                  3)

                  Direktīvas I pielikumā iekļauj šādu 7. papildinājumu:

                     “7. papildinājums
                     Redzes punktu noteikšana sēdeklim ar fiksētu atzveltnes leņķi

                                 1)

                                 Redzes punktu novietojumu attiecībā pret R punktu pielāgo pēc X koordinātas trīsdimensiju koordinātu sistēmā, kā norādīts zemāk redzamajā tabulā. Tabulā norādītas pamata koordinātas, ja sēdekļa atzveltnes fiksētais leņķis ir 25 grādi. Trīsdimensiju koordinātu sistēma ir definēta grozītās Direktīvas 77/649/EEK I pielikuma 2.3. punktā.

                                             Atzveltnes leņķis

                                             Horizontālās koordinātas

                                                (grādos)

                                             ΔX

                                             25

                                             68 mm

                                 2)

                                 Papildu korekcija atzveltnes fiksētajam leņķim, ja tas nav 25 grādi
                                 Zemāk redzamajā tabulā norādītas papildu korekcijas, kas redzes punktu novietojumam ar atzveltnes fiksēto leņķi 25 grādi jāveic redzes punktu novietojuma X un Z koordinātām, ja projektētais atzveltnes fiksētais leņķis nav 25 grādi.

                                             Atzveltnes leņķis

                                             Horizontālās koordinātas

                                             Vertikālās koordinātas

                                                (grādos)

                                             ΔX

                                             ΔZ

                                             5

                                             – 186 mm

                                             28 mm

                                             6

                                             – 177 mm

                                             27 mm

                                             7

                                             – 167 mm

                                             27 mm

                                             8

                                             – 157 mm

                                             27 mm

                                             9

                                             – 147 mm

                                             26 mm

                                             10

                                             – 137 mm

                                             25 mm

                                             11

                                             – 128 mm

                                             24 mm

                                             12

                                             – 118 mm

                                             23 mm

                                             13

                                             – 109 mm

                                             22 mm

                                             14

                                             – 99 mm

                                             21 mm

                                             15

                                             – 90 mm

                                             20 mm

                                             16

                                             – 81 mm

                                             18 mm

                                             17

                                             – 72 mm

                                             17 mm

                                             18

                                             – 62 mm

                                             15 mm

                                             19

                                             – 53 mm

                                             13 mm

                                             20

                                             – 44 mm

                                             11 mm

                                             21

                                             – 35 mm

                                             9 mm

                                             22

                                             – 26 mm

                                             7 mm

                                             23

                                             – 18 mm

                                             5 mm

                                             24

                                             – 9 mm

                                             3 mm

                                             25

                                             0 mm

                                             0 mm

                                             26

                                             9 mm

                                             – 3 mm

                                             27

                                             17 mm

                                             – 5 mm

                                             28

                                             26 mm

                                             – 8 mm

                                             29

                                             34 mm

                                             – 11 mm

                                             30

                                             43 mm

                                             – 14 mm

                                             31

                                             51 mm

                                             – 18 mm

                                             32

                                             59 mm

                                             – 21 mm

                                             33

                                             67 mm

                                             – 24 mm

                                             34

                                             76 mm

                                             – 28 mm

                                             35

                                             84 mm

                                             – 32 mm

                                             36

                                             92 mm

                                             – 35 mm

                                             37

                                             100 mm

                                             – 39 mm

                                             38

                                             108 mm

                                             – 43 mm

                                             39

                                             115 mm

                                             – 48 mm

                                             40

                                             123 mm

                                             – 52 mm”

                  4)

                  Direktīvas III pielikuma tabulas šūnā par N2 ≤ 7,5 t kategorijas mehānisko transportlīdzekļu IV klases platleņķa spoguļiem tekstu aizstāj ar šādu:
                  “Obligāts
                  Abās pusēs, ja ir iespējams uzstādīt V klases spoguli
                  Fakultatīvs
                  Abām pusēm vienlaicīgi, ja tas nav iespējams”.

                  5)

                  Direktīvas III pielikuma tabulas šūnas par N2 ≤ 7,5 t kategorijas mehānisko transportlīdzekļu V klases tuvās redzamības spoguļiem tekstu aizstāj ar šādu:
                  “Obligāts, skatīt III pielikuma 3.7. un 5.5.5. punktu
                  Viens – pasažiera pusē
                  Fakultatīvs
                  Viens – vadītāja pusē
                  (abiem jābūt uzstādītiem vismaz 2 m virs zemes)
                  Iespējama pielaide + 10 cm”.


title: Padomes Direktīva 2001/102/EK (2001. gada 27. novembris), ar ko groza Direktīvu 1999/29/EK par nevēlamām vielām un produktiem dzīvnieku uzturāDokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001L0102

