title: Padomes Direktīva 93/85/EEK (1993. gada 4. oktobris) par kartupeļu gaišās gredzenpuves kontroli

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31993L0085

Oficiālais Vēstnesis L 259 , 18/10/1993 Lpp. 0001 - 0025 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 53 Lpp. 0036  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 53 Lpp. 0036

		Padomes Direktīva 93/85/EEK(1993. gada 4. oktobris)par kartupeļu gaišās gredzenpuves kontroliEIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā kartupeļu ražošana ieņem nozīmīgu vietu Kopienas lauksaimniecībā; tā kā kartupeļu ražu pastāvīgi apdraud kaitīgi organismi;tā kā, aizsargājot kartupeļu audzēšanu pret šādiem kaitīgiem organismiem, ne tikai ir jāuztur ražošanas jauda, bet arī jāpalielina lauksaimniecības produktivitāte;tā kā, ja šādi organismi netiktu vienlaicīgi un metodiski kontrolēti visā Kopienā un ja netiktu novērsta to izplatīšanās, aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti, lai novērstu kaitīgoorganismu ievešanu kādas dalībvalsts teritorijā, būtu tikai ierobežota iedarbība;tā kā viens no šiem kaitīgiem organismiem ir kartupeļu gaišās gredzenpuves izraisītājs Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al.; tā kā šī slimība ir parādījusies dažās Kopienas daļās un vēl joprojām pastāv daži ierobežoti infekcijas perēkļi;tā kā kartupeļu audzēšana visā Kopienā ir ievērojami apdraudēta, ja netiks pieņemti efektīvi pasākumi, lai noteiktu šīs slimības atrašanās vietu un noteiktu tās izplatīšanās veidus, lai novērstu tās parādīšanos un izplatīšanos, un, ja tā ir konstatēta, lai novērstu un kontrolētu tās izplatīšanos ar mērķi likvidēt slimību;tā kā, lai šo panāktu, Kopienā jāveic konkrēti pasākumi; tā kā bez tam dalībvalstīm jābūt iespējai vajadzības gadījumā veikt papildu pasākumus vai stingrākus pasākumus ar nosacījumu, ka netiek kavēta kartupeļu aprite Kopienā, ja vienīgi tādā mērā, kādā ir paredzēts Padomes 1976. gada 21. decembra Direktīvā 77/93/EEK par aizsardzības pasākumiem pret augiem un augu produktiem kaitīgu organismu ievešanu un to izplatību Kopienā [4]; tā kā par šādiem pasākumiem jāziņo citām dalībvalstīm un Komisijai;tā kā Padomes 1980. gada 24. jūnija Direktīvā 80/665/EEK par kartupeļu gaišās gredzenpuves kontroli [5] ir noteikti obligātie pasākumi, kurus dalībvalstīm jāveic pret kartupeļu gaišo gredzenpuvi;tā kā kopš tā laika ir notikušas nozīmīgas pārmaiņas kartupeļu gaišās gredzenpuves izpratnē un kartupeļu gaišās gredzenpuves izraisītāja atklāšanā;tā kā Kopienas augu veselības režīma piemērošana Kopienā kā teritorijā bez iekšējām robežām ir izraisījusi dažu Direktīvas 80/665/EEK noteikumu pārskatīšanu;tā kā šīs pārskatīšanas rezultātā Direktīvas 80/665/EEK noteikumi ir atzīti par nepietiekamiem, un ir nepieciešama turpmāka pasākumu specifikācija;tā kā tādā gadījumā jāatceļ Direktīva 80/665/EEK un jānosaka nepieciešamie pasākumi;tā kā šajos pasākumos jāņem vērā, pirmkārt, tas, ka šī slimība var būt latenta un var būt neatklāta gan kultūras augšanas laikā, gan uzglabājot bumbuļos, un tādējādi to var efektīvi novērst, tikai ražojot un izmantojot sēklas kartupeļus bez infekcijas, un, otrkārt, tas, ka tās noteikšanai ir nepieciešami oficiāli apsekojumi; tā kā slimības izraisītāja izplatīšanās kultūras augšanas laikā nav vissvarīgākais faktors, bet slimības izraisītājs var saglabāties pašizsējas kartupeļu augos ziemas laikā un tieši šie augi ir galvenais šīs infekcijas avots, ko tie pārnēsā no vienas sezonas līdz otrai; tā kā šīs slimības izplatīšanās notiek, galvenokārt, kartupeļiem saskaroties ar jau inficētiem kartupeļiem un ar stādīšanas, novākšanas un pārkraušanas iekārtām vai transportu un ar uzglabāšanas traukiem, kas tika inficēti ar šiem kaitīgiem organismiem, iepriekš saskaroties ar inficētiem kartupeļiem; tā kā šādi inficēti priekšmeti var būt infekciozi vēl kādu laiku pēc inficēšanās; tā kā var samazināt vai novērst šīs slimības izraisītāja izplatīšanos, dezinficējot šādus priekšmetus; tā kā jebkura šāda sēklas kartupeļu inficēšanās rada nopietnu slimības izraisītāja izplatīšanās risku;tā kā, lai sīki izstrādātu šādus vispārīgus pasākumus, kā arī tādus stingrākus vai papildu pasākumus, ko veic dalībvalstis, lai novērstu šīs slimības izraisītāja ievešanu to teritorijā, ir vēlams, lai dalībvalstis cieši sadarbotos ar Komisiju Pastāvīgajā augu veselības komitejā (še turpmāk – "Komiteja"),IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsŠī direktīva attiecas uz pasākumiem, ko veiks dalībvalstīs pret kartupeļu gaišās gredzenpuves izraisītāju Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (še turpmāk – "organisms"), lai:a) noteiktu organisma atrašanās vietu un tā izplatīšanos;b) novērstu slimības parādīšanos un izplatīšanos; unc) ja ir konstatēta slimība, novērstu un kontrolētu tās izplatīšanos ar mērķi to likvidēt.2. pants1. Dalībvalstis veic oficiālus, sistemātiskus apsekojumus, lai apstiprinātu, ka šā organisma nav tajos bumbuļos un, attiecīgā gadījumā, tajos kartupeļu augos (Solanum tuberosum L.), kuru izcelsme ir to teritorijā.Veicot šos apsekojumus attiecībā uz kartupeļu bumbuļiem, ņem sēklas kartupeļu un citu kartupeļu paraugus, vēlams no glabātavas krājumiem, un pakļauj tos oficiālām vai oficiāli kontrolētām laboratoriskajām pārbaudēm, izmantojot I pielikumā paredzēto šā organisma noteikšanas un diagnostikas metodi. Bez tam attiecīgā gadījumā var veikt arī oficiālu vai oficiāli kontrolētu vizuālu pārbaudi, pārgriežot bumbuļus citiem paraugiem.Attiecībā uz augiem, šos apsekojumus veic saskaņā ar atbilstošām metodēm, un paraugus pakļauj atbilstošai oficiālai vai oficiāli uzraudzītai kontrolei.Paraugu ņemšanas skaitu, izcelsmi, sastāvu un ieguves secību lemj atbildīgās oficiālās iestādes, Direktīvas 77/93/EEK nozīmē, balstoties uz pamatotiem zinātnes un statistikas principiem, un uz šā organisma bioloģiju, un ņemot vērā attiecīgo dalībvalstu konkrētas kartupeļu ražošanas sistēmas. Sīkākas ziņas par to ik gadu iesniedz pārējām dalībvalstīm un Komisijai, lai dalībvalstu starpā nodrošinātu salīdzināmu nodrošinājuma pakāpi apliecinājumos par šā organisma neesamību.2. Šā panta 1. punktā paredzēto oficiālo apsekojumu rezultātus paziņo pārējam dalībvalstīm un Komisijai vismaz reizi gadā. Šā paziņojuma sīkākas ziņas ir konfidenciālas. Tās var iesniegt Komitejai saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru.3. Saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru var pieņemt šādus noteikumus par:- iepriekšējā 1. punktā paredzēto, saskaņā ar pamatotiem zinātnes un statistikas principiem veicamo apsekojumu sīkākām ziņām,- iepriekšējā 2. punktā paredzētā paziņojuma sīkākām ziņām.4. Saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru pieņem šādus noteikumus par:- atbilstošu iepriekšējā 1. punkta trešajā daļā paredzēto apsekojumu un testēšanas metodi.3. pantsDalībvalstis nodrošina, lai to atbildīgajām oficiālajām iestādēm ziņo par aizdomām par šā organisma parādīšanos vai par apstiprinātu šā organisma klātbūtni kartupeļu augos un bumbuļos vai novāktos, uzglabājamos vai realizējamos kartupeļu bumbuļos to teritorijā.4. pants1. Ja ir aizdomas par šā organisma klātbūtni, to dalībvalstu atbildīgās oficiālās iestādes, kurām ir ziņots par šādiem gadījumiem, nodrošina, lai tiktu pabeigta oficiāla vai oficiāli kontrolēta laboratoriskā testēšana, izmantojot I pielikumā paredzēto metodi un saskaņā ar II pielikuma 1. punktā precizētajiem nosacījumiem, lai apstiprinātu vai noliegtu iespējamo šā organisma klātbūtni. Ja ir apstiprināta šā organisma klātbūtne, piemēro II pielikuma 2. punktā noteiktās prasības.2. Līdz 1. punktā minētās organisma klātbūtnes apstiprināšanai vai noliegšanai tad, ja ir aizdomas par tā parādīšanos, jo:i) vai nu ir novērotas šīs slimības iespējamās vizuālās pazīmes, vai nuii) ir noteikts pozitīvs rezultāts, veicot imunofluorescences analīzi, kā paredzēts I pielikumā, vai veicot citu atbilstošu testu;dalībvalstu atbildīgās oficiālās iestādes:a) aizliedz visu to krājumu vai sūtījumu apriti, no kuriem tika ņemti šie paraugi, izņemot gadījumus, kad tās kontrolē apriti un ar nosacījumu, ka ir noteikts, ka nepastāv nosakāms šā organisma izplatīšanās risks;b) veic pasākumus, lai izsekotu šīs iespējamās organisma klātbūtnes izcelsmi;c) ievieš atbilstošus papildu drošības pasākumus, kas pamatots ar paredzamā riska pakāpi, lai novērstu šā organisma izplatīšanos. Šajos pasākumos var iekļaut arī visu pārējo kartupeļu bumbuļu vai augu oficiālu aprites kontroli tajās telpās, kas ir saistītas ar aizdomām par organisma klātbūtni, vai ārpus tām.3. Saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru var pieņemt šādu noteikumu par:- iepriekšējā 2. punkta c) apakšpunktā paredzētajiem pasākumiem.4. Saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru pieņem šādu noteikumu par:- citu atbilstošu testu, kas paredzēts iepriekšējā 2. punkta ii) daļā.5. pants1. Ja oficiālā vai oficiāli kontrolētā laboratoriskajā pārbaudē, kurā izmanto I pielikumā paredzēto metodi, ir apstiprināta šā organisma klātbūtne kartupeļu bumbuļu, augu vai augu daļu paraugos, tad, ņemot vērā pamatotus zinātnes principus, kā arī šā organisma bioloģiju un konkrētas ražošanas, realizācijas un pārstrādes sistēmas attiecīgajā dalībvalstī, šīs dalībvalsts atbildīgās oficiālās iestādes:a) apzīmē kā inficētus tos kartupeļu bumbuļus vai augus, sūtījumu un/vai krājumu, iekārtas, transportlīdzekļus, traukus, glabātavas vai to vienības, un jebkuru citu priekšmetu, tostarp arī iepakojuma materiālu, no kuriem tika ņemts paraugs, un, attiecīgā gadījumā, to ražošanas vietu(–as) un tīrumu(–us), no kuriem tika novākti šie bumbuļi vai augi;b) ņemot vērā III pielikuma 1. punkta noteikumus, nosaka iespējamās inficēšanās mērogu, kas var notikt, saskaroties ar apzīmētu inficētu materiālu, pirms vai pēc novākšanas vai arī ražošanas procesa laikā;c) norobežo zonu, pamatojoties uz apzīmēto inficēšanos saskaņā ar a) apakšpunktu, iespējamās inficēšanās mēroga noteikšanu saskaņā ar b) apakšpunktu un iespējamo šā organisma izplatīšanās mērogu, ņemot vērā III pielikuma 2. punkta noteikumus.2. Saskaņā ar III pielikuma 3. punkta noteikumiem dalībvalsts tūlīt ziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai par jebkuru apzīmētu inficētu materiālu saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu un par noteiktā zonas norobežojuma sīkākām ziņām saskaņā ar 1. punkta c) apakšpunktu.Šā paziņojuma sīkākas ziņas ir konfidenciālas. Tās var iesniegt Komitejai saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru.3. Pēc 2. punktā minētā paziņojuma un ņemot vērā tajā minētos faktorus, pārējās dalībvalstis, par kurām ir sīki izklāstīts šajā paziņojumā, pēc vajadzības apzīmē inficētu materiālu, nosaka iespējamās inficēšanās mērogu un norobežo zonu, attiecīgi, saskaņā ar 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktu.6. pantsDalībvalstis nosaka, ka tad, ja kartupeļu bumbuļi vai augi ir apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, veic testēšanu saskaņā ar 4. panta 1. punktu, pārbaudot tos kartupeļu krājumus, kas ir iesaistīti klonēšanā ar inficēšanos saistītajiem krājumiem. Testēšanu veic ar tādu bumbuļu vai augu skaitu, cik ir nepieciešams, lai noteiktu iespējamo primāro infekcijas avotu un iespējamās inficēšanās mērogu, vēlams, riska pakāpes dilstošā secībā.Šīs testēšanas rezultātā pēc vajadzības papildus apzīmē inficētu materiālu, nosaka iespējamās inficēšanās mērogu un norobežo zonu, attiecīgi saskaņā ar 5. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktu.7. