title: Padomes Direktīva (1990. gada 24. jūlijs), ar ko groza Direktīvu 84/647/EEK par bez vadītājiem nomātu transportlīdzekļu izmantošanu kravu autopārvadājumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31990L0398

Oficiālais Vēstnesis L 202 , 31/07/1990 Lpp. 0046 - 0046 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 7 Sējums 3 Lpp. 0205  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 7 Sējums 3 Lpp. 0205

		Padomes Direktīva(1990. gada 24. jūlijs),ar ko groza Direktīvu 84/647/EEK par bez vadītājiem nomātu transportlīdzekļu izmantošanu kravu autopārvadājumiem(90/398/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā saskaņā ar Direktīvas 84/647/EEK [4] 8. pantu Padomei ir jāpārskata minētās direktīvas 3. panta 2. punkts un 4. panta 2. punkts, kuros ir ierobežojošas klauzulas;tā kā šo ierobežojošo klauzulu dēļ attiecīgās direktīvas piemērojums Kopienā nebija vienāds; tā kā vismaz daļēja šo klauzulu atcelšana ļautu labāku finanšu vadību un samazinātu izmaksas tādiem pārvadātājiem, kas darbojas uz sava vai citu rēķina;tā kā minētā direktīva tāpēc ir jāgroza,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 84/647/EEK groza šādi.1. Direktīvas 3. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:"2. Dalībvalstis 1. punkta noteikumus var neattiecināt uz pārvadājumiem, kas savām vajadzībām veikti ar transportlīdzekļiem, kuru maksimālā pieļaujamā pilna masa pārsniedz 6 tonnas."2. Svītro 4. panta 2. punktu.2. pantsDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai vēlākais līdz 1990. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to tās tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1990. gada 24. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Mannino[1] OV C 296, 24.11.1989., 7. lpp. un OV C 150, 19.6.1990., 4. lpp.[2] OV C 96, 17.4.1990., 352. lpp.[3] OV C 124, 21.5.1990., 20. lpp.[4] OV L 335, 22.12.1984., 72. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva 2012/36/ES ( 2012. gada 19. novembris ), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               20.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 321/54

         KOMISIJAS DIREKTĪVA 2012/36/ES
   (2012. gada 19. novembris),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvu 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (1) un jo īpaši tās 8. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ņemot vērā jaunās transportlīdzekļu kategorijas, kas ieviestas ar Direktīvu 2006/126/EK un kuru tehniskās īpašības atšķiras no tām, kuras ir spēkā saskaņā ar Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvu 91/439/EEK par vadītāju apliecībām (2), ir jāatjaunina Direktīvas 2006/126/EK I pielikumā izklāstītie kodi un apakškodi. Šajā sakarībā kā derīgas būtu jāsaglabā vadītāju tiesības, kas iegūtas pirms Direktīvas 2006/126/EK piemērošanas no 2013. gada 19. janvāra.

               (2)

               C1 kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecības iegūšanas eksāmenu saturs būtu jāpielāgo dažādajām šajā kategorijā ietilpstošo transportlīdzekļu īpašībām. Pretēji C kategorijas transportlīdzekļiem, kas paredzēti profesionālai preču pārvadāšanai, C1 kategorija ir heterogēna un tajā ietilpst dažādi transportlīdzekļi, piemēram, atpūtai vai personīgai lietošanai paredzēti transportlīdzekļi, ātrās medicīniskās palīdzības vai ugunsdzēsēju mašīnas, vai utilitārie transportlīdzekļi, kurus izmanto profesionālām vajadzībām, bet kuru vadīšana nav vadītāja galvenā nodarbe. Šādu transportlīdzekļu vadītājiem nevajadzētu prasīt vadīšanas eksāmena laikā demonstrēt zināšanas par noteikumiem vai ierīcēm, kuras piemēro tikai tiem vadītājiem, uz kuriem attiecas ar profesionālā transporta nozari saistīti tiesību akti, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu (3), un Padomes 1985. gada 20. decembra Regula (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (4). Šāda spēkā esošo noteikumu pielāgošana samazinātu risku, ka vadītāji brauc ar pārāk lielu kravu noslogotiem B kategorijas transportlīdzekļiem, lai izvairītos no izmaksām par apmācību un eksāmeniem C vai C1 kategorijas transportlīdzekļu vadītāja apliecības iegūšanai, un līdz ar to uzlabotu satiksmes drošību. Ar to arī tiktu līdz minimumam samazināts administratīvais un finansiālais slogs MVU un mikrouzņēmumiem, kuriem uzņēmējdarbības vajadzībām jāizmanto šādi utilitārie transportlīdzekļi.

               (3)

               Ņemot vērā tehnikas attīstību, jo īpaši elektrisko motociklu izlaidi un plašāku lietošanu, ir jāpārskata prasības par eksāmenos izmantotajiem A1, A2 un A kategorijas motocikliem, kas jāizmanto braukšanas prasmes un stila pārbaudei. Būtu jāpielāgo arī eksāmenos izmantoto transportlīdzekļu tehniskās specifikācijas, lai nodrošinātu, ka pretendenti kārto eksāmenus ar transportlīdzekļiem, kas atbilst kategorijai, par kuru paredzēts izdot vadītāja apliecību.

               (4)

               Ņemot vērā tehnikas attīstību un jo īpaši to, ka arvien vairāk tiek izstrādāti un transporta nozarē izmantoti modernāki, drošāki un vidi mazāk piesārņojoši transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar dažādām pusautomātiskām vai hibrīda transmisijas sistēmām, būtu jāgroza minimālās prasības, kas noteiktas eksāmenos izmantotajiem transportlīdzekļiem un braukšanas prasmes un stila pārbaužu saturam attiecībā uz C un D kategorijas transportlīdzekļiem. Būtu jāpārbauda arī vadītāju prasme drošā, ekonomiskā un videi nekaitīgā veidā izmantot transportlīdzekļu transmisijas sistēmu. Vienkāršojot spēkā esošos automātisko transportlīdzekļu vadīšanai noteiktos ierobežojumus, tiktu samazināts administratīvais un finansiālais slogs MVU un mikrouzņēmumiem, kas darbojas autotransporta nozarē.

               (5)

               Direktīva 2006/126/EK tiks pilnībā piemērota no 2013. gada 19. janvāra, tāpēc šī direktīva stāsies spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               (6)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2006/126/EK.

               (7)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi atbilst Vadītāju apliecību komitejas atzinumam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
   1. pants
   Direktīvas 2006/126/EK I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
   2. pants
   1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 2013. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
   Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
   2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   3. pants
   Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2012. gada 19. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 403, 30.12.2006., 18. lpp.

      (2)  OV L 237, 24.8.1991., 1. lpp.

      (3)  OV L 102, 11.4.2006., 1. lpp.

      (4)  OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.

      PIELIKUMS

                  I.

                  Direktīvas 2006/126/EK I pielikuma 3. punktā par vadītāja apliecības otru pusi a) apakšpunkta 12. punktu groza šādi:

                              1)

                              punktā iekļauj šādu 46. kodu:

                                          “46.

                                          Tikai tricikli”;

                              2)

                              svītro 72. kodu;

                              3)

                              73. kodu aizstāj ar šādu:

                                          “73.

                                          Vienīgi B kategorijas transportlīdzekļiem – kvadracikliem ar motoru (B1)”;

                              4)

                              74.–77. kodu svītro;

                              5)

                              79. kodu aizstāj ar šādu:

                                          “79.

                                          (…) Šīs direktīvas 13. panta piemērošanas nolūkā – transportlīdzekļiem, kas atbilst iekavās norādītajām kategorijām.

                                                      79.01.

                                                      Vienīgi divriteņu transportlīdzekļi ar blakusvāģi vai bez tā

                                                      79.02.

                                                      Vienīgi AM kategorijas trīsriteņu transportlīdzekļi vai vieglie kvadracikla tipa transportlīdzekļi

                                                      79.03.

                                                      Vienīgi tricikli

                                                      79.04.

                                                      Vienīgi tricikli kopā ar piekabi, kuras maksimālā atļautā masa nav lielāka par 750 kg

                                                      79.05.

                                                      A1 kategorijas motocikls, kura jaudas un svara attiecība ir lielāka par 0,1 kW/kg

                                                      79.06.

                                                      BE kategorijas transportlīdzeklis, kura maksimālā atļautā piekabes masa ir lielāka par 3 500 kg”;

                              6)

                              iekļauj šādu 80. un 81. kodu:

                                          “80.

                                          Vienīgi A kategorijas mototricikla tipa transportlīdzekļa vadītāja apliecības turētāji, kas nav sasnieguši 24 gadu vecumu

                                          81.

                                          Vienīgi A kategorijas divriteņu motocikla tipa transportlīdzekļa vadītāja apliecības turētāji, kas nav sasnieguši 21 gada vecumu”;

                              7)

                              iekļauj šādu 90. kodu:

                                          “90.

                                          Kodi, ko izmanto kopā ar kodiem, kas definē transportlīdzekļa modifikācijas”;

                              8)

                              96. kodu aizstāj ar šādu:

                                          “96.

                                          B kategorijas transportlīdzekļi kopā ar piekabi, kuras maksimālā atļautā masa ir lielāka par 750 kg, un kuru kopējā maksimālā atļautā masa ir 3 500 kg–4 250 kg”;

                              9)

                              pievieno šādu 97. kodu:

                                          “97.

                                          Aizliegts vadīt C1 kategorijas transportlīdzekli, kas ietilpst Padomes 1985. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (1) piemērošanas jomā.

                  II.

                  Direktīvas 2006/126/EK II pielikumu groza šādi:

                              1)

                              pielikuma 4.1.1. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “4.1.1.

                                          noteikumiem par braukšanas un atpūtas laikposmiem, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz autotransportu (2); reģistrācijas kontrolierīču izmantošanu, kā noteikts Regulā (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā

                              2)

                              iekļauj šādu 4.1.a punktu:

                                          “4.1.a

                                          Dalībvalstis no zināšanu pārbaudes par 4.1.1.–4.1.3. punktā uzskaitītajiem tematiem var atbrīvot pretendentus, kuri vēlas iegūt vadītāja apliecību par C1 vai C1E kategorijas transportlīdzekli, kas neietilpst Regulas (EEK) Nr. 3821/85 darbības jomā”;

                              3)

                              pielikuma 5.1. punktu aizstāj ar šādu:
                              “5.1.   Transportlīdzekļa transmisija
                              5.1.1.   Lai vadītu transportlīdzekli ar manuālu transmisiju, braukšanas prasmes un stila pārbaudi veic ar transportlīdzekli, kam ir manuāla transmisija.
                              “Transportlīdzeklis ar manuālu transmisiju” ir transportlīdzeklis, kam ir sajūga pedālis (vai kloķis, ko A, A2 un A1 kategorijas transportlīdzekļos darbina manuāli) un kas jādarbina vadītājam, kad tas ieslēdz un izslēdz transportlīdzekļa motoru vai maina ātrumu.
                              5.1.2.   Transportlīdzekļus, kas neatbilst 5.1.1. punktā noteiktajam kritērijam, uzskata par tādiem, kam ir automātiska transmisija.
                              Neskarot 5.1.3. punktu, ja pretendents braukšanas prasmes un stila pārbaudi veic ar transportlīdzekli, kam ir automātiska transmisija, to norāda apliecībā, kas izdota, pamatojoties uz šādu pārbaudi. Apliecības, kurās ir šāda norāde, izmanto, lai vadītu tikai transportlīdzekļus ar automātisko transmisiju.
                              5.1.3.   Īpaši noteikumi attiecībā uz C, CE, D un DE kategorijas transportlīdzekļiem
                              Dalībvalstis var nolemt, ka C, CE, D vai DE kategorijas transportlīdzekļa vadītāja apliecībā nenorāda ierobežojumus transportlīdzekļiem ar automātisko transmisiju, kas minēti 5.1.2. punktā, ja pretendentam jau ir vadītāja apliecība, kas iegūta par transportlīdzekli ar automātisku transmisiju vismaz vienā no kategorijām B, BE, C, CE, C1, C1E, D, D1 vai D1E un ja pretendents braukšanas prasmes un stila pārbaudē ir veicis 8.4. punktā minētās darbības.”;

                              4)

                              pielikuma 5.2. punktu groza šādi:

                                          a)

                                          punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

                                                      “5.2.

                                                      Transportlīdzekļi, ko izmanto braukšanas prasmes un stila pārbaudē, atbilst turpmāk minētajiem obligātajiem kritērijiem. Dalībvalstis var noteikt stingrākus kritērijus vai papildināt tos ar jauniem. Dalībvalstis A1, A2 un A kategorijas transportlīdzekļiem, ko izmanto braukšanas prasmes un stila pārbaudē, var piemērot pielaidi, saskaņā ar kuru cilindra tilpums var būt par 5 cm3 mazāks par vajadzīgo minimālo cilindra tilpumu.”;

                                          b)

                                          tekstu par A1 kategoriju, A2 kategoriju un A kategoriju aizstāj ar šādu:
                                          “A1   kategorija
                                          A1 kategorijas motocikls bez blakusvāģa, kura nominālā jauda nav lielāka par 11 kW, kura jaudas un svara attiecība nav lielāka par 0,1 kW/kg un kas spēj sasniegt ātrumu vismaz 90 km/h.
                                          Ja motociklu darbina iekšdedzes motors, motora cilindra jauda ir vismaz 120 cm3.
                                          Ja motociklu darbina elektromotors, transportlīdzekļa jaudas un svara attiecība ir vismaz 0,08 kW/kg.
                                          A2   kategorija
                                          Motocikls bez blakusvāģa, kura nominālā jauda ir 20–35 kW un jaudas un svara attiecība nav lielāka par 0,2 kW/kg.
                                          Ja motociklu darbina iekšdedzes motors, motora jauda kubikmetros ir vismaz 400 cm3.
                                          Ja motociklu darbina elektromotors, transportlīdzekļa jaudas un svara attiecība ir vismaz 0,15 kW/kg.
                                          A   kategorija
                                          Motocikls bez blakusvāģa, kura pašmasa ir lielāka par 180 kg un nominālā jauda ir vismaz 50 kW. Dalībvalsts var akceptēt pielaidi, saskaņā ar kuru minimālā masa var būt par 5 kg mazāka par vajadzīgo minimālo masu.
                                          Ja motociklu darbina iekšdedzes motors, motora jauda kubikmetros ir vismaz 600 cm3.
                                          Ja motociklu darbina elektromotors, transportlīdzekļa jaudas un svara attiecība ir vismaz 0,25 kW/kg.”;

                                          c)

                                          tekstu par C un CE kategoriju aizstāj ar šādu:
                                          “C   kategorija
                                          C kategorijas transportlīdzeklis, kura maksimālā atļautā masa ir vismaz 12 000 kg, garums ir vismaz 8 m, platums ir vismaz 2,40 m un kurš ir spējīgs sasniegt ātrumu vismaz 80 km/h; aprīkots ar ABS bremzēm, transmisijas sistēmu, kas vadītājam nodrošina manuālu pārnesuma izvēli, un Regulā (EEK) Nr. 3821/85 noteikto reģistrācijas kontrolierīci; kravas nodalījums ir slēgta kaste, kas ir vismaz tikpat plata un augsta kā kabīne; transportlīdzekļa faktiskā kopējā masa ir vismaz 10 000 kg.
                                          CE   kategorija
                                          Vai nu vairākposmu transportlīdzeklis, vai C kategorijas pārbaudē izmantojamais transportlīdzeklis kopā ar piekabi, kuras garums ir vismaz 7,5 m; gan vairākposmu transportlīdzeklim, gan transportlīdzeklim ar piekabi maksimālā atļautā masa ir vismaz 20 000 kg, garums vismaz 14 m un platums vismaz 2,40 m, tas ir spējīgs sasniegt ātrumu vismaz 80 km/h, tas ir aprīkots ar ABS bremzēm, transmisijas sistēmu, kas vadītājam nodrošina manuālu pārnesuma izvēli un Regulā (EEK) Nr. 3821/85 noteikto reģistrācijas kontrolierīci; kravas nodalījums ir slēgta kaste, kas ir vismaz tikpat plata un augsta kā kabīne; gan vairākposmu transportlīdzekļa, gan ar piekabi aprīkotā transportlīdzekļa faktiskā kopējā masa ir vismaz 15 000 kg.”;

                              5)

                              pielikuma 8.1.4. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “8.1.4.