Oficiālais Vēstnesis L 006 , 10/01/2002 Lpp. 0045 - 0049

		Padomes Direktīva 2001/102/EK(2001. gada 27. novembris),ar ko groza Direktīvu 1999/29/EK par nevēlamām vielām un produktiem dzīvnieku uzturā(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1999. gada 22. aprīļa Direktīvu 1999/29/EK par nevēlamām vielām un produktiem dzīvnieku uzturā [1] un jo īpaši tās 10. panta a) punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Direktīva 1999/29/EK nosaka, ka barības sastāvdaļas drīkst laist apgrozībā Kopienā tikai tad, ja tās ir nebojātas, ar nevainojamu un tirgus prasībām atbilstošu kvalitāti.(2) Termins dioksīni attiecas uz polihlordibenzo-p-dioksīnam (PCDD) un 135 polihlordibenzofurānam (PCDF) radniecīgām vielām, no kurām 17 ir jāņem vērā no toksikoloģiskā viedokļa. Vistoksiskākā radniecīgā viela ir 2,3,7,8-tetrahlordibenzo-p-dioksīns (TCDD), ko Starptautiskā vēža izpētes aģentūra un citas ievērojamas starptautiskas organizācijas klasificē kā zināmu kancerogēnu cilvēkam. Pārtikas zinātniskā komiteja (SCF) saskaņā ar Pasaules veselības organizāciju (WHO) ir secinājusi, ka dioksīnu kancerogēnā iedarbība nenotiek līmeņos, kas ir zemāki par noteiktu robežvērtību. Cita negatīva ietekme kā, piemēram, endometrioze, neiroloģiskas dabas uzvedības traucējumi un imunitāti vājinoši efekti, notiek daudz zemākos līmeņos, un tādēļ uzskata, ka tie jāņem vērā, nosakot pieļaujamu devu.(3) Polihlorētie difenili (PCB) ir 209 dažādu radniecīgu vielu grupa, ko var iedalīt divās grupās saskaņā ar to toksiskajām īpašībām: 12 radniecīgās vielas uzrāda dioksīniem līdzīgas toksiskās īpašības un tādēļ tās bieži apzīmē kā dioksīniem līdzīgie polihlorētie difenili. Citi polihlorētie difenili neuzrāda dioksīniem līdzīgu toksiskumu, bet tiem ir cita toksikoloģiska iedarbība.(4) Katrai dioksīniem radniecīgai vielai vai dioksīniem līdzīgam polihlorētam difenolam ir atšķirīgs toksiskuma līmenis. Lai varētu summēt šo atšķirīgo radniecīgo vielu toksiskumu, ir ieviests toksiskuma ekvivalences faktoru jēdziens, lai atvieglotu riska novērtējumu un regulējošo kontroli. Tas nozīmē, ka analītiskos rezultātus saistībā ar visām 17 dioksīniem radniecīgām vielām un 12 dioksīniem līdzīgo polihlorēto difenolu radniecīgām vielām izsaka kā vienu nosakāmu vienību: tetrahlordibenzo-p-dioksīna toksiskuma ekvivalentu koncentrācija (TEQ).(5) Dioksīni un polihlorētie difenoli ir ārkārtīgi izturīgi pret ķīmisko un bioloģisko sabrukšanu, tādēļ tie saglabājas vidē un uzkrājas uzturā un pārtikas ķēdē.(6) Dioksīnu, polihlorēto difenolu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu izplatība visā vidē izraisa fona piesārņojumu, kas ietekmē visus sauszemes augus, kurus izmanto tieši ganībās vai kā barības sastāvdaļas dzīvnieku barībā, kā arī ūdens faunas barības ķēdē. Tas pats attiecas uz augsni, kas var piesārņot barības sastāvdaļas vai ko dzīvnieki var uzņemt caur muti tieši. Papildus fona piesārņojumam var notikt tieša barības sastāvdaļu nejauša piesārņošana sakarā ar vietēju dioksīnu izplūdi rūpniecisku darbību rezultātā, barības sastāvdaļu piesārņojumu to ražošanas, pārstrādes un pārvadāšanas laikā, kā arī nelikumīgu darbību vai vadības kļūdu rezultātā barības ražošanas laikā.(7) Vairāk nekā 90 % no dioksīnu iedarbības uz cilvēkiem rodas no pārtikas. Dzīvnieku izcelsmes pārtika parasti ir par cēloni apmēram 80 % no kopējās iedarbības. Dioksīni dzīvniekos rodas galvenokārt no barības. Tādēļ barība un dažos gadījumos – augsne, ir ņemama vērā kā iespējamie dioksīnu avoti.(8) Pārtikas zinātniskā komiteja 2001. gada 30. maijā pieņēma atzinumu par dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu risku novērtējumu. Tas ir papildinājums, kura pamatā ir jauna zinātniskā informācija, kas pieejama kopš Pārtikas zinātniskās komitejas atzinuma par šo jautājumu, kurš pieņemts 2000. gada 22. novembrī. Pārtikas zinātniskā komiteja noteica dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu pieļaujamo nedēļas devu 14 pg Pasaules veselības organizācijas toksiskuma ekvivalentu koncentrācijas uz vienu kilogramu ķermeņa svara (WHO-TEQ/kg). Iedarbības aprēķini liecina, ka ievērojamai daļai Kopienas iedzīvotāju deva uzturā pārsniedz pieļaujamo devu.(9) Tādēļ ir svarīgi samazināt dioksīnu iedarbību uz cilvēkiem pārtikas patēriņa ceļā un ir nepieciešams nodrošināt patērētāju aizsardzību. Tā kā pārtikas piesārņojums ir tieši saistīts ar barības piesārņojumu, ir jāpieņem vienota pieeja dioksīna sastopamības samazināšanu visā pārtikas ķēdē, t.i., no barības sastāvdaļām caur produktīvajiem mājdzīvniekiem līdz cilvēkiem. Tādēļ pasākumu ieviešana attiecībā uz barības sastāvdaļām ir nozīmīgs solis, lai samazinātu dioksīna devas, ko uzņem cilvēki.(10) Dzīvnieku barošanas zinātniskajai komitejai ir lūgts sniegt informāciju par avotiem, kas izraisa barības piesārņojumu ar dioksīniem un polihlorētiem difenoliem, tostarp dioksīniem līdzīgiem polihlorētiem difenoliem, par dioksīnu un polihlorēto difenolu iedarbību uz produktīvajiem mājdzīvniekiem, par šo savienojumu pāreju uz dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem un jebkādu barībā esošu dioksīnu un polihlorēto difenolu ietekmi uz dzīvnieku veselību. Dzīvnieku barošanas zinātniskā komiteja pieņēma atzinumu 2000. gada 6. novembrī. Tajā kā vispiesārņotākās barības sastāvdaļas tika atzīti zivju milti un zivju eļļa, kur lielāks piesārņojums vērojams Eiropas izcelsmes produktos. Dzīvnieku taukus atzina kā nākamo visnopietnāk piesārņoto sastāvdaļu. Visās citās dzīvnieku un augu izcelsmes barības sastāvdaļās dioksīna piesārņojuma līmeņi bija relatīvi zemi. Rupjajā lopbarībā bija novērojami dažādi dioksīna piesārņojuma līmeņi atkarībā no vietas, augsnes piesārņojuma pakāpes un gaisa piesārņojuma ietekmes uz avotiem.