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka tad, ja kartupeļu bumbuļi vai augi ir apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, tos nedrīkst stādīt, un tos dalībvalstu atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā:- iznīcina vai- citā veidā atbrīvojas no tiem, ņemot vērā oficiāli kontrolētus pasākumus, saskaņā ar IV pielikuma 1. punkta noteikumiem un ja vienīgi ir noteikts, ka nepastāv nosakāms šā organisma izplatīšanās risks.2. Dalībvalstis nosaka, ka tad, ja kartupeļu bumbuļi vai augi ir apzīmēti kā iespējami inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tos nedrīkst stādīt, un, neierobežojot 6. pantā minēto ar klonēšanu saistītu krājumu testēšanas rezultātus, savu atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā tos, kā precizēts IV pielikuma 2. punktā, atbilstoši izmanto vai atbrīvojas no tiem tādā veidā, kādā ir noteikts, ka nepastāv nosakāms šā organisma izplatīšanās risks.3. Dalībvalstis nosaka, ka tad, ja jebkuras iekārtas, transportlīdzekļi, trauki, glabātavas vai to vienības un jebkuri citi priekšmeti, tostarp arī iepakojuma materiāls, ir apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu vai ir noteikti kā iespējami inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu, tos iznīcina vai iztīra un dezinficē, izmantojot atbilstošas metodes, kas precizētas IV pielikuma 3. punktā. Pēc dezinfekcijas jebkurus šādus priekšmetus vairāk neuzskata par inficētiem.4. Neierobežojot saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu īstenotos pasākumus, dalībvalstis nosaka, ka saskaņā ar 5. panta 1. punkta c) apakšpunktu norobežotajā zonā īsteno pasākumu kopumu, kas precizēts IV pielikuma 4. punktā.8. pants1. Dalībvalstis nosaka, ka sēklas kartupeļi atbilst Direktīvas 77/93/EEK prasībām un tie ir tieši atvasināti no tāda materiāla, kas ir iegūts saskaņā ar oficiāli apstiprinātu programmu un kas ir atzīts oficiālā vai oficiāli uzraudzītā kontrolē, izmantojot I pielikumā noteikto metodi, par tādu, kurā nav šā organisma.Iepriekšminēto testēšanu veic:- gadījumos, kad inficēšanās ietekmē kartupeļu ražošanu, ar klonu sākumizlases augiem,- pārējos gadījumos, ar klonu sākumizlases augiem vai ar reprezentatīviem pamata sēklas kartupeļu paraugiem vai iepriekšējo paaudžu paraugiem.2. Saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru var pieņemt šādus noteikumus:- sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus, kas minēti šā panta 1. punkta otrās daļas pirmajā ievilkumā,- noteikumus par reprezentatīviem paraugiem, kas paredzēti šā panta 1. punkta otrās daļas otrajā ievilkumā.9. pantsDalībvalstis aizliedz šā kaitīga organisma uzglabāšanu un manipulācijas ar to.10. pantsNeierobežojot Direktīvas 77/93/EEK noteikumus, dalībvalstis eksperimentālos vai pētnieciskos nolūkos un šķirņu selekcijas vajadzībām var pieļaut izņēmumus šīs direktīvas 6., 7. un 9. pantā minētajos pasākumos ar nosacījumu, ka šādi izņēmumi neskar šā organisma kontroli un nerada organisma izplatīšanās risku.11. pantsDalībvalstis var noteikt tādus papildu pasākumus vai stingrākus pasākumus, kādi var būt nepieciešami, lai apkarotu šo kaitīgo organismu un novērstu tā izplatīšanos, ciktāl šie pasākumi atbilst Direktīvas 77/93/EEK noteikumiem.Pirmajā daļā minētajos papildu pasākumos var iekļaut noteikumus par to, ka drīkst stādīt tikai tādus sēklas kartupeļus, kas ir oficiāli sertificēti vai oficiāli kontrolēti attiecībā uz atbilstību nepieciešamajām fitosanitārajām normām. Šis pēdējais noteikums var īpaši attiekties uz tiem gadījumiem, kad lauksaimniekiem pašu saimniecībai atļauj izmantot tos sēklas kartupeļus, kurus viņi ir ieguvuši no pašu ražas, kā arī uz citiem gadījumiem, kad tiek stādīti pašražoti sēklas kartupeļi.Par šo pasākumu sīkākām ziņām pavēsta pārējām dalībvalstīm un Komisijai.12. pantsŠīs direktīvas pielikumu grozījumus pieņem, ņemot vērā sasniegumus zinātnes un tehnikas atziņās, saskaņā ar Direktīvas 77/93/EEK 16.a pantā noteikto procedūru.13. pants1. Līdz 1993. gada 15. novembrim dalībvalstis pieņem un publicē noteikumus, kas nepieciešami, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par tiem tūlīt informē Komisiju.Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka procedūru, saskaņā ar kuru izdarāma šāda atsauce.Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 1993. gada 16. novembra.2. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmas visas savu tiesību aktu normas, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par tām informē pārējās dalībvalstis.14. pantsAr šo no 1993. gada 16. novembra ir atcelta Direktīva 80/665/EEK.15. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1993. gada 4. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Claes[1] OV C 93, 2.4.1993., 12. lpp.[2] OV C 176, 28.6.1993., 210. lpp.[3] OV C 161, 14.6.1993., 18. lpp.[4] OV L 26, 31.1.1977., 20. lpp. Direktīva, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 92/103/EEK (OV L 363, 11.12.1992., 1. lpp.).[5] OV L 180, 14.7.1980., 30. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSKARTUPEĻU BUMBUĻU KRĀJUMU GAIŠĀS GREDZENPUVES IZRAISĪTĀJAS BAKTĒRIJAS CLAVIBACTER MICHIGANENSIS (Smith) Davis et al. ssp. SEPEDONICUS (Spieckermann et Kotthof) Davis et al. NOTEIKŠANAS UN DIAGNOSTIKAS METODE1. Stolona pamata serdes izņemšana1.1. Nomazgāt 200 kartupeļu bumbuļus tekošā krāna ūdenī un katram bumbulim ar pastāvīgi dezinficējamu skalpeli vai kartupeļu mizojamo nazi noņemt mizu ap stolona pamatu; dezinfekciju var veikt, iemērcot nazi 70 % etilspirtā un dezinficējot to ar liesmu.1.2. Uzmanīgi izgriezt koniskus audu gabalus no stolona pamatiem ar parasto vai kartupeļu mizojamo nazi. Pēc iespējas censties izgriezt mazāk bumbuļa mīkstuma. Pēc izgriešanas stolona pamatus jāpārstrādā 24 stundu laikā (sk. 3. punktu) vai jāuzglabā ne vairāk kā divas nedēļas – 20 °C temperatūrā.2. Kartupeļu gaišās gredzenpuves pazīmju vizuālā pārbaudePēc stolona pamata izgriešanas katru bumbuli pārgriezt šķērsām un apskatīt, vai ir gaišās gredzenpuves pazīmes.Saspiest bumbuļus un apskatīt, vai no vadaudiem neizspiežas macerējušies audi.Agrīnās slimības pazīmes ir viegls audu stiklainums vai caurspīdīgums ap vadaudu sistēmu bez audu mīkstināšanas, jo īpaši tuvāk stolona pamatam. Vadaudu gredzena krāsa pie stolona pamata var būt nedaudz tumšāka nekā parasti. Pirmā viegli nosakāmā pazīme ir vadaudu gredzena dzeltenīgā krāsa un, viegli saspiežot bumbuli, sierveida masas stabiņu izdalīšanās no bumbuļa vadiem. Šis eksudāts satur miljonus baktēriju. Šajā slimības stadijā vadaudi var kļūt brūnganāki. Sākumā šīs pazīmes var būt vērojamas tikai vienā vadaudu gredzena daļā, kas nav obligāti tuvu stolona pamatam, bet turpmāk var pakāpeniski izplatīties uz visu vadaudu gredzenu. Infekcijai izplatoties, notiek vadaudu sairšana; ārējais mizas slānis var atdalīties no iekšējā mizas slāņa. Vēlīnajās slimības stadijās bumbuļu virsmā parādās plaisas, kuru krāsa to malās bieži ir sarkanīgi brūna. Sekundāra sēnīšu vai baktēriju invāzija var apslēpt slimības pazīmes, un tādēļ var būt grūti, pat neiespējami, atšķirt kartupeļu gaišās gredzenpuves vēlīnās stadijas pazīmes no citas bumbuļu puves.3. Paraugu sagatavošana Grama krāsojumam, imunofluorescences analīzei (IF) un baklažānu testam3.1. Sasmalcināt stolonu pamatus tādā atšķaidītājā, kas ir zināms kā netoksisks pret Corynebacterium sepedonicum (piemēram, 0,05 M fosfātu buferšķīdums (PBS) pH 7,0), temperatūrā, kas mazāka par 30 °C grādiem, un līdz brīdim, kamēr tikko tiks panākta to pilnīga macerācija; ir ieteicams pievienot netoksisku deflokulantu, kā arī var būt nepieciešams pievienot netoksisku pretputošanas līdzekli (1. un 2. papildinājums). Ir jāizvairās no pārmērīgas macerācijas.3.2. Ekstrahēt baktērijas no šā viendabīgā šķidruma, izmantojot vienu no šādām metodēm [1]:A. a) Centrifugēšana – ne vairāk par 180 g 10 minūtēs.b) Virsslāņa (uzpeldējuma) centrifugēšana – ne vairāk par 4000 g 10 minūtēs. Virsslāni dekantēt un izliet.B. a) Ļaut macerātam pastāvēt 30 minūtes, lai nogulsnētos audu atliekas. Virsslāni dekantēt, nejaucot nogulsnes.b) Filtrēt šo virsslāni caur filtrpapīru (Vatmans Nr. 1), kas ievietots keramiskā stikla filtrā (Nr. 2 = 40-100μm), izmantojot ūdens vakuumsūkni. Savākt šo filtrātu centrifūgas tūbiņā. Izmazgāt filtru ar sterilu fosfātu buferšķīdumu (PBS) līdz maksimālam filtrāta tilpumam – 35 ml.c) Filtrātu centrifugēt – ne vairāk par 4000 g 20 minūtēs.3.3. Suspendēt ekstrakta koncentrātu sterilā 0,01 M fosfātu buferšķīdumā pH 7,2 (2. papildinājums), lai sasniegtu aptuvenu kopēju tilpumu ap 1 ml. Sadalīt divās daļās un vienu daļu paturēt pārskata nolūkiem, iesaldējot to -20 °C [2] vai liofilizējot. Otro daļu sadalīt pusēs, vienu pusi izmantojot imunofluorescences analīzei (IF) un Grama krāsojumam, bet otru – baklažānu testam.3.4. Obligāti nodrošināt to, lai visas C. sepedonicum pozitīvās kontroles un paraugi tiktu izdalīti atsevišķi, lai novērstu inficēšanos. Tas attiecas uz IF analīzēm un baklažānu testiem.4. Grama krāsojums4.1. Sagatavot Grama krāsojuma kodnes visiem ekstrakta koncentrātiem (5.2.1.) un visiem tiem sagrieztiem bumbuļiem (2.), kam ir stiklainuma, puves vai citas aizdomīgas pazīmes. Paraugi jāņem no inficēto audu malas.4.2. Sagatavot Grama krāsojuma kodnes zināmām C. sepedonicum kultūrām un, ja iespējams, arī dabiski inficētiem audiem (5.1.).4.3. Noteikt, kuri paraugi satur tipiskas Gram-pozitīvās korinebaktēriju formas šūnas. Parasti C. sepedonicum šūnas ir 0,8 līdz 1,2μm garas un 0,4 līdz 0,60μm platas.Atbilstoša reakcijas veikšanas procedūra ir norādīta 3. papildinājumā.Preparātos no dabiski inficētiem audiem vai nesen izolētām kultūrām bieži dominē kokveidīgas nūjiņas, kas parasti ir nedaudz mazākas par citām šūnām no vecākajām agarkultūrām. Vairumā gadījumu C. sepedonicum šūnas barotnē ir daudzveidīgas korinebaktēriju formas nūjiņas, un tās var dot dažādu reakciju Grama krāsojumā. Šūnas ir novērojamas atsevišķi pa vienai un pa pāriem, ar tipiskiem "elkoņiem", kas ir raksturīgi korinebaktēriju formas grupai, un dažos gadījumos arī neregulārajās grupās, kuras bieži dēvē par "stāvkoku žogiem" un "ķīniešu burtiem".5. Imunofluorescences (IF) analīzes shēma5.1. Zināmam C. sepedonicum celmam izmantot imūnserumu - ATCC 33113 (NCPPB 2137) vai NCPPB 2140. Tam jābūt IF titram, kas lielāks par 1:600. Iekļaut vienu PBS kontroli uz testa priekšmetstikliņa, lai noteiktu, vai flueresceīna izotiocianāta prettrušu imunoglobulīna konjugāts (FITC) nespecifiski savienojas ar baktēriju šūnām. Corynebacterium sepedonicum (ATCC 33113 (NCPPB 2137), NCPPB 2140) jāizmanto kā homoloģisku antigēnu kontroli uz atsevišķa priekšmetstikliņa. Dabiski inficētus audus (kurus uzglabā, liofilizējot vai iesaldējot – 20 °C grādos) pēc iespējas jāizmanto kā līdzīgu kontroli uz tā paša priekšmetstikliņa (2. attēls).5.2. Procedūra5.2.1. Sagatavot trīs gala ekstrakta koncentrāta atšķaidījumus (101, 102, 103), pēc kārtas desmit reizes atšķaidot šķīdumu destilētā ūdenī (1. attēls).5.2.2. Uz daudzpriekšmetstikliņa lodziņiem ievadīt ar pipeti izmērītu katra ekstrakta koncentrāta vai C. sepedonicum suspenzijas (apmēram 106 šūnas/ml) standarta tilpumu, kas ir pietiekams, lai pārklātu lodziņu (apmēram 25 μl), kā parādīts 1. attēlā.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++5.2.4. Pārklāt attiecīgus lodziņus ar C. sepedonicum imūnserumu rekomendējamā atšķaidījumā, 0,01 M PBS pH 7,2 (2. papildinājums), kā parādīts 1. attēlā. (FITC kontrolei izmantot fosfātu buferšķīdumu (PBS)). Imūnseruma darba atšķaidījumam jābūt apmēram pusei no IF titra atšķaidījuma. Ja ir paredzēts iekļaut citus imūnseruma atšķaidījumus, katram izmantojamam atšķaidījumam jāsagatavo atsevišķi priekšmetstikliņi.5.2.5. Priekšmetstikliņu 30 minūtes novietot inkubācijai mitrā kamerā ar apkārtējās vides temperatūru.5.2.6. Rūpīgi noskalot ar 0,01 M PBS pH 7,2. Mazgāt trīs reizes pa piecām minūtēm ar fosfātu buferšķīdumu 0,01 M pH 7,2, katru reizi mainot šķīdumu.5.2.7. Rūpīgi noslaucīt lieko mitrumu.5.2.8. Katru lodziņu pārklāt ar FITC konjugātu tādā pašā atšķaidījumā, kāds ir izmantots, lai noteiktu titru, un 30 minūtes novietot to inkubācijai mitrā kamerā ar apkārtējās vides temperatūru.5.2.9. Noskalot un izmazgāt tādā veidā, kā ir minēts iepriekš.5.2.10. Uz katra lodziņa uzlikt apmēram 5 līdz 10 μl fosfātu glicerīna buferšķīduma 0,1 M pH 7,6 (vai līdzīgu saistvielu ar pH līmeni ne mazāku par 7,6) un pārklāt ar segstikliņu (2. papildinājums).5.2.11. Apskatīt ar mikroskopu, kas aprīkots ar epifluorescentās gaismas avotu un filtriem, kas piemēroti izmeklēšanai ar FITC. Ir piemērots palielinājums 400 līdz 1000 reizes. Katru lodziņu skenēt šķērsām divos perpendikulāros diametros un ap lodziņu perimetriem.Piezīmēt fluorescējošās šūnas pozitīvajās kontrolēs un noteikt titru. Piezīmēt fluorescējošās šūnas FITC/PBS kontrolēs lodziņā un, ja to nav, pāriet pie testa lodziņiem. Vismaz 10 mikroskopa redzes laukos noteikt morfoloģiski tipisko fluorescējošo šūnu vidējo skaitu vienā laukā un aprēķināt šo šūnu skaitu 1 ml neatšķaidīta ekstrakta koncentrāta (4. papildinājums).Var rasties vairākas problēmas, veicot imunofluorescences analīzi.