                                          pārbaudīt bremžu un stūres sistēmas pastiprinātājus; pārbaudīt riteņu, riteņu uzgriežņu, dubļusargu, priekšējā stikla, logu un stikla tīrītāja, šķidrumu (piemēram, dzinēja eļļas, dzesēšanas šķidruma, mazgāšanas šķidruma) stāvokli; pārbaudīt un lietot instrumentu paneli, tostarp Regulā (EEK) Nr. 3821/85 noteiktās reģistrācijas kontrolierīces. Šo pēdējo prasību nepiemēro pretendentiem, kas vēlas saņemt vadītāja apliecību par C1 vai C1E kategorijas transportlīdzekli, kas neietilpst šīs Regulā darbības jomā;”

                              6)

                              iekļauj šādu 8.4. punktu:
                              “8.4.   Droša un energoefektīva vadīšana

                                          8.4.1.

                                          Vadīšana tādā veidā, lai garantētu drošību un samazinātu degvielas patēriņu un emisijas, konkrēti paātrinājuma vai samazinājuma laikā un braucot kalnā vai no kalna, vajadzības gadījumā pārnesumu izvēloties manuāli.”;

                              7)

                              pielikuma 9.3.2. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “9.3.2.

                                          brauc ekonomiskā, drošā un energoefektīvā veidā, ņemot vērā apgriezienu skaitu minūtē, pārnesumu pārslēgšanu, bremzēšanu un paātrinājumu (tikai B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 un D1E kategorija);”.

         (1)  OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.”

         (2)  OV L 102, 11.4.2006., 1. lpp.”;


title: Padomes direktīva (1985. gada 20. decembris) par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985L0611

Oficiālais Vēstnesis L 375 , 31/12/1985 Lpp. 0003 - 0018 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0116  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 3 Lpp. 0038  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 2 Lpp. 0116  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 3 Lpp. 0038