(11) Būtu jāveic pasākumi ar mērķi samazināt dioksīna piesārņojuma klātbūtni un izplatību vidē, lai samazinātu vides piesārņojuma ietekmi uz barības sastāvdaļu piesārņojumu. Dzīvnieku barošanas zinātniskā komiteja inter alia ieteica, ka uzsvars būtu jāliek uz vispiesārņotāko barības materiālu ietekmes mazināšanu vispārējā uztura piesārņojumā.(12) Dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu maksimāli pieļaujamiem līmeņiem vajadzētu būt atbilstošam līdzeklim, lai novērstu nepieņemami lielu iedarbību uz dzīvniekiem un novērstu barības ar nepieļaujami augstu piesārņojuma līmeni izplatīšanu, piemēram, nejauša piesārņojuma un iedarbības gadījumā. Turklāt maksimāli pieļaujamo līmeņu noteikšana ir obligāti vajadzīga, lai ieviestu regulējošu kontroles sistēmu un nodrošinātu vienādu piemērošanu.(13) Pasākumi, kas pamatojas tikai uz dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu maksimāli pieļaujamo līmeņu noteikšanu barībā, nebūtu pietiekami iedarbīgi, samazinot dioksīnu iedarbību uz cilvēkiem, ja vien šos līmeņus nenoteiktu tik zemus, ka lielu daļu piegādātās barības nāktos deklarēt kā nepiemērotu dzīvnieku uzturā. Ir vispāratzīts, ka nolūkā aktīvi samazināt dioksīnu klātbūtni barībā, līdztekus maksimāli pieļaujamiem līmeņiem būtu jāveic aktīvu pieeju veicinoši pasākumi, tostarp līmeņi, pie kuriem piesārņojums iedarbojas uz cilvēka organismu, un fona līmeņi barībai līdz ar emisiju ierobežošanas pasākumiem. Fona līmeņi norāda līmeņus, kas ir sasniedzami, lai beidzot panāktu, ka iedarbība uz lielāko iedzīvotāju daļu ir ne lielāka par Pārtikas zinātniskās komitejas noteikto pieļaujamo nedēļas devu. Līmeņi, pie kuriem piesārņojums iedarbojas uz cilvēka organismu, kompetentām iestādēm un uzņēmējiem ir līdzeklis, kā noteikt gadījumus, kuros ir lietderīgi identificēt piesārņojuma avotu un veikt pasākumus tā mazināšanai vai likvidēšanai ne tikai šīs direktīvas neievērošanas gadījumā, bet arī tad, ja ir atklāti ievērojami dioksīnu līmeņi, kas pārsniedz normālos fona līmeņus. Tā rezultātā dioksīna līmeņi barībā tiks pakāpeniski mazināti, un beidzot tiks sasniegti fona līmeņi. Tādēļ dalībvalstīm tiek adresēts Komisijas ieteikums šajā jautājumā.(14) Lai gan no toksikoloģijas viedokļa uz dioksīniem, furāniem un dioksīniem līdzīgiem polihlorētiem difenoliem būtu jāattiecina jebkāds līmenis, pagaidām maksimāli pieļaujamos līmeņus nosaka tikai dioksīniem un furāniem, bet ne dioksīniem līdzīgiem polihlorētiem difenoliem, ievērojot ļoti ierobežotās ziņas par to izplatību. Tomēr apsekošana turpināsies, jo īpaši attiecībā uz dioksīniem līdzīgiem polihlorētiem difenoliem, nolūkā iekļaut šīs vielas maksimāli pieļaujamos līmeņos.(15) Dioksīna satura nepieļaujamība barībā būtu jāizvērtē, ņemot vērā pašreizējos piesārņojuma fona līmeņus, kas dažādām barības sastāvdaļām ir atšķirīgi. Maksimāli pieļaujamais līmenis būtu jānosaka, ņemot vērā fona piesārņojumu, stingrā, bet reālā līmenī.(16) Lai nodrošinātu to, ka visi uzņēmēji pārtikas un barības ķēdē turpina netaupīt pūles un darīt visu vajadzīgo, lai ierobežotu dioksīnu klātbūtni barībā un pārtikā, piemērojamie maksimāli pieļaujamie līmeņi noteiktā laika posmā būtu jāpārskata nolūkā noteikt zemākus maksimāli pieļaujamos līmeņus. Līdz 2006. gadam būtu jāpanāk vispārējs dioksīnu iedarbības uz cilvēkiem samazinājums par vismaz 25 %.(17) Barības maisījumi un augu izcelsmes barības sastāvdaļas parasti nesatur augstus dioksīnu līmeņus. Tā kā augu izcelsmes barības sastāvdaļas ir vislielākā sastāvdaļa daudzu sugu dzīvnieku uzturā, ir lietderīgi noteikt maksimāli pieļaujamo līmeni arī šīm barības sastāvdaļām. Jo jutīgāka analīzes metode, jo dārgāka un laikietilpīgāka ir dioksīna noteikšanas analīze. Tā kā ir svarīgi, lai analizētu pēc iespējas lielāku paraugu skaitu, ierosinātie maksimāli pieļaujamie līmeņi tomēr ir augstāki nekā parasti fona līmeņi, ņemot vērā to, ka tie ir augstākie pieļaujamie līmeņi.(18) Ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt kopējo dioksīnu piesārņojuma līmeņu samazināšanos barībā. Tādēļ ir noteikti nepieciešams aizliegt barības sastāvdaļu un barības, kas atbilst maksimāli pieļaujamiem līmeņiem, sajaukšanu ar barības sastāvdaļām/barību, kas pārsniedz šos maksimāli pieļaujamos līmeņus.(19) Tādēļ būtu atbilstīgi jāgroza Direktīva 1999/29/EK.(20) Barības pastāvīgā komiteja nav sniegusi labvēlīgu atzinumu. Komisija tādēļ nav varējusi pieņemt noteikumus, ko tā paredzēja saskaņā ar Direktīvas 1999/29/EK 13. pantā izklāstīto procedūru,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsAr šo Direktīvas 1999/29/EK I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.2. pants1. Dalībvalstis līdz 2002. gada 1. jūlijam pieņem un publicē normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi šīs direktīvas prasību ievērošanai.Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.Dalībvalstis piemēro šos tiesību aktus no 2002. gada 1. jūlija.Ja dalībvalstis pieņem šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pants1. Noteikumus, kas minēti 1. pantā, pirmo reizi pārskata vēlākais līdz 2004. gada 31. decembrim, ņemot vērā jaunas ziņas par dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu klātbūtni, jo īpaši nolūkā iekļaut dioksīniem līdzīgos polihlorētos difenolus līmeņos, kas vēl jānosaka.2. Noteikumus, kas minēti 1. pantā, turpmāk pārskata vēlākais līdz 2006. gada 31. decembrim ar nolūku ievērojami samazināt maksimāli pieļaujamos līmeņus.4. pantsŠī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 2001. gada 27. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Neyts-Uyttebroeck[1] OV L 115, 4.5.1999, 32. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSDirektīvas 1999/29/EK I un II pielikumā izdara šādus grozījumus.1. I pielikumu groza šādi:a) tabulā, punktā"B. Produkti"21. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"Vielas, produkti | Barība | Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 % |1 | 2 | 3 |21.Dioksīns (polihlordibenzo-para-dioksīnu un polihlordibenzofurānu summa, kas izteikta Pasaules veselības organizācijas toksiskuma ekvivalentos, izmantojot Pasaules veselības organizācijas toksiskuma ekvivalences faktorus (1997.) PCDD/F | Visas augu izcelsmes barības sastāvdaļas, tai skaitā augu eļļas un blakusprodukti | 0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Minerālvielas | 1,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Dzīvnieku tauki, tai skaitā piena tauki un olu tauki | 2,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Citi lauksaimniecības dzīvnieku produkti, tai skaitā piens un piena produkti, un olas un olu produkti | 0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Zivju eļļa | 6 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Zivis, citi ūdens dzīvnieki, to produkti un blakusprodukti, izņemot zivju eļļu (7) | 1,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Barības maisījumi, izņemot barību kažokzvēriem, lolojumdzīvnieku barību un zivju barību | 0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6) |Zivju barība Lolojumdzīvnieku barība | 2,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (5,6)" |b) I pielikuma beigās pievieno šādas zemsvītras piezīmes:"(5) Augstākā pieļaujamā koncentrācija; augstāko pieļaujamo koncentrāciju aprēķina, pieņemot, ka visas dažādu radniecīgu vielu vērtības zem noteikšanas robežas ir vienādas ar noteikšanas robežu.(6) Šos maksimāli pieļaujamos līmeņus pirmo reizi pārskata līdz 2004. gada 31. decembrim, ņemot vērā jaunas ziņas par dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu klātbūtni, jo īpaši ar nolūku iekļaut dioksīniem līdzīgos polihlorētos difenolus līmeņos, kas vēl jānosaka, un tos turpmāk pārskatīs līdz 2006. gada 31. decembrim ar nolūku ievērojami samazināt maksimāli pieļaujamos līmeņus.(7) Svaigas zivis, ko piegādā tieši un izmanto bez starpaptrādes barības ražošanai kažokzvēriem, atbrīvo no maksimāli pieļaujamā līmeņa. Produkti, apstrādātās dzīvnieku olbaltumvielas, ko ražo no šiem kažokzvēriem, nevar nonākt pārtikas ķēdē, un ir aizliegts ar tām barot saimniecībā audzētus dzīvniekus, kurus tur, nobaro vai audzē pārtikas ražošanai."2. II pielikumu groza šādi:a) tabulā, A daļas 4. punktu aizstāj ar šādu tekstu:"Vielas, produkti | Barība | Maksimālais saturs mg/kg (ppm) attiecībā uz barību ar mitruma saturu 12 % |1 | 2 | 3 |4.Dioksīns (polihlordibenzo-para-dioksīnu un polihlordibenzofurānu summa, kas izteikta Pasaules veselības organizācijas toksiskuma ekvivalentos, izmantojot Pasaules veselības organizācijas toksiskuma ekvivalences faktorus (1997.) PCDD/F | Visas augu izcelsmes barības sastāvdaļas, tai skaitā augu eļļas un blakusprodukti | 0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Minerālvielas | 1,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Dzīvnieku tauki, tai skaitā piena tauki un olu tauki | 2,0 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Citi lauksaimniecības dzīvnieku produkti, tai skaitā piens un piena produkti, un olas un olu produkti | 0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Zivju eļļa | 6 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Zivis, citi ūdens dzīvnieki, to produkti un blakusprodukti, izņemot zivju eļļu (4) | 1,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Barības maisījumi, izņemot barību kažokzvēriem, lolojumdzīvnieku barību un zivju barību | 0,75 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3) |Zivju barība Lolojumdzīvnieku barība | 2,25 ng WHO-PCDD/F-TEQ/kg (2,3)" |b) A daļas beigās 2. zemsvītras piezīmi svītro un aizstāj ar šādām zemsvītras piezīmēm:"(2) Augstākā pieļaujamā koncentrācija; augstāko pieļaujamo koncentrāciju aprēķina, pieņemot, ka visas dažādu radniecīgu vielu vērtības zem noteikšanas robežas ir vienādas ar noteikšanas robežu.(3) Šos maksimāli pieļaujamos līmeņus pirmo reizi pārskata līdz 2004. gada 31. decembrim, ņemot vērā jaunas ziņas par dioksīnu un dioksīniem līdzīgu polihlorēto difenolu klātbūtni, jo īpaši ar nolūku iekļaut dioksīniem līdzīgos polihlorētos difenolus līmeņos, kas vēl jānosaka, un tos turpmāk pārskatīs līdz 2006. gada 31. decembrim ar nolūku ievērojami samazināt maksimāli pieļaujamos līmeņus.(4) Svaigas zivis, ko piegādā tieši un izmanto bez starpaptrādes barības ražošanai kažokzvēriem, atbrīvo no maksimāli pieļaujamā līmeņa. Produkti, apstrādātās dzīvnieku olbaltumvielas, ko ražo no šiem kažokzvēriem, nevar nonākt pārtikas ķēdē, un ir aizliegts ar tām barot saimniecībā audzētus dzīvniekus, kurus tur, nobaro vai audzē pārtikas ražošanai."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 2004/74/EK (2004. gada 29. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 2003/96/EK par dažu dalībvalstu iespēju piemērot nodokļu līmeņa pagaidu atbrīvojumus vai samazinājumus attiecībā uz enerģētikas produktiem un elektroenerģiju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32004L0074