- Kartupeļu ekstrakta koncentrātā var rasties fluorescējošo šūnu fona populācijas ar atipisku morfoloģiju un savstarpēji reaģējošas saprofītās baktērijas, kuru izmērs un morfoloģija ir līdzīga Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus izmēram un morfoloģijai. Ņemt vērā tikai fluorescējošas šūnas ar tipisku izmēru un morfoloģiju.Lai izvairītos no iespējamām savstarpējām reakcijām, paraugi ar pozitīvu imunofluorescences analīzes rezultātu jāpārbauda atkārtoti ar citu imūnserumu.- Šīs metodes tehniskas noteikšanas robežas atrodas starp 103 un 104 šūnām uz 1 ml neatšķaidīta ekstrakta koncentrāta. Paraugi ar IF tipisko šūnu skaitu šajās noteikšanas robežās parasti ir negatīvi pret C. m. ssp. sepedonicus, bet tos var pārbaudīt ar baklažānu testu.Negatīvs imunofluorescences analīzes rezultāts ir noteikts jebkuram paraugam tad, ja nav atrastas morfoloģiski tipiskas fluorescējošas šūnas. Šos paraugus uzskata par "neinficētiem" ar Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus.Baklažānu tests nav nepieciešams.Pozitīvs imunofluorescences analīzes rezultāts ir noteikts jebkuram paraugam tad, ja ir atrastas morfoloģiski tipiskas fluorescējošas šūnas.Šos paraugus, attiecībā uz kuriem ir noteikts pozitīvs imunofluorescences analīzes rezultāts ar abiem imūnserumiem, uzskata par "potenciāli inficētiem" ar Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus.Baklažānu tests ir obligāts visiem tiem paraugiem, kurus uzskata par potenciāli inficētiem.6. Baklažānu testsKultūras sīkākas ziņas sk. 5. papildinājumā.6.1. Šā pielikuma 3.3 punktā minēto ekstrakta koncentrātu sadalīt starp 25 baklažānu augiem 3. lapas stadijā (5. papildinājums), izmantojot vienu no turpmāk izklāstītajām metodēm (6.2., 6.3. vai 6.4.).6.2. I inokulācija ar šķēlumu6.2.1. Katru trauku novietot horizontāli (10 cm lielam traukam ir atbilstošs putu polistirola bloks ar no vienas virsmas noņemtu gabalu 5 cm dziļumā × 10 cm platumā × 15 cm garumā (3. attēls)). Katram pārbaudāmam paraugam starp tā stublāju un polistirola bloku jānovieto sterilu alumīnija foliju. Augu var nostiprināt ar gumijas joslu ap polistirola bloku.6.2.2. Ar skalpeli izdarīt 0,5 līdz 1,0 cm garu un apmēram trīs ceturtdaļas no stublāja diametra dziļu griezumu garenvirzienā vai nedaudz pa diagonāli starp dīgļlapām un pirmo lapu.6.2.3. Ar skalpeļa smaili paturēt šo šķēlumu atvērtu un ievadīt tajā inokulātu ar kontūrzīmuli vai otiņu, kas piepildīti ar ekstrakta koncentrātu. Sadalīt atlikušo ekstrakta koncentrātu starp baklažānu augiem.6.2.4. Cieši noslēgt griezumu ar sterilu vazelīnu no 2 ml šļirces cilindra.+++++ TIFF +++++6.3. II inokulācija ar šķēlumu6.3.1. Pieturot augu ar diviem pirkstiem, uz stublāja starp dīgļlapām un pirmo lapu ievadīt ar pipeti vienu pilienu suspendēta ekstrakta koncentrāta (apmēram 5 līdz 10 μl).6.3.2. Ar sterilu skalpeli izdarīt diagonālu (aptuveni 5o leņķī) griezumu, 1,0 cm garu un apmēram 2/3 no stublāja diametra dziļu, griezumu sākot no ekstrakta koncentrāta piliena punkta.6.3.3. Cieši noslēgt griezumu ar sterilu vazelīnu no šļirces cilindra.6.4. Inokulācija ar šļirci6.4.1. Baklažānu augus nelaistīt vienu dienu līdz inokulācijas sākumam, lai samazinātu turgora spiedienu.6.4.2. Baklažānu stublājus inokulēt uzreiz virs dīgļlapām, izmantojot šļirci ar adatu zemādas injekcijām (ne mazāku par 23G). Sadalīt ekstrakta koncentrātu starp baklažānu augiem.6.5. Inokulēt 25 augus ar zināmu C. sepedonicum kultūru un, ja iespējams, ar dabiski inficētiem bumbuļa audiem (5.1.), izmantojot to pašu inokulācijas metodi (6.2., 6.3. vai 6.4.).6.6. Inokulēt 25 augus ar sterilu 0,05 M PBS, izmantojot to pašu inokulācijas metodi (6.2., 6.3. vai 6.4.)6.7. Augus 40 dienas novietot inkubācijai atbilstošos apstākļos (5. papildinājums). Pēc astoņām dienām regulāri pārbaudīt, vai augiem nav slimības pazīmju. Saskaitīt augus ar slimības pazīmēm. C. sepedonicum izraisa baklažānu lapu vīšanu, kas var sākties kā ļenganums lapu malās vai starp lapas dzīslām. Savītušiem audiem sākotnēji var būt tumši zaļa krāsa vai plankumi, bet pirms atmiršanas tie kļūst bālāki. Savītuši audi starp lapas dzīslām bieži izskatās kā taukaini un it kā piepildīti ar ūdeni. Atmirušiem audiem bieži ir spoži dzeltena robežlīnija. Nav obligāti, ka augi ir pavisam gājuši bojā; jo ilgāks ir periods, kad neparādās slimības pazīmes, jo lielāka ir augu izdzīvošanas iespēja. Augi var izturēt infekciju. Pret mikroorganismiem uzņēmīgi jauni baklažānu augi ir daudz jūtīgāki pret mazām C. sepedonicum populācijām nekā vecāki baklažānu augi, tādēļ ir nepieciešams izmantot augus 3. lapas stadijā vai tikko pirms tās.Vīšanu var izraisīt arī citu baktēriju vai sēnīšu populācijas, kas var būt bumbuļu audu ekstrakta koncentrātā. Tās var būt Erwinia carotovora, subsp. carotovora un E. carotovora subsp. atroseptica, Phoma exigua var. foveata, kā arī plašas saprofīto baktēriju populācijas. Šāda veida vīšanu var atšķirt no C. sepedonicum izraisītās vīšanas, tā kā veselas lapas vai pat veseli augi vīst ļoti ātri.6.8. Sagatavot Grama krāsojumam (4.) visas to baklažānu augu partijas, kurām ir slimības pazīmes, izmantojot šo augu savītušos lapu audus un stublāja audus, un nodalīt tās piemērotajā barotnē (7.). Dezinficēt baklažānu lapu virsmas un stublājus, notīrot tos ar 70 % etilspirtu.6.9. Dažos apstākļos, jo īpaši tad, ja audzēšanas apstākļi nav optimāli, ir iespējams, ka C. sepedonicum var saglabāties baklažānu augos kā latenta infekcija pat pēc 40 dienu inkubācijas. Šāda veida infekcija var iespējami izraisīt inokulēto augu augšanas kavēšanu un pazeminātu dzīvotspēju. Ja ir noteikts pozitīvs IF analīzes rezultāts, var būt nepieciešams turpināt testēšanu. Tādēļ ir būtiski salīdzināt visu testējamo baklažānu augu augšanas rādītājus ar kontrolparaugiem, kas inokulēti ar sterilu 0,05 M PBS, un pārraudzīt siltumnīcas vides apstākļus.Ieteikumi turpmākajai testēšanai ir šādi:6.9.1. Nogriezt stublājus virs inokulācijas vietas un noņemt lapas;6.9.2. Izmērcēt stublājus 0,05 M PBS pH 7,0 šķīdumā, kā noteikts 3.1. līdz 3.2. punktā;6.9.3. Pusi no ekstrakta koncentrāta izmantot Grama krāsojuma (4.) un IF analīzes (5.) veikšanai;6.9.4. Otro koncentrāta pusi izmantot turpmākajiem baklažānu testiem (6.), ja Grama krāsojums un/vai IF analīze ir pozitīvi. Izmantot zināmu C. sepedonicum kultūru un sterilas 0,05M PBS kontroles. Ja turpmākajos testos nav novērotas slimības pazīmes, paraugu jāuzskata par paraugu ar negatīvu rezultātu.7. C. sepedonicum nodalīšanaDiagnozi var apstiprināt tikai tad, ja C. sepedonicum ir nodalīts un ir identificēts kā tāds (8.). Kaut gan C. sepedonicum ir izvēlīgs organisms, to var nodalīt no audiem ar inficēšanās pazīmēm. Tomēr to var nomākt ātri attīstošās saprofītās baktērijas, un tādēļ nav ieteicams to nodalīt tieši no bumbuļu audu ekstrakta koncentrāta (3.3.). Baklažānu augi dod teicamu selektīvu barotni C. sepedonicum attīstībai, kā arī dod teicamu iespēju veikt apstiprinājuma testu saimniekauga noteikšanai.Organismu nodala no visiem kartupeļu bumbuļiem un baklažāniem ar slimības pazīmēm (4., 6.). Vajadzības gadījumā baklažānu stublājus izmērcē tādā veidā, kā ir noteikts 3. un 6.9. punktā.7.1. Suspensiju uzklāt uz vienas no šādām vidēm: (formulas ir norādītas 6. pielikumā):kultivēts dekstrozes agars (tikai subkultūrai),rauga peptona glikozes agars,kultivēts rauga dekstrozes agars,rauga ekstrakta minerāļsāļu agars.Novietot inkubācijai 21 °C grādos uz laiku līdz 20 dienām.C. sepedonicum ir lēni augošs organisms, kas parasti 10 dienās veido niecīgi mazas (kā adatas smaile) krēmkrāsas kupolveidīgas kolonijas.Atkārtoti uzklāt, lai izveidotu tīrkultūru.Augšanas rādītājus uzlabo ar subkultūru. Tipiskas kolonijas ir krēmbaltā vai ziloņkaula krāsā, noapaļotas, gludas, paaugstinātas, ar izliektu kupolveidīgu formu, gļotaini šķidras, ar veselām malām un parasti 1 līdz 3 mm diametrā.IdentificēšanaDaudzas Gram-pozitīvās korinebaktērijas, kurām koloniju raksturīgās īpašības ir līdzīgas C. sepedonicum, var tikt nodalītas no veseliem vai slimiem kartupeļiem un baklažānu augiem. Šajā sakarā C. sepedonicum jāidentificē ar šādiem testiem:IF analīze (5.1.),baklažānu tests,barības testi un fizioloģiskie testi (7. pielikums),- oksidācijas/fermentācijas (O/F) tests,- oksidāzes tests,- pieaugums 37°C grādos,- ureāzes izstrāde,- eskulīna hidrolīze,- cietes hidrolīze,- tolerance pret 7 % nātrija hlorīda šķīdumu,- indola tests,- katalāzes pārbaude,- H28 izstrāde,- citrāta patēriņš,- želatīna hidrolīze,- skābe no: glicerīna, laktozes, ramnozes un salicīna,- Grama krāsojums.Visos testos iekļauj zināmu C. sepedonicum kontroli. Barības testi un fizioloģiskie testi jāveic, izmantojot inokulātus no kultivēta agara subkultūrām. Morfoloģiskie salīdzinājumi jāveic ar kultivēta dekstrozes agara subkultūrām.Attiecībā uz IF analīzi, šūnu populācijas jāpielāgo rādītājam - 106 šūnas/1 ml. IF titram jābūt līdzīgam zināmas C. sepedonicum kultūras titram.Attiecībā uz baklažānu testu, šūnu populācijas jāpielāgo rādītājam - apmēram 107 šūnas/1 ml. Baklažānu testus jāveic, katram testējamam organismam izmantojot 10 augus, pie tam atkal izmantojot zināmu C. sepedonicum kultūru un sterila ūdens kontroles; attiecībā uz tīrkultūrām, tipiska vīšana jāpanāk 20 dienās, un augi, kuriem nav slimības pazīmju pēc šā laika jānovieto inkubācijai kopumā 30 dienas, temperatūrās, kas sekmē baklažānu attīstību, bet kas nepārsniedz 30 °C grādus (5. papildinājums). Ja arī pēc 30 dienām augiem nav slimības pazīmju, šo kultūru nevar apstiprināt kā Corynebacterium sepedonicum patogēnu formu.Tests | C. sepedonicum |O/F | Inerta vai vāji oksidatīva |Oksidāze | – |Katalāze | + |Nitrātu samazinājums | – |Ureāzes aktivitāte | – |H2S izstrāde | – |Indola izstrāde | – |Citrāta patēriņš | – |Cietes hidrolīze | –vai vāja |Pieaugums 37 °C | – |Pieaugums 7 % NaCl | – |Želatīna hidrolīze | – |Eskulīna hidrolīze | + |Skābe no: | |–Glicerīna | – |–Laktozes | –vai vāja |–Ramnozes | – |–Salicīna | – |[1] Alternatīvo ekstrakcijas metodi piedāvā Dinesens (Dinesen), 1984.[2] Ir pierādījumi (Janse un van Vērenbergs (Janse & Van Vaerenberg), 1987), ka minētā iesaldēšana var samazināt Corynebacterium sepedonicum dzīvotspēju. Šo problēmu var atrisināt, izmantojot ekstrakta koncentrāta suspensiju 10 % glicerīnā.--------------------------------------------------II PIELIKUMS1. Katrā iespējamās organisma klātbūtnes gadījumā, kad ir noteikta pozitīva imunofluorescences analīze saskaņā ar I pielikumā paredzēto metodi un ir gaidāma apstiprināšana vai noliegšana, kamēr pabeidz minēto metodi, jāpatur un attiecīgi jāuzglabā:- kad vien iespējams, visi bumbuļi vai augi, no kuriem ņemti paraugi, un- jebkādas ekstrakta koncentrāta paliekas un papildus sagatavotie imunofluorescences priekšmetstikliņi,līdz minētās metodes pabeigšanai.2. Ja ir pozitīvi apstiprināta šā organisma klātbūtne, jāpatur un attiecīgi jāuzglabā:- 1. punktā norādītais materiāls un- inficētā baklažānu materiāla paraugs, kas ir inokulēts ar bumbuļu vai augu ekstraktu, un- šā organisma nodalītā kultūra,vismaz vienu mēnesi pēc paziņošanas procedūras saskaņā ar 5. panta 2. punktu.