		Padomes direktīva(1985. gada 20. decembris)par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU)(85/611/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā dalībvalstu tiesību akti par kolektīvu ieguldījumu uzņēmumiem dažādās valstīs ievērojami atšķiras, jo īpaši attiecībā uz šo uzņēmumu pienākumiem un to kontroli; tā kā šīs atšķirības deformē konkurenci starp šiem uzņēmumiem un nenodrošina līdzvērtīgu aizsardzību sertifikātu turētājiem;tā kā valstu tiesību akti, kas reglamentē kolektīvo ieguldījumu uzņēmumus, jākoordinē, lai Kopienas līmenī tuvinātu konkurences nosacījumus starp šādiem uzņēmumiem, reizē nodrošinot efektīvāku un vienveidīgāku aizsardzību sertifikātu turētājiem; tā kā šāda koordinācija ļaus vienas dalībvalsts kolektīvo ieguldījumu uzņēmumam vieglāk pārdot savus sertifikātus citās dalībvalstīs;tā kā minēto mērķu sasniegšana ļaus vieglāk atcelt ierobežojumus kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu sertifikātu brīvai apgrozībai Kopienā, un šāda koordinācija palīdzēs veidot Eiropas kapitāla tirgu;tā kā, ņemot vērā minētos mērķus, ir vēlams pieņemt kopīgus pamatnoteikumus par dalībvalstu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu darbības atļaušanu, uzraudzību, struktūru, darbību un informāciju, kas tiem jāpublicē;tā kā šo kopīgo noteikumu piemērošana ir pietiekama garantija, lai ļautu dalībvalstu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, ievērojot piemērojamos noteikumus par kapitāla apriti, laist savus sertifikātus tirgū citās dalībvalstīs, kas attiecībā uz šiem uzņēmumiem vai to sertifikātiem nevar piemērot noteikumus, kuri šajās valstīs neattiecas uz jomu, ko reglamentē šī direktīva; tā kā, ja kolektīvā ieguldījuma uzņēmums, kas atrodas vienā dalībvalstī, savus sertifikātus laiž tirgū citā dalībvalstī, tam tomēr jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka sertifikātu turētāji šajā citā dalībvalstī var viegli īstenot savas finansiālās tiesības un lai to rīcībā būtu visa vajadzīgā informācija;tā kā dalībvalstu tiesību aktu koordinācija sākotnēji jāveic tikai attiecībā uz kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, kas nav slēgta veida uzņēmumi un kas veic savu sertifikātu publisku tirdzniecību Kopienā un kuru vienīgais mērķis ir veikt ieguldījumus pārvedamos vērtspapīros (kas patiešām ir biržu sarakstos vai līdzīgos regulētos tirgos oficiāli iekļauti pārvedami vērtspapīri); tā kā tādu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu reglamentēšana, uz kuriem neattiecas direktīva, rada dažādas problēmas, kas jārisina ar citu noteikumu palīdzību, un uz šādiem uzņēmumiem attieksies vēlāka koordinācija; tā kā līdz šādai koordinācijai visas dalībvalstis drīkst noteikt tās pārvedamo vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu (PVKIU) kategorijas, kas — ņemot vērā to īstenoto ieguldījumu un aizdevumu politiku — nav iekļauti šīs direktīvas darbības jomā, kā arī noteikumus, kas attiecas uz šādiem PVKIU, kad tie veic darbību tās teritorijā;tā kā tādu PVKIU sertifikātu brīva tirdzniecība, kam līdz pat 100 % aktīvu ir atļauts ieguldīt pārvedamos vērtspapīros, kurus ir emitējusi tā pati iestāde (valsts, vietējā pašvaldība utt.), nedrīkst tieši vai netieši traucēt kapitāla tirgus darbību vai apgrūtināt dalībvalstu finanšu stāvokli, vai radīt tādu situāciju ekonomikā, kas ir līdzīga tai, ko tiecas novērst Līguma 68. panta 3. punkts;tā kā jāņem vērā īpašā situācija Grieķijas Republikas un Portugāles Republikas finanšu tirgū, atvēlot šīm valstīm papildlaiku, kurā īstenot šo direktīvu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.I IedaļaVispārīgi noteikumi un darbības joma1. pants1. Dalībvalstis šo direktīvu piemēro pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (turpmāk "PVKIU"), kas atrodas to teritorijā.2. Šajā direktīvā, ievērojot 2. pantu, PVKIU ir uzņēmumi:- kuru vienīgais mērķis ir publiski iegūta kapitāla kolektīvs ieguldīšana pārvedamos vērtspapīros un kuri darbojas pēc dalīta riska principa,un- kuru sertifikāti pēc turētāju lūguma tieši vai netieši tiek atpirkti vai izpirkti no šo uzņēmumu aktīviem. Pasākumus, ko veic PVKIU, lai nodrošinātu, ka to sertifikātu fondu biržas cena būtiski neatšķiras no to tīrās aktīvu vērtības, uzskata par līdzvērtīgiem šādai atpirkšanai vai izpirkšanai.3. Saskaņā ar tiesību aktiem šādus uzņēmumus drīkst nodibināt vai nu atbilstīgi līgumtiesībām (kā kopīgus fondus, ko pārvalda pārvaldības sabiedrības) vai trasta tiesībām (kā ieguldījumu fondus), vai saskaņā ar statūtiem (kā ieguldījumu sabiedrības).Šajā direktīvā "kopīgie fondi" ir arī ieguldījumu fondi.4. Šī direktīva tomēr neattiecas uz ieguldījumu sabiedrībām, kuru aktīvi ar meitas uzņēmumu starpniecību lielākoties tiek ieguldīti citādi nevis pārvedamos vērtspapīros.5. Dalībvalstis liedz PVKIU, uz kuriem attiecas šī direktīva, pārveidoties par tādiem kolektīvu ieguldījumu uzņēmumiem, uz kuriem šī direktīva neattiecas.6. Ievērojot noteikumus, kas attiecas uz kapitāla apriti, kā arī 44. un 45. pantu, un 52. panta 2. punktu, neviena dalībvalsts attiecībā uz PVKIU, kas atrodas citā dalībvalstī, vai attiecībā uz sertifikātiem, ko ir emitējuši šādi PVKIU, ja tie tirgo savus sertifikātus tās teritorijā, nedrīkst piemērot nekādus citus noteikumus jomā, uz ko attiecas šī direktīva.7. Neskarot 6. punktu, dalībvalsts drīkst piemērot PVKIU, kas atrodas to teritorijā, prasības, kas ir stingrākas par tām, kas noteiktas šīs direktīvas 4. pantā un turpmāk, vai papildina tās, ar nosacījumu, ka tās ir vispārpiemērojamas un tās nav pretrunā šīs direktīvas noteikumiem.2. pants1. Pie uzņēmumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, nepieder šādi PVKIU:- slēgta veida PVKIU,- PVKIU, kuri iegūst kapitālu, neveicot savu sertifikātu publisku pārdošanu Kopienā vai kādā tās daļā,- PVKIU, kuru sertifikātus saskaņā ar fonda nolikumu vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentiem drīkst publiski pārdot tikai valstīs, kas nav dalībvalstis,- tādas PVKIU kategorijas, ko noteikusi dalībvalsts, kurā PVKIU atrodas, un uz ko — ņemot vērā to ieguldījumu un aizņēmumu politiku — neattiecas V nodaļā un 36. pantā paredzētās normas.2. Piecos gados pēc šīs direktīvas ieviešanas Komisija iesniedz Padomei ziņojumu par 1. punkta, un jo īpaši tā ceturtā ievilkuma ieviešanu. Vajadzības gadījumā Komisija ierosina piemērotus pasākumus, lai paplašinātu tās darbības jomu.3. pantsŠajā direktīvā uzskata, ka PVKIU atrodas dalībvalstī, kur ieguldījumu fonda ieguldījumu sabiedrībai vai pārvaldības sabiedrībai ir juridiskā adrese; dalībvalstīm jāprasa, lai pārvaldes iestāde būtu tajā pašā dalībvalstī, kur juridiskā adrese.II IEDAĻAPVKIU darbības atļaušana4. pants1. Lai veiktu darbību, PVKIU jābūt atļaujai, ko izsniegušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā PVKIU atrodas, turpmāk sauktas "kompetentās iestādes".Šāda atļauja ir derīga visās dalībvalstīs.2. Ieguldījumu fonda darbību atļauj vienīgi tad, ja kompetentās iestādes apstiprinājušas pārvaldības sabiedrību, fonda nolikumu un depozitārija izvēli. Ieguldījuma sabiedrības darbību atļauj vienīgi tad, ja kompetentās iestādes apstiprinājušas gan tās dibināšanas dokumentus, gan depozitārija izvēli.3. Kompetentās iestādes nedrīkst atļaut PVKIU darbību, ja pārvaldības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības vai depozitārija direktoriem nav atbilstīga reputācija vai trūkst pienākumu veikšanai vajadzīgās pieredzes. Šajā sakarā pārvaldības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības un depozitārija direktoru vārdi, kā arī visu viņu vietnieku vārdi tūlīt jāpaziņo kompetentajām iestādēm."Direktori" ir personas, kas saskaņā ar tiesību aktiem vai dibināšanas dokumentiem pārstāv pārvaldības sabiedrību, ieguldījumu sabiedrību vai depozitāriju vai praktiski nosaka pārvaldības sabiedrības, ieguldījumu sabiedrības vai depozitārija politiku.4. Bez kompetento iestāžu atļaujas nedrīkst mainīt ne pārvaldības sabiedrību, ne arī depozitāriju, kā arī nedrīkst grozīt fonda nolikumu vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentus.III IEDAĻAPienākumi attiecībā uz ieguldījumu fondu struktūru5. pantsPārvaldības sabiedrībai jābūt pietiekamiem finanšu resursiem, lai tā varētu sekmīgi darboties un pildīt savus pienākumus.6. pantsPārvaldības sabiedrības nedrīkst iesaistīties darbībās, kas nav ieguldījumu fondu un ieguldījumu sabiedrību pārvaldība.7. pants1. Ieguldījumu fonda aktīvi jānodod depozitārijam glabāšanā.2. Depozitārija pienākumu, kā minēts 9. pantā, neiespaido tas, ka tas visus glabātos aktīvus vai daļu no tiem ir uzticējis trešai personai.3. Turklāt depozitārijam:a) jānodrošina, ka sertifikātu pārdošana, emisija, atpirkšana, izpirkšana un atcelšana, ko veic ieguldījumu fonda vārdā vai pārvaldības sabiedrība, tiek veikta saskaņā ar tiesību aktiem un fonda nolikumu;b) jānodrošina, ka sertifikātu vērtība tiek aprēķināta saskaņā ar tiesību aktiem un fonda nolikumu;c) jāizpilda pārvaldības sabiedrības norādījumi, ja vien tie nav pretrunā tiesību aktiem vai fonda nolikumam;d) jānodrošina, ka darījumos ar ieguldījumu fonda aktīviem atlīdzība tiek sniegta parastajā termiņā;e) jānodrošina, ka ieguldījumu fonda ieņēmumus izmanto saskaņā ar tiesību aktiem un fonda nolikumu.8. pants1. Depozitārija juridiskajai adresei jābūt tajā pašā dalībvalstī, kur pārvaldības sabiedrības juridiskajai adresei, vai arī tai jādarbojas šajā dalībvalstī, ja tās juridiskā adrese ir citā dalībvalstī.2. Depozitārijam jābūt iestādei, kas ir valsts kontrolē. Tam arī jāsniedz pietiekamas finansiālas un profesionālas garantijas, lai tas kā depozitārijs varētu efektīvi veikt savu darbu un pildīt saistības, ko uzliek šāds statuss.3. Dalībvalstis nosaka 2. punktā paredzēto iestāžu kategorijas, no kurām var izraudzīties depozitāriju.9. pantsDepozitārijs saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, kurā ir pārvaldības sabiedrības juridiskā adrese, atbild pārvaldības sabiedrībai un sertifikātu turētājiem par visiem zaudējumiem, kas radušies tādēļ, ka depozitārijs bez attaisnojuma nav pildījis savus pienākumus vai tos pildījis nepilnīgi. Prasīt atbildību attiecībā pret sertifikātu turētājiem drīkst vai nu tieši vai netieši ar pārvaldības sabiedrības starpniecību atkarībā no juridiskajām attiecībām starp depozitāriju, pārvaldības sabiedrību un sertifikātu turētājiem.10. pants1. Neviena sabiedrība nedrīkst darboties gan kā pārvaldības sabiedrība, gan kā depozitārijs.2. Pārvaldības sabiedrībai un depozitārijam, veicot attiecīgos pienākumus, jādarbojas neatkarīgi un tikai sertifikātu turētāju interesēs.11. pantsTiesību akti vai fonda nolikums paredz pārvaldības sabiedrības un depozitārija maiņas nosacījumus un noteikumus, kas ļauj nodrošināt sertifikātu turētāju aizsardzību šādas maiņas gadījumā.IV IEDAĻAPienākumi attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību struktūru un to depozitāriju12. pantsDalībvalstis nosaka ieguldījumu sabiedrību juridisko formu. Šīm sabiedrībām ir jābūt pietiekamam iemaksātajam kapitālam, lai tās varētu sekmīgi darboties un pildīt pienākumus.13. pantsIeguldījumu sabiedrības nedrīkst veikt darbības, kas nav minētas 1. panta 2. punktā.14. pants1. Ieguldījumu sabiedrības aktīvi jānodod depozitārijam glabāšanā.2. Depozitārija atbildību, kas minēta 16. pantā, neiespaido tas, ka tas visus aktīvus vai daļu no tiem ir nodevis glabāšanā trešai pusei.3. Turklāt depozitārijam:a) jānodrošina, ka sertifikātu pārdošana, emisija, atpirkšana, izpirkšana un atcelšana, ko veic sabiedrība vai tās vārdā, tiek veikta saskaņā ar tiesību aktiem un sabiedrības dibināšanas dokumentiem;b) jānodrošina, ka darījumos ar sabiedrības aktīviem atlīdzība tiek sniegta parastajā termiņā;c) jānodrošina, ka sabiedrības ieņēmumi tiek izmantoti saskaņā ar tiesību aktiem un tās dibināšanas dokumentiem.4. Dalībvalsts drīkst pieņemt lēmumu, ka attiecībā uz tās teritorijā esošajām ieguldījumu sabiedrībām, kuras tirgo savus sertifikātus tikai vienā vai vairākās tādās biržās, kur to sertifikāti ir iekļauti oficiālā sarakstā, netiek izvirzīta prasība, lai tām būtu depozitāriji šīs direktīvas nozīmē.