title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/142/EK ( 2009. gada 30. novembris ) par iekārtām, kurās izmanto gāzveida kurināmo (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               16.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 330/10

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/142/EK
   (2009. gada 30. novembris)
   par iekārtām, kurās izmanto gāzveida kurināmo
   (kodificēta versija)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Padomes Direktīva 90/396/EEK (1990. gada 29. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz iekārtām, kurās izmanto gāzveida kurināmo (3) ir būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.

               (2)

               Dalībvalstis atbild par to teritorijā esošo cilvēku un, attiecīgā gadījumā, mājdzīvnieku veselību un drošību, kā arī par preču drošību pret draudiem, ko rada iekārtas, kurās izmanto gāzveida kurināmo.

               (3)

               Dažu dalībvalstu obligātie noteikumi konkrēti definē drošības prasības iekārtām, kurās izmanto gāzveida kurināmo, norādot to konstrukcijas un darbības parametrus un pārbaudes procedūras. Šie obligātie noteikumi nerada neizbēgamas atšķirības drošības prasībās dažādās dalībvalstīs, bet to būtiskas atšķirības kavē tirdzniecību Kopienā.

               (4)

               Dalībvalstīs ir spēkā atšķirīgi nosacījumi attiecībā uz gāzes tipiem un pieplūdes spiedieniem. Šie nosacījumi nav saskaņoti, jo katrā dalībvalstī energoapgādes un enerģijas sadales situācija ir īpaša.

               (5)

               Kopienas tiesībās – atkāpjoties no viena Kopienas pamatnoteikuma, proti, preču brīvas aprites – ir paredzēts, ka šķēršļi apritei Kopienā, ko rada atšķirības valstu tiesību aktos, kas attiecas uz preču tirdzniecību, jāpieļauj tikai tad, ja attiecīgie šķēršļi var būt atzīti par nepieciešamiem, lai nodrošinātu atbilstību obligātajām prasībām. Tādēļ tiesību aktu saskaņošanai šajā gadījumā būtu jāattiecas vienīgi uz to noteikumu saskaņošanu, kas ir nepieciešami, lai nodrošinātu atbilstību obligātajām drošības, veselības aizsardzības un enerģijas taupības pamatprasībām attiecībā uz gāzes iekārtām. Šīm prasībām būtu jāaizstāj attiecīgie valstu noteikumi, jo šīs ir pamatprasības.

               (6)

               Dalībvalstīs sasniegtā drošības līmeņa uzturēšana vai paaugstināšana ir viens no šīs direktīvas pamatmērķiem un pamatprasībās paredzētās drošības galvenajiem uzdevumiem.

               (7)

               Būtu jāievēro drošības un veselības aizsardzības pamatprasības, lai nodrošinātu to, ka iekārtas, kurās izmato gāzveida kurināmo, ir drošas. Par būtisku ir atzīta enerģijas taupīšana. Šīs prasības būtu jāpiemēro ar izpratni, ņemot vērā jaunākos sasniegumus iekārtu izgatavošanas laikā.

               (8)

               Tāpēc šajā direktīvā būtu jāiekļauj tikai pamatprasības. Lai atvieglotu atbilstības pārbaudi šīm pamatprasībām, ir nepieciešami Kopienas līmenī saskaņoti standarti, jo īpaši attiecībā uz iekārtu, kurās izmanto gāzveida kurināmo, izgatavošanu, darbību un montāžu, lai varētu uzskatīt, ka šiem standartiem atbilstošie ražojumi atbilst pamatprasībām. Šos standartus, kas saskaņoti Kopienas līmenī, izstrādā privātas organizācijas, un tiem jāpaliek neobligātiem. Minētā iemesla dēļ Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN), Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteja (Cenelec) un Eiropas Telekomunikāciju standartu institūts (ETSI) ir atzītas par kompetentajām iestādēm, kas pieņem saskaņotus standartus atbilstoši 2003. gada 28. martā parakstītajām vispārējām pamatnostādnēm sadarbībai starp Komisiju, Eiropas Brīvās Tirdzniecības Asociāciju (EBTA) un šīm trijām iestādēm (5). “Saskaņots standarts” ir tehniska specifikācija (Eiropas standarts vai saskaņošanas dokuments), ko pieņēmusi CEN, Cenelec vai ETSI, vai arī divas vai trīs no šīm struktūrām, Komisijas uzdevumā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (6), un iepriekšminētajām vispārējām pamatnostādnēm sadarbībai.

               (9)

               Padome ir pieņēmusi virkni direktīvu, kas paredzētas tehnisko šķēršļu atcelšanai tirdzniecībā saskaņā ar principiem, kas noteikti 1985. gada 7. maija Rezolūcijā par jaunu pieeju tehniskajai saskaņošanai un standartiem (7); katra no šīm direktīvām paredz CE marķējumu. Komisija 1989. gada 15. jūnija Paziņojumā par vispārēju pieeju sertifikācijai un testēšanai (8) izvirzīja priekšlikumu par kopīgu noteikumu izstrādi attiecībā uz CE marķējumu pēc vienota parauga. Padome 1989. gada 21. decembra Rezolūcijā par vispārēju pieeju atbilstības vērtējumam (9) par galveno principu apstiprināja konsekventas pieejas pieņemšanu attiecībā uz CE marķējuma lietošanu. Divi jaunās pieejas pamatelementi, kas būtu jāpiemēro, ir galvenās prasības un atbilstības izvērtēšanas procedūras.

               (10)

               Jāpārbauda atbilstība attiecīgajām tehniskām prasībām, lai nodrošinātu lietotāju un trešo personu efektīvu aizsardzību. Pastāvošā sertificēšanas kārtība dažādās dalībvalstīs atšķiras. Lai izvairītos no vairākkārtīgās pārbaudes, kas rada šķēršļus iekārtu, kurās izmanto gāzveida kurināmo, brīvai apritei, būtu jāpanāk sertificēšanas kārtību savstarpēja atzīšana dalībvalstīs. Lai veicinātu sertificēšanas kārtību savstarpēju atzīšanu, būtu jāizveido saskaņotas Kopienas procedūras un jāsaskaņo tie kritēriji, pēc kuriem izraudzīsies par šīm procedūrām atbildīgās iestādes.

               (11)

               Drošības klauzulā, kurā paredzēta atbilstoša Kopienas procedūra, būtu jāatzīst dalībvalstu atbildība to teritorijā par drošību, veselības aizsardzību un enerģijas taupību, uz ko attiecas pamatprasības.

               (12)

               Jebkura saskaņā ar šo direktīvu pieņemtā lēmuma adresāti būtu jāinformē par šā lēmuma pieņemšanas iemesliem un tiem pieejamiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem.

               (13)

               Šī direktīva neskar dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro, kā izklāstīts VI pielikuma B daļā,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
   1.   NODAĻA

      DARBĪBAS JOMA, DEFINĪCIJAS, LAIŠANA TIRGŪ UN BRĪVA APRITE

   1. pants
   1.   Šī direktīva attiecas uz iekārtām un armatūru.
   Šīs direktīvas darbības joma neietver iekārtas, kas ir īpaši paredzētas izmantošanai rūpnieciskajos procesos, kurus veic rūpniecības telpās.
   2.   Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

               a)

               “iekārtas” ir gāzveida kurināmā dedzināšanas iekārtas, kuras izmanto kulinārā apstrādē, termiskā apstrādē, karstā ūdens ražošanā, kā arī saldēšanas, apgaismes vai mazgāšanas mērķiem, un kuru normāla ūdens temperatūra nepārsniedz 105 °C. Degļus ar piespiedu velkmi un sildierīces, kas paredzētas aprīkošanai ar šādiem degļiem, arī uzskata par šādām iekārtām;

               b)

               “armatūra” ir drošības ierīces, kontrolierīces vai regulēšanas ierīces, un citas kompleksa daļas, kas nav degļi ar piespiedu velkmi un aprīkošanai ar šādiem degļiem paredzētās sildierīces, kuras realizēs tirgū atsevišķi un kuras paredzētas savienošanai ar iekārtu, kurās izmanto gāzveida kurināmo, vai kuras komplektēs šādas iekārtas uzbūvei;

               c)

               “gāzveida kurināmais” ir jebkurš kurināmais, kas ir gāzveida stāvoklī 15 °C temperatūrā zem 1 bāra spiediena.

         3.   Šajā direktīvā uzskata, ka iekārtu “parasti izmanto”, ja:

               a)

               tā ir pareizi uzstādīta un tiek regulāri apkalpota saskaņā ar ražotāja norādījumiem;

               b)

               to izmanto ar normālu pārmaiņu gāzes kvalitātē un ar normālām svārstībām pieplūdes spiedienā; un

               c)

               to izmanto tai paredzētajiem mērķiem vai tā, kā var būt pamatoti paredzams.

         2. pants
   1.   Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka iekārtas var laist tirgū un nodot ekspluatācijā tikai tad, ja tās, parasti izmantojot, neapdraud cilvēku, mājdzīvnieku un īpašuma drošību.
   2.   Dalībvalstis laikus paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai par visām izmaiņām attiecībā uz gāzes tipiem un attiecīgajiem pieplūdes spiedieniem, ko izmanto to teritorijā un kas paziņoti saskaņā ar Direktīvas 90/396/EEK 2. panta 2. punktu.
   Komisija nodrošina, lai šī informācija būtu publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   3. pants
   Iekārtas un armatūra atbilst tām piemērojamām pamatprasībām, kas izklāstītas I pielikumā.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis nedrīkst aizliegt, ierobežot vai kavēt iekārtu laišanu tirgū vai nodošanu ekspluatācijā, ja tās atbilst šai direktīvai un ja uz tām ir 10. pantā paredzētais CE marķējums.
   2.   Dalībvalstis nedrīkst aizliegt, ierobežot vai kavēt tādas armatūras laišanu tirgū, kam ir pievienots 8. panta 4. punktā paredzētais sertifikāts.
   5. pants
   1.   Dalībvalstis pieņem, ka iekārtas un armatūra atbilst I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām, ja tās atbilst:

               a)

               uz tām attiecināmiem valsts standartiem, ar kuriem īsteno saskaņotos standartus, kuru atsauču numuri ir publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī;

               b)

               uz tām attiecināmiem valsts standartiem, ja šo standartu iekļautajās nozarēs nepastāv saskaņoti standarti.