Oficiālais Vēstnesis L 157 , 30/04/2004 Lpp. 0087 - 0099

		Padomes Direktīva 2004/74/EK(2004. gada 29. aprīlis),ar ko groza Direktīvu 2003/96/EK par dažu dalībvalstu iespēju piemērot nodokļu līmeņa pagaidu atbrīvojumus vai samazinājumus attiecībā uz enerģētikas produktiem un elektroenerģijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā:(1) No 2004. gada 1. janvāra ar Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai [3], ir aizstāta Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/81/EK par minerāleļļām piemērojamo akcīzes nodokļu struktūru saskaņošanu [4] un Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/82/EK par minerāleļļām piemērojamo akcīzes nodokļu likmju saskaņošanu [5]. Tajā ir noteikta enerģētikas produktiem un elektroenerģijai piemērojamā fiskālā struktūra un nodokļu līmenis.(2) Ar Direktīvu 2003/96/EK noteiktās minimālās likmes var radīt nopietnas ekonomiskas un sociālas grūtības dažās dalībvalstīs, proti, Čehijā, Igaunijā, Kiprā, Latvijā, Lietuvā, Maltā, Polijā, Slovākijā, Slovēnijā un Ungārijā, ņemot vērā iepriekš piemēroto akcīzes nodokļu salīdzinoši zemo līmeni, minētajās dalībvalstīs notiekošo ekonomikas pāreju, to salīdzinoši zemo ienākumu līmeni un ierobežotās iespējas kompensēt šo papildu nodokļu slogu, samazinot citus nodokļus. Jo īpaši cenu pieaugumi, ko radīja ar Direktīvu 2003/96/EK noteikto minimālo likmju piemērošana, var negatīvi ietekmēt to pilsoņus un ekonomiku, piemēram, radot nepanesamu slogu maziem un vidējiem uzņēmumiem.(3) Tādēļ būtu jāatļauj minētajām dalībvalstīm pagaidām piemērot papildu atbrīvojumus no nodokļiem vai samazinātus nodokļu līmeņus, ja tas nekaitēs iekšējā tirgus pareizai darbībai un neradīs konkurences traucējumus. Turklāt atbilstoši principiem, saskaņā ar kuriem sākotnēji tika piešķirts pārejas laiks atbilstoši Direktīvai 2003/96/EK, jebkuri šādi pasākumi ir jāparedz tā, lai pakāpeniski izlīdzinātu piemērojamās Kopienas minimālās likmes.(4) 2003. gada Pievienošanās līgumā [6] ir paredzēti pārejas pasākumi attiecībā uz Poliju un Kipru Direktīvas 92/81/EEK un Direktīvas 92/82/EEK īstenošanai. Minētajā Līgumā ir paredzēti arī īpaši pasākumi attiecībā uz jautājumiem, kas attiecas uz enerģētiku Lietuvā un Igaunijā. Šie pasākumi ir pienācīgi jāņem vērā saistībā ar speciālu nodokļu atbrīvojumu atļaušanu.(5) Šī direktīva neattiecas uz tādu procedūru rezultātu, kas var tikt veiktas attiecībā uz vienotā tirgus darbības traucējumiem, sevišķi saskaņā ar Līguma 87. un 88. pantu. Tā neatbrīvo dalībvalstis no pienākuma saskaņā ar Līguma 88. pantu ziņot Komisijai par iespējamo valsts atbalsta piešķiršanu.(6) Daži Direktīvas 2003/96/EK noteikumi ir jāprecizē attiecībā uz atsaucēm uz tajā norādīto pārejas laiku.(7) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 2003/96/EK,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 2003/96/EK groza šādi:1. Ar šo minētās direktīvas 18. pantu groza šādi:a) Panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu: "Atkāpjoties no šīs direktīvas noteikumiem, II pielikumā norādītās dalībvalstis ir pilnvarotas turpināt piemērot minētajā pielikumā izklāstītos nodokļu līmeņu samazinājumus vai atbrīvojumus.";b) panta 2. punktā vārdus "3. līdz 12. punktā" aizstāj ar vārdiem "3. līdz 13. punktā".2. Pievieno šādu pantu:"18.a. pants1. Atkāpjoties no šīs direktīvas noteikumiem, III pielikumā norādītās dalībvalstis ir pilnvarotas piemērot minētajā pielikumā izklāstītos nodokļu līmeņu samazinājumus vai atbrīvojumus.Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, pilnvarojums ir spēkā līdz 2006. gada 31. decembrim vai līdz III pielikumā noteiktajai dienai; šis priekšlikums Padomei ir iepriekš jāpārskata.2. Neatkarīgi no 3. līdz 11. punktā norādītajiem laika posmiem, kā arī ja tas būtiski netraucē konkurencei, dalībvalstīm, kurām ir grūtības īstenot jaunos minimālos nodokļu līmeņus, piešķir pārejas laiku līdz 2007. gada 1. janvārim, jo īpaši, lai neapdraudētu cenu stabilitāti.3. Čehijas Republika var piemērot elektroenerģijai, cietajam kurināmajam un dabasgāzei piemērojamā nodokļu līmeņa vispārējus vai daļējus atbrīvojumus vai samazinājumus līdz 2008. gada 1. janvārim.4. Igaunijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamai gāzeļļai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 330 EUR par 1000 l. No 2004. gada 1. maija kā degvielai izmantojamai gāzeļļai piemērojamo valsts nodokļu līmenis nav mazāks par 245 EUR par 1000 l.Igaunijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamam bezsvina benzīnam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 359 EUR par 1000 l. Tomēr no 2004. gada 1. maija bezsvina benzīnam piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 287 EUR par 1000 l.Igaunijas Republika var piemērot vispārēju atbrīvojumu no degslāneklim piemērojamā nodokļa līdz 2009. gada 1. janvārim. Turklāt tā no 2011. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 1. janvārim var piemērot samazinātu degslāneklim piemērojamo nodokļu līmeņa likmi, ar noteikumu, ka rezultātā netiek piemēroti nodokļi, kas ir mazāki par 50 % no attiecīgās Kopienas minimālās likmes.Igaunijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai centrālapkures vajadzībām izmantojamam degslāneklim piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu minimālajam nodokļu līmenim.Igaunijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai savu pašreizējo elektroenerģijas izejvielu nodokļu sistēmu pārveidotu par saražotās elektroenerģijas nodokļu sistēmu.5. Latvijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2011. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamai gāzeļļai un petrolejai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 302 EUR par 1000 l, un līdz 2013. gada 1. janvārim sasniegtu līmeni, kas ir 330 EUR. Tomēr gāzeļļai un petrolejai piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 245 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija un nav mazāks par 274 EUR par 1000 l no 2008. gada 1. janvāra.Latvijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2011. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamam bezsvina benzīnam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 359 EUR par 1000 l. Tomēr bezsvina benzīnam piemērojamo nodokļu līmenis nevar būt mazāks par 287 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija un mazāks par 323 EUR par 1000 l no 2008. gada 1. janvāra.Latvijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai centrālapkures vajadzībām izmantojamai smagajai dīzeļdegvielai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu minimālajam nodokļu līmenim.Latvijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai elektroenerģijai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajam minimālajam nodokļu līmenim. Tomēr elektroenerģijai piemērojamo nodokļu līmenis no 2007. gada 1. janvāra nav mazāks par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.Latvijas Republika var piemērot pārejas laika posmu līdz 2009. gada 1. janvārim, lai akmeņoglēm un koksam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr akmeņoglēm un koksam piemērojamo nodokļu līmenis no 2007. gada 1. janvāra nav mazāks par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.6. Lietuvas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2011. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamai gāzeļļai un petrolejai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 302 EUR par 1000 l, un līdz 2013. gada 1. janvārim sasniegtu līmeni, kas ir 330 EUR. Tomēr gāzeļļai un petrolejai piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 245 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija un nav mazāks par 274 EUR par 1000 l no 2008. gada 1. janvāra.Lietuvas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2011. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamam bezsvina benzīnam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 359 EUR par 1000 l. Tomēr bezsvina benzīnam piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 287 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija un nav mazāks par 323 EUR par 1000 l no 2008. gada 1. janvāra.7. Ungārijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai centrālapkures vajadzībām izmantojamai elektroenerģijai, dabasgāzei, akmeņoglēm un koksam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem.8. Maltas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai pielāgotu elektroenerģijai piemērojamo valsts nodokļu līmeni. Tomēr elektroenerģijai piemērojamo nodokļu līmeņi no 2007. gada 1. janvāra nav mazāki par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.Maltas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamai gāzeļļai un petrolejai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu minimālajiem līmeņiem, kas ir 330 EUR par 1000 l. Tomēr to nodokļu līmeņi, kurus piemēro kā degvielai izmantojamai gāzeļļai un petrolejai, nav mazāki par 245 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija.Maltas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamam bezsvina benzīnam un svinu saturošam benzīnam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr to nodokļu līmeņi, kurus piemēro kā degvielai izmantojamam bezsvina benzīnam un svinu saturošam benzīnam, nav mazāki attiecīgi par 287 EUR par 1000 l un 337 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija.Maltas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā kurināmajam izmantojamai dabasgāzei piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr dabasgāzei faktiski piemērotās nodokļa likmes no 2007. gada 1. janvāra nav mazākas par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.Maltas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2009. gada 1. janvārim, lai cietajam kurināmajam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr attiecīgajiem enerģētikas produktiem faktiski piemērotās nodokļa likmes no 2007. gada 1. janvāra nav mazākas par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.9. Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2009. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamam bezsvina benzīnam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 359 EUR par 1000 l. Tomēr bezsvina benzīnam piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 287 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija.Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā degvielai izmantojamai gāzeļļai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 302 EUR par 1000 l, un lai līdz 2012. gada 1. janvārim sasniegtu līmeni, kas ir 330 EUR. Tomēr gāzeļļai piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 245 EUR par 1000 l no 2004. gada 1. maija un nav mazāks par 274 EUR par 1000 l no 2008. gada 1. janvāra.Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2008. gada 1. janvārim, lai smagajai dīzeļdegvielai piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu jaunajam minimālajam līmenim, kas ir 15 EUR par 1000 kg. Tomēr smagajai dīzeļdegvielai piemērojamo nodokļu līmenis nav mazāks par 13 EUR par 1000 kg no 2004. gada 1. maija.Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2012. gada 1. janvārim, lai centrālapkures vajadzībām izmantojamām akmeņoglēm un koksam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajam minimālajam nodokļu līmenim.Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2012. gada 1. janvārim, lai apkures vajadzībām, izņemot centrālapkuri, izmantojamām akmeņoglēm un koksam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem.Polijas Republika līdz 2008. gada 1. janvārim attiecībā uz skolās, pirmsskolas izglītības iestādēs un citos komunālo pakalpojumu uzņēmumos kā kurināmo izmantojamu gāzeļļu var piemērot vispārējus vai daļējus atbrīvojumus vai samazinājumus attiecībā uz darbībām vai darījumiem, kuros tās iesaistās kā valsts iestādes.Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2006. gada 1. janvārim, lai elektroenerģijai piemērojamo nodokļu sistēmu pielīdzinātu Kopienas sistēmai.10. Slovēnijas Republika var piemērot vispārēju vai daļēju atbrīvojumu no dabasgāzei piemērojamā nodokļa līmeņa vai to samazinājumu, veicot fiskālo kontroli. Vispārējo vai daļējo atbrīvojumu vai samazinājumu var piemērot līdz 2014. gada maijam vai tik ilgi, līdz valsts daļa dabas gāzes galīgajā enerģijas patēriņā ir 25 %, atkarībā no tā, kas ir agrāk. Tomēr, tiklīdz valsts daļa dabas gāzes galīgajā enerģijas patēriņā ir 20 %, valsts piemēro tikai pozitīvu nodokļu līmeni, ko palielina katru gadu, lai iepriekš minētā termiņa beigās sasniegtu vismaz minimālo likmi.11. Slovākijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai kā kurināmajam izmantojamai elektroenerģijai un dabasgāzei piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr kā kurināmajam izmantojamai elektroenerģijai un dabasgāzei piemērojamo nodokļu līmenis no 2007. gada 1. janvāra nav mazāks par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.Slovākijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2009. gada 1. janvārim, lai cietajam kurināmajam piemērojamo valsts nodokļu līmeni pielāgotu attiecīgajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr cietajam kurināmajam piemērojamais nodokļu līmenis no 2007. gada 1. janvāra nav mazāks par 50 % no attiecīgajām Kopienas minimālajām likmēm.12. Noteiktajā pārejas laikā dalībvalstis pakāpeniski samazina attiecīgās atšķirības attiecībā uz jaunajiem minimālajiem nodokļu līmeņiem. Tomēr, ja atšķirība starp valsts nodokļu līmeni un minimālo nodokļu līmeni nepārsniedz 3 % no šā minimālā līmeņa, attiecīgā dalībvalstis var gaidīt līdz pārejas laika beigām, lai pielāgotu valsts nodokļu līmeni."3. Pievieno šīs direktīvas pielikumā norādīto III pielikumu.2. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai no 2004. gada 1. maija izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto tiesību aktu noteikumus un minēto aktu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.Pieņemot minētos tiesību aktus, dalībvalstis tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāmas šādas atsauces.2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.3. pantsŠī direktīva stājas spēkā 2004. gada 1. maijā.4. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 2004. gada 29. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. McDowell[1] Atzinums sniegts 2004. gada 30. martā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[2] Atzinums sniegts 2004. gada 31. martā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.[4] OV L 316, 31.10.1992., 12. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/74/EK (OV L 365, 31.12.1994., 46. lpp.).[5] OV L 316, 31.10.1992., 19. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 94/74/EK.[6] OV L 236, 23.9.2003., 17. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS,"III PIELIKUMSDirektīvas 18.a panta 1. punktā minētās samazinātās nodokļu likmes un atbrīvojumi no nodokļiem1. Latvija- enerģētikas produktiem un elektroenerģijai, ko izmanto vietējos sabiedriskajos pasažieru transportlīdzekļos;2. Lietuva- akmeņoglēm, koksam un lignītam līdz 2007. gada 1. janvārim,- dabasgāzei un elektroenerģijai līdz 2010. gada 1. janvārim,- orimulsijai, ko izmanto mērķiem, kas nav elektroenerģijas vai siltuma ražošana, līdz 2010. gada 1. janvārim;3. Ungārija- akmeņoglēm un koksam līdz 2009. gada 1. janvārim;4. Malta- kuģošanai privātos izpriecu kuģos,- aeronavigācijai, izņemot aeronavigāciju, uz ko attiecas Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta b) apakšpunkts;5. Polija- aviācijas degvielai, iekšdedzes turbodzinēju degvielai un aviācijas dzinēju motoreļļām, ko pārdod šādas degvielas ražotājs pēc valsts aizsardzības ministra vai kompetentā iekšlietu ministra pasūtījuma aviācijas nozares vajadzībām vai pēc Materiālo rezervju aģentūras pasūtījuma, lai papildinātu valsts rezerves, vai pēc sanitārās aviācijas organizatorisko struktūrvienību pasūtījuma šādu vienību vajadzībām,- kuģu dzinēju un jūras tehnoloģijas dzinēju gāzeļļai un kuģu dzinēju un jūras tehnoloģijas dzinēju motoreļļām, ko pārdod šādas degvielas ražotājs pēc Inventāra krājumu aģentūras pasūtījuma, lai papildinātu valsts rezerves, vai pēc valsts aizsardzības ministra pasūtījuma izmantošanai jūras spēku vajadzībām, vai pēc kompetentā iekšlietu ministra pasūtījuma izmantošanai jūras inženierzinātņu vajadzībām,- aviācijas degvielai, iekšdedzes turbodzinēju degvielai, kuģu dzinēju un jūras tehnoloģijas dzinēju gāzeļļai un aviācijas dzinēju, kuģu dzinēju un jūras tehnoloģijas dzinēju eļļām, ko pārdod Inventāra krājumu aģentūra pēc valsts aizsardzības ministra vai kompetentā iekšlietu ministra pasūtījuma."--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva Nr. 2004/84/EK (2004. gada 10. jūnijs), ar kuru groza Direktīvu 2001/113/EK, kas attiecas uz cilvēku uzturam paredzētiem augļu džemiem, želejām un marmelādēm un saldinātu kastaņu biezeni