Šādām sabiedrībām nepiemēro 34., 37. un 38. pantu. Tomēr šādu sabiedrību aktīvu izvērtēšanas noteikumiem jābūt norādītiem tiesību aktos vai sabiedrību dibināšanas dokumentos.5. Dalībvalsts drīkst pieņemt lēmumu, ka tās teritorijā esošajām ieguldījumu sabiedrībām, kuras vismaz 80 % no saviem sertifikātiem tirgo ar vienas vai vairāku fondu biržu starpniecību, kas ir norādītas to dibināšanas dokumentos, neizvirza prasību, lai tām būtu depozitāriji šīs direktīvas nozīmē, ja to sertifikāti ir iekļauti to dalībvalstu fondu biržu oficiālajos sarakstos, kuru teritorijās sertifikātus tirgo, un ja visus darījumus, ko šāda sabiedrība veic ārpus fondu biržām, veic tikai par fondu biržas cenām. Sabiedrības dibināšanas dokumentos jābūt norādītai tai fondu biržai tirdzniecības valstī, kuras cenas nosaka tās cenas, par kādām minētā sabiedrība veic darījumus ārpus fondu biržas šajā valstī.Dalībvalsts izmanto iepriekšējā apakšpunktā paredzēto iespēju vienīgi tad, ja atzīst, ka sertifikātu turētājiem ir aizsardzība, kas ir līdzvērtīga aizsardzībai, ko sertifikātu turētājiem sniedz PVKIU, kam ir depozitāriji šīs direktīvas nozīmē.Īpaši šādām sabiedrībām un 4. punktā minētajām sabiedrībām:a) dibināšanas dokumentos jānorāda savu sertifikātu tīro aktīvu cenu aprēķina metodes, ja tās nenosaka tiesību akti;b) jāveic tirgus intervence, lai novērstu savu sertifikātu fondu biržas cenu svārstības, kas pārsniedz 5 % no to tīro aktīvu vērtības;c) jānosaka savu sertifikātu tīrā aktīvu vērtība un tā jāpaziņo kompetentajām iestādēm vismaz divreiz nedēļā un jāpublicē divreiz mēnesī.Vismaz divreiz mēnesī neatkarīgam revidentam jāpārliecinās, ka sertifikātu cenas aprēķins veikts saskaņā ar tiesību aktiem un sabiedrības dibināšanas dokumentiem. To darot, revidentam jāapstiprina, ka sabiedrības aktīvi ir ieguldīti saskaņā ar tiesību aktos un sabiedrības dibināšanas dokumentos paredzētajiem noteikumiem.6. Dalībvalstis nosauc Komisijai tās sabiedrības, uz kurām attiecas 4. un 5. punktā paredzētās atkāpes.Komisija ziņo Kontaktkomitejai par 4. un 5. punkta piemērošanu piecu gadu laikā pēc šīs direktīvas ieviešanas. Saņēmusi Kontaktkomitejas atzinumu, Komisija vajadzības gadījumā ierosina attiecīgus pasākumus.15. pants1. Depozitārija juridiskajai adresei jābūt tajā pašā dalībvalstī, kur ir ieguldījumu sabiedrības juridiskā adrese, vai arī tam jādarbojas šajā dalībvalstī, ja tā juridiskā adrese ir citā dalībvalstī.2. Depozitārijam jābūt iestādei, kas ir valsts kontrolē. Tam arī jāsniedz pietiekamas finansiālas un profesionālas garantijas, lai tas kā depozitārijs varētu sekmīgi veikt savu darbu un pildīt saistības, ko uzliek šāds statuss.3. Dalībvalstis nosaka 2. punktā paredzēto iestāžu kategorijas, no kurām var izraudzīties depozitāriju.16. pantsDepozitārijs saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, kur ir ieguldījumu sabiedrības juridiskā adrese, atbild ieguldījumu sabiedrībai un sertifikātu turētājiem par visiem zaudējumiem, kas radušies tādēļ, ka depozitārijs bez attaisnojuma nav pildījis savus pienākumus vai tos pildījis nepilnīgi.17. pants1. Neviena sabiedrība nedrīkst darboties gan kā ieguldījumu sabiedrība, gan kā depozitārijs.2. Pildot depozitārija uzdevumus, depozitārijam jārīkojas tikai sertifikātu turētāju interesēs.18. pantsTiesību akti vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumenti paredz depozitārija maiņas nosacījumus un noteikumus, kas ļauj nodrošināt sertifikātu turētāju aizsardzību šādas maiņas gadījumā.V IEDAĻAPienākumi attiecībā uz PVKIU ieguldījumu politiku19. pants1. Ieguldījumu fonda vai ieguldījumu sabiedrības ieguldījumi drīkst būt tikai:a) pārvedami vērtspapīri, kas ir iekļauti kādas dalībvalsts fondu biržas oficiālajā sarakstā un/vai;b) pārvedami vērtspapīri, ko tirgo citā regulētā dalībvalsts tirgū, kas darbojas regulāri un ir atzīts un atvērts plašai sabiedrībai un/vai;c) pārvedami vērtspapīri, kas ir iekļauti fondu biržas oficiālā sarakstā valstī, kas nav dalībvalsts, vai ko valstī, kas nav dalībvalsts, tirgo citā regulētā tirgū, kas darbojas regulāri un ir atzīts un atvērts plašai sabiedrībai, ja kompetentās iestādes ir apstiprinājušas fondu biržas vai tirgus izvēli, vai arī tā ir paredzēta kādā tiesību aktā vai fonda nolikumā, vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos, un/vai;d) nesen emitēti pārvedami vērtspapīri, ja:- emisijas noteikumos ir ietverta saistība iesniegt pieteikumu iekļaušanai fondu biržas oficiālā sarakstā vai citā regulētā tirgū, kas darbojas regulāri un ir atzīts un atvērts plašai sabiedrībai, ja kompetentās iestādes ir apstiprinājušas fondu biržas vai tirgus izvēli, vai arī tā ir paredzēta kādā tiesību aktā vai fondu nolikumā, vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos, un/vai,- šādu iekļaušanu panāk gada laikā pēc emisijas.2. Tomēr:a) PVKIU ne vairāk kā 10 % no saviem aktīviem drīkst ieguldīt pārvedamos vērtspapīros, kas nav 1. punktā minētie vērtspapīri;b) dalībvalsts drīkst noteikt, ka PVKIU ne vairāk kā 10 % no saviem aktīviem var ieguldīt parāda instrumentos, kurus šajā direktīvā to īpašību dēļ uzskata par līdzvērtīgiem pārvedamiem vērtspapīriem un kuri cita starpā ir pārvedami, likvīdi un kuriem ir vērtība, ko var precīzi noteikt jebkurā laikā vai tik bieži, kā to paredz 34. pants;c) ieguldījumu sabiedrība drīkst iegūt kustamu un nekustamu īpašumu, kas ir būtisks tās tiešai darbībai;d) PVKIU nedrīkst iegūt ne dārgmetālus, ne sertifikātus par tiem.3. Kopējie 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētie ieguldījumi nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt 10 % no PVKIU aktīviem.4. Ieguldījumu fondi un ieguldījumu sabiedrības drīkst turēt papildu likvīdus līdzekļus.20. pants1. Dalībvalstis iesniedz Komisijai:a) ne vēlāk kā šīs direktīvas ieviešanas dienā — to parāda instrumentu sarakstus, kurus saskaņā ar 19. panta 2. punkta b) apakšpunktu tās paredz pielīdzināt pārvedamiem vērtspapīriem, uzrādot minēto instrumentu īpašības un šādas rīcības pamatojumu;b) ziņas par visiem grozījumiem, ko tās domā izdarīt instrumentu sarakstos, kas minēti a) apakšpunktā, vai visos instrumentos, ko tās domā turpmāk pielīdzināt pārvedamiem vērtspapīriem, līdz ar šādas rīcības pamatojumu.2. Komisija tūlīt nosūta šo informāciju citām dalībvalstīm līdz ar visām piezīmēm, ko uzskata par lietderīgām. Šādus ziņojumus saskaņā ar procedūru, kas noteikta 53. panta 4. punktā, drīkst apspriest Kontaktkomitejā.21. pants1. Dalībvalstis drīkst ļaut PVKIU, ievērojot to paredzētos nosacījumus un ierobežojumus, izmantot metodes un instrumentus, kas attiecas uz pārvedamiem vērtspapīriem, ja šādas metodes un instrumentus izmanto efektīvai vērtspapīru portfeļa pārvaldībai.2. Dalībvalstis drīkst arī ļaut PVKIU saistībā ar to aktīvu un pasīvu pārvaldību izmantot metodes un instrumentus, kas sniedz aizsardzību pret valūtas risku.22. pants1. Vienas iestādes emitētos pārvedamos vērtspapīros PVKIU nedrīkst ieguldīt vairāk par 5 % savu aktīvu.2. Dalībvalstis drīkst 1. punktā noteikto maksimumu paaugstināt līdz ne vairāk kā 10 %. Tomēr to vērtspapīru kopējā vērtība, ko PVKIU tur emitentiestādēs, katrā no tām ieguldot vairāk par 5 % no saviem aktīviem, nedrīkst pārsniegt 40 % no tās aktīvu vērtības.3. Dalībvalstis drīkst 1. punktā noteikto robežu paaugstināt līdz ne vairāk kā 35 %, ja attiecīgos vērtspapīrus emitē vai garantē dalībvalsts, tās vietējās varasiestādes, valstis, kas nav dalībvalstis, vai starptautiskas publiskās organizācijas, kurās viena vai vairākas dalībvalstis ir locekles.23. pants1. Atkāpjoties no 22. panta un neatkarīgi no Līguma 68. panta 3. punkta dalībvalstis, drīkst ļaut PVKIU saskaņā ar dalīta riska principu ieguldīt līdz 100 % aktīvu dažādos pārvedamos vērtspapīros, ko emitējusi vai garantējusi jebkura dalībvalsts, tās vietējās varasiestādes, valsts, kas nav dalībvalsts, vai starptautiskas publiskās organizācijas, kurās viena vai vairākas dalībvalstis ir locekles.Kompetentās iestādes piešķir šādu iespēju atkāpties tikai tad, ja uzskata, ka PVKIU sertifikātu turētājiem ir aizsardzība, kas ir līdzvērtīga tādu PVKIU sertifikātu turētāju aizsardzībai, kuri nepārsniedz 22. pantā noteiktos ierobežojumus.Šāda PVKIU turējumā jābūt vērtspapīriem vismaz no sešām dažādām emisijām, bet nevienas emisijas vērtspapīru apjoms nedrīkst pārsniegt 30 % no PVKIU kopējiem aktīviem.2. Fonda nolikumā vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos 1. punktā minētajiem PVKIU skaidri jānorāda valstis, vietējās varasiestādes vai starptautiskās publiskās organizācijas, kas emitē vai garantē vērtspapīrus, kuros šie PVKIU paredz ieguldīt vairāk nekā 35 % no to aktīviem; kompetentajām iestādēm jāapstiprina šo fondu nolikumi vai dibināšanas dokumenti.3. Turklāt katram šādam PVKIU, kas minēts 1. punktā, savā prospektā vai jebkādā citā reklāmizdevumā jāiekļauj izcelts paziņojums, vēršot uzmanību uz šādu atļauju un norādot valstis, vietējās varasiestādes un/vai starptautiskās publiskās organizācijas, kuru vērtspapīros tas paredz ieguldīt vai ir jau ieguldījis vairāk nekā 35 % no saviem aktīviem.24. pants1. PVKIU nedrīkst iegādāties citu atklāto kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu sertifikātus, ja vien tie nav kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi 1. panta 2. punkta pirmā un otrā ievilkuma izpratnē.2. PVKIU nedrīkst ieguldīt vairāk nekā 5 % no saviem aktīviem šādu kolektīvu ieguldījumu uzņēmumu sertifikātos.3. Ieguldījumu tāda ieguldījumu fonda sertifikātos, ko vada tā pati pārvaldības sabiedrība vai cita sabiedrība, ar kuru pārvaldības sabiedrību saista kopīga vadība vai kontrole, vai būtiska tieša vai netieša līdzdalība, drīkst veikt vienīgi tad, ja ieguldījumu fonds saskaņā ar tā nolikumu ir specializējies ieguldījumos konkrētā ģeogrāfiskā rajonā vai tautsaimniecības nozarē, un ar nosacījumu, ka kompetentās iestādes atļauj veikt šādus ieguldījumus. Atļauju piešķir tikai tad, ja ieguldījumu fonds ir paziņojis par savu nodomu izmantot šo iespēju un ja minētā iespēja ir skaidri norādīta fonda nolikumā.Pārvaldības sabiedrība nedrīkst iekasēt kādu samaksu vai izmaksas tādēļ, ka darījums attiecas uz tāda ieguldījumu fonda sertifikātiem, kur daļa no aktīviem ir ieguldīti sertifikātos, kas pieder citam ieguldījumu fondam, kuru vada tā pati pārvaldības sabiedrība vai jebkura cita sabiedrība, ar ko pārvaldības sabiedrību saista kopīga vadība vai kontrole, vai būtiska tieša vai netieša līdzdalība.4. Šā panta 3. punktu piemēro arī tad, ja ieguldījumu sabiedrība iegādājas sertifikātus citā ieguldījumu sabiedrībā, ar kuru tā ir saistīta 3. punkta nozīmē.Šā panta 3. punktu piemēro arī tad, ja ieguldījumu sabiedrība iegādājas tāda ieguldījumu fonda sertifikātus, ar kuru tā ir saistīta, vai ieguldījumu fonds iegādājas tādas ieguldījumu sabiedrības sertifikātus, ar kuru tas ir saistīts.25. pants1. Ieguldījumu sabiedrība vai pārvaldības sabiedrība, kas darbojas saistīti ar visiem ieguldījumu fondiem, ko tā vada un uz ko attiecas šī direktīva, nedrīkst iegādāties akcijas ar tādām balsstiesībām, kas ļautu tai būtiski ietekmēt emitentiestādes pārvaldību.Līdz turpmākai koordinācijai dalībvalstīm jāievēro esošie noteikumi, kuri citu dalībvalstu tiesību aktos transponē principu, kas ir formulēts pirmajā apakšpunktā.2. Turklāt ieguldījumu sabiedrība vai ieguldījumu fonds nedrīkst iegūt vairāk nekā:- 10 % no vienas emitentiestādes akcijām bez balsstiesībām,- 10 % no vienas emitentiestādes parāda vērtspapīriem,- 10 % no sertifikātiem, kas pieder kādam atsevišķam kolektīvu ieguldījumu uzņēmumam 1. panta 2. punkta pirmā un otrā ievilkuma nozīmē.Iegādājoties vērtspapīrus, otrajā un trešajā ievilkumā noteiktos ierobežojumus drīkst neievērot, ja tobrīd nav iespējams aprēķināt parāda vērtspapīru bruto vērtību vai vērtspapīru tīro vērtību.3. Dalībvalstis drīkst atteikties no 1. un 2. punkta piemērošanas attiecībā uz:a) pārvedamiem vērtspapīriem, ko emitējušas vai garantējušas dalībvalsts vai tās vietējās varasiestādes;b) pārvedamiem vērtspapīriem, ko emitējusi vai garantējusi valsts, kas nav dalībvalsts;c) pārvedamiem vērtspapīriem, ko emitējušas starptautiskas publiskās organizācijas, kurās viena vai vairākas dalībvalstis ir locekles;d) akcijām, ko PVKIU tur tādas valsts, kas nav dalībvalsts, sabiedrības kapitālā, kura iegulda savus aktīvus galvenokārt tādu emitentiestāžu vērtspapīros, kuru juridiskā adrese atrodas šajā valstī, ja saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem PVKIU tikai tā var ieguldīt šīs valsts emitentiestāžu vērtspapīros. Šo atkāpi tomēr piemēro vienīgi tad, ja tās valsts, kas nav dalībvalsts, sabiedrība savā ieguldījumu politikā ievēro ierobežojumus, kas noteikti 22., 24. pantā un 25. panta 1. un 2. punktā. Ja robežas, kas noteiktas 22. un 24. pantā, ir pārkāptas, ar vajadzīgajām pārmaiņām piemēro 26. pantu;e) ieguldījumu sabiedrības turētām akcijām tādu meitas uzņēmumu kapitālā, kas tikai savās interesēs nodarbojas ar pārvaldību, konsultācijām vai tirdzniecību.26. pants1. PVKIU nav jāievēro šajā iedaļā