         2.   Dalībvalstis publicē 1. punkta a) apakšpunktā minēto valsts standartu atsauču numurus.
   Tās paziņo Komisijai to savu valsts standartu tekstus, kā minēts 1. punkta b) apakšpunktā, kurus tās uzskata par atbilstošiem I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām.
   Komisija nosūta šos valsts standartus citām dalībvalstīm. Saskaņā ar 6. panta 2. punktā paredzēto procedūru, Komisija informē dalībvalstis par tiem valsts standartiem, kurus uzskata par atbilstošiem I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām.
   6. pants
   1.   Ja dalībvalsts vai Komisija uzskata, ka 5. panta 1. punktā minētie standarti pilnībā neatbilst I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām, tad Komisija vai attiecīgā dalībvalsts, izklāstot tam pamatojumu, vēršas ar šo jautājumu pie pastāvīgās komitejas, kas izveidota ar Direktīvas 98/34/EK 5. pantu (turpmāk “komiteja”).
   Komiteja tūlīt sniedz atzinumu.
   Saņemot komitejas atzinumu, Komisija informē dalībvalstis par to, vai šie standarti ir jāatsauc no 5. panta 2. punkta pirmajā daļā minētajām publikācijām.
   2.   Pēc 5. panta 2. punkta otrajā daļā minētā paziņojuma saņemšanas Komisija apspriežas ar komiteju.
   Saņemot komitejas atzinumu, Komisija viena mēneša laikā informē dalībvalstis par to, vai uz attiecīgo(-iem) standartu(-iem) turpina attiecināt atbilstības prezumpciju. Ja uz tiem turpina attiecināt atbilstības prezumpciju, dalībvalstis publicē šo standartu atsauces numurus.
   Komisija tos arī publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   7. pants
   1.   Ja dalībvalsts konstatē, ka iekārtas ar CE marķējums, tās parasti izmantojot, var apdraudēt cilvēku, mājdzīvnieku vai īpašuma drošību, tā veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atsauktu šīs iekārtas no tirgus un aizliegtu vai ierobežotu to laišanu tirgū.
   Attiecīgā dalībvalstis tūlīt informē Komisiju par visiem šādiem pasākumiem, pamatojot tās lēmumu un īpaši norādot, vai neatbilstību rada:

               a)

               neatbilstība I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām, ja iekārta neatbilst 5. panta 1. punktā minētajiem standartiem;

               b)

               5. panta 1. punktā minēto standartu nepareiza piemērošana;

               c)

               pašu 5. panta 1. punktā minēto standartu nepilnības.

         2.   Komisija iespējami īsā laikā apspriežas ar attiecīgām pusēm. Ja pēc šīm apspriedēm Komisija atzīst, ka kāds no 1. punktā minētajiem pasākumiem ir pamatots, tā tūlīt par to informē dalībvalsti, kas veikusi šos pasākumus, un pārējās dalībvalstis.
   Ja 1. punktā minētais lēmums pieņemts sakarā ar trūkumiem standartos un dalībvalsts ir nolēmusi sāktos pasākumus turpināt, Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgajām pusēm divos mēnešos iesniedz šo jautājumu komitejai, kā arī uzsāk 6. pantā minētās procedūras.
   3.   Ja iekārtai, kas neatbilst prasībām, ir CE marķējums, tad atbildīgā dalībvalsts atbilstoši rīkojas pret jebkuru personu, kura nodrošinājusi šo CE marķējumu, un informē par to Komisiju un pārējās dalībvalstis.
   4.   Komisija nodrošina, ka dalībvalstis tiek pastāvīgi informētas par šo procedūru norisi un rezultātiem.
   2.   NODAĻA

      ATBILSTĪBAS SERTIFIKĀCIJAS LĪDZEKĻI

   8. pants
   1.   Sērijveidā ražoto iekārtu atbilstības sertifikācijas līdzekļi ir:

               a)

               EK tipa pārbaude, kā minēts II pielikuma 1. punktā; un

               b)

               pirms tās ir laistas tirgū, pēc ražotāja izvēles:

                           i)

                           EK tipa atbilstības deklarācija, kas minēta II pielikuma 2. punktā; vai

                           ii)

                           EK tipa atbilstības deklarācija (ražošanas kvalitātes garantija), kas minēta II pielikuma 3. punktā; vai

                           iii)

                           EK tipa atbilstības deklarācija (produkta kvalitātes garantija), kas minēta II pielikuma 4. punktā; vai

                           iv)

                           EK verifikācija, kā minēts II pielikuma 5. punktā.

         2.   Ja iekārtu ražo vienā eksemplārā vai mazos daudzumos, ražotājs var izvēlēties EK verifikāciju vienam eksemplāram, kā minēts II pielikuma 6. punktā.
   3.   Pēc 1. punkta b) apakšpunktā un 2. punktā minēto procedūru izpildes, CE marķējumu uzliek prasībām atbilstošām iekārtām saskaņā ar 10. pantu.
   4.   Šā panta 1. punktā minētos atbilstības sertifikācijas līdzekļus piemēro attiecībā uz armatūru, izņemot CE marķējuma uzlikšanu un, attiecīgā gadījumā, atbilstības deklarācijas sagatavošanu.
   Tiek izsniegts sertifikāts, kurā apstiprina armatūras atbilstību šīs direktīvas noteikumiem, kuri uz to attiecas, kā arī norāda armatūras tehniskos parametrus un informāciju par to, kā tā ir jāpievieno iekārtai vai jākomplektē, lai atvieglotu atbilstību tām I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām, kas attiecas uz gatavām iekārtām.
   Armatūru piegādā kopā ar šo sertifikātu.
   5.   Ja uz iekārtām attiecas citas direktīvas, kas nosaka citus aspektus un kas arī paredz CE marķējumu, tad pēdējais liecina arī par pieņēmumu, ka attiecīgās iekārtas atbilst šīm direktīvām.
   Tomēr, ja viena vai vairākas no šīm direktīvām pārejas periodā ļauj izgatavotājam izvēlēties piemērojamos noteikumus, tad CE marķējums liecina par atbilstību tikai to direktīvu noteikumiem, kuras izgatavotājs ir piemērojis ražojumam. Šajā gadījumā informācijai par piemērotajām direktīvām, kuras publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, jābūt direktīvās noteiktajos dokumentos, paziņojumos vai instrukcijās, ko pievieno šādām ierīcēm.
   6.   Dokumentāciju un korespondenci, kas attiecas uz atbilstības sertifikācijas līdzekļiem, sagatavo tās dalībvalsts oficiālajā(-s) valodā(-s), kur ir reģistrēta iestāde, kas atbildīga par šo procedūru veikšanu, vai arī citā šīs iestādes vispāratzītā valodā.
   9. pants
   1.   Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par iestādēm, kuras tās pilnvarojušas 8. pantā minēto procedūru izpildei, un par konkrētiem uzdevumiem, kuru izpilde šīm iestādēm ir uzdota, kā arī par identifikācijas numuriem, ko tām iepriekš piešķīrusi Komisija.
   Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī informācijas nolūkā publicē to iestāžu sarakstu un identifikācijas numurus, ko tā šīm iestādēm ir piešķīrusi, un nodrošina šā saraksta atjaunināšanu.
   2.   Vērtējot pilnvarojamās iestādes, dalībvalstis piemēro V pielikumā noteiktos kritērijus.
   Par minētajā pielikumā noteiktajiem kritērijiem atbilstošām iestādēm uzskata tās, kas atbilst vērtēšanas kritērijiem, kas noteikti attiecīgos saskaņotajos standartos.
   3.   Dalībvalsts, kas ir pilnvarojusi kādu iestādi, apstiprinājumu atsauc, ja tā konstatē, ka šī iestāde vairs neatbilst V pielikumā izklāstītajiem kritērijiem. Dalībvalsts par to tūlīt informē Komisiju un citas dalībvalstis.
   3.   NODAĻA

      CE MARĶĒJUMS

   10. pants
   1.   Šīs direktīvas III pielikumā noteikto CE marķējumu un zīmes uzliek iekārtai vai tai piestiprinātai datu plāksnei labi saskatāmā, viegli izlasāmā un neizdzēšamā veidā. Datu plāksni izgatavo tā, lai to nevarētu atkārtoti izmantot.
   2.   Aizliegts pie iekārtām piestiprināt marķējumus, ko, pēc formas un nozīmes, trešās personas var sajaukt ar CE marķējumu. Jebkuru citu marķējumu drīkst piestiprināt pie iekārtas, ja tas nemazina CE marķējuma redzamību un salasāmību.
   11. pants
   Neskarot 7. pantu:

               a)

               ja kāda dalībvalsts konstatē, ka CE marķējums ir piestiprināts nepamatoti, ražotāja vai viņa pilnvarota pārstāvja Kopienā pienākums ir nodrošināt ražojuma atbilstību saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz CE marķējumu, un izbeigt pārkāpumu saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts nosacījumiem;

               b)

               ja neatbilstība turpinās, dalībvalstij jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai ierobežotu vai aizliegtu attiecīgās iekārtas laišanu tirgū vai nodrošinātu tās izņemšanu no tirgus saskaņā ar 7. pantā paredzētajām procedūrām.

         4.   NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   12. pants
   Jebkuram lēmumam, ko pieņem atbilstīgi šai direktīvai un kas ietver ierobežojumu iekārtas laišanai tirgū un/vai nodošanai ekspluatācijā, norāda precīzu pamatojumu. Par šādu lēmumu tūlīt paziņo attiecīgajai pusei, kuru vienlaikus informē arī par tai pieejamiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem un par termiņiem, kādos šāda aizsardzība ir pieejama.
   13. pants
   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
   14. pants
   Ar šo atceļ Direktīvu 90/396/EEK, kā tā grozīta ar VI pielikuma A daļā minēto direktīvu, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz VI pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro.
   Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VII pielikumā.
   15. pants
   Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   16. pants
   Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

      Briselē, 2009. gada 30. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         B. ASK

      (1)  OV C 151, 17.6.2008., 12. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 20. oktobra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada 26. novembra Lēmums.