text:
               19.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 219/8

      PADOMES DIREKTĪVA Nr. 2004/84/EK
   (2004. gada 10. jūnijs),
   ar kuru groza Direktīvu 2001/113/EK, kas attiecas uz cilvēku uzturam paredzētiem augļu džemiem, želejām un marmelādēm un saldinātu kastaņu biezeni
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 2001/113/EK (1) ietver būtiskas prasības, kādām jāatbilst I pielikumā uzskaitītajiem ražojumiem, ietverot “džemu” un “marmelādi”, lai šos ražojumus varētu brīvi pārvietot iekšējā tirgū.

               (2)

               Vācu valodas versijā ražojumu nosaukumus “Konfitüre” un “Marmelade” attiecīgi lieto, lai apzīmētu “džemu” un “marmelādi”.

               (3)

               Dažos Austrijas un Vācijas vietējos tirgos, piemēram, zemnieku ražojumu tirgos vai svētdienas tirgos terminu “Marmelade” ierasts lietot, lai apzīmētu ražojumu, ko dēvē par “džemu”. Tādos gadījumos terminu “Marmelade aus Zitrusfrüchten” lieto termina “Marmelade” vietā, lai nošķirtu šo divu kategoriju ražojumus.

               (4)

               Tālab Austrijai un Vācijai der likt vērā šīs tradīcijas, paredzot pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvas 2001/113/EK prasības.

               (5)

               Šo direktīvu vajadzētu piemērot no 2004. gada 12. jūlija, lai pilnībā tiktu gūts labums no tās noteikumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Vācu valodas versijā Direktīvas 2001/113/EK I pielikumu aizstāj ar pielikumu šai direktīvai.
   2. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienība Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2004. gada 12. jūlija.
   3. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2004. gada 10. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         D. AHERN

      (1)  OV L 10, 12.1.2002., 67. lpp.