noteiktie ierobežojumi, ja tas īsteno pierakstīšanās tiesības, kas attiecas uz pārvedamiem vērtspapīriem, kas ir to aktīvu sastāvdaļa.Nodrošinot dalīta riska principa ievērošanu, dalībvalstis var atļaut tādiem PVKIU, kuru darbības atļauja piešķirta nesen, atkāpties no 22. un 23. panta sešus mēnešus pēc to darbības atļaujas saņemšanas dienas.2. Ja pirmajā punktā minētās robežas ir pārsniegtas no PVKIU neatkarīgu iemeslu dēļ, vai īstenojot pierakstīšanās tiesības, šim PVKIU attiecībā uz saviem tirdzniecības darījumiem par prioritāru mērķi jāpieņem minētā stāvokļa izlabošana, atbilstīgi ņemot vērā tā sertifikātu turētāju intereses.VI IEDAĻAPienākumi attiecībā uz informāciju, ko sniedz sertifikātu turētājiemA. Prospekta un periodisko pārskatu publicēšana27. pants1. Ieguldījumu sabiedrībai un pārvaldības sabiedrībai — par katru no tās pārvaldītajiem fondiem — jāpublicē:- prospekts,- pārskats par katru finanšu gadu, un- pusgada pārskats, kas aptver finanšu gada pirmos sešus mēnešus.2. Gada un pusgada pārskats jāpublicē, ievērojot šādus termiņus no tā perioda beigām, uz kuru tie attiecas:- četri mēneši attiecībā uz gada pārskatu,- divi mēneši attiecībā uz pusgada pārskatu.28. pants1. Prospektā jābūt ziņām, kas vajadzīgas ieguldītājiem, lai viņi varētu pieņemt pamatotu lēmumu par viņiem piedāvāto ieguldījumu. Tajā jābūt vismaz tām ziņām, kas paredzētas A sarakstā, kurš pievienots šai direktīvai, ciktāl šīs ziņas jau neparādās dokumentos, ko pievieno prospektam saskaņā ar 29. panta 1. punktu.2. Gada pārskatā jābūt bilancei vai paziņojumam par aktīviem un pasīviem, sīkam finanšu gada ieņēmumu un izdevumu pārskatam, ziņojumam par darbību finanšu gada laikā un citām ziņām, kas paredzētas B sarakstā, kurš pievienots šai direktīvai, kā arī citādām svarīgām ziņām, kas ļauj ieguldītājiem pieņemt pamatotu lēmumu par PVKIU darbības attīstību un tās rezultātiem.3. Pusgada pārskatā jābūt vismaz tām ziņām, kas paredzētas šai direktīvai pievienotā B saraksta I līdz IV nodaļā; ja PVKIU ir izmaksājis vai piedāvā izmaksāt pagaidu dividendes, datiem jāuzrāda rezultāti pēc nodokļiem attiecīgajā pusgadā un izmaksātās vai piedāvātās pagaidu dividendes.29. pants1. Fonda nolikums vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumenti ir prospekta būtiska sastāvdaļa, kas tam jāpievieno.2. Šā panta 1. punktā minētie dokumenti tomēr nav jāpievieno prospektam, ja sertifikātu turētājam ir paziņots, ka viņam šie dokumenti pēc lūguma tiks atsūtīti vai tiks paziņota vieta, kur katrā dalībvalstī, kurā attiecīgie sertifikāti ir laisti tirgū, viņš var iepazīties ar šiem dokumentiem.30. pantsBūtiskie prospekta dati ir regulāri jāatjaunina.31. pantsVienai vai vairākām personām, ko tiesību akti pilnvaro veikt revīziju, saskaņā ar Padomes Direktīvu 84/253/EEK (1984. gada 10. aprīlis), kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz personu apstiprināšanu grāmatvedības dokumentu obligāto revīziju veikšanai [4], jāpārbauda gada pārskatos norādītie grāmatvedības dati. Revidentu ziņojumu, tostarp piezīmes, pilnībā iekļauj gada pārskatā.32. pantsPVKIU jānosūta kompetentajām iestādēm savs prospekts un visi grozījumi tajā, kā arī gada un pusgada pārskati.33. pants1. Prospekts, jaunākais gada pārskats un attiecīgais pusgada ziņojums, kas ir publicēts, pirms līguma noslēgšanas par brīvu jāpiedāvā parakstītājiem.2. Turklāt gada un pusgada pārskatiem jābūt publiski pieejamiem vietās, ko norāda prospektā.3. Gada un pusgada pārskatus sertifikātu turētājiem pēc lūguma izsniedz par brīvu.B. Citas informācijas publicēšana34. pantsPVKIU attiecīgi jāpublisko savu sertifikātu emisijas, pārdošanas, atpirkšanas vai izpirkšanas cena ikreiz, kad tas tos emitē, pārdod, atpērk vai izpērk, un vismaz divreiz mēnesī. Kompetentās iestādes tomēr drīkst PVKIU samazināt publicēšanas biežumu līdz vienai reizei mēnesī, ja šāds izņēmums neskar sertifikātu turētāju intereses.35. pantsVisās publikācijās, kurās aicina iegādāties PVKIU sertifikātus, jānorāda, ka ir pieejams prospekts, un vietas, kur to var iegūt.VIII IEDAĻAVispārīgie PVKIU pienākumi36. pants1. Aizņemties nedrīkst:- ieguldījumu sabiedrība, ne- pārvaldības sabiedrība vai depozitārijs, kas darbojas ieguldījumu fonda vārdā.Tomēr PVKIU drīkst iegūt valūtu ar kompensācijas aizņēmumu ("back-to-back"loan).2. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalsts drīkst atļaut PVKIU aizņemties:a) līdz 10 %- no aktīviem — ieguldījumu sabiedrībai, un- no fondu vērtības — ieguldījumu fondam,ja tas ir pagaidu aizņēmums;b) līdz 10 % no aktīviem — ieguldījumu sabiedrībai, ja aizņēmums ļauj iegūt nekustamo īpašumu, kas ir būtisks tās uzdevumu tiešai veikšanai; ne šajā, ne a) apakšpunktā minētajā gadījumā aizņēmums kopumā nedrīkst pārsniegt 15 % no aizņēmēja aktīviem.37. pants1. Pēc katra sertifikātu turētāja lūguma savi sertifikāti PVKIU ir jāatpērk vai jāizpērk.2. Atkāpjoties no 1. punkta:a) tiesību aktos, fonda nolikumā vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos paredzētos gadījumos un saskaņā ar tajos paredzēto kārtību PVKIU drīkst uz laiku pārtraukt savu sertifikātu atpirkšanu vai izpirkšanu. Pārtraukumu drīkst paredzēt tikai ārkārtējos gadījumos, ja apstākļi to prasa un ja pārtraukums ir attaisnojams, ņemot vērā sertifikātu turētāju intereses;b) dalībvalstis drīkst atļaut kompetentajām iestādēm prasīt sertifikātu atpirkšanas vai izpirkšanas pārtraukumu sertifikātu turētāju vai vispārības interesēs.3. Gadījumos, kas minēti 2. punkta a) apakšpunktā, PVKIU nekavējoties savs lēmums jāpaziņo kompetentajām iestādēm un attiecīgajām visu to dalībvalstu iestādēm, kur tas tirgo savus sertifikātus.38. pantsAktīvu novērtēšanas noteikumi un PVKIU sertifikātu pārdošanas vai emisijas cenas un atpirkšanas vai izpirkšanas cenas aprēķina noteikumiem jābūt noteiktiem tiesību aktos, fonda nolikumā vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos.39. pantsIeguldījumu fondi vai ieguldījumu sabiedrības ieņēmumus sadala vai atkārtoti iegulda saskaņā ar tiesību aktiem un fonda nolikumu vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentiem.40. pantsPVKIU sertifikātu drīkst emitēt tikai tad, ja PVKIU aktīvos parastajā termiņā ir izdarīta iemaksa, kas ir vienāda ar tīro emisijas cenu. Šis noteikums neliedz izplatīt bezmaksas sertifikātus.41. pants1. Neskarot 19. un 21. pantu:- ne ieguldījumu sabiedrība,- ne pārvaldības sabiedrība vai depozitārijs, kas darbojas ieguldījumu fonda vārdā,nedrīkst piešķirt aizdevumus vai kā galvotājs darboties trešās puses vārdā.2. Šā panta 1. punkts neliedz šādiem uzņēmumiem iegādāties pārvedamus vērtspapīrus, kas nav pilnībā apmaksāti.42. pantsNe:- ieguldījumu sabiedrība, ne- pārvaldības sabiedrība vai depozitārijs, kas darbojas ieguldījumu fonda vārdā,nedrīkst veikt pārvedamu vērtspapīru tirdzniecību, kas nav nodrošināta.43. pantsTiesību aktos vai fonda nolikumā jāparedz atlīdzība un izdevumi, ko pārvaldības sabiedrība ir tiesīga prasīt no ieguldījumu fonda, un metode, kā aprēķina šādu atlīdzību.Tiesību aktos vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos ir jāparedz izdevumi, kurus segs sabiedrība.VIII IEDAĻAĪpaši noteikumi, ko piemēro PVKIU, kuri tirgo savus sertifikātus dalībvalstīs, kas nav valstis, kur tie atrodas44. pants1. PVKIU, kas tirgo savus sertifikātus citā dalībvalstī, jāievēro šajā valstī spēkā esošie normatīvie un administratīvie akti jomās, uz ko neattiecas šī direktīva.2. Katrs PVKIU drīkst reklamēt savus sertifikātus dalībvalstī, kurā tos tirgo. Tam jāievēro noteikumi, kas šajā valstī reglamentē reklāmu.3. Noteikumi, kas minēti 1. un 2. punktā, jāpiemēro bez diskriminācijas.45. pantsGadījumā, kas minēts 4. pantā, attiecīgam PVKIU saskaņā ar normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas ir spēkā tirdzniecības dalībvalstī, jāveic arī vajadzīgie pasākumi, lai šajā valstī nodrošinātu iespēju veikt maksājumus sertifikātu turētājiem, sertifikātu atpirkšanu vai izpirkšanu, kā arī darīt pieejamu informāciju, kas PVKIU ir jāsniedz.46. pantsJa PVKIU plāno tirgot savus sertifikātus dalībvalstī, kas nav tā atrašanās dalībvalsts, tam vispirms attiecīgi jāinformē šīs otras dalībvalsts kompetentās iestādes un varas iestādes. Tam tajā pašā reizē jānosūta minētajām iestādēm:- kompetento iestāžu atzinums par to, ka tas atbilst nosacījumiem, kas paredzēti šajā direktīvā,- fonda nolikums vai dibināšanas dokumenti,- prospekts,- vajadzības gadījumā, jaunākais gada pārskats un attiecīgais pusgada pārskats, un- ziņas par pasākumiem, kas veikti tā sertifikātu tirdzniecībai minētajā citā dalībvalstī.PVKIU drīkst sākt tirgot savus sertifikātus minētajā otrā dalībvalstī divus mēnešus pēc šāda paziņojuma, ja vien attiecīgās dalībvalsts iestādes ar pamatotu lēmumu, kas pieņemts pirms minētā divu mēnešu termiņa beigām, nav noteikušas, ka sertifikātu tirdzniecībai veiktie pasākumi neatbilst 44. panta 1. punktā un 45. pantā minētajiem noteikumiem.47. pantsJa PVKIU tirgo savus sertifikātus dalībvalstī, kas nav tā atrašanās dalībvalsts, šajā otrā dalībvalstī tam vismaz vienā no šīs dalībvalsts oficiālām valodām jāizplata dokumenti un informācija, kas jāpublicē tā atrašanās dalībvalstī, saskaņā ar tādām pašām procedūrām kā tās, kas paredzētās šajā otrā valstī.48. pantsNolūkā veikt savas darbības PVKIU Kopienā drīkst izmantot to pašu nosaukumu (kā ieguldījumu sabiedrība vai ieguldījumu fonds), ko tas izmanto tā atrašanās dalībvalstī. Ja draud rasties pārpratums, uzņēmēja dalībvalsts drīkst likt, lai skaidrības labad nosaukumu papildina ar dažiem paskaidrojumiem.IX IEDAĻANoteikumi attiecībā uz iestādēm, kas atbild par darbības atļaušanu un pārraudzību49. pants1. Dalībvalstis norāda iestādes, kurām jāveic šajā direktīvā paredzētie pienākumi. Par to dalībvalstis informē Komisiju, norādot visu pienākumu sadalījumu.2. Iestādēm, kas minētas 1. punktā, jābūt valsts iestādēm vai struktūrām, ko norāda valsts iestādes.3. Tās valsts iestāžu kompetencē, kurā atrodas PVKIU, ir minēto PVKIU pārraudzība. Bet tās valsts iestāžu kompetencē, kurās PVKIU tirgo savus sertifikātus saskaņā ar 44. pantu, ir uzraudzīt VIII iedaļas noteikumu ievērošanu.4. Attiecīgajām iestādēm jābūt visām pilnvarām, kas vajadzīgas to uzdevumu izpildei.50. pants1. Dalībvalstu iestādes, kas minētas 49. pantā, cieši sadarbojas, lai veiktu savu uzdevumu, un tikai šajā nolūkā piegādā viena otrai visu vajadzīgo informāciju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka visas personas, kas strādā vai agrāk ir strādājušas 49. pantā minētajās iestādēs, saista profesionālais noslēpums. Tas nozīmē, ka nekādas slepenas ziņas, kas saņemtas, pildot pienākumus, nevienai personai vai iestādei nedrīkst izpaust citādi kā saskaņā ar tiesību aktiem.3. Tomēr 2. punkts neliedz sazināties 49. pantā minētajām dažādo dalībvalstu iestādēm, kā to paredz šī direktīva. Uz šādu informācijas apmaiņu attiecas profesionālā noslēpuma pienākums personām, kas strādā vai agrāk strādājušas iestādēs, kuras saņem šādu informāciju.4. Neskarot gadījumus, uz ko attiecas krimināltiesību akti, 49. pantā minētā veida iestāde, kas saņem šādu informāciju, drīkst to izmantot tikai savu uzdevumu izpildei vai saistībā ar administratīvām lietām vai tiesvedību, kas attiecas uz šādu izpildi.51. pants1. Iestādēm, kas minētas 49. pantā, jāpamato katrs lēmums neizsniegt atļauju un katrs atteikums, kas pieņemts, ieviešot vispārīgos pasākumus, kuri noteikti šīs direktīvas piemērošanai, un pamatojums jādara zināms iesniedzējam.2. Dalībvalstis nosaka, ka lēmumi, ko attiecībā uz PVKIU pieņem saskaņā ar normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, dod tiesības griezties tiesās; tas pats ir spēkā, ja lēmums nav pieņemts sešos mēnešos pēc tam, kad PVKIU saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem iesniedzis atļaujas pieteikumu ar visām vajadzīgajām ziņām.52. pants1. Tikai tās dalībvalsts iestādes, kurā PVKIU atrodas, ir tiesīgas veikt pasākumus attiecībā pret šo PVKIU, ja tas pārkāpis kādu no normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem vai fonda nolikumā vai ieguldījumu sabiedrības dibināšanas dokumentos paredzētajiem noteikumiem.2. Tās dalībvalsts varas iestādes, kurā tirgo PVKIU sertifikātus, tomēr ir tiesīgas veikt pasākumus attiecībā pret šo PVKIU, ja tas pārkāpj VIII iedaļā minētos noteikumus.3. Katrs lēmums atsaukt atļauju vai citāds nopietns pasākums, kas vērsts pret PVKIU, vai katrs atpirkšanas vai izpirkšanas pārtraukums, kas tam piemērots, tās dalībvalsts iestādēm, kurā uzņēmums atrodas, nekavējoties jāpaziņo tās otras dalībvalsts iestādēm, kurā sertifikātus tirgo.X IEDAĻAKontaktkomiteja53. pants1. Pie Komisijas izveido Kontaktkomiteju, turpmāk "Komiteja". Tās uzdevums ir:a) neskarot Līguma 169. un 170. pantu, veicināt šīs direktīvas saskaņotu piemērošanu, regulāri apspriežoties par visiem praktiskiem jautājumiem, kas rodas sakarā ar tās piemērošanu un kuru sakarā domu apmaiņu uzskata par lietderīgu;b) veicināt dalībvalstu apspriešanos par stingrākām vai papildu prasībām, ko tās drīkst pieņemt saskaņā ar 1. panta 7. punktu, vai par noteikumiem, ko tās drīkst pieņemt saskaņā ar 44. un 45. pantu;c) vajadzības gadījumā konsultēt Komisiju par papildinājumiem vai grozījumiem, kas būtu jāizdara šajā direktīvā.2. Komitejas uzdevums nav pēc būtības izvērtēt lēmumus, ko atsevišķos gadījumos pieņēmušas 49. pantā minētās iestādes.3. Komitejā ir dalībvalstu ieceltas personas un Komisijas pārstāvji. Komitejas priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Sekretariāta pakalpojumus nodrošina Komisija.4. Komitejas sēdes sasauc tās priekšsēdētājs pats pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvju lūguma. Komiteja izstrādā savu reglamentu.XI IEDAĻAPārejas noteikumi, izņēmumi un nobeiguma noteikumi54. pantsTikai attiecībā uz Dānijas PVKIU, Dānijā emitētos pantebreve uzskata par līdzvērtīgiem 19. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem pārvedamiem vērtspapīriem.55. pantsAtkāpjoties no 7. panta 1. punkta un 14. panta 1. punkta kompetentās iestādes drīkst atļaut tiem PVKIU, kam šīs direktīvas pieņemšanas dienā ir divi vai vairāk depozitāriji, saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem saglabāt attiecīgo depozitāriju skaitu, ja šīm iestādēm ir garantijas, ka uzdevumi, kas jāpilda saskaņā ar 7. panta 3. punktu un 14. panta 3. punktu, patiešām tiks pildīti.56. pants1. Atkāpjoties no 6. panta, dalībvalstis drīkst ļaut pārvaldības sabiedrībām emitēt uzrādītāja sertifikātus, kas ir citu sabiedrību vārda vērtspapīri.2. Dalībvalstis var atļaut pārvaldības sabiedrībām, kas šīs direktīvas pieņemšanas dienā veic arī darbības, kas nav 6. pantā paredzētās darbības, minētās darbības turpināt piecus gadus pēc šīs dienas.57. pants1. Dalībvalstīs līdz 1989. gada 1. oktobrim stājas spēkā pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par tiem dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.2. PVKIU, kas darbojas šīs direktīvas pieņemšanas dienā, dalībvalstis drīkst piešķirt laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus pēc minētās dienas, lai izpildītu attiecīgās valsts tiesību aktos ietvertās jaunās prasības.3. Grieķijas Republikai un Portugāles Republikai ir ļauts atlikt šīs direktīvas ieviešanu ne vēlāk kā līdz 1992. gada 1. aprīlim.Gadu pirms šīs dienas Komisija ziņo Padomei par šīs direktīvas ieviešanu un visām grūtībām, kādas, īstenojot šo direktīvu, var būt bijušas Grieķijas Republikai vai Portugāles Republikai, lai ievērotu pirmajā apakšpunktā minēto termiņu.Vajadzības gadījumā Komisija ierosina Padomei pagarināt termiņu par ne vairāk kā četriem gadiem.58. pantsDalībvalstis dara Komisijai zināmus savas valsts svarīgākos normatīvos un administratīvos aktus, ko tās pieņem jomā, kuru regulē šī direktīva.59. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1985. gada 20. decembrīPadomes vārdā –priekšsēdētājsR. Krieps[1] OV C 171, 26.7.1976., 1. lpp.[2] OV C 57, 7.3.1977., 31. lpp.[3] OV C 75, 26.3.1977., 10. lpp.[4] OV L 126, 12.5.1984., 20. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSA SARAKSTS1.Ziņas par ieguldījumu fondu | 1.Ziņas par pārvaldības sabiedrību | 1.Ziņas par ieguldījumu sabiedrību |1.1.Nosaukums. | 1.1.Nosaukums vai veids, juridiskā forma, juridiskā adrese un pārvaldes iestādes adrese, ja tā nesakrīt ar juridisko adresi. | 1.1.Nosaukums vai veids, juridiskā forma, juridiskā adrese un pārvaldes iestādes adrese, ja tā nesakrīt ar juridisko adresi. |1.2.Ieguldījumu fonda dibināšanas datums. Norāde par darbības laiku, ja tas ir ierobežots. | 1.2.Sabiedrības dibināšanas datums. Norāde par darbības laiku, ja tas ir ierobežots. | 1.2.Sabiedrības dibināšanas datums. Norāde par darbības laiku, ja tas ir ierobežots. || 1.3.Ja sabiedrība pārvalda citus ieguldījumu fondus, norāde par šiem citiem ieguldījumu fondiem. | |1.4.Paziņojums par vietu, kur var saņemt fonda nolikumu, ja tas nav pielikumā, un periodiskos pārskatus. | | 1.4.Paziņojums par vietu, kur var saņemt sabiedrības dibināšanas dokumentus, ja tie nav pielikumā, un periodiskos pārskatus. |1.5.Sertifikātu turētājiem būtiskas īsas norādes par nodokļu sistēmu, ko piemēro ieguldījumu fondam. Ziņas par to, vai sākumā izdara atskaitījumus no ieņēmumiem un vai fonds maksā sertifikātu turētājiem no kapitāla peļņas. | | 1.5.Sertifikātu turētājiem būtiskas īsas norādes par nodokļu sistēmu, ko piemēro sabiedrībai. Ziņas par to, vai sākumā izdara atskaitījumus no ieņēmumiem un vai sabiedrība maksā sertifikātu turētājiem no kapitāla peļņas. |1.6.Aprēķina un sadales dienas. | | 1.6.Aprēķina un sadales dienas. |1.7.To personu vārdi, kas atbild par 31. pantā minēto grāmatvedības dokumentu pārbaudi. | | 1.7.To personu vārdi, kas atbild par 31. pantā minēto grāmatvedības dokumentu pārbaudi. || 1.8.Sabiedrības vadības, pārvaldības un pārraudzības struktūru locekļu vārdi un amati. Ziņas par galveno darbību, ko viņi veic ārpus sabiedrības, ja tai ir būtisks sakars ar šo sabiedrību. | 1.8.Sabiedrības vadības, pārvaldības un pārraudzības struktūru locekļu vārdi un amati. Ziņas par galveno darbību, ko viņi veic ārpus sabiedrības, ja tai ir būtisks sakars ar šo sabiedrību. || 1.9.Reģistrētā kapitāla apmērs ar norādi par apmaksāto kapitālu. | 1.9.Pamatkapitāls. |1.10.Ziņas par attiecīgo sertifikātu veidiem un galvenajām pazīmēm, un jo īpaši:attiecīgā sertifikātā nostiprināto tiesību veids (materiālās, personiskās vai citas),oriģināli vērtspapīri vai īpašumtiesību apliecības; iegrāmatojums reģistrā vai kontā,sertifikātu veids: vārda vai uzrādītāja. Norāde par visiem nomināliem, kas var būt paredzēti,norāde par sertifikātu turētāja balsstiesībām, ja tādas ir,apstākļi, kādos var pieņemt lēmumu par ieguldījumu fonda likvidāciju un likvidācijas procedūra, īpaši attiecībā uz sertifikātu turētāju tiesībām. | | 1.10.Ziņas par attiecīgo sertifikātu veidiem un galvenajām pazīmēm, un jo īpaši:oriģināli vērtspapīri vai īpašumtiesību apliecības; iegrāmatojums reģistrā vai kontā,sertifikātu veids: vārda vai uzrādītāja. Norāde par visiem nomināliem, kas var būt paredzēti,norāde par sertifikātu turētāja balsstiesībām,apstākļi, kādos var pieņemt lēmumu par ieguldījumu sabiedrības likvidāciju, un likvidācijas procedūra, īpaši attiecībā uz sertifikātu turētāju tiesībām. |1.11.Vajadzības gadījumā norāde par fondu biržām vai tirgiem, kur sertifikāti tiek kotēti vai tirgoti. | | 1.11.Vajadzības gadījumā norāde par fondu biržām vai tirgiem, kur sertifikāti tiek kotēti vai tirgoti. |1.12.Sertifikātu emisijas un pārdošanas procedūras un nosacījumi. | | 1.12.Sertifikātu emisijas un pārdošanas procedūras un nosacījumi. |1.13.Sertifikātu atpirkšanas vai izpirkšanas procedūras un apstākļi, kādos atpirkšanu vai izpirkšanu drīkst pārtraukt. | | 1.13.Sertifikātu atpirkšanas vai izpirkšanas procedūras un nosacījumi un apstākļi, kādos atpirkšana vai izpirkšanu drīkst pārtraukt. |1.14.Ieņēmumu noteikšanas un izmantošanas noteikumi. | | 1.14.Ieņēmumu noteikšanas un izmantošanas noteikumi. |1.15.Ieguldījumu fonda ieguldījumu mērķu apraksts, tostarp tā finanšu mērķi (kapitāla pieaugums vai ieņēmumi), ieguldījumu politika (piem., specializācija ģeogrāfiskos apgabalos vai tautsaimniecības nozarēs), šīs ieguldījumu politikas ierobežojumi un norāde par visām metodēm, instrumentiem vai pilnvarām aizņemties, kuras var izmantot ieguldījumu fonda pārvaldībā. | | 1.15.Sabiedrības ieguldījumu mērķu apraksts, tostarp tās finanšu mērķi (kapitāla pieaugums vai ieņēmumi), ieguldījumu politika (piem., specializācija ģeogrāfiskos apgabalos vai tautsaimniecības nozarēs), šīs ieguldījumu politikas ierobežojumi un norāde par visām metodēm, instrumentiem vai pilnvarām aizņemties, kuras var izmantot sabiedrības pārvaldībā. |1.16.Aktīvu novērtēšanas noteikumi. | | 1.16.Aktīvu novērtēšanas noteikumi. |1.17.Sertifikātu pārdošanas vai emisijas cenas un atpirkšanas vai izpirkšanas cenas noteikšana, jo īpaši:šo cenu aprēķina metode un biežums,ziņas par sertifikātu pārdošanas vai emisijas un atpirkšanas vai izpirkšanas izmaksām,šo cenu publicēšanas līdzekļi, vietas un biežums. | | 1.17.Sertifikātu pārdošanas vai emisijas cenas un atpirkšanas vai izpirkšanas cenas noteikšana, jo īpaši:šo cenu aprēķina metode un biežums,ziņas par sertifikātu pārdošanas vai emisijas un atpirkšanas vai izpirkšanas izmaksām,šo cenu publicēšanas līdzekļi, vietas un biežums. [1] |1.18.Ziņas par atlīdzības veidu, apmēru un aprēķinu, kas ieguldījumu fondam jāmaksā pārvaldības sabiedrībai, depozitārijam vai trešām personām, pārvaldības sabiedrības, depozitārija vai trešo pušu izdevumu atlīdzināšana, ko veic ieguldījumu fonds. | | 1.18.Ziņas par atlīdzības veidu, apmēru un aprēķinu, kas sabiedrībai jāmaksā saviem direktoriem, vadības, pārvaldības un pārraudzības struktūru locekļiem, depozitārijam vai trešām personām, tās direktoru, depozitārija vai trešo pušu izdevumu atlīdzināšana, ko veic sabiedrība. |2. Ziņas par depozitāriju:2.1. Nosaukums vai veids, juridiskā forma, juridiskā adrese un pārvaldes iestādes adrese, ja tā nesakrīt ar juridisko adresi.2.2. Galvenā darbība.3. Ziņas par konsultatīvajiem uzņēmumiem vai ārējiem ieguldījumu konsultantiem, kas saskaņā ar līgumu sniedz padomus, par ko tiek maksāts no PVKIU aktīviem:3.1. Uzņēmuma nosaukums vai veids vai konsultanta vārds;3.2. Līguma ar pārvaldības sabiedrību vai ieguldījumu sabiedrību būtiskākie noteikumi, kas var būt svarīgi sertifikātu turētājiem, izņemot noteikumus par atlīdzību;3.3. Citas nozīmīgas darbības.4. Ziņas par kārtību, kādā izdara maksājumus sertifikātu turētājiem, atpērk vai izpērk pajas un dara pieejamu informāciju par PVKIU. Šādai informācijai jebkurā gadījumā jābūt pieejamai dalībvalstī, kurā atrodas PVKIU. Turklāt, ja pajas tiek tirgotas citā dalībvalstī, šādu informāciju attiecībā uz šo valsti sniedz prospektā, ko publicē tur.B SARAKSTSZiņas, kas jāiekļauj regulārajos ziņojumosI. Paziņojums par aktīviem un pasīviem- pārvedami vērtspapīri,- 19. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētā veida parāda instrumenti,- banku bilances,- citi aktīvi,- kopējie aktīvi,- pasīvi,- tīro aktīvu vērtība.II. Apgrozībā esošo sertifikātu skaitsIII. Tīrā aktīvu vērtība uz vienu sertifikātuIV. Vērtspapīru portfelis, norādot atsevišķi:a) pārvedamos vērtspapīrus, kas reģistrēti fondu biržas oficiālā sarakstā;b) pārvedamos vērtspapīrus, ko tirgo citā regulētā tirgū;c) direktīvas 19. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētā veida pārvedamos vērtspapīrus, kas nesen emitēti;d) citus direktīvas 19. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētā veida pārvedamos vērtspapīrus;e) parāda instrumentus, ko saskaņā ar 19. panta 2. punkta b) apakšpunktu uzskata par līdzvērtīgiem;turklāt — izvērtējot saskaņā ar vispiemērotākajiem kritērijiem, ņemot vērā PVKIU ieguldījumu politiku (piem., saskaņā ar ekonomikas, ģeogrāfijas vai valūtas kritēriju), izsakot kā procentuālo daļu no tīrajiem aktīviem; katram no iepriekš minētajiem ieguldījumiem jānorāda tā procentuālā daļa no attiecīgā PVKIU kopējiem aktīviem.Paziņojums par izmaiņām vērtspapīru portfeļa struktūrā pārskata periodā.V. Paziņojums par pārmaiņām PVKIU aktīvos pārskata periodā, tostarp:- ieņēmumi no ieguldījumiem,- citi ieņēmumi,- pārvaldības izmaksas,- depozitārija izmaksas,- citas izmaksas un nodokļi,- tīrie ieņēmumi,- sadalītie un no jauna ieguldītie ieņēmumi,- izmaiņas kapitāla bilancē,- ieguldījumu vērtības pieaugums vai samazinājums,- visas citas izmaiņas, kas iespaido PVKIU aktīvus un pasīvus.VI. Salīdzinājuma tabula, kura aptver pēdējos trīs finanšu gadus un kurā par katru finanšu gadu uzrāda finanšu gada beigu:- kopējo tīro aktīvu vērtību,- tīro aktīvu vērtību uz vienu sertifikātu.VII. Ziņas par saistību galīgo apjomu pa darījumu kategorijām 21. panta izpratnē, kurus PVKIU ir izpildījis pārskata periodā.[1] Ieguldījumu sabiedrības šīs direktīvas 14. panta 5. punkta nozīmē norāda arī:- sertifikātu tīrās aktīvu vērtības aprēķina metodi un biežumu,- šīs vērtības publicēšanas līdzekļus, vietu un biežumu,- tirdzniecības valsts fondu biržu, kuras cenas nosaka to darījumu cenas, ko šajā valstī veic ārpus fondu biržām.--------------------------------------------------