      (3)  OV L 196, 26.7.1990., 15. lpp.

      (4)  Skat. VI pielikuma A daļu.

      (5)  OV C 91, 16.4.2003., 7. lpp.

      (6)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.

      (7)  OV C 136, 4.6.1985., 1. lpp.

      (8)  OV C 231, 8.9.1989., 3. lpp. un OV C 267, 19.10.1989., 3. lpp.

      (9)  OV C 10, 16.1.1990., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

         PAMATPRASĪBAS

         IEPRIEKŠĒJA PIEZĪME

      Tās saistības, kas izriet no šajā pielikumā uzskaitītajām pamatprasībām attiecībā uz iekārtām, piemēro arī attiecībā uz armatūru, ja pastāv attiecīgs risks.
      1.   VISPĀRĪGI NOSACĪJUMI
      1.1.   Iekārtām jābūt konstruētām un izgatavotām tā, lai tās varētu droši ekspluatēt un lai tās, parasti izmantojot, kā paredzēts šīs direktīvas 1. panta 3. punktā, neapdraudētu cilvēku, mājdzīvnieku vai īpašuma drošību.
      1.2.   Ja iekārtas laiž tirgū, tām:

                  —

                  jāpievieno uzstādītājam paredzētās tehniskās instrukcijas,

                  —

                  jāpievieno lietotājam paredzētās lietošanas un apkalpošanas pamācības,

                  —

                  jāuzliek attiecīgas brīdinājumzīmes, kuras jānorāda arī uz iepakojuma.

            Instrukcijām, pamācībām un brīdinājumzīmēm jābūt galamērķa dalībvalstu oficiālajā(-s) valodā(-s).

                  1.2.1.

                  Uzstādītājam paredzētajās tehniskajās pamācībās jābūt visām vajadzīgajām instrukcijām attiecībā uz uzstādīšanu, regulēšanu un apkopi, lai nodrošinātu šo darbību pareizu veikšanu un šīs iekārtas drošu ekspluatāciju. Instrukcijās konkrēti jāprecizē:

                              —

                              izmantojamās gāzes tips,

                              —

                              izmantojamais gāzes pieplūdes spiediens,

                              —

                              nepieciešamā svaigā gaisa cirkulācija:

                                          —

                                          sadegšanas gaisa pieplūdei,

                                          —

                                          lai izvairītos no bīstamo nesadegušo gāzu maisījumu veidošanās tajās iekārtās, kuras nav aprīkotas ar 3.2.3. punktā minēto ierīci,

                              —

                              nosacījumi degšanas produktu izkliedēšanai,

                              —

                              degļiem ar piespiedu velkmi un sildierīcēm, kas paredzētas aprīkošanai ar šādiem degļiem, to tehniskās īpašības, komplektēšanas nosacījumi, lai atvieglotu atbilstību uz gatavām iekārtām attiecināmām pamatprasībām, un, attiecīgā gadījumā, ražotāja rekomendēto savienošanas kombināciju saraksts.

                  1.2.2.

                  Lietotājam paredzētās lietošanas un apkopes pamācībās jābūt visai vajadzīgajai informācijai attiecībā uz šīs iekārtas drošu lietošanu, kā arī jāpievērš īpaša lietotāja uzmanība jebkuriem ierobežojumiem tās lietošanā.

                  1.2.3.

                  Brīdinājumzīmēs uz iekārtas un uz tās iepakojuma precīzi jānorāda izmantojamās gāzes tips, gāzes pieplūdes spiediens un lietošanas ierobežojumi, jo īpaši ierobežojumi tam, ka šo iekārtu drīkst uzstādīt tikai telpās ar pietiekamu ventilāciju.

            1.3.   Armatūrai, kas paredzēta uzstādīšanai kā kādas iekārtas daļa, jābūt konstruētai un izgatavotai tādā veidā, lai tā precīzi atbilstu tai paredzētajam mērķim saskaņā ar uzstādīšanas instrukcijām.
      Attiecīgā armatūra jāpiegādā kopā ar uzstādīšanas un regulēšanas instrukcijām, un ekspluatācijas un apkalpošanas pamācību.
      2.   MATERIĀLI

                  2.1.

                  Materiāliem jāatbilst tiem paredzētajiem mērķiem un jāiztur tādi tehniski, ķīmiski un temperatūras nosacījumi, kādus var paredzēt to ekspluatācijā.

                  2.2.

                  Iekārtas ražotājam vai piegādātājam ir jāgarantē tādas materiālu tehniskās īpašības, kas ir svarīgas drošībai.

            3.   KONSTRUĒŠANA UN IZGATAVOŠANA
      3.1.   Vispārīgi norādījumi

                  3.1.1.

                  Iekārtām jābūt konstruētām un izgatavotām tā, lai tās, parasti izmantojot, neradītu nestabilitāti, deformāciju, bojājumus vai nodilumu, kas varētu apdraudēt to drošību.

                  3.1.2.

                  Kondensācija, kas veidojās iekārtas ieslēgšanas un/vai lietošanas laikā, nedrīkst apdraudēt iekārtas drošību.

                  3.1.3.

                  Iekārtām jābūt konstruētām un izgatavotām tā, lai minimizētu sprādziena risku iekšējās izcelsmes ugunsgrēka gadījumā.

                  3.1.4.

                  Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai nerastos ūdens un neparedzamā gaisa iekļūšana gāzes cirkulācijā.

                  3.1.5.

                  Ja ir pašpatēriņa enerģijas normālas svārstības, iekārtām jāturpina droši darboties.

                  3.1.6.

                  Anormālas pašpatēriņa enerģijas svārstības vai enerģijas zudums, vai tās atjaunota padeve nedrīkst radīt bīstamu situāciju.

                  3.1.7.

                  Iekārtām jābūt konstruētām un izgatavotām tā, lai novērstu ar elektrību saistītus apdraudējumus. Atbilstība drošības mērķiem, kas attiecas uz elektrības izraisītiem apdraudējumiem, kuri noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/95/EK (1), tās piemērošanas jomā, ir līdzvērtīga šīs prasības izpildei.

                  3.1.8.

                  Visām spiedienam pakļautajām iekārtas daļām jāiztur, nepakļaujoties drošību apdraudošai deformācijai, uz tām piemērojamais mehāniskais spriegums un temperatūras spriegums.

                  3.1.9.

                  Iekārtām jābūt konstruētām un izgatavotām tā, lai drošības, kontroles vai regulēšanas ierīces defekts nevarētu izraisīt bīstamu situāciju.

                  3.1.10.

                  Ja iekārta ir aprīkota ar drošības un kontrolierīcēm, kontrolierīces nedrīkst anulēt drošības ierīču funkcionēšanu.

                  3.1.11.

                  Visām iekārtu daļām, kuras ir uzstādītas vai regulētas ražošanas stadijā un ar kurām nedrīkst manipulēt lietotājs vai uzstādītājs, jābūt atbilstoši aizsargātām.

                  3.1.12.

                  Pārslēgiem un citām kontroles un regulēšanas ierīcēm jābūt ar skaidru marķējumu un ar atbilstošām instrukcijām, lai novērstu jebkuru kļūdu manipulācijā ar tiem. To konstrukcijai jābūt tādai, lai novērstu nejaušu manipulāciju.

            3.2.   Nesadegušās gāzes noplūde

                  3.2.1.

                  Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai gāzes noplūdes koncentrācija nebūtu bīstama.

                  3.2.2.

                  Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai aizdegšanas un atkārtotas aizdegšanas brīdī, kā arī pēc liesmas izdzišanas, gāzes noplūde būtu ierobežota, lai novērstu bīstamu nesadegušās gāzes sakrāšanos iekārtā.

                  3.2.3.

                  Iekārtām, kas paredzētas lietošanai telpās, jābūt aprīkotām ar speciālu ierīci, kas novērš bīstamu nesadegušās gāzes sakrāšanos šādās telpās.
                  Iekārtas, kas nav aprīkotas ar šādām ierīcēm, drīkst izmantot tikai platībās ar pietiekamu ventilāciju, lai novērstu nesadegušās gāzes bīstamu sakrāšanos.
                  Dalībvalstis to teritorijās var noteikt attiecīgus gaisa ventilācijas nosacījumus šādu iekārtu uzstādīšanai, ņemot vērā to raksturīgās īpašības.
                  Liela izmēra virtuves iekārtas un iekārtas, kurās izmanto gāzveida kurināmo ar toksiskām sastāvdaļām, jāaprīko ar minēto ierīci.

            3.3.   Aizdegšana
      Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai tās parasti izmantojot:

                  —

                  aizdegšana un atkārtota aizdegšana būtu plūdena,

                  —

                  būtu nodrošināta divpakāpju aizdegšana.

            3.4.   Degšana

                  3.4.1.

                  Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai tās parasti izmantojot, būtu nodrošināts liesmas vienmērīgums un degšanas produkti nesaturētu veselībai kaitīgas vielas nepieņemamā koncentrācijā.

                  3.4.2.

                  Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai tās parasti izmantojot, nenotiktu nejauša degšanas produktu noplūde.

                  3.4.3.

                  Iekārtām, kas savienotas ar dūmvadu degšanas produktu izkliedēšanai, jābūt izgatavotām tā, lai anormālās velkmes apstākļos attiecīgajā telpā nenotiktu degšanas produktu noplūde bīstamos daudzumos.

                  3.4.4.

                  Neatkarīgas mājsaimniecības sildīšanas gāzes iekārtas bez dūmgāzu novadīšanas un caurplūdes ūdens sildītāji bez dūmgāzu novadīšanas nedrīkst izraisīt attiecīgajās telpās vai platībās tādu oglekļa oksīda koncentrāciju, kas varētu apdraudēt riskam pakļauto cilvēku veselību, ņemot vērā paredzamā apdraudējuma iedarbības ilgumu.