--------------------------------------------------III PIELIKUMS1. Lai noteiktu iespējamās inficēšanās mērogu saskaņā ar 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izskata šādus faktorus:- bumbuļus vai augus, kas audzēti tādā ražošanas vietā, kas apzīmēta kā inficēta saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,- ražošanas vietu(-as) vai telpas, kas kaut kāda ražošanas procesā saistītas ar bumbuļiem vai augiem, kuri apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, tostarp tieši vai ar apakšuzņēmēju starpniecību izmantojamo koplietošanas ražošanas aprīkojumu un iekārtas,- bumbuļus vai augus, kas ražoti iepriekšējā ievilkumā minētajā(-ās) ražošanas vietā(-ās) vai kas atradās šādā(-ās) ražošanas vietā(-ās) tajā laika posmā, kad tie bumbuļi vai augi, kuri apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, atradās pirmajā ievilkumā minētajās telpās vai ražošanas vietās,- centrālās glabātavas, kas rīkojas ar kartupeļiem no iepriekšminētajām ražošanas vietām,- jebkuras iekārtas, transportlīdzekļus, traukus, glabātavas, vai to vienības, un jebkurus citus priekšmetus, tostarp arī iepakojuma materiālu, kas iepriekšējo 12 mēnešu laikā vai jebkurā citā attiecīgajā termiņā varēja nonākt saskarē ar bumbuļiem vai augiem, kuri apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu,- visus bumbuļus vai augus, kas uzglabājās vai nonāca saskarē ar jebkurām iepriekšēja ievilkumā minētajām telpām vai priekšmetiem pirms šādu telpu un priekšmetu tīrīšanas un dezinfekcijas,- kā arī, saskaņā ar 6. pantu veiktās pārbaudes rezultātā, tos bumbuļus vai augus, kuriem ir kopīga klonu izcelsme ar tiem bumbuļiem un augiem, kas ir apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un attiecībā uz kuriem izpēte rāda, ka ir iespējama inficēšanās.2. Lai noteiktu iespējamās infekcijas izplatīšanās mērogu saskaņā ar 5. panta 1. punkta c) apakšpunktu, izskata šādus faktorus:- tuvumu citām ražošanas vietām, kurās audzē kartupeļus vai citus saimniekaugus,- sēklas kartupeļu krājumu vienveidību.3. Saskaņā ar 5. panta 2. punktu paredzētajos paziņojumos sīki apraksta:- attiecībā uz jebkuru kartupeļu sūtījumu vai krājumu, kas ir apzīmēts kā inficēts, Direktīvas Nr. 77/93/EEK 7. vai 8. pantā noteiktos sertifikātus, un, attiecīgi, pasi vai reģistrācijas numuru,- attiecībā uz sēklas kartupeļu krājumiem un pēc iespējas arī visos citos gadījumos - kultūras šķirnes nosaukumu,- apzīmētā inficētā materiāla elementu un zonas norobežojuma faktoru apraksts,- datus par ekstrakta, imunofluorescences analīzei sagatavoto priekšmetstikliņu, inficētā baklažānu materiāla un šā organisma nodalītās kultūras pieejamību, kas iegūti testēšanā, kurā ir pozitīvi apstiprināta šā organisma klātbūtne.--------------------------------------------------IV PIELIKUMS1. Saskaņā ar 7. panta 1. punktu oficiāli kontrolētie pasākumi, lai atbrīvotos no tiem bumbuļiem vai augiem, kas ir apzīmēti kā inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, ir šādi:- rūpnieciskās pārstrādes izmantošana, tieši un tūlīt tos piegādājot pārstrādes rūpnīcā ar atbilstošām atkritumu apglabāšanas iekārtām, attiecībā uz ko ir noteikts, ka nav nosakāma šā organisma izplatīšanās riska, un ar glabāšanas zonu un aizbraucamo transporta līdzekļu dezinfekcijas sistēmu, vai- citi pasākumi ar nosacījumu, ka ir noteikts, ka nav nosakāma šā organisma izplatīšanās riska; par šādiem pasākumiem ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.2. Saskaņā ar 7. panta 2. punktu paredzētā atbilstošā izmantošana vai atbrīvošanās no tiem bumbuļiem un augiem, kas apzīmēti kā iespējami inficēti saskaņā ar 5. panta 1. punkta b) apakšpunktu, dalībvalstu atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā, ir šāda:- izmantot tos kā galda kartupeļus patēriņam, kas ir iepakoti un gatavi tiešai piegādei un izmantošanai bez pārsaiņošanas un kas ir arī paredzēti šāda veida tiešai piegādei un izmantošanai, vai- izmantot tos kā galda kartupeļus rūpnieciskai pārstrādei, kas ir paredzēti tiešai un tūlītējai piegādei pārstrādes rūpnīcā ar atbilstošām atkritumu apglabāšanas un dezinfekcijas iekārtām, vai- cita veida izmantošana vai atbrīvošanās no tiem ar nosacījumu, ka ir konstatēts, ka nav nosakāms šā organisma izplatīšanās risks.3. Saskaņā ar 7. panta 3. punktu paredzētās atbilstošas tīrīšanas un dezinficēšanas metodes ir tās, attiecībā uz kurām ir konstatēts, ka nav nosakāms šā organisma izplatīšanās risks, un tās veic dalībvalstu atbildīgo oficiālo iestāžu uzraudzībā.4. Saskaņā ar 7. panta 4. punktu paredzēto pasākumu kopums, ko dalībvalstīm jāīsteno norobežotajā teritorijā, kas izveidota saskaņā ar 5. panta 1. punkta c) apakšpunktu, ir šāds:4.1. Ražošanas vietās, kas apzīmētas kā inficētas saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu:a) tīrumā, kas apzīmēts kā inficēts saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, vai nu:i) - vismaz trīs augšanas gadu laikā pēc apzīmētās inficēšanās gada,- īsteno pasākumus, lai likvidētu pašizsējas kartupeļu augus un citus šā organisma dabiskā izplatībā atrodamus saimniekaugus, un- nedrīkst stādīt tos kartupeļu bumbuļus, augus vai īstās sēklas, vai citus šā organisma dabiskā izplatībā atrodamus saimniekaugus, vai kultūras, attiecībā uz ko pastāv nosakāms šā organisma izdzīvošanas vai izplatīšanās risks, kamēr vismaz divu secīgu augšanas gadu laikā minētais tīrums nebūs brīvs no pašizsējas kartupeļu augiem,- pirmajā kartupeļu ražas sezonā pēc iepriekšējā ievilkumā precizētā perioda stāda oficiāli sertificētus sēklas kartupeļus tikai galda kartupeļu ražošanai un veic oficiālu apsekojumu, kā sīki noteikts 2. panta 1. punktā,- kartupeļu ražas sezonās, kas seko aiz iepriekšējā ievilkumā precizētās sezonas un pēc atbilstošā augu maiņas cikla, stāda oficiāli sertificētus sēklas kartupeļus, kas paredzēti sēklas vai galda kartupeļu ražošanai, un veic oficiālu apsekojumu, kā sīki noteikts 2. panta 1. punktā; vai nuii) - četru augšanas gadu laikā pēc apzīmētās inficēšanās gada,- īsteno pasākumus, lai likvidētu pašizsējas kartupeļu augus un citus šā organisma dabiskā izplatībā atrodamus saimniekaugus, un- šo tīrumu aizlaiž atmatā vai paredz pastāvīgajām ganībām, to bieži pļaujot tuvu zemei vai arī paredzot intensīvajām ganībām, un uztur kā tādu,- pirmajā kartupeļu ražas sezonā pēc iepriekšējā ievilkumā precizētā perioda stāda oficiāli sertificētus sēklas kartupeļus, kas paredzēti sēklas vai galda kartupeļu ražošanai, un veic oficiālu apsekojumu, kā sīki noteikts 2. panta 1. punktā,b) citos tīrumos:- augšanas gadā, kas seko aiz apzīmētās inficēšanās gada:- nedrīkst stādīt kartupeļu bumbuļus, augus vai īstās sēklas, vai citus šā organisma dabiskā izplatībā atrodamus saimniekaugus, un, atbilstoši, jāīsteno pasākumi, lai likvidētu pašizsējas kartupeļu augus, vai- drīkst stādīt oficiāli sertificētus sēklas kartupeļus tikai galda kartupeļu ražošanai ar nosacījumu, ka atbildīgās oficiālās iestādes ir apmierinātas ar pierādījumu, ka ir novērsts risks, kas nāk no pašizsējas kartupeļu augiem un citiem šā organisma dabiskā izplatībā atrodamiem saimniekaugiem,- vismaz divu gadu laikā pēc iepriekšējā ievilkumā precizētā perioda stāda tikai oficiāli sertificētus sēklas kartupeļus, kas paredzēti sēklas vai galda kartupeļu ražošanai,- katrā no iepriekšējos ievilkumos minētajiem augšanas gadiem īsteno pasākumus, lai likvidētu pašizsējas kartupeļu augus un šā organisma dabiskā izplatībā atrodamus saimniekaugus, kā arī veic oficiālu apsekojumu, kā sīki noteikts 2. panta 1. punktā,- ja augšanas gadā, kas seko aiz apzīmētās inficēšanās gada, stāda oficiāli sertificētus sēklas kartupeļus galda kartupeļu ražošanai, attiecīgajā laikā pārbauda kultūru tās augšanas periodā, kā arī pašizsējas kartupeļu augus testē uz šā organisma klātbūtni;c) saskaņā ar 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu tūlīt pēc inficēšanās apzīmējuma un katrā secīgajā augšanas gadā līdz pirmajai atļautajai kartupeļu ražas sezonai, to ieskaitot, tīrumā(-os), kas apzīmēts(-i) kā inficēts(-i), kā sīki izklāstīts a) apakšpunktā, visas iekārtas, mehānismus un glabātavas ražošanas vietā, kas ir iesaistīti kartupeļu ražošanā, atbilstoši tīra un dezinficē, izmantojot attiecīgas metodes, kā noteikts 3. punktā;d) tajās ražošanas sistēmās, kur ir iespējams pilnīgi aizstāt audzēšanas substrātu,- nedrīkst stādīt bumbuļus, augus vai īstās sēklas, kamēr ražošanas vienība nepakļaujas oficiāli uzraudzītiem pasākumiem, lai novērstu šo organismu un likvidētu visus kartupeļu vai citus nakteņu dzimtas augu materiālus, tostarp, vismaz pilnīgi nomainot audzēšanas substrātu, kā arī tīrot un dezinficējot šo ražošanas vienību un visas iekārtas, un kamēr pēc tam netiks saņemts atbilstīgo oficiālo iestāžu apstiprinājums kartupeļu ražošanai, un- kartupeļus ražo no oficiāli sertificētiem sēklas kartupeļiem vai no maziem bumbuļiem, vai mikro augiem, kuru izcelsme ir pārbaudītajos avotos;4.2. neierobežojot pasākumus, kas sīki izklāstīti saskaņā ar 4.1. punktu, dalībvalstis:a) tūlīt un vismaz trīs augšanas sezonu laikā pēc apzīmētās inficēšanās:- nodrošina, lai atbildīgās oficiālās iestādes uzraudzītu telpas, kur audzē, glabā vai pārkrauj kartupeļu bumbuļus, kā arī tās telpas, kurās saskaņā ar līgumu strādā iekārtas vai mehānismi, kas saistīti ar kartupeļiem,- pieprasa, lai šādas telpās atbilstoši tīra un dezinficē iekārtas, mehānismus un glabātavas, izmantojot attiecīgās metodes, kā precizēts 3. punktā,- pieprasa, lai šajā teritorijā stādītu tikai sertificētas sēklas visām kartupeļu kultūrām,- pieprasa, lai visās telpās šajā teritorijā atsevišķi pārkrautu novāktus sēklas kartupeļus un galda kartupeļus,- veic oficiālu apsekojumu, kā sīki noteikts 2. panta 1. punktā;b) attiecīgā gadījumā izveido programmu visu sēklas kartupeļu krājumu aizstāšanai attiecīgajā laika posmā.Par pasākumiem, kurus īsteno saskaņā ar 4.2. punktu, kopā ar norobežotajā teritorijā esošo ražotāju, kolektīvo glabātavu un noliktavu, un izplatīšanas centru reģistrācijas numuriem, ik gadu ziņo parējām dalībvalstīm un Komisijai.--------------------------------------------------


title: Komisijas Direktīva (1978. gada 28. septembris), ar kuru tehniskajam progresam pielāgo pielikumus, kas pievienoti Padomes Direktīvai 75/106/EEK un Padomes Direktīvai 76/211/EEK, kuras attiecas uz fasējumiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0891

Oficiālais Vēstnesis L 311 , 04/11/1978 Lpp. 0021 - 0028 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0112  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0181  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 2 Lpp. 0112  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0074  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0074

		Komisijas Direktīva(1978. gada 28. septembris),ar kuru tehniskajam progresam pielāgo pielikumus, kas pievienoti Padomes Direktīvai 75/106/EEK un Padomes Direktīvai 76/211/EEK, kuras attiecas uz fasējumiem(78/891/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas Līgumu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 71/316/EEK (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kopīgiem noteikumiem, ko piemēro metroloģiskās kontroles mērinstrumentiem un metodēm [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Pievienošanās aktu [2], un jo īpaši tās 17., 18. un 19. pantu,ņemot vērā Padomes Direktīvu 75/106/EEK (1974. gada 19. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu šķidrumu pildīšanu pēc tilpuma [3],ņemot vērā Padomes Direktīvu 76/211/EEK (1976. gada 20. janvāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu produktu pildīšanu pēc svara vai tilpuma [4],tā kā Direktīvas 76/211/EEK īstenošana ir parādījusi, ka jāpārskata pieļaujamās negatīvās kļūdas un produktu klasifikācija;tā kā fasēto produktu vienkāršotai klasifikācijai vajadzētu atvieglot to sagatavošanu pārdošanai un plašākas fasētu produktu izvēles piedāvāšanu patērētājam;tā kā dažos gadījumos marķējums uz nelieliem fasējumiem var būt mazāks nekā norādīts Direktīvā 75/106/EEK un Direktīvā 76/211/EEK, tomēr paliekot pietiekami salasāms un skaidri redzams;tā kā mūsdienīgās metodes kontroles veikšanai statistikas nolūkā ļauj samazināt apjomu paraugu ņemšanas plāniem, kas paredzēti abās minētajās direktīvās;tā kā šajā direktīvā noteiktie pasākumi atbilst atzinumam, ko sagatavojusi Komiteja direktīvu pielāgošanai tehnikas attīstībai, lai likvidētu tehniskos šķēršļus mērlīdzekļu tirdzniecībā,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDirektīvas 75/106/EEK I pielikuma 3.1., 4. un 5. iedaļu aizstāj ar šīs direktīvas I pielikuma atbilstošajām iedaļām.2. pantsDirektīvas 76/211/EEK I pielikuma 2.4., 3.1. un 5. iedaļu aizstāj ar šīs direktīvas II pielikuma atbilstošajām iedaļām.2.5. un 2.6. iedaļu svītro.3. pantsPadomes Direktīvas 75/106/EEK II pielikumu un Padomes Direktīvas 76/211/EEK II pielikumu līdz 2.2. iedaļai (ieskaitot) aizstāj ar tekstu šīs direktīvas III pielikumā.4. pants1. Dalībvalstis pieņem normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, paredzot to stāšanos spēkā 1980. gada 1. janvārī.Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai tiek paziņoti galvenie attiecīgo dalībvalstu tiesību akti, kurus tās pieņem jomā, uz ko attiecas šī direktīva.5. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1978. gada 28. septembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisEtienne Davignon[1] OV L 202, 6.9.1971., 1. lpp.[2] OV L 73, 27.3.1972., 14. lpp.[3] OV L 42, 15.2.1975., 1. lpp.