title: Komisijas direktīva (1984. gada 7. jūnijs), ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvai 77/96/EEK par trihinellu (trichinella spiralis) pārbaudi, ievedot no trešām valstīm svaigu mājas cūku gaļu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31984L0319

Oficiālais Vēstnesis L 167 , 27/06/1984 Lpp. 0034 - 0043 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 17 Lpp. 0185  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 03 Sējums 31 Lpp. 0083  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 17 Lpp. 0185  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 03 Sējums 31 Lpp. 0083

		Komisijas direktīva(1984. gada 7. jūnijs),ar ko groza pielikumus Padomes Direktīvai 77/96/EEK par trihinellu (trichinella spiralis) pārbaudi, ievedot no trešām valstīm svaigu mājas cūku gaļu(84/319/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvu 77/96/EEK par trihinellu (trichinella spiralis) pārbaudi, ievedot no trešām valstīm svaigu mājas cūku gaļu [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 83/91/EEK [2], un jo īpaši tās 8. pantu,tā kā nesen veiktajos pētījumos ir atklātas konkrētas metodes, kā cūkgaļā atrast trihinellas; tā kā šīs metodes no veselības aizsardzības viedokļa ir tikpat drošas kā jau pastāvošās metodes; tā kā tāpēc atbilstoši jāpapildina Direktīvas 77/96/EEK I pielikums;tā kā dalībvalstīm un trešām valstīm vajadzētu sniegt izvēles iespējas starp paredzētajām pārbaudes metodēm, lai atvieglotu darbu, veicot trihinellu pārbaudes;tā kā tehniski jāpielāgo pašreiz izmantotās trihinellu pārbaudes metodes un nosacījumi, kas jāievēro laboratorijām, kuras veic trihinellu pārbaudes;tā kā šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvu 77/96/EEK groza, kā noteikts pielikumā.2. pantsNe vēlāk kā 1985. gada 1. janvārī dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.3. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1984. gada 7. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisPoul Dalsager[1] OV L 26, 31.1.1977., 67. lpp.[2] OV L 59, 5.3.1983., 34. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSA. Direktīvas I pielikumu groza šādi.1. Pielikuma II punkta a) apakšpunktā:- desmito ievilkumu aizstāj ar šādu tekstu:"Astereomikroskops (palielinājums 15 līdz 40 reizes) ar piemērotu gaismas avotu,"- pēdējo ievilkumu aizstāj ar šādu tekstu:"gremošanas fermenta šķīdums ar šādu sastāvu:10 g pepsīna (80 FIP(Starptautiskā Farmācijas federācija) vienības vienā gramā), 5 ml HCl (vismaz 37 %), kas izšķīdināti vienā litrā krāna ūdens."2. Pielikuma III punktu aizstāj ar šādu tekstu:"III. MĀKSLĪGĀS FERMENTATĪVĀS HIDROLĪZES IZMANTOŠANAS METODE APVIENOTAJIEM PARAUGIEMa) Iekārta un reaģenti- nazis un pincete paraugu ņemšanai,- ierīce gaļas sasmalcināšanai ar 2 līdz 3 mm lieliem caurumiem,- 3 litru Erlenmeijera kolba ar gumijas vai vates aizbāzni,- koniskā dalāmā piltuve ar 2000 ml ietilpību,- parastais statīvs ar A pamatni, apmēram 28 cm garš un ar 80 cm garu kātu,- statīva riņķis apmēram 10 līdz 11 cm diametrā, kuru var piestiprināt pie statīva,- statīva skava ar plakanām skrūvspīlēm (23 × 40 mm), kuras var piestiprināt statīvam ar dubultuzmavu,- siets (linuma acu izmērs 177 mikroni) ar 11 cm lielu ārējo diametru, kam pierīkots misiņa vai nerūsoša tērauda stieplīšu pinums,- piltuve, kuras iekšējais diametrs nav mazāks par 12 cm,- 100 ml stikla mērcilindrs,- stereomikroskops (palielinājums 15 līdz 40 reizes) ar piemērotu gaismas avotu vai trihinoskops ar horizontālu galdiņu kompresoram un piemērotu gaismas avotu,- izmantojot trihinoskopu, lieto kāpuru skaitīšanas kameru ar šādu konstrukciju:kāpuru skaitīšanas kamera ir izgatavota no 3 mm biezām akrila plātnēm šādi:i) kameras pamatne ir 180 × 40 mm, kas sadalīta kvadrātos;ii) malu izmēri ir 230 × 20 mm;iii) galu izmēri ir 40 × 20 mm. Pamatnei un galiem jābūt ieliekamiem starp malām, tādējādi veidojot kameru ar diviem maziem rokturīšiem katrā galā. Pamatnes augšējai malai jāatrodas par 7 līdz 9 mm augstāk par malu un galu veidotā karkasa apakšpusi. Detaļas jāsastiprina ar materiālam piemērotu līmi,- vairākas Petrī plates 9 cm diametrā (ja tiek izmantots stereomikroskops), kuru apakšdaļa, izmantojot smailu priekšmetu, sadalīta 10 × 10 mm pārbaudes kvadrātos,- vairākas 10 litru atkritumu tvertnes, kas izmantojamas piederumu attīrīšanai, piemēram, ar formalīnu, kā arī iekārtu un atlikušā hidrolizāta uzglabāšanai, ja tiek iegūti pozitīvi rezultāti,- koncentrēta (37 %) sālsskābe,- pepsīns koncentrācijā 1: 10000 NF (ASV Nacionālais formulārs),kas atbilst 1: 12500 BP (British Pharmacopoea),kā arī 2000 FIP (Starptautiskā Farmācijas federācija),- vairākas paplātes, kas piemērotas 50 paraugu turēšanai, no kuriem katrs ir apmēram 2 g liels,- svari ar precizitāti līdz 0,1 g.b) Paraugu ņemšana1. No veseliem liemeņiem paņem apmēram 2 g paraugu no diafragmas saites pārejā no muskuļainās daļas cīpslainajā daļā. Ja diafragmas saites nav, tad paņem tāda paša lieluma paraugu no diafragmas krūšu kaula daļas ribu daļas, no mēles muskuļiem vai košļāšanas muskuļiem, vai vēdera muskuļiem.2. No gaļas gabaliem paņem apmēram 2 g lielu paraugu no šķērssvītru muskuļa, kurā būtu mazliet tauku un kurš pēc iespējas atrastos pie kauliem vai cīpslām.c) Metode1. i) Pilnas paraugu grupas (100 paraugi vienlaikus)Paņem apmēram 1 g no katra no 100 atsevišķajiem cūkgaļa paraugiem. Kopējo paraugu samaļ gaļas smalcināšanas ierīcē.Sasmalcināto gaļu ievieto 3 litru Erlenmeijera kolbā, pievienojot 7 g pepsīna, apmēram 2 litrus krāna ūdens, kas sasildīts apmēram 40 līdz 41 °C, un 25 ml koncentrētas sālsskābes. Šo maisījumu sakrata, lai izšķīdinātu pepsīnu.Šķīduma pH vērtībai jābūt apmēram no 1,5 līdz 2.- Lai notiktu fermentatīva hidrolīze, Erlenmeijera kolbu apmēram četras stundas inkubē 40 līdz 41 °C temperatūrā. Inkubācijas laikā kolbu regulāri sakrata vismaz divas reizes stundā.- Hidrolizātu izfiltrē cauri sietam koniskajā 2 litru dalāmajā piltuvē un atstāj mierīgi stāvam statīvā vēl vismaz stundu.- Mērcilindrā pavisam ielej apmēram 45 ml šķidruma un sadala pa trim Petrī platēm, kuru pamatne sadalīta kvadrātos, t.i., 15 ml katrai platei.- Katru Petrī plati rūpīgi pārbauda zem stereomikroskopa, meklējot trihinellu kāpurus.- Izmantojot kāpuru skaitīšanas kameras, šie 45 ml jāsadala pa divām kāpuru skaitīšanas kamerām un jāpārbauda zem trihinoskopa.Kāpuri parādās nogulsnēs kā identificējami organismi, turklāt remdenā ūdenī bieži var novērot spirālveida satīšanās un attīšanās kustības.- Hidrolizāts jāpārbauda, tiklīdz tas ir gatavs. Pārbaudi nekādā gadījumā nevajadzētu atlikt līdz nākamajai dienai.Ja hidrolizāts ir nedzidrs vai netiek pārbaudīts 30 minūtēs no tā sagatavošanas, tas jādzidrina šādi: 45 ml galīgo paraugu ielej mērcilindrā un nostādina 10 minūtes. Kad šis laiks pagājis, no nostādināšanas virsslāņa atsūc 30 ml un atlikušos 15 ml ar krāna ūdeni papildina līdz 45 ml. Vēl pēc 10 nostādināšanas minūtēm no virsslāņa atsūc 30 ml un atlikušos 15 ml izlej uz Petrī plāksnes vai kāpuru skaitīšanas kamerā, lai pārbaudītu. Mērcilindru izskalo ar 10 ml krāna ūdens, un skalojamo ūdeni pievieno pārbaudāmajam paraugam uz Petrī plāksnes vai kāpuru skaitīšanas kamerā.ii) Paraugu grupas, kurās mazāk par 100 paraugiemJa atsevišķo paraugu skaits nepārsniedz 15, tos var pievienot 100 paraugu kopējam paraugam un pārbaudīt kopā. Ja pārbaudāmo paraugu skaits pārsniedz 15 un ir mazāks par 100, fermentatīvās hidrolīzes šķīdums proporcionāli jāsamazina.2. Ja rezultāts, kas iegūts, pārbaudot apvienoto paraugu, ir pozitīvs vai apšaubāms, no katras cūkas paņem vēl 20 g paraugu saskaņā ar iepriekšminēto b) punktu. 20 g paraugus, kas ņemti no piecām cūkām, apvieno vienā grupā un pārbauda atbilstoši iepriekš aprakstītajai metodei. Šādā veidā pārbauda paraugus no 20 grupām, kas sastāv no piecām cūkām. Atklājot trihinellas piecu cūku apvienotajā paraugā, no atsevišķajām grupas cūkām paņem vēl 20 g paraugus, ko pārbauda atsevišķi, izmantojot iepriekš aprakstīto metodi."3. Pievieno šādas IV, V un VI nodaļas:"IV. MEHĀNISKI VEICINĀTĀ APVIENOTO PARAUGU HERMENTATĪVĀS HIDROLĪZES METODE/ SEDIMENTĀCIJAS METODEa) Iekārta un reaģenti- nazis vai šķēres paraugu nogriešanai,- paplātes, kas sadalītas 50 kvadrātos, uz kuriem iespējams novietot apmēram 2 g lielus gaļas paraugus,- homogenizators Stomacher Lab-blender, modelis 3500 Thermo,- homogenizatoram Stomacher Lab-blender piemēroti plastmasas maisiņi,- koniskā dalāmā piltuve ar 2 l tilpumu, vēlams ar teflona aizbāzni drošībai,- statīvi, statīva riņķi un skavas,- sieti, linuma acu izmērs 177 mikroni, ārējais diametrs 11 cm, izgatavoti no nerūsējoša tērauda stiepļu pinuma,- piltuves ar vismaz 12 cm iekšējo diametru, kas paredzētas sietu ielikšanai,- 100 ml stikla mērcilindri,- 25 ml dozators,- vārglāzes ar 3 litru tilpumu,- karotīte vai stikla stienītis fermentatīvās hidrolīzes šķīduma samaisīšanai vārglāzē,- atsūkšanai paredzēta plastmasas šļirce un caurulīte,- 6 g mērkarote,- termometrs ar precizitāti līdz ± 0, 5 °C un mērīšanas diapazonu no 1 līdz 100 °C,- vibrators, piem., elektriskais skuveklis ar noņemtu uzgali,- relejs, kas ieslēdzas un izslēdzas ar vienas minūtes intervālu,- trihinoskops ar horizontālu galdiņu vai stereomikroskops ar piemērotu gaismas avotu,- kāpuru skaitīšanas kamera (izmantojot trihinoskopu): kāpuru skaitīšanas kamera, kas izgatavota no 3 mm biezām akrila plātnēm šādi:i) kameras pamatne ir 180 × 40 mm, kas sadalīta kvadrātos;ii) malu izmēri ir 230 × 20 mm;iii) galu izmēri ir 40 × 20 mm. Pamatnei un galiem jābūt ieliekamiem starp malām, tādējādi veidojot divus rokturīšus katrā galā. Pamatnes augšējai malai jāatrodas 7 līdz 9 mm augstāk par malu un galu veidotā karkasa apakšpusi. Detaļas jāsastiprina ar materiālam piemērotu līmi,- vairākas Petrī plates 9 cm diametrā (ja tiek izmantots stereomikroskops), kuru apakšdaļa, izmantojot smailu priekšmetu, sadalīta 10 × 10 mm pārbaudes kvadrātos,- 17,5 % sālsskābes šķīdums,- pepsīns koncentrācijā 1: 10000 NF (ASV Nacionālais formulārs),kas atbilst 1: 12500 BP (British Pharmacopoea),kā arī 2000 FIP (Starptautiskā Farmācijas federācija),- vairākas 10 litru atkritumu tvertnes, kas izmantojamas piederumu attīrīšanas gaitā, piemēram, ar formalīnu, kā arī iekārtu un atlikušā hidrolizāta uzglabāšanai, ja tiek iegūti pozitīvi rezultāti,- svari ar precizitāti līdz 0,1 g.b) Paraugu ņemšana1. No veseliem liemeņiem paņem apmēram 2 g paraugu no diafragmas saites pārejā no muskuļainās daļas cīpslainajā daļā. Ja diafragmas saites nav, tad paņem tāda paša lieluma paraugu no ribu daļas vai no diafragmas krūšu kaula daļas, no košļāšanas muskuļa, vai vēdera muskuļa.2. No gaļas gabaliem paņem apmēram 2 g lielu paraugu no šķērssvītru muskuļa, kurā būtu mazliet tauku un kurš atrastos pēc iespējas tuvāk pie kauliem vai cīpslām.c) Metode1. Fermentatīvā hidrolīzes procedūrai) Pilnas paraugu grupas (100 paraugi vienlaikus)- Stomacher Lab-blender3500 homogenizatorā ieliek dubultu plastmasas maisiņu, un temperatūras kontrolierīci noregulē uz 40 līdz 41 °C.- Iekšējā plastmasas maisiņā ielej pusotru litru ūdens, kas sasildīts līdz apmēram 32 līdz 35 °C, un ūdeni sakarsē līdz 40 līdz 41 °C.- Tad ūdenim stomaherā pievieno 25 ml 17,5 % sālsskābes.- Tad pievieno 100 paraugus, no kuriem katrs ir apmēram 1 g liels (temperatūrā no 25 līdz 30 °C), kas paņemti no katra atsevišķā parauga saskaņā ar b) punktu.- Visbeidzot pievieno 6 g pepsīna. Stingri jāievēro šī pievienošanas secība, lai novērstu pepsīna sadalīšanos.- Tad maisiņa saturu apstrādā stomaherā 25 minūtes.- Tad plastmasas maisiņu izņem no stomahera, un fermentatīvās hidrolīzes šķidrumu izfiltrē cauri sietam 3 litru vārglāzē.- Plastmasas maisiņu izskalo ar apmēram 100 ml ūdens, ko tad izmanto sieta noskalošanai un beigās pievieno filtrātam vārglāzē.Ja atsevišķo paraugu skaits nepārsniedz 15, tos var pievienot 100 paraugu kopējam paraugam un pārbaudīt kopā.ii) Nelielas paraugu grupas, kurās mazāk par 100 paraugiem- Stomacher Lab-blender 3500 homogenizatorā ieliek dubultu plastmasas maisiņu, un temperatūras kontrolierīci noregulē uz 40 līdz 41 °C.- Sagatavo fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu, sajaucot pusotru litru ūdens ar 25 ml 17,5 % sālsskābes. Pievieno 6 g pepsīna, un visu kopā samaisa 40 līdz 41 °C temperatūrā. Stingri jāievēro šī pievienošanas secība, lai novērstu pepsīna sadalīšanos.- No fermentatīvās hidrolīzes šķīduma paņem daudzumu, kas atbilst 15 ml uz katru parauga gramu (piem., 30 paraugiem vajadzīgais tilpums ir 30 × 15 ml jeb 450 ml), un ielej iekšējā no abiem plastmasas maisiņiem, pievienojot apmēram 1 g lielus gaļas paraugus (25 līdz 30 °C temperatūrā), kas ņemti no katra atsevišķā parauga saskaņā ar b) punktu.- Ārējā maisiņā ielej ūdeni apmēram 41 °C tā, lai abu maisiņu kopējais tilpums būtu pusotrs litrs.- Tad maisiņa saturu apstrādā stomaherā 25 minūtes.- Tad plastmasas maisiņu izņem no stomahera, un hidrolizātu izfiltrē cauri sietam 3 litru vārglāzē.- Plastmasas maisiņu izskalo apmēram 100 ml ūdens, ko tad izmanto sieta noskalošanai un beigās pievieno filtrātam vārglāzē.2. Kāpuru izolēšana ar sedimentāciju- Fermentatīvās hidrolīzes šķīdumam pievieno ledu (300 līdz 400 g ledus pārslu, pulverveida vai sadrupināta ledus veidā), palielinot tā tilpumu līdz apmēram 2 litriem. Tad fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu maisa, līdz ledus ir izkusis.Mazākam paraugu apjomam (skat. 1. punkta ii) daļu) ledus daudzums attiecīgi jāsamazina.