            3.5.   Racionāla enerģijas izmantošana
      Iekārtām jābūt izgatavotām tā, lai nodrošinātu racionālu enerģijas izmantošanu, atspoguļojot jaunākos sasniegumus un ņemot vērā drošības faktorus.
      3.6.   Temperatūra

                  3.6.1.

                  Tās iekārtu daļas, kuras ir paredzētas, lai tās atrastos tiešā tuvumā grīdai vai citām virsmām, nedrīkst sasniegt tādu temperatūru, kas radītu apdraudējumu to apkārtnē.

                  3.6.2.

                  Manipulācijai paredzēto iekārtas pogu, rokturu un pārslēgu virsmas temperatūras nedrīkst radīt apdraudējumu lietotājam.

                  3.6.3.

                  Mājsaimniecības lietošanā paredzēto iekārtu ārējo daļu virsmas temperatūras, izņemot tās virsmas vai daļas, kas saistītas ar siltuma pārnesi, ekspluatācijas apstākļos nedrīkst radīt apdraudējumu lietotājam un jo īpaši bērniem, attiecībā uz kuriem jāņem vērā attiecīgais reakcijas laiks.

            3.7.   Pārtikas produkti, dzeramūdens un higiēnas vajadzībām paredzētais ūdens
      Neierobežojot Kopienas noteikumus šajā nozarē, tie iekārtu ražošanā izmantotie materiāli un sastāvdaļas, kas var nonākt saskarē ar pārtiku, dzeramūdeni vai higiēnas vajadzībām paredzēto ūdeni, nedrīkst bojāt to kvalitāti.

         (1)  OV L 374, 27.12.2006., 10. lpp.

      II PIELIKUMS

         ATBILSTĪBAS SERTIFIKĀCIJAS PROCEDŪRA

      1.   EK TIPA PĀRBAUDE
      1.1.   EK tipa pārbaude ir tāda procedūras daļa, ar ko pilnvarotā iestāde pārbauda un apliecina to, ka iekārta, kas ir reprezentatīvs paredzētās produkcijas paraugs, atbilst uz to attiecināmiem šīs direktīvas noteikumiem.
      1.2.   EK tipa pārbaudes pieteikums ražotājam vai Kopienā reģistrētam tā pilnvarotajam pārstāvim jāiesniedz vienai pilnvarotai iestādei.

                  1.2.1.

                  Šajā pieteikumā jāiekļauj:

                              —

                              ražotāja nosaukums un adrese un, ja pieteikumu iesniedz pilnvarotais pārstāvis, arī tā vārds vai nosaukums un adrese,

                              —

                              rakstisks paziņojums, ka šāds pieteikums nav iesniegts nevienā citā pilnvarotajā iestādē,

                              —

                              tehniskā projekta dokumentācija, kā aprakstīts IV pielikumā.

                  1.2.2.

                  Ražotājam jānodod pilnvarotās iestādes rīcībā iekārtu, kas ir reprezentatīvs paredzētās produkcijas paraugs, turpmāk tekstā “tips”. Pilnvarotā iestāde, ja ir nepieciešams, var pieprasīt iesniegt pārbaudei šā tipa papildu paraugus.
                  Šis tips var papildus attiekties arī uz šā ražojuma paveidiem, ja vien šo ražojuma paveidu tehniskās īpašības neatšķiras no tā ar riska veidiem.

            1.3.   Pilnvarotajai iestādei:

                  1.3.1.

                  jāpārbauda projekta dokumentācija un jāpārliecinās, ka tips ir ražots atbilstoši minētai dokumentācijai, kā arī jānoskaidro, kuras detaļas konstruētas saskaņā ar šīs direktīvas 5. pantā minēto standartu noteikumiem, kas uz to attiecināmi, un tām piemērojamām šīs direktīvas pamatprasībām;

                  1.3.2.

                  jāveic vai jāorganizē attiecīgas pārbaudes un/vai testi, lai noskaidrotu, vai ražotāja izvēlētie risinājumi atbilst šīs direktīvas pamatprasībām, ja nav piemēroti 5. pantā minētie standarti;

                  1.3.3.

                  jāveic vai jāorganizē attiecīgas pārbaudes un/vai testi, lai noskaidrotu, vai attiecīgie standarti ir efektīvi piemēroti, ja ražotājs ir tā izvēlējies, tādējādi nodrošinot atbilstību pamatprasībām.

            1.4.   Ja tips atbilst šīs direktīvas noteikumiem, pilnvarotajai iestādei jāpiešķir pieteikuma iesniedzējam EK tipa pārbaudes sertifikāts. Sertifikātā jāiekļauj pārbaudes rezultāti, sertifikāta derīguma nosacījumi, ja tādi ir, un informācija, kas nepieciešama apstiprinātā tipa identificēšanai, kā arī, attiecīgā gadījumā, tā darbības apraksts. Sertifikātam jāpievieno attiecīgie tehniskie dokumenti, tādi kā rasējumi un shēmas.
      1.5.   Pilnvarotajai iestādei tūlīt jāinformē citas pilnvarotās iestādes par EK tipa pārbaudes sertifikāta izsniegšanu un par jebkuriem minētā tipa papildinājumiem, kā paredzēts 1.7. punktā. Šīs iestādes var saņemt EK tipa pārbaudes sertifikāta kopiju un/vai tā papildinājumu kopijas, kā arī pēc to pamatota pieprasījuma - sertifikāta pielikumu kopijas un veikto pārbaužu un testu protokolus.
      1.6.   Pilnvarotajai iestādei, kas atsakās izsniegt EK tipa pārbaudes sertifikātu vai to anulē, ir jāinformē, pamatojot savu lēmumu, to pilnvarojusī dalībvalsts un citas attiecīgās pilnvarotās iestādes.
      1.7.   Pieteikuma iesniedzējam jāinformē pilnvarotā iestāde, kas izsniegusi EK tipa pārbaudes sertifikātu, par visām apstiprinātā tipa pārveidojumiem, kas var ietekmēt šā ražojuma atbilstību pamatprasībām.
      Apstiprinātā tipa pārveidojumi papildus jāapstiprina tai pilnvarotajai iestādei, kas izdevusi EK tipa pārbaudes sertifikātu, ja šīs izmaiņas var ietekmēt ražojuma atbilstību pamatprasībām vai noteiktos iekārtas lietošanas nosacījumus. Šo papildu apstiprinājumu izsniedz kā papildinājumu sākotnējam EK tipa pārbaudes sertifikātam.
      2.   EK TIPA ATBILSTĪBAS DEKLARĀCIJA

                  2.1.

                  EK tipa atbilstības deklarācija ir tāda procedūras daļa, ar ko ražotājs apstiprina, ka attiecīgās iekārtas atbilst tam tipam, kas aprakstīts EK tipa pārbaudes sertifikātā, kā arī atbilst uz tām attiecināmām šīs direktīvas pamatprasībām. Izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā pie katras iekārtas piestiprina CE marķējumu un sagatavo rakstisku atbilstības deklarāciju. Atbilstības deklarācija var attiekties uz vienu vai vairākām iekārtām, un tā ir jāuzglabā ražotājam. CE marķējums jāpapildina ar tam sekojošu tās pilnvarotās iestādes identifikācijas numuru, kura atbild par 2.3. punktā noteiktajām izlases veida pārbaudēm.

                  2.2.

                  Ražotājam jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai panāktu, ka ražošanas process, tostarp arī galaprodukta pārbaude un testēšana, nodrošina ražojumu viendabīgumu un iekārtu atbilstību tam tipam, kas aprakstīts EK tipa pārbaudes sertifikātā, kā arī attiecīgām šīs direktīvas prasībām. Ražotāja izraudzītajai pilnvarotajai iestādei jāveic iekārtu izlases veida pārbaudes, kā noteikts 2.3. punktā.

                  2.3.

                  Iekārtu pārbaudes ražošanas vietā pilnvarotajām iestādēm jāveic izlases veidā vienu reizi gadā vai biežāk. Ir jāpārbauda pietiekams iekārtu skaits un jāveic atbilstoši testi, kā noteikts attiecīgajos 5. pantā paredzētajos standartos, vai līdzvērtīgi testi, lai nodrošinātu atbilstību attiecīgajām šīs direktīvas pamatprasībām. Katrā atsevišķā gadījumā pilnvarotā iestāde nosaka, vai šie testi ir jāveic pilnībā vai daļēji. Ja viena vai vairākas iekārtas ir noraidītas, pilnvarotā iestāde veic vajadzīgos pasākumus, lai nepieļautu to realizāciju.

            3.   EK TIPA ATBILSTĪBAS DEKLARĀCIJA (ražošanas kvalitātes garantija)

                  3.1.

                  EK tipa atbilstības deklarācija (ražošanas kvalitātes garantija) ir tāda procedūras daļa, ar ko ražotājs, kas pilda 3.2. punktā paredzētās saistības, apstiprina, ka attiecīgās iekārtas atbilst tam tipam, kas aprakstīts EK tipa pārbaudes sertifikātā, kā arī atbilst uz tām attiecināmām šīs direktīvas pamatprasībām. Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim Kopienā pie katras iekārtas jāpiestiprina CE marķējums un jāsagatavo rakstiska atbilstības deklarācija. Šī deklarācija var attiekties uz vienu vai vairākām iekārtām, un tā ir jāuzglabā ražotājam. CE marķējumam jāpievieno par EK uzraudzību atbildīgās pilnvarotās iestādes identifikācijas numurs.

                  3.2.

                  Ražotājs piemēro kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, kas nodrošina šo iekārtu atbilstību tam tipam, kas aprakstīts EK tipa pārbaudes sertifikātā, un uz tām attiecināmām šīs direktīvas pamatprasībām. Ražotājs ir pakļauts EK uzraudzībai, kā precizēts 3.4. punktā.

            3.3.   Kvalitātes nodrošinājuma sistēma

                  3.3.1.