[4] OV L 46, 21.2.1976., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPADOMES DIREKTĪVAS 75/106/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMI3.1. satura nominālais tilpums, kas izteikts litros, centilitros vai mililitros un marķēts, izmantojot ciparus, kuru augstums ir vismaz 6 mm, ja satura nominālais tilpums pārsniedz 100 cl, vismaz 4 mm, ja satura nominālais tilpums ir no 100 cl līdz 20 cl (neieskaitot), vismaz 3 mm, ja satura nominālais tilpums ir no 20 cl līdz 5 cl (neieskaitot), vismaz 2 mm, ja satura nominālais tilpums nepārsniedz 5 cl, aiz tā saskaņā ar Padomes Direktīvu 71/345/EEK, kurā pēdējie grozījumi izdarīti ar direktīvu 76/770/EEK, norādot izmantotās mērvienības simbolu vai – attiecīgos gadījumos - vienības nosaukumu;kamēr nav beidzies pārejas periods, kurā Kopienā atļauts lietot angļu mērvienību sistēmu, kas dota Padomes Direktīvas 71/354/EEK II pielikumā, norādei par satura nominālo tilpumu, kas izteikta SI mērvienību sistēmā atbilstoši šīs iedaļas iepriekšējai daļai, drīkst pievienot attiecīgo vērtību angļu (AK) mērvienību sistēmā, ko aprēķina, pamatojoties uz šādiem pārvēršanas koeficientiem:viens mililitrs = 0,0352 šķidruma uncesviens litrs = 1,760 pintes vai 0,7220 galoniDalībvalstis, ja uzskata par nepieciešamu, var prasīt, lai šī otrā norāde ir produktiem, kas tiek laisti tirgū attiecīgās dalībvalsts teritorijā. Norādēm angļu (AK) mērvienību sistēmā burtu un ciparu izmēri nedrīkst būt lielāki par atbilstošajām norādēm SI mērvienību sistēmā.4. FASĒTĀJA VAI IMPORTĒTĀJA ATBILDĪBAFasētājs vai importētājs ir atbildīgs par to, lai fasējumi atbilstu šīs direktīvas prasībām.Par šķidruma daudzuma, kas ir fasējumā un ko sauc par "satura faktisko tilpumu", mērīšanu vai pārbaudi atbild fasētājs vai importētājs. Mērījumus vai pārbaudes veic, izmantojot likumīgi atzītu mērīšanas līdzekli, kas ir piemērots vajadzīgo darbību veikšanai.Pārbaudi var veikt, ņemot paraugus.Ja satura faktiskais tilpums netiek mērīts, tad fasētāja veiktā pārbaude jāorganizē tā, lai atbilstoši šīs direktīvas prasībām būtu nodrošināts attiecīgais satura nominālais tilpums.Lai izpildītu šo nosacījumu, fasētājam jāveic ražošanas pārbaudes saskaņā ar procedūrām, ko atzinušas dalībvalsts kompetentās iestādes, un jānodod šīm iestādēm dokumenti, kas atspoguļo šādu pārbaužu rezultātus, lai apstiprinātu to, ka šīs pārbaudes, kā arī korekcijas un pielāgojumi, kas izrādījušies nepieciešami, ir izdarīti pareizi un precīzi.Ja preces ir ievestas no valstīm, kas nav dalībvalstis, importētājs drīkst, neveicot mērījumus un pārbaudes, sniegt pierādījumus tam, ka viņam ir vajadzīgās garantijas, lai uzņemtos atbildību.Viena no vairākām metodēm, kā nodrošināt mērījumu un pārbaužu prasības ievērošanu, ir, pildot fasējumus, izmantot mērtrauku, kura tips noteikts atbilstošā direktīvā un kurš tiek piepildīts apstākļos, kas paredzēti minētajā direktīvā un direktīvā par mērtrauku pudelēm.5. PĀRBAUDES, KAS KOMPETENTAJĀM IESTĀDĒM JĀVEIC FASĒTĀJA, IMPORTĒTĀJA VAI TĀ AĢENTA UZŅĒMUMĀ, KURI ATRODAS KOPIENĀPārbaudes, lai pārliecinātos, ka fasējumi atbilst šīs direktīvas prasībām, veic dalībvalstu kompetentās varas iestādes, ņemot paraugus fasētāja uzņēmumā vai, ja tas nav praktiski īstenojams, importētāja vai viņa aģenta uzņēmumā, kuri atrodas Kopienā.Šīs pārbaudes statistikas nolūkā, ņemot paraugus, veic saskaņā ar metodēm, kas pieņemtas kvalitātes noteikšanas pārbaudē. To efektivitātei jābūt līdzvērtīgai II pielikumā noteiktajai atsauces metodei.Tādējādi attiecībā uz minimālā satura kritēriju dalībvalsts izmantot paraugu ņemšanas plānu uzskata par līdzvērtīgu II pielikumā ieteiktajam, ja pirmā plāna operatīvās raksturlīknes abscisa, kas atbilst ordinātas vērtībai 0,710 (partijas pieņemšanas varbūtība = 0,710), par mazāk kā 15 % atšķiras no operatīvās raksturlīknes atbilstošā punkta abscisas II pielikumā ieteiktajā paraugu ņemšanas plānā.Attiecībā uz vidējā lieluma kritēriju, kas aprēķināts ar standartnovirzes metodi, dalībvalstī izmantot paraugu ņemšanas plānu uzskata par līdzvērtīgu II pielikumā ieteiktajam, ja divu plānu operatīvajām raksturlīknēm, kurām abscisu ass irV− m, [1] abscisa, kas atbilst pirmā plāna līknes ordinātas vērtībai 0,10 (partijas pieņemšanas varbūtība = 0,10), par mazāk kā 0,05 atšķiras no līknes atbilstošā punkta abscisas II pielikumā ieteiktajā paraugu ņemšanas plānā.[1] m = faktiskais partijas vidējais lielums.--------------------------------------------------II PIELIKUMSPADOMES DIREKTĪVAS 76/211/EEK I PIELIKUMA GROZĪJUMI2.4. Fasējuma satura pieļaujamo negatīvo kļūdu nosaka atbilstoši šai tabulai:Nominālais daudzums Qn, gramos vai mililitros | Pieļaujamā negatīvā kļūda |kā a % no Qn | g vai ml |5 līdz 50 | 9 | — |no 50 līdz 100 | — | 4,5 |no 100 līdz 200 | 4,5 | — |no 200 līdz 300 | — | 3 |no 300 līdz 500 | 3 | — |no 500 līdz 1000 | — | 1,5 |no 1000 līdz 5000 | 1,5 | — |Izmantojot tabulu un tajā procentos norādītās pieļaujamās negatīvās kļūdas vērtības pārrēķinot svara vai tilpuma vienībās, tās noapaļo līdz tuvākajai grama vai mililitra desmitdaļai.3.1. Nominālais daudzums (nominālais svars vai nominālais tilpums), kas izteikts kilogramos, gramos, litros, centilitros vai mililitros un marķēts, izmantojot ciparus, kuru augstums ir vismaz 6 mm, ja nominālais daudzums pārsniedz 1000 g vai 100 cl, vismaz 4 mm, ja nominālais daudzums ir no 1000 g vai 100 cl (ieskaitot) līdz 200 g vai 20 cl (neieskaitot), vismaz 3 mm, ja tas ir no 200 g vai 20 cl līdz 50 g vai 5 cl (neieskaitot), vismaz 2 mm, ja tas nepārsniedz 50 g vai 5 cl, aiz tā saskaņā ar Padomes Direktīvu 71/345/EEK, kurā pēdējie grozījumi izdarīti ar direktīvu 76/770/EEK, norādot izmantotās mērvienības simbolu vai – attiecīgos gadījumos - vienības nosaukumu.Norādēm angļu (AK) mērvienību sistēmā burtu un ciparu izmēri nedrīkst būt lielāki par atbilstošajām norādēm SI mērvienību sistēmā.5. PĀRBAUDES, KAS KOMPETENTAJĀM IESTĀDĒM JĀVEIC FASĒTĀJA, IMPORTĒTĀJA VAI TĀ AĢENTA UZŅĒMUMĀ, KURI ATRODAS KOPIENĀPārbaudes, lai pārliecinātos, ka fasējumi atbilst šīs direktīvas prasībām, veic dalībvalstu kompetentās varas iestādes, ņemot paraugus fasētāja uzņēmumā vai, ja tas nav praktiski īstenojams, importētāja vai viņa aģenta uzņēmumā, kuri atrodas Kopienā.Šīs pārbaudes statistikas nolūkā, ņemot paraugus, veic saskaņā ar metodēm, kas pieņemtas kvalitātes noteikšanas pārbaudē. To efektivitātei jābūt līdzvērtīgai II pielikumā noteiktajai atsauces metodei.Tādējādi attiecībā uz minimālā satura kritēriju dalībvalsts izmantot paraugu ņemšanas plānu uzskata par līdzvērtīgu II pielikumā ieteiktajam, ja pirmā plāna operatīvās raksturlīknes abscisa, kas atbilst ordinātas vērtībai 0,710 (partijas pieņemšanas varbūtība = 0,710), par mazāk kā 15 % atšķiras no operatīvās raksturlīknes atbilstošā punkta abscisas II pielikumā ieteiktajā paraugu ņemšanas plānā.Attiecībā uz vidējā lieluma kritēriju, kas aprēķināts ar standartnovirzes metodi, dalībvalstī izmantot paraugu ņemšanas plānu uzskata par līdzvērtīgu II pielikumā ieteiktajam, ja divu plānu operatīvajām raksturlīknēm, kurām abscisu ass irQ− m, [1] abscisa, kas atbilst pirmā plāna līknes ordinātas vērtībai 0,10 (partijas pieņemšanas varbūtība = 0,10), par mazāk kā 0,05 atšķiras no līknes atbilstošā punkta abscisas II pielikumā ieteiktajā paraugu ņemšanas plānā.[1] m = faktiskais partijas vidējais lielums.--------------------------------------------------III PIELIKUMSDIREKTĪVAS 75/106/EEK II PIELIKUMA UN DIREKTĪVAS 76/211/EEK II PIELIKUMA GROZĪJUMIII PIELIKUMSŠis pielikums nosaka atsauces metodes procedūras, veicot fasējumu partiju pārbaudi statistikas nolūkā, lai ievērotu šīs direktīvas 3. panta un I pielikuma 5. iedaļas prasības.1. PRASĪBAS FASĒJUMU FAKTISKĀ SATURA MĒRĪŠANAIFasējumu faktisko saturu var izmērīt tieši, izmantojot svara vai tilpuma mērīšanas līdzekļus, vai, ja runa ir par šķidrumiem, netieši, nosverot fasēto produktu un izmērot tā blīvumu.Neatkarīgi no izmantotās metodes kļūda, kas ļauta, mērot fasējuma faktisko saturu, nedrīkst pārsniegt vienu piektdaļu no pieļaujamās negatīvās kļūdas, kas noteikta fasējuma nominālajam saturam.Procedūru, kā mērīt fasējuma faktisko saturu, katra dalībvalsts var noteikt savos normatīvajos aktos.2. PRASĪBAS FASĒJUMU PARTIJU PĀRBAUDĒMFasējumu pārbaudes veic, ņemot paraugus, un tām ir divas daļas:- faktiskā satura pārbaude katram fasējumam paraugā,- pārbaude, kas nosaka fasējumu faktiskā satura vidējo vērtību paraugā.Fasējumu partiju uzskata par pieņemamu, ja abu šo pārbaužu rezultāti atbilst pieņemšanas kritērijiem.Katrā pārbaudē ir divi paraugu ņemšanas plāni:- viens nesabojājošajai testēšanai, t.i., testēšanai, kuru veicot, neatver iepakojumu,- otrs sabojājošajai testēšanai, t.i., testēšanai, kuru veicot, iepakojums tiek atvērts vai iznīcināts.Ekonomisku un praktisku apsvērumu dēļ pēdējo minēto testēšanu ierobežo līdz absolūti nepieciešamajam minimumam; tā nav tik efektīva kā nesabojājošā testēšana.Tādēļ sabojājošo testēšanu veic vienīgi tad, ja nesabojājošā testēšana nav praktiski īstenojama. Parasti to neizmanto partijām, kas ir mazākas par 100 vienībām.2.1. Fasējumu partijas2.1.1. Pārbaudāmajā partijā ir visi fasējumi, kam ir vienāds nominālais saturs, veids, kas ir viena un tā paša ražošanas procesa iznākums un kas safasēti vienā un tajā pašā vietā.2.1.2. Pārbaudot fasējumus fasēšanas līnijas galā, to skaitam katrā partijā jābūt vienādam ar fasēšanas līnijas maksimālo izlaidi stundā, neierobežojot partijas apjomu.Pārējos gadījumos partijas apjomu ierobežo līdz 10000 vienībām.2.1.3. Ja partija ir mazāka par 100 fasējumiem, nesabojājošo testēšanu, ja tāda veicama, veic 100 % apjomā.2.1.4. Pirms tiek veiktas 2.2. un 2.3. iedaļā minētās testēšanas, no partijas gadījuma secībā atlasa pietiekamu fasējumu skaitu, lai varētu veikt pārbaudi, kam nepieciešams lielāks paraugu skaits.Otrai pārbaudei paraugus atlasa gadījuma secībā no pirmā parauga un marķē.Šo marķēšanu veic pirms mērījumu uzsākšanas.2.2. Fasējuma faktiskā satura pārbaudeMinimālo pieņemamo saturu aprēķina, no fasējuma nominālā satura atņemot to pieļaujamo negatīvo kļūdu, kas noteikta atbilstošajam nominālajam saturam.Partijas fasējumi, kuru faktiskais saturs ir mazāks par minimālo pieņemamo saturu, uzskata par defektīvām.2.2.1. Nesabojājošā testēšanaNesabojājošo testēšanu veic saskaņā ar dubultās paraugu ņemšanas plānu, kas dots zemāk tabulā:Pirmajā reizē pārbaudīto fasējumu skaitam jābūt vienādam ar vienību skaitu pirmajā paraugā, kā norādīts plānā:- ja defektīvo vienību skaits, kas atrastas pirmajā paraugā, ir mazāks vai vienāds ar pirmo pieņemšanas kritēriju, partiju uzskata par pieņemamu šīs pārbaudes izpratnē,- ja defektīvo vienību skaits, kas atrastas pirmajā paraugā, ir lielāks vai vienāds ar pirmo noraidīšanas kritēriju, partiju noraida,- ja defektīvo vienību skaits, kas atrastas pirmajā paraugā, ir starp pirmo pieņemšanas kritēriju un pirmo noraidīšanas kritēriju, jāpārbauda otrs paraugs, kura vienību skaits ir norādīts plānā.Pirmajā un otrajā paraugā atrastās defektīvās vienības saskaita:- ja defektīvo vienību kopējais skaits ir mazāks vai vienāds ar otro pieņemšanas kritēriju, partiju uzskata par pieņemamu šīs pārbaudes izpratnē,- ja defektīvo vienību kopējais skaits ir lielāks vai vienāds ar otro noraidīšanas kritēriju, partiju noraida.Vienību skaits partijā | Paraugi | Defektīvo vienību skaits |Kārtība | Skaits | Kopējais skaits | Pieņem-šanas kritērijs | Noraidī-šanas kritērijs |100 līdz 500 | 1. | 30 | 30 | 1 | 3 || 2. | 30 | 60 | 4 | 5 |501 līdz 3200 | 1. | 50 | 50 | 2 | 5 || 2. | 50 | 100 | 6 | 7 |3201 un vairāk | 1. | 80 | 80 | 3 | 7 || 2. | 80 | 160 | 8 | 9 |2.2.2. Sabojājošā testēšanaSabojājošo testēšanu veic saskaņā ar turpmāk doto vienkāršās paraugu ņemšanas plānu, un to izmanto vienīgi partijām, kurās ir 100 vai vairāk vienības.Pārbaudāmo fasējumu skaits ir 20.- Ja paraugā atrasto defektīvo vienību skaits ir mazāks vai vienāds ar pieņemšanas kritēriju, fasējumu partiju uzskata par pieņemamu.- Ja paraugā atrasto defektīvo vienību skaits ir lielāks vai vienāds ar noraidīšanas kritēriju, fasējumu partiju noraida.Vienību skaits partijā | Vienību skaits paraugā | Defektīvo vienību skaits |Pieņemšanas kritērijs | Noraidīšanas kritērijs |Neatkarīgi no skaita (≥ 100) | 20 | 1 | 2 |--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju pakaļējiem miglas lukturiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977L0538