      PIELIKUMS
      „
            ANHANG I
            VERKEHRSBEZEICHNUNGEN, BESCHREIBUNG UND BEGRIFFSBESTIMMUNGEN DER ERZEUGNISSE
            I.   BEGRIFFSBESTIMMUNGEN

                        —

                        ‚Konfitüre‘ (1) ist die auf die geeignete gelierte Konsistenz gebrachte Mischung von Zuckerarten, Pülpe und/oder Fruchtmark einer oder mehrerer Fruchtsorte(n) und Wasser. Abweichend davon darf Konfitüre von Zitrusfrüchten aus der in Streifen und/oder in Stücke geschnittenen ganzen Frucht hergestellt werden.
                        Die für die Herstellung von 1 000 g Enderzeugnis verwendete Menge Pülpe und/oder Fruchtmark beträgt mindestens

                                    —

                                    350 g im Allgemeinen,

                                    —

                                    250 g bei roten Johannisbeeren/Ribiseln, Vogelbeeren, Sanddorn, schwarzen Johannisbeeren/Ribiseln, Hagebutten und Quitten,

                                    —

                                    150 g bei Ingwer,

                                    —

                                    160 g bei Kaschuäpfeln,

                                    —

                                    60 g bei Passionsfrüchten.

                        —

                        ‚Konfitüre extra‘ ist die auf die geeignete gelierte Konsistenz gebrachte Mischung von Zuckerarten, nicht konzentrierter Pülpe aus einer oder mehreren Fruchtsorte(n) und Wasser. Konfitüre extra von Hagebutten sowie kernlose Konfitüre extra von Himbeeren, Brombeeren, schwarzen Johannisbeeren/Ribiseln, Heidelbeeren und roten Johannisbeeren/Ribiseln kann jedoch ganz oder teilweise aus nicht konzentriertem Fruchtmark hergestellt werden. Konfitüre extra von Zitrusfrüchten darf aus der in Streifen und/oder in Stücke geschnittenen ganzen Frucht hergestellt werden.
                        Aus Mischungen der nachstehenden Früchte mit anderen Früchten kann keine Konfitüre extra hergestellt werden: Äpfeln, Birnen, nicht steinlösenden Pflaumen, Melonen, Wassermelonen, Trauben, Kürbissen, Gurken, Tomaten/Paradeisern.
                        Die für die Herstellung von 1 000 g Enderzeugnis verwendete Menge Pülpe beträgt mindestens

                                    —

                                    450 g im Allgemeinen,

                                    —

                                    350 g bei roten Johannisbeeren/Ribiseln, Vogelbeeren, Sanddorn, schwarzen Johannisbeeren/Ribiseln, Hagebutten und Quitten,

                                    —

                                    250 g bei Ingwer,

                                    —

                                    230 g bei Kaschuäpfeln,

                                    —

                                    80 g bei Passionsfrüchten.

                        —

                        ‚Gelee‘ ist die hinreichend gelierte Mischung von Zuckerarten sowie Saft und/oder wässrigen Auszügen einer oder mehrerer Fruchtsorte(n).
                        Die für die Herstellung von 1 000 g Enderzeugnis verwendete Menge an Saft und/oder wässrigen Auszügen entspricht mindestens der für die Herstellung von Konfitüre vorgeschriebenen Menge. Die Mengenangaben gelten nach Abzug des Gewichts des für die Herstellung der wässrigen Auszüge verwendeten Wassers.

                        —

                        Bei der Herstellung von ‚Gelee extra‘ entspricht die für die Herstellung von 1 000 g Enderzeugnis verwendete Menge an Fruchtsaft und/oder wässrigen Auszügen mindestens der für die Herstellung von Konfitüre extra vorgeschriebenen Menge. Die Mengenangaben gelten nach Abzug des Gewichts des für die Herstellung der wässrigen Auszüge verwendeten Wassers. Aus Mischungen der nachstehenden Früchte mit anderen Früchten kann kein Gelee extra hergestellt werden: Äpfeln, Birnen, nicht steinlösenden Pflaumen, Melonen, Wassermelonen, Trauben, Kürbissen, Gurken, Tomaten/Paradeisern.

                        —

                        ‚Marmelade‘ ist die auf die geeignete gelierte Konsistenz gebrachte Mischung von Wasser, Zuckerarten und einem oder mehreren der nachstehenden, aus Zitrusfrüchten hergestellten Erzeugnisse: Pülpe, Fruchtmark, Saft, wässriger Auszug, Schale (2).
                        Die für die Herstellung von 1 000 g Enderzeugnis verwendete Menge Zitrusfrüchte beträgt mindestens 200 g, von denen mindestens 75 g dem Endokarp entstammen.

                        —

                        Mit ‚Gelee-Marmelade‘ wird das Erzeugnis bezeichnet, aus dem sämtliche unlöslichen Bestandteile mit Ausnahme etwaiger kleiner Anteile feingeschnittener Schale entfernt worden sind.

                        —

                        ‚Maronenkrem‘ ist die auf die geeignete Konsistenz gebrachte Mischung von Wasser, Zucker und mindestens 380 g Maronenmark (von Castanea sativa) je 1 000 g Enderzeugnis.

                  II.   Die in Abschnitt I definierten Erzeugnisse müssen mindestens 60 % lösliche Trockenmasse (Refraktometerwert) enthalten; hiervon ausgenommen sind die Erzeugnisse, bei denen der Zucker ganz oder teilweise durch Süßungsmittel ersetzt wurde.
            Unbeschadet des Artikels 5 Absatz 1 der Richtlinie 2000/13/EG können die Mitgliedstaaten jedoch die vorbehaltenen Bezeichnungen für die in Abschnitt I definierten Erzeugnisse, die weniger als 60 % lösliche Trockenmasse enthalten, zulassen, um bestimmten Sonderfällen Rechnung zu tragen.
            III.   Bei Mischungen wird der in Abschnitt I vorgeschriebene Mindestanteil der einzelnen Fruchtsorten proportional zu den verwendeten Prozentanteilen angepasst.
         “

         (1)  In Österreich und Deutschland kann für den Verkauf an den Endverbraucher auf bestimmten lokalen Märkten auch die Bezeichnung ‚Marmelade‘ verwendet werden.

         (2)  In Österreich und Deutschland kann für den Verkauf an den Endverbraucher auf bestimmten lokalen Märkten auch die Bezeichnung ‚Marmelade aus Zitrusfrüchten‘ verwendet werden.