                  Ražotājam jāiesniedz tā izraudzītajai pilnvarotajai iestādei pieteikums par attiecīgo iekārtu kvalitātes nodrošinājuma sistēmas apstiprināšanu.
                  Šajā pieteikumā jāiekļauj:

                              —

                              kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācija,

                              —

                              apņemšanās izpildīt saistības, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas,

                              —

                              apņemšanās uzturēt apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai nodrošinātu tās pastāvīgu atbilstību un efektivitāti,

                              —

                              dokumentācija, kas attiecas uz apstiprināto tipu, un EK tipa pārbaudes sertifikāta kopija.

                  3.3.2.

                  Visi ražotāja pieņemtie pasākumi, prasības un noteikumi sistemātiski un konsekventi jādokumentē rakstiski izklāstīto pasākumu, procedūru un instrukciju veidā. Kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācijā ir jānodrošina vienota kvalitātes programmu, plānu, rokasgrāmatu un ziņojumu izpratne. Jo īpaši tajā ir atbilstoši jāapraksta:

                              —

                              kvalitātes mērķi, kā arī vadības organizatoriskā struktūra, pienākumi un pilnvaras attiecībā uz iekārtu kvalitāti,

                              —

                              izmantojamie ražošanas procesi, kvalitātes kontrole un kvalitātes nodrošinājuma metodes, kā arī veicamās sistemātiskas darbības,

                              —

                              pārbaudes un testi, ko veiks gan ražošanas laikā, gan pirms un pēc tās, un to biežums,

                              —

                              uzraudzības metodes, kas ļauj pārliecināties, kā tiek panākta paredzētā iekārtu kvalitāte un kvalitātes nodrošinājuma sistēmas efektīva darbība.

                  3.3.3.

                  Pilnvarotā iestāde pārbauda un novērtē kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai noteiktu, vai tā atbilst 3.3.2. punktā minētajām prasībām. Tai ir jāpieņem, ka kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, kuras ievieš attiecīgo saskaņoto standartu, atbilst šīm prasībām.
                  Tai jāpaziņo ražotājam par tās lēmumu un jāinformē par to citas pilnvarotās iestādes. Paziņojumā ražotājam ir jāiekļauj pārbaudes rezultāti, pilnvarotās iestādes nosaukums un adrese, kā arī pamatots novērtējuma lēmums par attiecīgo iekārtu.

                  3.3.4.

                  Ražotājam jāinformē pilnvarotā iestāde, kas apstiprinājusi kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, par visiem jauninājumiem kvalitātes nodrošinājuma sistēmā attiecībā uz izmaiņām, ko izraisīja, piemēram, jaunās tehnoloģijas vai kvalitātes koncepcijas.
                  Pilnvarotajai iestādei jāpārbauda ierosinātie pārveidojumi un jāizlemj, vai pārveidotā kvalitātes nodrošinājuma sistēma joprojām atbilst attiecīgajiem noteikumiem, vai arī ir jāveic atkārtota novērtēšana. Savs lēmums tai ir jāpaziņo ražotājam. Paziņojumā jāiekļauj pārbaudes rezultāti un pamatots novērtējuma lēmums.

                  3.3.5.

                  Pilnvarotajai iestādei, kas anulē kvalitātes sistēmas apstiprinājumu, jāinformē par to citas pilnvarotās iestādes, pamatojot savu lēmumu.

            3.4.   EK uzraudzība

                  3.4.1.

                  EK uzraudzības mērķis ir nodrošināt, lai ražotājs pienācīgi pildītu savus pienākumus, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas.

                  3.4.2.

                  Ražotājam jāatļauj pilnvarotās iestādes pārstāvjiem pārbaudes nolūkos apmeklēt ražošanas, pārbaudes, testēšanas un glabāšanas telpas, kā arī jāsniedz tiem visa nepieciešamā informācija, jo īpaši:

                              —

                              kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācija,

                              —

                              ar kvalitāti saistītā dokumentācija, tāda kā pārbaudes protokoli un testēšanas dati, kalibrēšanas dati, ziņas par attiecīgā personāla kvalifikāciju.

                  3.4.3.

                  Pilnvarotajai iestādei jāveic pārbaudes vismaz reizi divos gados, lai nodrošinātu, ka ražotājs uztur kārtībā un piemēro apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, kā arī jāsniedz ražotājam pārbaudes protokols.

                  3.4.4.

                  Turklāt pilnvarotās iestādes pārstāvji var apmeklēt ražotāju bez brīdinājuma. Šādu apmeklējumu laikā pilnvarotā iestāde var pati veikt iekārtu testus vai tos organizēt. Tai jāsniedz ražotājam pārbaudes protokols un, attiecīgā gadījumā, arī testa protokols.

                  3.4.5.

                  Ražotājs var pēc pieprasījuma sniegt pilnvarotās iestādes protokolu.

            4.   EK TIPA ATBILSTĪBAS DEKLARĀCIJA (ražojuma kvalitātes garantija)
      4.1.   EK tipa atbilstības deklarācija (ražojuma kvalitātes garantija) ir tāda procedūras daļa, ar ko ražotājs, kas pilda 4.2. punktā paredzētās saistības, apstiprina, ka attiecīgās iekārtas atbilst tam tipam, kas aprakstīts EK tipa pārbaudes sertifikātā, kā arī atbilst uz tām attiecināmām šīs direktīvas pamatprasībām. Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim Kopienā pie katras iekārtas jāpiestiprina CE marķējums un jāsagatavo rakstiska atbilstības deklarācija. Šī deklarācija var attiekties uz vienu vai vairākām iekārtām, un tā ir jāuzglabā ražotājam. CE marķējumam jāpievieno par EK uzraudzību atbildīgās pilnvarotās iestādes identifikācijas numurs.
      4.2.   Ražotājs piemēro apstiprinātu kvalitātes nodrošinājuma sistēmu šo iekārtu galīgai pārbaudei un testiem, kā precizēts 4.3. punktā, un pakļaujas EK uzraudzībai, kā paredzēts 4.4. punktā.
      4.3.   Kvalitātes nodrošinājuma sistēma

                  4.3.1.

                  Saskaņā ar šo procedūru ražotājam jāiesniedz tā izraudzītajai pilnvarotajai iestādei pieteikums par attiecīgo iekārtu kvalitātes nodrošinājuma sistēmas apstiprināšanu.
                  Šajā pieteikumā jāiekļauj:

                              —

                              kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācija,

                              —

                              apņemšanās izpildīt saistības, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas,

                              —

                              apņemšanās uzturēt kārtībā apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai nodrošinātu tās pastāvīgu atbilstību un efektivitāti,

                              —

                              dokumentācija, kas attiecas uz apstiprināto tipu, un EK tipa pārbaudes sertifikāta kopija.

                  4.3.2.

                  Katra iekārta, kā kvalitātes nodrošinājuma sistēmas daļa, ir jāpārbauda, kā arī jāveic attiecīgie testi, kā noteikts attiecīgajā(-os) 5. pantā minētajā(-os) standartā(-os), vai līdzvērtīgi testi, lai pārbaudītu tās atbilstību uz to attiecināmām šīs direktīvas prasībām.
                  Visi ražotāja pieņemtie pasākumi, prasības un noteikumi sistemātiski un konsekventi jādokumentē rakstiski izklāstīto pasākumu, procedūru un instrukciju veidā. Kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācijā ir jānodrošina vienota kvalitātes programmu, plānu, rokasgrāmatu un ziņojumu izpratne.
                  Jo īpaši kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācijā ir atbilstoši jāapraksta:

                              —

                              kvalitātes mērķi, kā arī vadības organizatoriskā struktūra, pienākumi un pilnvaras attiecībā uz iekārtu kvalitāti,

                              —

                              pārbaudes un testi, kas ir jāveic pēc ražošanas,

                              —

                              pārbaudes metode, kas ļauj kontrolēt kvalitātes nodrošinājuma sistēmas efektīvu darbību.

                  4.3.3.

                  Pilnvarotā iestāde pārbauda un novērtē kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai noteiktu, vai tā atbilst 4.3.2. punktā minētajām prasībām. Tai ir jāpieņem, ka tās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, kuras ievieš attiecīgo saskaņoto standartu, atbilst šīm prasībām. Tai jāpaziņo ražotājam par tās lēmumu un jāinformē par to citas pilnvarotās iestādes. Paziņojumā ražotājam jāiekļauj pārbaudes rezultāti, pilnvarotās iestādes nosaukums un adrese, kā arī pamatots novērtējuma lēmums par attiecīgo iekārtu.

                  4.3.4.

                  Ražotājam jāinformē pilnvarotā iestāde, kas apstiprinājusi kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, par jebkuru kvalitātes nodrošinājuma sistēmas pielāgošanu, ko izraisīja, piemēram, jaunās tehnoloģijas vai kvalitātes koncepcijas.
                  Pilnvarotajai iestādei jāpārbauda ierosinātie pārveidojumi un jāizlemj, vai pārveidotā kvalitātes nodrošinājuma sistēma joprojām atbilst attiecīgajiem noteikumiem, vai arī ir nepieciešams atkārtots novērtējums. Savs lēmums tai ir jāpaziņo ražotājam. Paziņojumā jāiekļauj pārbaudes rezultāti un pamatots novērtējuma lēmums.

                  4.3.5.

                  Pilnvarotajai iestādei, kas anulē kvalitātes nodrošinājuma sistēmas apstiprinājumu, jāinformē par to citas pilnvarotās iestādes, pamatojot savu lēmumu.

            4.4.   EK uzraudzība

                  4.4.1.

                  EK uzraudzības mērķis ir nodrošināt, lai ražotājs pienācīgi pildītu savus pienākumus, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas.

                  4.4.2.

                  Ražotājam jāatļauj pilnvarotās iestādes pārstāvjiem pārbaudes nolūkos apmeklēt pārbaudes, testēšanas un glabāšanas telpas, kā arī jāsniedz tiem visa nepieciešamā informācija, jo īpaši:

                              —

                              kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācija,

                              —

                              ar kvalitāti saistītā dokumentācija, tāda kā pārbaudes protokoli un testēšanas dati, kalibrēšanas dati, ziņas par attiecīgā personāla kvalifikāciju.

                  4.4.3.