Oficiālais Vēstnesis L 220 , 29/08/1977 Lpp. 0060 - 0071 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0200  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 6 Lpp. 0199  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0200  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0212  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 7 Lpp. 0212

		Padomes Direktīva(1977. gada 28. jūnijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju pakaļējiem miglas lukturiem(77/538/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kurām mehāniskajiem transportlīdzekļiem jāatbilst saskaņā ar valstu tiesību aktiem, inter alia attiecas uz to pakaļējiem miglas lukturiem;tā kā šīs prasības katrā dalībvalstī atšķiras; tā kā tāpēc visām dalībvalstīm ir jāpieņem vienādas prasības, vai nu papildinot, vai aizvietojot pastāvošos noteikumus, jo īpaši, lai attiecībā uz katru transportlīdzekļa veidu ļautu ieviest EEK tipa apstiprināšanas procedūru, uz ko attiecās Padomes 1970. gada 6. februāra Direktīva 70/156/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstiprināšanu [3];tā kā Direktīvā 76/756/EEK [4] Padome noteica kopīgas prasības apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanai mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm;tā kā ar saskaņotu detaļas tipa apstiprināšanas procedūru pakaļējiem miglas lukturiem katra dalībvalsts var pārbaudīt atbilstību kopīgām konstrukcijas un testēšanas prasībām un informēt pārējās dalībvalstis par saviem konstatējumiem, nosūtot sastāvdaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju katram pakaļējo miglas lukturu tipam; tā kā EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme uz visiem pakaļējiem miglas lukturiem, kas ražoti saskaņā ar apstiprināto tipu, novērš vajadzību pēc šo pakaļējo miglas lukturu tehniskajām pārbaudēm pārējās dalībvalstīs;tā kā vēlams izstrādāt tādu tehnisko prasību projektu, lai tām būtu tie paši mērķi, kas darbam, ko šajā jomā veic Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija;tā kā valstu tiesību aktu saskaņošana attiecībā uz mehāniskiem transportlīdzekļiem paredz, ka visas dalībvalstis savstarpēji atzīst katras dalībvalsts testus, kas veikti, pamatojoties uz kopīgajām prasībām,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Katra dalībvalsts piešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu visiem pakaļējo miglas lukturu tipiem, kas atbilst konstrukcijas un testēšanas prasībām, kuras uzskaitītas 0., II un III pielikumā.2. Dalībvalsts, kas piešķīrusi EEK detaļas tipa apstiprinājumu, veic vajadzīgos pasākumus, lai pārliecinātos par ražošanas paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam, ciktāl tas ir nepieciešams, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Šāda verificēšana notiek tikai ar izlases pārbaudēm.2. pantsDalībvalstis par katru pakaļējo miglas lukturu tipu, ko tās apstiprina saskaņā ar 1. pantu, ražotājam vai tā pilnvarotam pārstāvim izdod EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kas atbilst II pielikumā dotajam paraugam.Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu tādu zīmju izmantošanu, kas varētu likt pakaļējos miglas lukturus, kas apstiprināti saskaņā ar 1. pantu, sajaukt ar citām ierīcēm.3. pants1. Dalībvalsts nevar aizliegt laist tirgū pakaļējos miglas lukturus, pamatojoties uz to konstrukciju vai darbības veidu, ja tiem ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.2. Tomēr dalībvalsts var aizliegt laist tirgū pakaļējos miglas lukturus, kuriem ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, ja tie pastāvīgi neatbilst apstiprinātajam tipam.Šī valsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par veiktajiem pasākumiem, precizējot šāda lēmuma iemeslus.4. pantsKatras dalībvalsts kompetentās iestādes viena mēneša laikā pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm nosūta detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju, kura paraugs dots I pielikumā, katram pakaļējo miglas lukturu tipam, ko tās apstiprina vai atsakās apstiprināt.5. pants1. Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi EEK detaļas tipa apstiprinājumu, atklāj, ka vairāki pakaļējie miglas lukturi, kuriem ir viena un tā pati EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, neatbilst tipam, ko tā apstiprinājusi, dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu ražošanas paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam. Šīs dalībvalsts kompetentās iestādes paziņo pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm par veiktajiem pasākumiem, kas konsekventas neatbilstības gadījumā var būt pat EEK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšana. Minētās iestādes veic tādus pašus pasākumus, ja citas dalībvalsts kompetentās iestādes tās informē par šādu neatbilstību.2. Dalībvalstu kompetentās iestādes viena mēneša laikā ziņo cita citai par EEK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu un par šādas rīcības iemesliem.6. pantsJebkurā lēmumā atteikt vai anulēt EEK detaļas tipa apstiprinājumu pakaļējiem miglas lukturiem vai aizliegt tos laist tirgū vai lietot, kas pieņemts saskaņā ar šīs direktīvas īstenošanai pieņemtiem noteikumiem, sīki norāda tā pieņemšanas iemeslus. Lēmumu paziņo pusei, uz ko tas attiecas, reizē informējot to arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas tai pieejami saskaņā ar dalībvalstī spēkā esošiem tiesību aktiem, un termiņiem, kas paredzēti šo līdzekļu izmantošanai.7. pantsNeviena dalībvalsts nevar atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu nevienam transportlīdzeklim saistībā ar tā pakaļējiem miglas lukturiem, ja tiem ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme un tie ir uzstādīti saskaņā ar Direktīvas 76/756/EEK prasībām.8. pantsNeviena dalībvalsts nevar atteikt vai aizliegt neviena transportlīdzekļa pārdošanu, reģistrāciju, nodošanu ekspluatācijā vai izmantošanu saistībā ar tā pakaļējiem miglas lukturiem, ja tiem ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme un tie ir uzstādīti saskaņā ar Direktīvas 76/756/EEK prasībām.9. pantsŠajā direktīvā “transportlīdzeklis” ir jebkurš mehāniskais transportlīdzeklis, kuru paredzēts izmantot uz ceļiem, ar virsbūvi vai bez tās, kuram ir vismaz četri riteņi un kura projektētais maksimālais ātrums pārsniedz 25 km/h, kā arī tā piekabes, izņemot transportlīdzekļus, kas pārvietojas pa sliedēm, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktorus un mehānismus un transportlīdzekļus, kas iesaistīti sabiedrisko darbu veikšana.10. pantsVisus grozījumus, kas vajadzīgi pielikumu prasību pielāgošanai tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 13. pantā noteikto procedūru.11. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 18 mēnešu laikā pēc tās paziņošanas. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai tiek paziņoti galvenie šo valstu tiesību aktu noteikumi, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Luksemburgā, 1977. gada 28. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsW. Rodgers[1] OV C 118, 16.5.1977., 29. lpp.[2] OV C 114, 11.5.1977., 2. lpp.[3] OV L 42, 23.2.1970., 1. lpp.[4] OV L 262, 27.9.1976., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMU SARAKSTS0. PIELIKUMS: | Definīcijas, vispārīgas specifikācijas, izstarotās gaismas intensitāte, testa procedūra, karstuma pretestības tests, izstarotās gaismas krāsa, ražojumu atbilstība |I PIELIKUMS: | EEK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs |II PIELIKUMS: | EEK detaļas tipa apstiprinājuma un marķēšanas prasības |III PIELIKUMS: | Fotometriskie mērījumi |--------------------------------------------------0. PIELIKUMSDEFINĪCIJAS, VISPĀRĪGAS SPECIFIKĀCIJAS, IZSTAROTĀS GAISMAS INTENSITĀTE, TESTA PROCEDŪRA, KARSTUMA PRETESTĪBAS TESTS, IZSTAROTĀS GAISMAS KRĀSA, RAŽOJUMU ATBILSTĪBA1. DEFINĪCIJAS1.1. “Pakaļējais miglas lukturis” ir lukturis, ko izmanto, lai biezā miglā transportlīdzeklis būtu vieglāk saredzams no aizmugures.1.2. “Pamatass” ir gaismas signāla raksturīgā ass, ko luktura ražotājs nosaka kā atskaites virzienu (H = 0º, V = 0º) fotometriskajos mērījumos un uzstādot lukturi uz transportlīdzekļa.1.3. “Atskaites centrs” ir ražotāja noteiktais pamatass un gaismas emisijas ārējās virsmas krustošanās punkts.1.4. “Gaismas emisijas ārējās virsmas” noteiktam novērošanas virzienam ir gaismas emisijas virsmas taisnleņķa projekcija plaknē, kas ir perpendikulāra novērošanas virzienam.1.5. “Pakaļējo miglas lukturu tips” ir pakaļējie miglas lukturi, kas neatšķiras šādos svarīgos aspektos:1.5.1. tirdzniecības nosaukums vai marka;1.5.2. optiskās sistēmas raksturojums;1.5.3. tādu komponentu iekļaušana, kas spēj pārveidot optiskos efektus ar atstarošanu, refrakciju vai absorbciju;1.5.4. kvēldiega lampas veids.2. VISPĀRĪGAS SPECIFIKĀCIJAS2.1. Katrs no II pielikuma 1.2.3. punkta minētajiem paraugiem atbilst turpmāk minētajām specifikācijām.2.2. Pakaļējie miglas lukturi ir konstruēti un samontēti tā, lai parastos izmantošanas apstākļos tie darbotos apmierinoši un saglabātu šajā direktīvā noteikto raksturojumu par spīti vibrācijai, kādai tie var būt pakļauti izmantošanas laikā.3. IZSTAROTĀS GAISMAS INTENSITĀTE3.1. Gaisma, ko izstaro katrs no II pielikuma 1.2.3. punkta minētajiem paraugiem, atbilstot 5. punkta prasībām, nav mazāka par minimālo intensitāti un nav lielāka par maksimālo intensitāti, kas noteikta turpmāk, un to mēra attiecībā pret pamatasi turpmāk norādītajos virzienos (to izsaka grādos no pamatass).3.2. Intensitāte uz H un V ass starp 10° pa kreisi un 10° pa labi, kā arī 5° un augšu un 5° uz leju nav lielāka par 150 cd. Intensitāte starp asīm nav mazāka par 75 cd.3.3. Gaismas izstarošanas intensitāte visos virzienos, kuros tā var būt redzama, nepārsniedz 300 cd.3.4. Gaismu izstarojošā ārējā virsma pamatass virzienā nepārsniedz 140 cm2.3.5. Sīkākas ziņas par piemērojamajām mērījumu metodēm izklāstītas III pielikumā.4. TESTA PROCEDŪRAVisus mērījumus veic ar bezkrāsainu standarta kvēlspuldzi, kāda ieteikta pakaļējam miglas lukturim un kas noregulēta tā, lai dotu normālu gaismas plūsmu, kāda paredzēta šim luktura tipam.5. KARSTUMA PRETESTĪBAS TESTS5.1. Lampu pakļauj vienas stundas nepārtrauktas darbības testam pēc 20 minūšu ilga uzsildīšanas laika. Apkārtējā temperatūra ir 23 ± 5°C. Izmanto tādas kategorijas kvēlspuldzi, kas ieteikta šim lukturim, un tai pievadītās strāvas spriegums ir tāds, kas dod norādīto vidējo jaudu attiecīgam testa spriegumam.5.2. Ja noteikta tikai maksimālā jauda, testu veic, noregulējot spriegumu tā, lai sasniegtu jaudu, kas līdzinās 90 % no noteiktās jaudas. Iepriekš noteikto vidējo vai maksimālo jaudu visos gadījumos izvēlas no 6, 12 vai 24 V sprieguma, ar kuru tā sasniedz augstāko vērtību.5.3. Kad lukturis ir nostabilizēts apkārtējā temperatūrā, nedrīkst būt manāmi traucējumi, deformācija, plaisas vai krāsas modifikācijas.6. IZSTAROTĀS GAISMAS KRĀSAIerīcei jāizstaro sarkana gaisma. Izstarotās gaismas krāsai, ko mēra, izmantojot gaismas avotu krāsas temperatūrā 2854 K atbilstīgi Starptautiskās Apgaismojuma komisijas iluminantam (CIE) A, jābūt šādu trīskrāsu koordināšu robežās:ierobežojums uz dzelteno krāsu : y ≤ 0,335ierobežojums uz purpurkrāsu : z ≤ 0,0087. RAŽOJUMU ATBILSTĪBAKatram pakaļējam miglas lukturim ar EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi jāatbilst apstiprinātajam tipam, kā arī 3. un 6. punkta fotometriskajiem nosacījumiem. Tomēr gadījumā, ja pakaļējo miglas lukturi nejauši atlasa no sērijveida produkcijas, prasības attiecībā uz izstarotās gaismas minimālo intensitāti (ko mēra ar 4. punktā minēto standarta kvēlspuldzi) var ierobežot katrā virzienā līdz 80 % no 3. punktā noteiktās minimālās vērtības.