- Atdzesēto fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu ielej 2 litru dalāmajā piltuvē, kurai ar īpašu skavu pievienots vibrators.- 30 minūtes notiek sedimentācija, kuras laikā sedimentācijas piltuvi pārmaiņus pakļauj vibrācijām, t.i., vienai vibrāciju minūtei seko vienu minūti ilga pauze.- Pēc 30 minūtēm 60 ml lielo nogulšņu paraugu ātri ielej 100 ml mērcilindrā. (Piltuvi pēc lietošanas izskalo ar tīrīšanas līdzekļa šķīdumu.)- 60 ml paraugu nostādina vismaz 10 minūtes, pēc tam tiek nosūkts nostādināšanas virsslānis, atstājot 15 ml tilpumu, kurā pārbaudīs kāpuru esamību.- Atsūkšanai drīkst izmantot vienreizējās lietošanas šļirci, kam pielikta plastmasas caurulīte.Caurulītei jābūt tik garai, lai 15 ml paliktu mērcilindrā, šļirces sānu izvirzījumiem balstoties uz mērcilindra malām.- Atlikušos 15 ml ielej kāpuru skaitīšanas kamerā vai uz divām Petrī plāksnēm un pārbauda, attiecīgi izmantojot trihinoskopu vai stereomikroskopu.- Hidrolizāts jāpārbauda, tiklīdz tas ir gatavs. Pārbaudi nekādā gadījumā nevajadzētu atlikt līdz nākamajai dienai.Ja hidrolizāts ir nedzidrs vai netiek pārbaudīts 30 minūtēs no tā sagatavošanas, tas jādzidrina šādi: 60 ml galīgo paraugu ielej mērcilindrā un nostādina 10 minūtes. Kad šis laiks ir pagājis, no nostādināšanas virsslāņa atsūc 45 ml un atlikušos 15 ml ar krāna ūdeni papildina līdz 45 ml. Vēl pēc 10 nostādināšanas minūtēm no virsslāņa atsūc 30 ml un atlikušos 15 ml izlej uz Petrī plāksnes vai ielej kāpuru skaitīšanas kamerā, lai pārbaudītu. Mērcilindru izskalo ar 10 ml krāna ūdens, un skalojamo ūdeni pievieno pārbaudāmajam paraugam uz Petrī plāksnes vai kāpuru skaitīšanas kamerā.3. Ja rezultāts, kas iegūts, pārbaudot apvienoto paraugu, ir pozitīvs vai apšaubāms, no katras cūkas paņem vēl 20 g paraugu saskaņā ar iepriekšminēto b) punktu. 20 g paraugus, kas ņemti no piecām cūkām, apvieno paraugu grupā un pārbauda atbilstoši iepriekš aprakstītajai metodei. Šādā veidā pārbauda paraugus no 20 paraugu grupām, kas sastāv no piecām cūkām. Atklājot trihinellas piecu cūku apvienotajā paraugā, no atsevišķajām grupas cūkām paņem vēl 20 g paraugus, ko pārbauda atsevišķi, izmantojot iepriekš aprakstīto metodi.V. MEHĀNISKI VEICINĀTĀ APVIENOTO PARAUGU FERMENTATĪVĀS HIDROLĪZES METODE/ IZOLĀCIJAS METODE AR FILTRA PALĪDZĪBUa) Iekārta un reaģentiTie, kas norādīti IV metodes a) punktā.Papildus iepriekšminētajām šādas iekārtas:- 1 litra Gelmana piltuve ar filtra turētāju (diametrs 45 mm),- filtrēšanas diski; filtrēšanas diski sastāv no:apaļas formas nerūsējoša tērauda stieplīšu pinuma, kura acojums ir 35 mikroni (diska diametram jābūt 45 mm),diviem gumijas gredzeniem, kas izgatavoti no 1 mm biezas gumijas (ārējais diametrs 45 mm un iekšējais diametrs 38 mm),apaļo sietu ievieto starp abiem gumijas gredzeniem un nostiprina, izmantojot divkomponenšu līmi, kas piemērota divu materiālu salīmēšanai,- Erlenmeijera kolba ar 3 litru tilpumu, kam sānos pierīkota atsūkšanas caurulīte,- filtra sūknis,- plastmasas maisiņi, kuru tilpums nav mazāks par 80 ml,- ierīce plastmasas maisiņu aizkausēšanai,- himozīns, stipruma pakāpe 1: 150000 soksleta vienību uz gramu.b) Paraugu ņemšanaSkatīt IV metodes b) punktu.c) Metode1. Fermentatīvās hidrolīzes procedūrai) Pilnas paraugu grupas (100 paraugi vienlaikus)Skatīt IV metodes c) punkta 1. apakšpunkta i) daļu.ii) Nepilnas paraugu grupas, kurās mazāk par 100 paraugiemSkatīt IV metodes c) punkta 1. apakšpunkta ii) daļu.2. Kāpuru izolēšana ar filtrāciju- Fermentatīvās hodrolīzes šķīdumam pievieno ledu (300 līdz 400 g ledus pārslu, pulverveida vai sadrupināta ledus veidā), palielinot tā tilpumu līdz apmēram 2 litriem.Mazākam paraugu skaitam ledus daudzums attiecīgi jāsamazina.- Tad fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu maisa, līdz ledus ir izkusis. Tad atdzesētajam fermentatīvās hidrolīzes šķīdumam ļauj vismaz trīs minūtes nostāvēties, lai kāpuri varētu satīties.- Uz Erlenmeijera kolbas, kurai pievienots filtra sūknis, uzmontē Gelmana piltuvi ar filtra turētāju un filtrēšanas disku.- Fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu ielej Gelmana piltuvē un izfiltrē. Filtrācijas beigās fermentatīvās hidrolīzes šķīduma izplūšanu cauri filtram var veicināt ar atsūkšanu, izmantojot filtra sūkni. Atsūkšana jāpārtrauc, iekams filtrs vēl nav kļuvis sauss, t.i., kad piltuvē vēl palikuši 2 līdz 5 ml šķidruma.- Kad izfiltrēts viss fermentatīvās hidrolīzes šķīdums, filtrēšanas disku noņem un ievieto 80 ml plastmasas maisiņā, pievienojot 15 līdz 20 ml himozīna šķīduma. Himozīna šķīdumu sagatavo, 2 g himozīna pievienojot 100 ml krāna ūdens.- Plastmasas maisiņu divreiz aizkausē un ievieto stomaherā starp iekšējo un ārējo maisiņu.- Stomaheru darbina trīs minūtes, piem., kamēr aparātu izmanto pilnas vai nepilnas paraugu grupas apstrādei.- Pēc trim minūtēm plastmasas maisiņu ar filtrēšanas disku un himozīna šķīdumu izņem no stomahera un atgriež ar šķērēm. Šķidro saturu izlej kāpuru skaitīšanas kamerā vai uz Petrī plāksnes. Maisiņu izskalo ar 5 līdz 10 ml ūdens, ko pielej kāpuru skaitīšanas kameras saturam, lai pārbaudītu ar trihinoskopu, vai uzlej uz Petrī plāksnes, lai pārbaudītu ar stereomikroskopu.- Hidrolizāts jāpārbauda, tiklīdz tas ir gatavs. Pārbaudi nekādā gadījumā nevajadzētu atlikt līdz nākamajai dienai.PiezīmeNekādā ziņā nevajadzētu izmantot filtrēšanas diskus, kas nav pilnīgi tīri. Netīriem diskiem nekādā ziņā nedrīkst ļaut izkalst.Filtrēšanas diskus var notīrīt, pa nakti atstājot tos himozīna šķīdumā. Pirms lietošanas tie jānomazgā svaigā himozīna šķīdumā, izmantojot stomaheru.3. Ja rezultāts, kas iegūts, pārbaudot apvienoto paraugu, ir pozitīvs vai apšaubāms, no katras cūkas paņem vēl 20 g paraugu saskaņā ar iepriekšminēto b) punktu. 20 g paraugus, kas ņemti no piecām cūkām, apvieno kopējā paraugā un pārbauda atbilstoši iepriekš aprakstītajai metodei. Šādā veidā pārbauda paraugus no 20 grupām, kuras sastāv no piecām cūkām. Atklājot trihinellas piecu cūku apvienotajā paraugā, no atsevišķajām grupas cūkām paņem vēl 20 g paraugus, ko pārbauda atsevišķi, izmantojot iepriekš aprakstīto metodi.VI. MAGNĒTISKĀS MAISĪŠANAS METODE APVIENOTO PARAUGU FERMENTATĪVAI HIDROLĪZEIa) Iekārta un reaģenti- nazis un pincete paraugu nogriešanai,- paplātes, kas sadalītas 50 kvadrātveida laukumos, uz kuriem iespējams novietot apmēram 2 g lielus gaļas paraugus,- homogenizators Moulinette,- magnētiskais maisītājs ar sildplāksni, ko iespējams regulēt ar termostatu, un ar apmēram 5 cm gariem teflonu klātiem maisīšanas ķermenīšiem,- koniskās dalāmās piltuves ar 2 litru tilpumu,- statīvi, statīva riņķi un skavas,- sieti, linuma acu izmērs 177 mikroni, ārējais diametrs 11 cm, darināti no nerūsējoša tērauda stiepļu pinuma,- piltuves ar vismaz 12 cm iekšējo diametru, paredzētas sietu ielikšanai,- vārglāze ar 3 litru tilpumu,- mērcilindri ar apmēram 50 ml tilpumu vai centrifūgas stobriņi,- trihinoskops ar horizontālu galdiņu vai stereomikroskops ar piemērotu gaismas avotu,- kāpuru skaitīšanas kamera (izmantojot trihinoskopu): kāpuru skaitīšanas kamera, kas izgatavota no 3 mm biezām akrila plātnēm šādi:i) kameras pamatne ir 180 × 40 mm, kas sadalīta kvadrātos;ii) malu izmēri ir 230 × 20 mm;iii) galu izmēri ir 40 × 20 mm. Pamatnei un galiem jābūt ieliekamiem starp malām, tādējādi veidojot divus rokturīšus katrā galā. Pamatnes augšējai malai jāatrodas 7 līdz 9 mm augstāk par malu un galu veidotā karkasa apakšpusi. Detaļas jāsastiprina ar materiālam piemērotu līmi,- vairākas Petrī plates 9 cm diametrā (ja tiek izmantots stereomikroskops), kuru apakšdaļa, izmantojot smailu priekšmetu, sadalīta 10 × 10 mm pārbaudes kvadrātos,- alumīnija folija,- 25 % sālsskābe,- pepsīns koncentrācijā 1: 10000 NF (ASV Nacionālais formulārs),kas atbilst 1: 12500 BP (British Pharmacopoea),kā arī 2000 FIP (Starptautiskā Farmācijas federācija),- krāna ūdens, kas uzsildīts līdz 46 līdz 48 °C,- vairākas 10 litru atkritumu tvertnes, kas izmantojamas piederumu attīrīšanai, piemēram, ar formalīnu, kā arī iekārtu un atlikušā hidrolizāta uzglabāšanai, ja tiek iegūti pozitīvi rezultāti,- svari ar precizitāti līdz 0,1 g.b) Paraugu ņemšana1. No veseliem liemeņiem paņemt apmēram 2 g paraugu no diafragmas saites, pārejā no muskuļainās daļas cīpslainajā daļā. Ja diafragmas saites nav, tad paņemt tāda paša lieluma paraugu no ribu daļas vai no diafragmas krūšu kaula daļas, no košļāšanas muskuļa, vai vēdera muskuļa.2. No gaļas gabaliem paņemt apmēram 2 g lielu paraugu no šķērssvītru muskuļa, kurā būtu mazliet tauku un kurš atrastos pēc iespējas tuvāk pie kauliem vai cīpslām.c) Metode1. i) Pilnas paraugu grupas (100 paraugi vienlaikus)- 100 paraugus, no kuriem katrs ir apmēram 1 g liels un kuri ņemti no katra atsevišķā parauga saskaņā ar b) punktu, sasmalcina Moulinette homogenizatorā. Homogenizatoru darbina trīs līdz četras reizes, katru reizi apmēram sekundi.- Sasmalcināto gaļu ieliek 3 l vārglāzē un apsmidzina ar 10 g pepsīna. Vārglāzē ielej 2 litrus krāna ūdens, kas sasildīts līdz 46 līdz 48 °C, pievienojot 16 ml sālsskābes.- Moulinette homogenizatora smalcinātājieliktni atkārtoti iegremdē vārglāzē esošajā fermentatīvās hidrolīzes šķīdumā, lai atdalītu gaļas paliekas.- Maisīšanas ķermenīti ievieto vārglāzē, un vārglāzi pārsedz ar alumīnija foliju.- Vārglāzi novieto uz iepriekš sasildītas magnētiskā maisītāja sildvirsmas un uzsāk maisīšanas procesu. Pirms maisīšanas procesa sākšanas magnētiskais maisītājs jānoregulē tā, lai tas visu darbības laiku spētu uzturēt konstantu temperatūru no 44 līdz 46 °C. Maisīšanas procesā fermentatīvās hidrolīzes šķīdumam jāgriežas pietiekami lielā ātrumā, lai radītu dziļus virpuļus bez šļakstīšanās.- Fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu turpina maisīt 30 minūtes, beidzoties šim laikam, maisītāju izslēdz un fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu cauri sietam ielej sedimentācijas piltuvē.- Fermentatīvās hidrolīzes šķīdumam ļauj nostāvēties piltuvē 30 minūtes.- Pēc 30 minūtēm 40 ml lielu fermentatīvās hidrolīzes šķīduma paraugu ātri ielej mērcilindrā vai centrifūgas stobriņā.- 40 ml paraugam ļauj nostāvēties 10 minūtes, beidzoties šim laikam, no nostādināšanas virsslāņa atsūc 30 ml, atstājot 10 ml tilpumu.- Atlikušo 10 ml nogulšņu paraugu ielej kāpuru skaitīšanas kamerā vai uzlej uz Petrī plāksnes.- Tad mērcilindru vai centrifūgas stobriņu izskalo ar apmēram 10 ml krāna ūdens, ko pievieno paraugam kāpuru skaitīšanas kamerā vai uz Petrī plāksnes. Pēc tam paraugu pārbauda ar trihinoskopa vai attiecīgi stereomikroskopa palīdzību.- Hidrolizāts jāpārbauda, tiklīdz tas ir gatavs. Pārbaudi nekādā gadījumā nevajadzētu atlikt līdz nākamajai dienai.Ja hidrolizāts netiek pārbaudīts 30 minūtēs no tā sagatavošanas, tas jādzidrina šādi. Apmēram 40 ml lielo galīgo paraugu ielej mērcilindrā un ļauj tam nostāvēties 10 minūtes, kad pagājis šis laiks, atdala 30 ml no nostādināšanas virsslāņa šķidruma, atstājot 10 ml. Šo tilpumu papildina ar krāna ūdeni līdz 40 ml. Kad pagājušas vēl 10 nogulsnēšanās minūtes, 30 ml no nostādināšanas virsslāņa atsūc, atstājot 10 ml, ko pārbauda uz Petrī plāksnes vai kāpuru skaitīšanas kamerā. Mērtrauku izskalo ar 10 ml krāna ūdens, un skalojamo ūdeni pievieno pārbaudāmajam paraugam uz Petrī plāksnes vai kāpuru skaitīšanas traukā.Ja pārbaudes laikā konstatē, ka nosēdumi ir nedzidri, paraugu ielej mērcilindrā un papildina ar krāna ūdeni līdz 40 ml, tad atkārto iepriekšminēto procedūru.ii) Paraugu grupas, kurās mazāk par 100 paraugiemJa nepieciešams, 100 paraugu kopējai paraugu grupai var pievienot ne vairāk kā 15 paraugus, no kuriem katrs ir 1 g liels, pārbaudot tos kopā atbilstoši c) punkta 1. apakšpunkta i) daļai. Ja paraugu skaits pārsniedz 15, tos pārbauda kā pilnu paraugu grupu. Paraugu grupai, kuras apjoms nepārsniedz 50 paraugus, fermentatīvās hidrolīzes šķīdumu var samazināt līdz 1 litram.2. Ja rezultāts, kas iegūts, pārbaudot apvienoto paraugu, ir pozitīvs vai apšaubāms, no katras cūkas paņem vēl 20 g lielu paraugu saskaņā ar iepriekšminēto b) punktu. 20 g paraugus, kas ņemti no piecām cūkām, apvieno kopējā paraugā un pārbauda atbilstoši iepriekš aprakstītajai metodei. Šādā veidā pārbauda paraugus no 20 grupām, kas sastāv no piecām cūkām. Atklājot trihinellas piecu cūku apvienotajā paraugā, no atsevišķajām grupas cūkām paņem vēl 20 g paraugus, ko pārbauda atsevišķi, izmantojot iepriekš aprakstīto metodi."B. Direktīvas II pielikuma I nodaļas 1. rindkopu groza šādi.1. Ar šādu tekstu aizstāj b) punkta tekstu:"b) pienācīgi iekārtota aizslēdzama pārbaudes telpa, kuru iespējams aptumšot, veicot pārbaudi ar trihinoskopu."2. Svītro f) punktu; g), h), i), j), k), l), m) un n) punkti attiecīgi kļūst par f), g), h), i), j), k), l) un m) punktiem.3. Ar šādu tekstu aizstāj jaunā g) punkta tekstu:"g) tualetes istaba pārbaudes aprīkojuma (piem., paraugiem domāto konteineru, kompresoru, nažu un šķēru) tīrīšanai un dezinficēšanai, tajā jābūt:- ūdensnecaurlaidīgam grīdas segumam, kas netrūd, ir viegli tīrāms un dezinficējams,- gludām sienām, kuras vismaz līdz 2 m augstumam ir klātas ar mazgājamu gaišu materiālu vai krāsu.Šis noteikums nav jāpiemēro, izmantojot I pielikuma II, III, IV, V un VI nodaļā norādītās metodes, ja laboratorijās atrodas liela, kanalizācijai piemēroti pievienota izlietne."--------------------------------------------------