                  Pilnvarotajai iestādei jāveic pārbaudes vismaz reizi divos gados, lai nodrošinātu, ka ražotājs uztur kārtībā un piemēro apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, kā arī jāsniedz ražotājam pārbaudes protokols.

                  4.4.4.

                  Turklāt pilnvarotās iestādes pārstāvji var apmeklēt ražotāju bez brīdinājuma. Šādu apmeklējumu laikā pilnvarotā iestāde var pati veikt iekārtu testus vai tos organizēt. Tai jāsniedz ražotājam pārbaudes protokols un, attiecīgā gadījumā, arī testa protokols.

                  4.4.5.

                  Ražotājs var pēc pieprasījuma sniegt pilnvarotās iestādes protokolu.

            5.   EK VERIFIKĀCIJA
      5.1.   EK verifikācija ir procedūra, ar kuru izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis, kas reģistrēts Kopienā, nodrošina un deklarē iekārtu, uz kurām attiecas 3. punkts, atbilstību EK tipa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam tipam un uz tām attiecināmajām šīs direktīvas prasībām.
      5.2.   Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim, kas reģistrēts Kopienā, jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai izgatavošanas procesā nodrošinātu iekārtu atbilstību EK tipa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam tipam un uz tām attiecināmajām šīs direktīvas prasībām. Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim, kas reģistrēts Kopienā, pie katras iekārtas jāpiestiprina CE marķējums un jāsagatavo rakstiska atbilstības deklarācija. Atbilstības deklarācija var attiekties uz vienu vai vairākām iekārtām un glabājas pie izgatavotāja vai viņa pilnvarota pārstāvja, kas reģistrēts Kopienā.
      5.3.   Pilnvarotajai iestādei jāizdara attiecīgās pārbaudes un testus, lai noteiktu iekārtas atbilstību šīs direktīvas prasībām, pārbaudot katru iekārtu atsevišķi, kā noteikts 5.4. punktā, vai, pēc izgatavotāja izvēles, pārbaudot un testējot iekārtas uz statistiskiem pamatiem, kā noteikts 5.5. punktā.
      5.4.   Verifikācija, pārbaudot un testējot katru iekārtu

                  5.4.1.

                  Katra iekārta jāpārbauda un jātestē atsevišķi, kā nosaka attiecīgais(-ie) 5. pantā minētais(-ie) standarts(-i), vai jāizdara līdzvērtīgus testus, lai verificētu tās atbilstību EK tipa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam tipam un uz to attiecināmajām šīs direktīvas prasībām.

                  5.4.2.

                  Pilnvarotajai iestādei pie katras iekārtas jāpiestiprina minētās iestādes identifikācijas numurs vai jānodrošina tā piestiprināšana un atbilstīgi izdarītajiem testiem jāsagatavo rakstisks atbilstības sertifikāts. Atbilstības sertifikāts var attiekties uz vienu vai vairākām iekārtām.

                  5.4.3.

                  Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim jābūt gatavam pēc pieprasījuma uzrādīt pilnvarotās iestādes atbilstības sertifikātus.

            5.5.   Statistiskā verifikācija

                  5.5.1.

                  Izgatavotājiem izgatavotās iekārtas jānodod vienādās partijās un jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai izgatavošanas procesā nodrošinātu izgatavoto partiju vienādību.

                  5.5.2.

                  Statistiskā kontrole ir šāda:
                  Iekārtas pakļauj statistiskai kontrolei pēc kritērijiem. Tās būtu jāgrupē identificējamās partijās, kas sastāv no vienībām, kuras pēc viena parauga izgatavotas vienādos apstākļos. Partiju pārbauda pēc nejauši izvēlētiem intervāliem. Katru paraugā ietilpstošo iekārtu pārbauda un testē atsevišķi, kā nosaka 5. pantā minētais(-ie) standarts(-i), vai, izdarot līdzvērtīgus testus, lai noteiktu, vai partija jāpieņem vai jānoraida.
                  Paraugu ņemšanā lieto šādus raksturlielumus:

                              —

                              kvalitāti, kas atbilst 95 % pieņemšanas varbūtībai un neatbilstībai robežās no 0,5 līdz 1,5 %,

                              —

                              viszemāko pieļaujamo kvalitāti, kas atbilst 5 % pieņemšanas varbūtībai un neatbilstībai robežās no 5 līdz 10 %.

                  5.5.3.

                  Partijas pieņemšanas gadījumā pilnvarotā iestāde piestiprina tās identifikācijas numuru vai nodrošina tā piestiprināšanu pie katras iekārtas un atbilstīgi izdarītajiem testiem sagatavo rakstisku atbilstības sertifikātu. Visas partijas iekārtas var laist tirgū, izņemot tos ražojumus, kuri atzīti par neatbilstīgiem.
                  Ja partiju nepieņem, pilnvarotajai iestādei jāveic attiecīgi pasākumi, lai novērstu šīs partijas laišanu tirgū. Biežu atteikumu gadījumā pilnvarotā iestāde var pārtraukt statistisko verifikāciju.
                  Izgatavotājs drīkst, atbildību par to uzņemoties pilnvarotajai iestādei, piestiprināt tās identifikācijas numuru izgatavošanas procesā.

                  5.5.4.

                  Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim jābūt gatavam pēc pieprasījuma uzrādīt pilnvarotās iestādes atbilstības sertifikātus.

            6.   EK VIENĪBAS VERIFIKĀCIJA

                  6.1.

                  EK vienības verifikācija ir procedūra, ar kuru izgatavotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis, kas reģistrēts Kopienā, nodrošina un deklarē attiecīgās iekārtas, kas izlaista kopā ar 2. punktā minēto sertifikātu, atbilstību tām šīs direktīvas prasībām, kuras uz to attiecas. Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim pie iekārtas jāpiestiprina CE marķējums un jāsagatavo rakstiska atbilstības deklarācija, kura viņam jāglabā.

                  6.2.

                  Pilnvarotajai iestādei jāpārbauda iekārta, ņemot vērā projekta dokumentāciju, lai noteiktu tās atbilstību šīs direktīvas galvenajām prasībām.
                  Pilnvarotajai iestādei pie apstiprinātās iekārtas, jāpiestiprina attiecīgās iestādes identifikācijas numurs vai jānodrošina tā piestiprināšana un atbilstīgi izdarītajiem testiem jāsagatavo rakstisks atbilstības sertifikāts.

                  6.3.

                  Instrumenta projekta tehniskās dokumentācijas mērķis, saskaņā ar IV pielikumu, ir dot iespēju novērtēt atbilstību šīs direktīvas prasībām un izprast iekārtas uzbūvi, izgatavošanu un darbību.
                  IV pielikumā minētā projekta dokumentācija jādara pieejama pilnvarotās iestādes vajadzībām.

                  6.4.

                  Ja pilnvarotā iestāde uzskata par nepieciešamu, pārbaudes un testus var izdarīt pēc iekārtas uzstādīšanas.

                  6.5.

                  Izgatavotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim, pēc pieprasījuma, jānodrošina pilnvarotās iestādes atbilstības sertifikātu uzrādīšana.

      III PIELIKUMS

         CE MARĶĒJUMS UN UZRAKSTI

                  1.

                  CE marķējums sastāv no lielajiem burtiem “CE”, kā parādīts turpmāk:

                  CE marķējumam jāpievieno ražošanas kontroles posmā iesaistītās pilnvarotās iestādes identifikācijas numurs.

                  2.

                  Uz iekārtas vai tās datu plāksnes jābūt CE marķējumam kopā ar šādiem uzrakstiem:

                              —

                              izgatavotāja nosaukumam vai identifikācijas simbolam,

                              —

                              iekārtas tirdzniecības nosaukumam,

                              —

                              ja vajadzīgs, elektropievada tipam,

                              —

                              iekārtas kategorijai,

                              —

                              CE marķējuma piestiprināšanas gadskaitļa pēdējiem diviem cipariem.

                        Atkarībā no iekārtas rakstura var pievienot uzstādīšanai vajadzīgo informāciju.

                  3.

                  Ja CE marķējumu samazina vai palielina, iepriekšminētajā graduētajā zīmējumā noteiktās proporcijas jāsaglabā.
                  CE marķējuma komponentu vertikālajam izmēram jābūt vienādam, un tas nedrīkst būt mazāks par 5 mm.

      IV PIELIKUMS

         PROJEKTA DOKUMENTĀCIJA

      Projekta dokumentācijā ir jāiekļauj šāda informācija, ciktāl pilnvarotā iestāde to ir pieprasījusi novērtēšanai:

                  —

                  iekārtas vispārīgs apraksts,

                  —

                  projekta skices un ražošanas rasējumi, kā arī sastāvdaļu, kompleksa daļu, strāvas slēgumu shēmas utt.,

                  —

                  apraksti un skaidrojumi, kas nepieciešami, lai izprastu iepriekš minēto, tostarp arī iekārtas darbību,

                  —

                  to pilnīgi vai daļēji piemēroto 5. pantā minēto standartu saraksts un to risinājumu apraksti, kas pieņemti, lai atbilstu pamatprasībām tad, ja 5. pantā minētie standarti nav piemēroti,

                  —

                  testu protokoli,

                  —

                  uzstādīšanas un lietošanas pamācības.

            Attiecīgā gadījumā, projekta dokumentācijā ir jāiekļauj šādi dokumenti:

                  —

                  apstiprinājumi, kas attiecas uz šai iekārtai pievienoto armatūru,

                  —

                  apstiprinājumi un sertifikāti, kas attiecas uz šīs iekārtas ražošanas un/vai pārbaudes un/vai uzraudzības metodēm,

                  —

                  jebkurš cits dokuments, kas ļauj pilnvarotajai iestādei uzlabot tās novērtēšanu.