--------------------------------------------------I PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II PIELIKUMSEEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA UN MARĶĒŠANAS PRASĪBAS1. PIETEIKUMS EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMAM1.1. Pieteikumu EEK detaļas tipa apstiprinājumam iesniedz tirdzniecības nosaukuma vai markas īpašnieks vai tā pilnvarots pārstāvis.1.2. Katram pakaļējā miglas luktura tipam papildus pieteikumam iesniedz:1.2.1. īsu tehnisko aprakstu, kurā jo īpaši norādīts ieteiktās kvēldiega lampas(-u) tips(-i), kam jāatbilst Starptautiskās Apgaismojuma komisijas (CIE) instrukcijām;1.2.2. detalizētus zīmējumus (trīs eksemplāros), kas ļauj atpazīt tipu un ģeometriski parāda vietu, kurā ierīce transportlīdzeklī uzstādāma, novērošanas asi, kas testos pieņemama par pamatasi (horizontālais leņķis H = 0º, vertikālais leņķis V = 0º), punktu, kas minētajos testos pieņemams par atskaites centru;1.2.3. divus paraugus; ja pakaļējais miglas lukturis ir tāds, ka to var uzstādīt tikai vienā transportlīdzekļa pusē, divi iesniedzamie paraugi var būt identiski un piemēroti uzstādīšanai tikai labajā vai tikai kreisajā transportlīdzekļa pusē;1.2.4. papildu paraugu glabāšanai laboratorijā jebkādai turpmākai verificēšanai, kas var būt vajadzīgas.2. MARĶĒJUMS2.1. Uz visiem pakaļējā miglas luktura tipa paraugiem, ko iesniedz EEK detaļas tipa apstiprinājumam, jābūt:2.1.1. pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumam vai markai, kam jābūt skaidri saskatāmam un neizdzēšamam;2.1.2. skaidri saredzamam un neizdzēšamam marķējumam, kas norāda ieteiktās kvēlspuldzes(-džu) tipu(-us);2.1.3. paredzētai pietiekami lielai vietai EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmei, ieskaitot papildu simbolus, kā paredzēts 4. punktā; šo vietu norāda 1.2.2. punktā minētajos zīmējumos.3. EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMS3.1. Ja saskaņā ar 1.2.3. punktu iesniegtie divi paraugi atbilst 0, II un III pielikuma prasībām, piešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu un piešķir detaļas tipa apstiprinājuma numuru.3.2. Šādu numuru nepiešķir nevienam citam pakaļējo miglas lukturu tipam.3.3. Ja EEK detaļas tipa apstiprinājumu pieprasa apgaismes ierīcei vai gaismas signālierīcei, kurā ietilpst pakaļējie miglas lukturi un citi lukturi, var izdot vienotu EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, ja pakaļējais miglas lukturis atbilst šīs direktīvas prasībām un ja visi pārējie lukturi, kas ietilpst apgaismes ierīcē vai gaismas signālierīcē, kurai pieprasīts EEK detaļas tipa apstiprinājums, atbilst konkrētajai direktīvai, kas uz to attiecas.4. ZĪMES4.1. Katram pakaļējam miglas lukturim, kas atbilst tipam, kas apstiprināts saskaņā ar šo direktīvu, ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.4.2. Šī zīme sastāv no taisnstūra, kura vidū ir burts "e", aiz kura seko tās dalībvalsts atšķirības zīme, kas piešķīrusi tipa apstiprinājumu:1 –  Vācijai,2 –  Francijai,3 –  Itālijai,4 –  Nīderlandei,6 –  Beļģijai,11 –  Apvienotajai Karalistei,13 –  Luksemburgai,18 –  Dānijai,IRL –  Īrijai.Zīmē noteikti jābūt arī EEK detaļas tipa apstiprinājuma numuram, kas atbilst EEK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta numuram, kurš izdots attiecīgajam pakaļējo miglas lukturu tipam.4.3. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi papildina ar papildu simbolu "F".4.4. EEK detaļas tipa apstiprinājuma numurs jānovieto ērtā vietā blakus taisnstūrim ap burtu "e".4.5. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme un papildu simbols jāpiestiprina luktura izkliedētājam vai uz viena no izkliedētājiem tā, lai tas ir neizdzēšams un skaidri saredzams pat tad, kad pakaļējais miglas lukturis(-i) ir uzstādīts(-i) transportlīdzeklim.4.6. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes un papildu simbola paraugi ir parādīti I papildinājumā.4.7. Ja saskaņā ar 3.3. punktu tādas apgaismes ierīces vai gaismas signālierīces tipam, kurā ietilpst pakaļējais miglas lukturis, kas ir apvienots, kombinēts vai savstarpēji iebūvēts ar citiem lukturiem, piešķirts vienots EEK detaļas tipa apstiprinājuma numurs, var piestiprināt tikai vienu EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kuru veido:- taisnstūris ap burtu "e" un EEK detaļas tipa apstiprinājumu piešķīrušās valsts atšķirības zīme,- EEK detaļas tipa apstiprinājuma numurs,- papildu simboli, ko prasa dažādas direktīvas, saskaņā ar kurām EEK detaļas tipa apstiprinājums ir piešķirts.4.8. Šīs zīmes dažādo daļu izmēri nav mazāki par lielākajiem minimālajiem izmēriem, kas noteikti atsevišķiem marķējumiem ar direktīvām, saskaņā ar kurām EEK detaļas tipa apstiprinājums piešķirts.4.9. Otrajā papildinājumā ir parādīti EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes paraugi ierīcei, kurā kombinēti vairāki lukturi.--------------------------------------------------1. papildinājumsEEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes paraugs+++++ TIFF +++++Redzamā ierīce ar EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir pakaļējais miglas lukturis, kas ieguvis EEK tipa apstiprinājumu Apvienotajā Karalistē (e 11) ar numuru 1471.--------------------------------------------------2. papildinājumsEEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmju paraugs+++++ TIFF +++++Redzamā ierīce ar EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi ir ierīce, kurā ietilpst 2. kategorijas virzienrādītāja lukturis, bremzēšanas signāllukturis, gabarītgaismas lukturis, I klases atstarotājs un pakaļējais miglas lukturis un kura ieguvusi EEK tipa apstiprinājumu Beļģijā (e 6) ar numuru 270. Bultiņa norāda, kādā pozīcijā uzstādāma šī ierīce, kuru var uzstādīt tikai vienā transportlīdzekļa pusē. Bultiņa norāda transportlīdzekļa priekšpuses virzienā.Marķējuma paraugi ierīcēm, kas ieguvušas EEK tipa apstiprinājumu un kas ietver vairākus lukturus (savietotas gaismas ierīces)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSFOTOMETRISKIE MĒRĪJUMI1. Fotometrisko mērījumu laikā izkliedētus atstarojumus novērš, tos attiecīgi maskējot.2. Mērījumus veic tā, lai atbilstu šādām prasībām:2.1. mērījuma attālums ir tāds, lai ir piemērojams likums par attāluma kvadrāta pretstatu attālumam;2.2. mērījumu aparatūra ir tāda, ka uztvērēja atveres leņķa platums no luktura atskaites centra ir starp 10' un 1°;2.3. intensitātes prasība noteiktam novērošanas virzienam ir apmierinoša, ja šī prasība izpildīta virzienā, kas no novērošanas virziena novirzās ne vairāk kā par 15'.3. Virziens H = 0° un V = 0° atbilst pamatasij (kurai, lukturi uzstādot transportlīdzeklī, jābūt horizontālai, paralēlai transportlīdzekļa gareniskās plaknes vidum un orientētai vēlamajā redzamības virzienā). Tā šķērso atskaites centru.+++++ TIFF +++++3.1. Intensitātes ārpus ass mēra rombā, attēlojot ar mērījuma galējiem virzieniem (sk. diagrammu).--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva (1969. gada 28. maijs) par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31969L0169

Oficiālais Vēstnesis L 133 , 04/06/1969 Lpp. 0006 - 0008 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0010  Speciālizdevums dāņu valodā: Sērija I Nodaļa 1969(I) Lpp. 0218  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 9 Sējums 1 Lpp. 0010  Speciālizdevums angļu valodā: Sērija I Nodaļa 1969(I) Lpp. 0232  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0017  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0019  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 09 Sējums 1 Lpp. 0019

		Padomes Direktīva(1969. gada 28. maijs)par normatīvu un administratīvu aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa par preču ievešanu starptautiskos ceļojumos(69/169/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 99. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā neatkarīgi no muitas ūnijas izveides, kas saistīta ar muitas nodokļu un vairākuma citu līdzīgas iedarbības maksājumu atcelšanu tirdzniecībā starp dalībvalstīm, līdz pilnīgākai netiešo nodokļu saskaņošanai ir jāturpina uzlikt nodokļi par preču ievešanu un piemērot atbrīvošanu no nodokļiem preču izvešanai šajā tirdzniecībā;tā kā ir vēlams, lai jau pirms šīs saskaņotības sasniegšanas dalībvalstu iedzīvotāji noteiktāk apzinātos kopējā tirgus realitāti, un tā kā tādēļ būtu jāparedz pasākumi, lai jo vairāk liberalizētu nodokļus par preču ievešanu ceļojumos starp dalībvalstīm; tā kā šo pasākumu vajadzību Parlamenta locekļi ir vairākkārt uzsvēruši;tā kā šādi atvieglojumi attiecībā uz ceļojumiem ir jauna pakāpe virzībā uz dalībvalstu tirgu savstarpēju atvērtību un vietējam tirgum analogu apstākļu radīšanu;tā kā šiem atvieglojumiem ir jāattiecas tikai uz preču nekomerciālu ievešanu, ko veic ceļotāji; tā kā parasti šīs preces zemē, no kuras tās nāk (izvešanas zemē), var iegādāties tikai ar jau uzliktiem nodokļiem, tādējādi ieveduma valstij paredzētajos apjomos atsakoties no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa uzlikšanas par preču ievešanu, iespējams izvairīties no nodokļu dubultas uzlikšanas, vienlaikus nepieļaujot nodokļu nemaksāšanu;tā kā ir pierādījusies vajadzība ieviest Kopienas režīmu, kas paredz nodokļu atvieglojumus par preču ievešanu arī attiecībā uz ceļojumiem starp trešām valstīm un Kopienu,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Atbrīvojumu no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa par preču ievešanu ceļojumos starp Kopienu un trešām valstīm attiecina uz precēm, kas ir ceļotāju personīgajā bagāžā, ja preču ievešana nav komerciāla un vienas personas ievesto preču kopējā vērtība nepārsniedz divdesmit piecas norēķinu vienības.2. Dalībvalstis ir tiesīgas vērtību, uz kuru attiecas atbrīvojums, samazināt līdz desmit norēķinu vienībām tiem ceļotājiem, kas ir jaunāki par piecpadsmit gadiem.3. Ja vairāku vienas personas ievesto preču kopējā vērtība pārsniedz divdesmit piecas norēķinu vienības vai to summu, kas noteikta saskaņā ar 2. punktu, atbrīvojumu, nepārsniedzot šīs summas, attiecina uz tām precēm, uz kurām, ja tās būtu ievestas atsevišķi, būtu attiecināts atbrīvojums, ievērojot to, ka vienas preces vērtību nevar dalīt.2. pants1. Atbrīvojumu no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa par preču ievešanu ceļojumos starp dalībvalstīm attiecina uz precēm, kas ir ceļotāju personīgajā bagāžā un atbilst Līguma 9. un 10. panta noteikumiem, ja preču ievešana nav komerciāla un vienas personas ievesto preču kopējā vērtība nepārsniedz septiņdesmit piecas norēķinu vienības. Šo atbrīvojumu piemēro arī tad, ja minētie ceļojumi ir saistīti ar tranzītu caur kādu teritoriju, kas nav dalībvalsts.2. Dalībvalstis ir tiesīgas summu, uz kuru attiecas atbrīvojums, samazināt līdz divdesmit norēķinu vienībām tiem ceļotājiem, kas ir jaunāki par piecpadsmit gadiem.3. Ja vairāku vienas personas ievesto preču kopējā vērtība pārsniedz septiņdesmit piecas norēķinu vienības vai to summu, kas noteikta saskaņā ar 2. punktu, atbrīvojumu, nepārsniedzot šīs summas, attiecina uz tām precēm, uz kurām, ja tās būtu ievestas atsevišķi, būtu attiecināts atbrīvojums, ievērojot to, ka vienas preces vērtību nevar dalīt.3. pantsŠīs direktīvas piemērošanas nolūkā:1. Nosakot 1. un 2. pantā minēto atbrīvojumu, neņem vērā to personīgās lietošanas priekšmetu vērtību, kurus ieved uz laiku vai ieved atkārtoti pēc to pagaidu izvešanas.2. Uzskata, ka preču ievešana nav komerciāla, ja tā:a) notiek neregulāri unb) attiecas tikai uz precēm, kas paredzētas ceļotāju personīgai vai ģimenes lietošanai vai arī ir domātas kā dāvanas; šo preču veidam un daudzumam jābūt tādam, kas neliecina, ka tās būtu ievestas komerciālos nolūkos.4. pants1. Neietekmējot valstu noteikumus, ko tās šajā jomā piemēro ceļotājiem, kuru pastāvīgā dzīvesvieta ir ārpus Eiropas, visas dalībvalstis turpmāk uzskaitītajām precēm nosaka šādus daudzuma ierobežojumus atbrīvojumiem no apgrozījuma nodokļa un akcīzes nodokļa:a) tabakas izstrādājumi:200 cigaretesvai 100 cigarillas (cigāri, kas katrs sver maksimāli 3 gramus),vai 50 cigāri,vai 250 grami smēķējamās tabakas;b) alkoholiski dzērieni:- dzērieni, kas iegūti destilācijā, un stipri alkoholiski dzērieni, kuru alkohola koncentrācija pārsniedz 22 grādus: 1 standartpudele (0,70 līdz 1 litram)vai- dzērieni, kas iegūti destilācijā, un stipri alkoholiski dzērieni, aperitīvi uz vīna vai spirta bāzes, kuru alkohola koncentrācija nepārsniedz 22 grādus; dzirkstoši vīni, stiprināti vīni: līdz 2 litriemun- negāzēti vīni: līdz 2 litriem kopumā;c) smaržas: 50 gramiuntualetes ūdeņi: 0,25 litri;d) kafija: 500 gramivai kafijas ekstrakti un esences: 200 grami;e) tēja: 100 gramivai tējas ekstrakti un esences: 40 grami.2. Ceļotājiem, kas ir jaunāki par piecpadsmit gadiem, attiecībā uz 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajām precēm nepiešķir nekādus atbrīvojumus.3. Ievērojot 1. punktā noteiktos daudzuma ierobežojumus un 2. punktā paredzētos ierobežojumus, 1. punktā uzskaitīto preču vērtību neņem vērā, nosakot 1. un 2. pantā paredzēto atbrīvojumu.5. pants1. Dalībvalstis ir tiesīgas samazināt preču vērtību un/vai daudzumu, uz ko attiecas atbrīvojums, ja preces ieved:- izmantojot pierobežas satiksmi,- starptautiskā satiksmē izmantojamu transporta līdzekļu apkalpe,- citā dalībvalstī izvietotu dalībvalsts bruņoto spēku personālsastāva locekļi, ieskaitot civilo personālu, kā arī viņu laulātie un apgādībā esošie bērni.2. Dalībvalstis ir tiesīgas atbrīvojumu neattiecināt uz precēm, kas iekļautas kopīgo muitas tarifu Nr. 71.07 un 71.08 pozīcijā.3. Dalībvalstis ir tiesīgas samazināt 4. panta 1. punkta a) un d) apakšpunktā paredzēto preču daudzumu ceļotājiem, kas no trešās valsts iebrauc dalībvalstī.6. pantsDalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai nepieļautu to, ka nodokļu atlaides attiecina uz piegādēm ceļotājiem, kuru dzīvesvieta, pastāvīgās uzturēšanās vieta vai profesionālās darbības vieta atrodas dalībvalstī un kuri izmanto režīmu, ko paredz šī direktīva.7. pantsDalībvalstis ir tiesīgas noapaļot summu valsts valūtā, kas iegūta, konvertējot summu no norēķinu vienībām, kas noteiktas 1. un 2. pantā.8. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā vajadzīgie pasākumi, kas jāveic, lai līdz 1970. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības.2. Dalībvalsts informē Komisiju par pasākumiem, kas veikti, piemērojot šo direktīvu.Komisija šo informāciju paziņo citām dalībvalstīm.9. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1969. gada 28. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Thorn--------------------------------------------------