      V PIELIKUMS

         PILNVAROTO IESTĀŽU VĒRTĒŠANAS OBLIGĀTIE KRITĒRIJI

      Dalībvalstu norīkotajām pilnvarotajām iestādēm jāatbilst šādiem obligātiem nosacījumiem:

                  —

                  tām ir personāls, nepieciešamie līdzekļi un iekārtas,

                  —

                  to personālam ir nepieciešamās tehniskās zināšanas un profesionālais godīgums,

                  —

                  to vadībai un tehniskajam personālam, veicot testēšanu, sastādot protokolus, izdodot sertifikātus un veicot šajā direktīvā paredzētos uzraudzības pasākumus, ir objektīva attieksme pret visām aprindām, grupām vai personām, kas tieši vai netieši saistītas ar šo iekārtu nozari;

                  —

                  personāls ievēro dienesta noslēpumus,

                  —

                  to darbiniekiem ir civiltiesiskās atbildības apdrošināšanas polises, ja vien, saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, šo apdrošināšanu nesedz valsts.

            Šā pielikuma pirmajos divos ievilkumos paredzēto nosacījumu ievērošanu ir regulāri jāpārbauda dalībvalstu kompetentajām iestādēm vai dalībvalstu norīkotām organizācijām.

      VI PIELIKUMS
      A   DAĻA

         Atceltā direktīva ar turpmāko grozījumu

      (minēta 14. pantā)

                  Padomes Direktīva 90/396/EEK
                  (OV L 196, 26.7.1990., 15. lpp.)

                  Padomes Direktīva 93/68/EEK
                  (OV L 220, 30.8.1993., 1. lpp.)

                  tikai 10. pants

            B   DAĻA

         Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai

      (minēts 14. pantā)

                  Direktīva

                  Termiņš transponēšanai

                  Piemērošanas diena

                  90/396/EEK

                  1990. gada 30. jūnijs

                  1992. gada 1. janvāris

                  93/68/EEK

                  1994. gada 30. jūnijs

                  1995. gada 1. janvāris

      VII PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Direktīva 90/396/EEK

                  Šī direktīva

                  1. panta 1. punkta ievadfrāze

                  1. panta 1. punkta pirmā daļa

                  1. panta 1. punkta pirmais un otrais ievilkums

                  1. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts

                  1. panta 2. punkts

                  1. panta 1. punkta otrā daļa

                  1. panta 3 punkts

                  1. panta 2. punkta d) apakšpunkts

                  1. panta 4. punkts

                  1. panta 3. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 1. punkts

                  2. panta 2. punkta pirmais un otrais teikums

                  2. panta 2. punkta pirmā daļa

                  2. panta 2. punkta trešais teikums

                  2. panta 2. punkta otrā daļa

                  3. un 4. pants

                  3. un 4. pants

                  5. panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmā daļa

                  5. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  5. panta 1. punkta a) apakšpunkta otrā daļa

                  5. panta 2. punkta pirmā daļa

                  5. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  5. panta 1. punkta b) apakšpunkts

                  5. panta 2. punkta pirmais teikums

                  5. panta 2. punkta otrā daļa

                  5. panta 2. punkta trešais teikums

                  5. panta 2. punkta trešā daļa

                  6. panta 1. punkta pirmās daļas pirmais teikums

                  6. panta 1. punkta pirmā daļa

                  6. panta 1. punkta pirmās daļas otrais teikums

                  6. panta 1. punkta otrā daļa

                  6. panta 1. punkta otrā daļa

                  6. panta 1. punkta trešā daļa

                  6. panta 2. punkta pirmais teikums

                  6. panta 2. punkta pirmā daļa

                  6. panta 2. punkta otrais teikums

                  6. panta 2. punkta otrā daļa

                  6. panta 2. punkta trešais teikums

                  6. panta 2. punkta trešā daļa

                  7. pants

                  7. pants

                  8. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  8. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                  8. panta 1. punkta b) apakšpunkta ievadvārdi

                  8. panta 1. punkta b) apakšpunkta ievadvārdi

                  8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais līdz ceturtais ievilkums

                  8. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) līdz iv) punkts

                  8. panta 2. un 3. punkts

                  8. panta 2. un 3. punkts

                  8. panta 4. punkta pirmās daļas pirmais teikums

                  8. panta 4. punkta pirmā daļa

                  8. panta 4. punkta pirmās daļas otrais teikums

                  8. panta 4. punkta otrā daļa

                  8. panta 4. punkta otrā daļa

                  8. panta 4. punkta trešā daļa

                  8. panta 5. punkta a) apakšpunkts

                  8. panta 5. punkta pirmā daļa

                  8. panta 5. punkta b) apakšpunkts

                  8. panta 5. punkta otrā daļa

                  8. panta 6. punkts

                  8. panta 6. punkts

                  9. līdz 12. pants

                  9. līdz 12. pants

                  13. pants

                  —

                  14. panta 1. un 2. punkts

                  —

                  14. panta 3. punkts

                  13. pants

                  —

                  14. pants

                  —

                  15. pants

                  15. pants

                  16. pants

                  I līdz V pielikums

                  I līdz V pielikums

                  —

                  VI pielikums

                  —

                  VII pielikums


title: Padomes Direktīva (1978. gada 25. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vadītāja sēdekli lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoros

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978L0764

Oficiālais Vēstnesis L 255 , 18/09/1978 Lpp. 0001 - 0039 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0044  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 13 Sējums 10 Lpp. 0005  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0044  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0032  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 13 Sējums 9 Lpp. 0032