title: Padomes Direktīva 75/34/EEK (1974. gada 17. decembris) par dalībvalsts pilsoņu tiesībām palikt uz dzīvi citā dalībvalstī pēc tam, kad tajā veikta darbība pašnodarbinātas personas statusā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31975L0034

Oficiālais Vēstnesis L 014 , 20/01/1975 Lpp. 0010 - 0013 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0172  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0191  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 6 Sējums 1 Lpp. 0172  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0183  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 1 Lpp. 0183

		Padomes Direktīva 75/34/EEK(1974. gada 17. decembris)par dalībvalsts pilsoņu tiesībām palikt uz dzīvi citā dalībvalstī pēc tam, kad tajā veikta darbība pašnodarbinātas personas statusā(75/34/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 235. pantu,ņemot vērā vispārējo programmu par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz brīvību veikt uzņēmējdarbību [1] un jo īpaši tās II sadaļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā saskaņā ar Padomes 1973. gada 21. maija Direktīvu Nr. 73/148/EEK [4] par dalībvalstu pilsoņu pārvietošanās un dzīvesvietas ierobežojumu atcelšanu Kopienā attiecībā uz uzņēmējdarbības veikšanu un pakalpojumu sniegšanu, katra dalībvalsts piešķir dzīvesvietas tiesības tiem citu dalībvalstu pilsoņiem, kas tajā ieradušies, lai darbotos pašnodarbinātas personas statusā, kad šo darbību ierobežojumi ir atcelti saskaņā ar Līgumu;tā kā parasti personai pagarina dzīvesvietas laikposmu dalībvalstī, ja šī persona paliek attiecīgajā valstī pēc tam, kad tajā ir veikta darbība; tā kā, ja šādos apstākļos nav tiesību palikt uz dzīvi, tas kavē īstenot brīvību veikt uzņēmējdarbību; tā kā attiecībā uz nodarbinātām personām nosacījumi, saskaņā ar kuriem minētās tiesības drīkst izmantot, jau ir paredzēti Regulā (EEK) Nr. 1251/70 [5];tā kā Līguma 48. panta 3. punkta d) apakšpunktā ir atzītas darba ņēmēju tiesības palikt uz dzīvi dalībvalstī pēc tam, kad tie ir bijuši nodarbināti šajā valstī; tā kā 54. panta 2. punkts skaidri neparedz šādas tiesības pašnodarbinātām personām; tā kā tomēr uzņēmējdarbības raksturs un piesaistes valstīm, kurās tās ir darbojušās, nozīmē to, ka šīm personām ir noteikta interese izmantot tādas pašas tiesības palikt uz dzīvi, kādas ir piešķirtas darba ņēmējiem; tā kā, lai attaisnotu šo pasākumu, būtu jāatsaucas uz Līguma noteikumu, kas ļauj to izpildīt;tā kā brīvība veikt uzņēmējdarbību Kopienā nozīmē to, ka dalībvalstu pilsoņi var darboties pašnodarbinātas personas statusā vairākās dalībvalstīs pēc kārtas, tādējādi nenonākot neizdevīgā stāvoklī;tā kā dalībvalsts pilsonim, kas uzturas citā dalībvalstī, būtu jāgarantē tiesības palikt uz dzīvi šajā teritorijā, ja tā pārstāj darboties pašnodarbinātas personas statusā šajā valstī tādēļ, ka sasniegusi pensijas vecumu vai sakarā ar pastāvīgu darbnespēju; tā kā šādas tiesības būtu jāgarantē arī tādam dalībvalsts pilsonim, kas pēc darbošanās pašnodarbinātas personas statusā un uzturēšanās otrā dalībvalstī darbojas trešā dalībvalstī, joprojām uzturoties otrā dalībvalstī;tā kā, lai paredzētu nosacījumus, saskaņā ar kuriem tiek iegūtas tiesības palikt uz dzīvi, būtu jāņem vērā iemesli, kuru dēļ darbība attiecīgā dalībvalstī ir pārtraukta, un jo īpaši atšķirība starp pensionēšanos, parastām un paredzamām profesionālās aktivitātes posma beigām un pastāvīgu darbnespēju, kas ir iemesls priekšlaicīgai un neparedzamai darbības izbeigšanai; tā kā ir jāparedz īpaši nosacījumi, ja laulātais ir vai ir bijis attiecīgās dalībvalsts pilsonis vai ja darbība pārtraukta darba negadījuma vai arodslimības dēļ;tā kā dalībvalsts pilsonim, kas sasniedzis profesionālās aktivitātes posma beigas, pēc darbības pašnodarbinātas personas statusā citā dalībvalstī būtu jādod pietiekami daudz laika, lai izlemtu, kur tas vēlas apmesties uz dzīvi;tā kā dalībvalsts pilsoņa, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, tiesības palikt uz dzīvi attiecas arī uz tā ģimenes locekļiem; tā kā dalībvalsts pilsoņa, kas profesionālās aktivitātes posmā darbojies pašnodarbinātas personas statusā, nāves gadījumā ir jāatzīst un ir jāpakļauj īpašiem nosacījumiem arī šā pilsoņa ģimenes locekļu dzīvesvietas tiesības;tā kā personām, uz kurām attiecas tiesības palikt uz dzīvi, jānodrošina vienlīdzīga attieksme ar attiecīgās valsts pilsoņiem, kuri ir sasnieguši profesionālās aktivitātes posma beigas,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pantsDalībvalstis saskaņā ar šajā direktīvā paredzētajiem nosacījumiem un Direktīvas Nr. 73/148/EEK 1. pantu atceļ ierobežojumus attiecībā uz to citu dalībvalstu pilsoņu tiesībām palikt uz dzīvi šo dalībvalstu teritorijā, kas tajās darbojušies pašnodarbinātas personas statusā, kā arī attiecībā uz to ģimenes locekļiem.2. pants1. Katra dalībvalsts atzīst tiesības palikt uz pastāvīgu dzīvi tās teritorijā:a) ikvienai personai, kas, pārtraucot darbību, ir sasniegusi šīs valsts tiesību aktos noteikto pensijas vecumu un kas ir darbojusies šajā valstī vismaz iepriekšējos divpadsmit mēnešus, un ir nepārtraukti uzturējusies tajā vairāk nekā trīs gadus.Ja šīs dalībvalsts tiesību akti nepiešķir tiesības uz vecuma pensiju dažām pašnodarbināto personu kategorijām, vecuma prasība ir uzskatāma par izpildītu, ja saņēmējs sasniedz 65 gadu vecumu;b) ikvienai personai, kas, nepārtraukti uzturoties šajā valstī vairāk nekā divus gadus, pārtrauc darboties tajā pastāvīgas darbnespējas rezultātā.Ja šāda darbnespēja radusies tāda darba negadījuma vai arodslimības dēļ, kas dod tiesības šai personai saņemt pilnu pensiju vai daļu no tās no šīs valsts iestādes, nosacījums par uzturēšanās ilgumu netiek piemērots;c) ikvienai personai, kas pēc trīs gadu nepārtrauktas darbības un uzturēšanās šajā valstī darbojas citā dalībvalstī, turpinot uzturēties pirmajā valstī, uz kuru tā parasti atgriežas katru dienu vai vismaz reizi nedēļā.Lai iegūtu a) un b) apakšpunktā minētās tiesības, šādi pabeigtus darbības laikposmus citā dalībvalstī uzskata par pabeigtiem dzīvesvietas valstī.2. Nosacījumus par uzturēšanās ilgumu un darbību, kas paredzēti 1. punkta a) apakšpunktā, un nosacījumu par uzturēšanās ilgumu, kas paredzēts 1. punkta b) apakšpunktā, nepiemēro, ja pašnodarbinātās personas laulātais ir attiecīgās dalībvalsts pilsonis vai ir zaudējis šīs valsts pilsonību pēc laulības ar šo personu.3. pants1. Katra dalībvalsts atzīst to 1. pantā minēto pašnodarbinātas personas ģimenes locekļu tiesības tajā palikt uz pastāvīgu dzīvi, kas kopā ar šo personu uzturas šajā valstī, ja attiecīgā persona ir ieguvusi tiesības palikt uz dzīvi šajā valstī saskaņā ar 2. pantu. Šo noteikumu turpina piemērot arī pēc attiecīgās personas nāves.2. Taču, ja pašnodarbinātā persona nomirst savas profesionālās aktivitātes posmā un vēl nav ieguvusi tiesības palikt uz dzīvi attiecīgajā valstīs, šī valsts atzīst šīs personas ģimenes locekļu tiesības palikt tajā uz pastāvīgu dzīvi ar noteikumu, ka:- attiecīgā persona līdz savas nāves dienai ir pastāvīgi dzīvojusi tās teritorijā vismaz divus gadus; vai- personas nāves cēlonis ir negadījums darbā vai arodslimība, vai- personas pārdzīvojušais laulātais ir šīs valsts pilsonis vai ir zaudējis šo pilsonību pēc laulības ar šo personu.4. pants1. Dzīvesvietas pastāvību, kā noteikts 2. panta 1. punktā un 3. panta 2. punktā, var apliecināt ar jebkuriem pierādīšanas līdzekļiem, kas tiek izmantoti dzīvesvietas valstī. To nevar iespaidot īslaicīga prombūtne, kas nepārsniedz trīs mēnešus gadā, kā arī ilgāka prombūtne, kas saistīta ar militārā dienesta pienākumu pildīšanu.2. Laikposmi, kad darbība netiek veikta tādu apstākļu dēļ, ko attiecīgā persona nevar kontrolēt, vai slimības, vai negadījuma dēļ, ir uzskatāmi par darbības laikposmiem 2. panta 1. punkta nozīmē.5. pants1. Dalībvalstis ļauj personai izmantot tai piešķirtās tiesības palikt uz dzīvi divus gadus no to piešķiršanas saskaņā ar 2. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un 3. pantu. Šajā laikposmā saņēmējs var atstāt dalībvalsti, un tas neatstāj nelabvēlīgu ietekmi uz šīm tiesībām.2. Dalībvalsts attiecīgajai personai nepieprasa izpildīt īpašas formalitātes, lai izmantotu tiesības palikt uz dzīvi.6. pants1. Dalībvalstis atzīst tiesības saņemt uzturēšanās atļauju personām, kam ir tiesības palikt uz dzīvi to teritorijā, un šīm atļaujām jābūt:a) izsniegtām un atjaunotām bez maksas vai par tādu samaksu, kas nepārsniedz nodevas un nodokļus, ko valsts pilsoņi maksā par identitātes karšu izsniegšanu vai atjaunošanu;b) derīgām visā tās dalībvalsts teritorijā, kas to izsniedz;c) derīgām piecus gadus un automātiski atjaunojamām.2. Laikposmi, kuru laikā persona neuzturas attiecīgajā teritorijā un kas nepārsniedz sešus mēnešus pēc kārtas, kā arī ilgāka prombūtne, kas saistīta ar militārā dienesta pienākumu pildīšanu, nevar iespaidot uzturēšanās atļaujas derīgumu.7. pantsDalībvalstis personām, kurām ir tiesības palikt uz dzīvi to teritorijā, piemēro tiesības uz vienlīdzīgu attieksmi, kas atzītas Padomes direktīvās par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz brīvību veikt uzņēmējdarbību saskaņā ar Vispārējās programmas III sadaļu, kas paredz šādu atcelšanu.8. pants1. Šī direktīva neietekmē jebkādus dalībvalsts normatīvo un administratīvo aktu noteikumus, kas ir labvēlīgāki citu dalībvalstu pilsoņiem.2. Dalībvalstis atvieglo to pašnodarbināto personu uzņemšanu atpakaļ savā teritorijā, kas atstāja šo teritoriju pēc pastāvīgas dzīvesvietas tajā ilgu laiku, veicot tur darbību, un kas vēlas atgriezties pēc pensijas vecuma sasniegšanas, kā noteikts 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā, vai kas ir pastāvīgi darbnespējīgas.9. pantsDalībvalstis no šīs direktīvas noteikumiem var atkāpties, tikai pamatojoties uz sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai veselības aizsardzības apsvērumiem.10. pants1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šīs direktīvas prasības divpadsmit mēnešos pēc tās izziņošanas, un tūlīt par to informē Komisiju.2. Pēc šīs direktīvas izziņošanas dalībvalstis tālāk nodrošina to, ka pietiekami drīz, lai Komisija varētu iesniegt savas piebildes, to informē par visiem ierosinātajiem normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, ko tās gatavojas pieņemt jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.11. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1974. gada 17. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Durafour[1] OV 2, 15.1.1962., 36./62. lpp.[2] OV C 14, 27.3.1973., 20. lpp.[3] OV C 142, 31.12.1972., 12. lpp.[4] OV L 172, 28.6.1973., 14. lpp.[5] OV L 142, 30.6.1970., 24. lpp.--------------------------------------------------