		Padomes Direktīva(1978. gada 25. jūlijs)par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vadītāja sēdekli lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoros(78/764/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas Līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā tehniskās prasības, kurām traktoriem jāatbilst saskaņā ar valstu tiesību aktiem, attiecas arī uz vadītāja sēdekli;tā kā šīs prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras; tā kā tāpēc visām dalībvalstīm jāpieņem vienādas prasības, vai nu papildinot, vai aizstājot savus pašreizējos noteikumus, jo īpaši lai attiecībā uz katru traktora tipu varētu ieviest EEK tipa apstiprināšanas procedūru, uz kuru attiecas Padomes 1974. gada 4. marta Direktīva 74/150/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoru tipa apstiprināšanu [3];tā kā noteikumi par vadītāja sēdekli attiecas ne tikai uz to uzstādīšanu traktoros, bet arī uz sēdekļu konstrukciju; tā kā saskaņota detaļas tipa apstiprinājuma procedūra dod iespēju katrai dalībvalstij pārbaudīt atbilstību kopējām konstrukcijas un testēšanas prasībām un informēt pārējās dalībvalstis par šo testu rezultātiem, nosūtot detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju, kas sastādīta katram vadītāja sēdekļa tipam; tā kā, uzliekot EEK tipa apstiprinājuma zīmi visiem vadītāja sēdekļiem, kas ražoti saskaņā ar apstiprināto tipu, nav vajadzības pēc šo vadītāja sēdekļu tehniskām pārbaudēm citās dalībvalstīs,IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.1. pants1. Katra dalībvalsts piešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu jebkuram vadītāja sēdeklim, kas atbilst I un II pielikumā noteiktajām konstrukcijas un testēšanas prasībām.2. Dalībvalsts, kas piešķīrusi EEK tipa apstiprinājumu, veic vajadzīgos pasākumus, vajadzības gadījumā sadarbojoties ar citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai pārliecinātos, ciktāl tas ir vajadzīgs, par ražoto paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam. Šāda verifikācija ietver tikai pārbaudes uz vietas.2. pantsDalībvalstis par katru vadītāja sēdekļa tipu, ko tās apstiprina atbilstīgi 1. pantam, ražotājam vai tā pilnvarotam pārstāvim izsniedz EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi, kura atbilst II pielikuma 3.5. punktā sniegtajam paraugam.Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nepieļautu tādu zīmju lietošanu, kuru dēļ vadītāja sēdekļus, kuriem saskaņā ar 1. pantu piešķirts daļas tipa apstiprinājums, var sajaukt ar citām ierīcēm.3. pants1. Neviena dalībvalsts nedrīkst aizliegt laist tirgū vadītāja sēdekļus tādu iemeslu dēļ, kas saistīti ar to konstrukciju, ja uz tiem ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme.2. Dalībvalsts tomēr var aizliegt laist tirgū vadītāja sēdekļus, uz kuriem ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme, bet kuri konsekventi neatbilst apstiprinātajam tipam.Šī valsts tūlīt informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par veiktajiem pasākumiem, pamatojot savu lēmumu.4. pantsKatras dalībvalsts kompetentās iestādes viena mēneša laikā nosūta citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm daļas tipa apstiprinājuma sertifikātu kopiju, kura paraugs parādīts III pielikumā, aizpildot šādu sertifikātu par katru vadītāja sēdekļa tipu, ko tās apstiprina vai atsakās apstiprināt.5. pants1. Ja dalībvalsts, kas piešķīrusi EEK detaļas tipa apstiprinājumu, atklāj, ka vairāki vadītāja sēdekļi ar vienādu EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmi neatbilst tipam, ko tā apstiprinājusi, šī dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu ražoto paraugu atbilstību apstiprinātajam tipam. Šīs valsts kompetentās iestādes informē pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes par veiktajiem pasākumiem, kas nopietnas un atkārtotas neatbilstības gadījumā var ietvert arī EEK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu. Minētās iestādes tāpat rīkojas tad, ja citu dalībvalstu kompetentās iestādes tās informē par neatbilstību.2. Dalībvalstu kompetentās iestādes viena mēneša laikā informē cita citu par katru EEK detaļas tipa apstiprinājuma anulēšanu un par šāda lēmuma iemesliem.6. pantsKatrā lēmumā atteikt vai anulēt EEK detaļas tipa apstiprinājumu vadītāja sēdeklim, vai aizliegt to laist tirgū vai lietot, kurš pieņemts atbilstīgi noteikumiem, kas pieņemti, ieviešot šo direktīvu, sīki izklāsta iemeslus, uz kuriem tas pamatots. Šādus lēmumus paziņo pusei, uz ko tie attiecas, vienlaikus informējot to arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas tai pieejami saskaņā ar dalībvalstīs spēkā esošiem tiesību aktiem, un termiņiem, kas atvēlēti šādas aizsardzības izmantošanai.7. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst atteikties piešķirt EEK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu traktoram ar tā vadītāja sēdekli saistītu iemeslu dēļ, ja uz tā ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme un tā ir uzstādīta atbilstīgi IV pielikumā noteiktajām prasībām.8. pantsNeviena dalībvalsts nedrīkst aizliegt pārdot, reģistrēt, sākt lietot vai lietot jebkuru traktoru ar tā vadītāja sēdekli saistītu iemeslu dēļ, ja uz tā ir EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme un tas ir uzstādīts atbilstīgi IV pielikumā noteiktajām prasībām.9. pants1. Šajā direktīvā "lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktors" nozīmē jebkādu mehānisko transportlīdzekli ar riteņiem vai kāpurķēdēm un vismaz diviem tiltiem, kura galvenā funkcija saistīta ar tā vilces spēku un kurš īpaši konstruēts, lai vilktu, stumtu, vestu vai darbinātu noteiktus darbarīkus, mehānismus vai piekabes, kas paredzētas lietošanai lauksaimniecībā vai mežsaimniecībā. Tas var būt aprīkots kravas un pasažieru pārvadāšanai.2. Šī direktīva attiecas tikai uz 1. punktā definētajiem traktoriem, kas aprīkoti ar pneimatiskām riepām un kam ir divi tilti un maksimālais projektētais ātrums ir starp 6 un 25 km/h.10. pantsVisus grozījumus, kas jāveic, lai pielāgotu šīs direktīvas pielikumos noteiktās prasības tehnikas attīstībai, pieņem saskaņā ar Direktīvas 74/150/EEK 13. pantā paredzēto procedūru.11. pants1. Dalībvalstīs stājas spēkā noteikumi, kas ir vajadzīgi, lai 18 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas paziņošanas izpildītu tās prasības, un tās tūlīt informē par to Komisiju.2. Dalībvalstis nodrošina, ka svarīgākos tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva, dara zināmus Komisijai.12. pantsŠī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.Briselē, 1978. gada 25. jūlijāPadomes vārdā –priekšsēdētājsK. Von DOHNANYI[1] OV C 299, 12.12.1977., 61. lpp.[2] OV C 84, 8.4.1978., 11. lpp.[3] OV L 84, 28.3.1974., 10. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSDEFINĪCIJAS1. Vadītāja sēdeklis"Vadītāja sēdeklis" nozīmē vienvietīgu sēdekli, kas paredzēts vadītāja lietošanai, tam vadot traktoru.2. Sēdekļa virsma"Sēdekļa virsma" nozīmē gandrīz horizontālo sēdekļa daļu, kas balsta vadītāju, kad tas sēž.3. Atzveltne"Atzveltne" nozīmē gandrīz vertikālo sēdekļa daļu, kas atbalsta vadītāja muguru, kad tas sēž.4. Sēdekļa sānu atbalsti"Sēdekļa sānu atbalsti" nozīmē ierīces vai sēdekļa virsmas veidojumus, kas neļauj vadītājam noslīdēt uz sāniem.4.1. Sēdekļa roku balsti"Sēdekļa roku balsti" nozīmē ierīces abās sēdekļa pusēs, kas balsta vadītāja rokas, kad tas sēž.5. Sēdekļa atskaites punkts (S)"Sēdekļa atskaites punkts (S)" nozīmē punktu sēdekļa gareniskajā vidus plaknē, kurā tangenciālā plakne pie polsterētās atzveltnes apakšējās daļas krustojas ar horizontālo plakni. Šī horizontālā plakne savukārt šķērso sēdekļa virsmu 150 mm priekšā sēdekļa atskaites punktam (S) (skatīt II pielikuma 1. papildinājumu).6. Sēdekļa virsmas garums"Sēdekļa virsmas garums" nozīmē horizontālo attālumu starp sēdekļa atskaites punktu (S) un sēdekļa virsmas priekšējo malu.7. Sēdekļa virsmas platums"Sēdekļa virsmas platums" nozīmē horizontālo attālumu starp sēdekļa virsmas ārējām malām, kas perpendikulārā plaknē mērīts sēdekļa virsmas vidusplaknei.8. Pielāgošanas diapazons atbilstīgi vadītāja svaram"Pielāgošanas diapazons atbilstīgi vadītāja svaram" nozīmē diapazonu starp diviem svariem, kas atbilst atsperojuma raksturlīknes vidējām vērtībām un kas aprēķināti vieglākajam un smagākajam vadītājam.9. Atsperes gājiens"Atsperes gājiens" nozīmē attālumu no augstākā līdz zemākajam punktam atsperu sistēmā.10. Vibrācija"Vibrācija" nozīmē vadītāja sēdekļa vertikālas kustības augšup un lejup.11. Vibrācijas paātrinājums (a)"Vibrācijas paātrinājums (a)" nozīmē vibrācijas gājiena otro diferenciāli attiecībā pret laiku.12. Paātrinājuma efektīvā vērtība (aeff)"Paātrinājuma efektīvā vērtība (aeff)" nozīmē kvadrātsakni no paātrinājumu kvadrātu vidējās vērtības.13. Spektrālais jaudas blīvums (Ø)"Spektrālais jaudas blīvums (Ø)" nozīmē paātrinājuma efektīvās vērtības (aeff) kvadrāta, kas mērīts ar terciārajiem filtriem, dalījumu ar šo filtru frekvenču joslas platumu.14. Svērtais vibrācijas paātrinājums (aw)"Svērtais vibrācijas paātrinājums (aw)" nozīmē svērto vibrācijas paātrinājumu, kas noteikts ar svēršanas filtru saskaņā ar II pielikuma 2.5.3.3.5.2. punktu.15. Vibrācijas proporcija"Vibrācijas proporcija" ir svērtā vibrācijas paātrinājuma uz vadītāja sēdekļa attiecība pret svērto vibrācijas paātrinājumu, kas mērīts pie sēdekļa pamatnes saskaņā ar II pielikuma 2.5.3.3.2. punktu.16. Vibrācijas klase"Vibrācijas klase" nozīmē tādu traktoru klasi vai grupu, kam ir vienādas vibrācijas īpašības.17. A kategorijas traktors"A kategorijas traktors" nozīmē traktoru, kura īpašību dēļ to var iekļaut attiecīgajā vibrācijas klasē līdzīgu konstrukcijas īpatnību dēļ.17.1. Šiem traktoriem ir šādas īpašības:Tiltu skaits: divi.Slodzes sadalījums:priekšējais tilts : no 30 līdz 45% no traktora pašmasas,pakaļējais tilts : no 70 līdz 55% no traktora pašmasas.Riteņi: priekšējie mazāki nekā aizmugurējie (riepu rādiusu attiecība ≤ 4: 5).Riteņu platums: mazākais noregulējamais riteņu platums ir lielāks nekā 1150 mm.Piekare: pakaļējais tilts bez atsperojuma.Sēdekļa novietojums horizontālajā plaknē: starp pakaļējo tiltu un traktora smaguma centru.17.2. A kategorijas traktorus sīkāk iedala divās klasēsI klase: pašmasa no 1400 kg līdz 3600 kg.II klase: pašmasa no 3600 kg līdz 5000 kg.18. Standarta traktors"Standarta traktors" nozīmē traktoru, kuram ir specifiskās vibrācijas īpašības, kas vajadzīgas, lai uzrādītu nominālās vērtības sēdekļa stenda testēšanai, kuras paredzētas attiecīgajai traktoru vibrācijas klasei.18.1. Vertikālo svārstību paātrinājuma spektrālajam jaudas blīvumam pie standarta traktora sēdekļa pamatnes jāatbilst II pielikuma 9. un 10. papildinājuma nosacījumiem.18.2. Standarta traktoram, ar noteikumu, ka ievērotas 18.1. punkta prasības, jāatbilst prasībām, kas noteiktas tabulā:| I klase | II klase | Pielaides |Pašmasa (kg) | 3040 | 4750 | ± 5 % |—priekšējais tilts (kg) | 1300 | 1830 | ± 5 % |—pakaļējais tilts (kg) | 1740 | 2920 | ± 5 % |Priekšējās riepas | 7,50–18 | 12,4/11–28 | |Aizmugurējās riepas | 16,9/14–34 | 16,9/14–38 | |Spiediens priekšējās riepās (bar) | 2,0 | 1,5 | + 0,1 bar |Spiediens aizmugurējās riepās (bar) | 1,1 | 1,3 | + 0,1 bar |Riteņu bāze (mm) | 2125 | 2590 | ± 10 % |--------------------------------------------------II PIELIKUMSUZBŪVES UN TESTĒŠANAS PRASĪBAS – NOSACĪJUMI EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA UN ZĪMES PIEŠĶIRŠANAI1. VISPĀRĪGAS PRASĪBAS1.1. Vadītāja sēdeklim jābūt konstruētam tā, lai nodrošinātu vadītājam ērtu stāvokli, vadot un manevrējot traktoru, un lai sniegtu viņam vislielāko iespējamo aizsardzību veselības un drošības ziņā.1.2. Sēdeklim jābūt regulējamam garenvirzienā un vertikālā virzienā bez instrumentiem.1.3. Sēdeklim jābūt konstruētam tā, lai tas mazinātu triecienus un vibrāciju. Tāpēc tam jābūt ar labu atsperojumu, labu vibrācijas absorbēšanas spēju un jāsniedz pietiekams atbalsts mugurai un sāniem.Sānu atbalstu uzskata par piemērotu, ja sēdeklis ir konstruēts tā, ka tas neļauj vadītāja ķermenim slīdēt uz sāniem.1.3.1. Sēdeklim jābūt pielāgojamam vadītājiem ar dažādu svaru. Jebkurš pielāgojums, kas vajadzīgs, lai izpildītu šo prasību, jāveic bez instrumentiem.1.4. Sēdekļa virsmai, atzveltnei, sānu balstiem un – ja tādi ir – noņemamiem, salokāmiem vai stingri piestiprinātiem roku balstiem jābūt polsterētiem.1.5. Sēdekļa atskaites punkts (S) jāaprēķina tā, kā aprakstīts II pielikuma 1. papildinājumā.1.6. Ja vien nav paredzēts citādi, mērījumiem un pielaidēm jāatbilst šādām prasībām:1.6.1 attiecīgo mērījumu rezultāti jāizsaka veselās vienībās, vajadzības gadījumā noapaļojot līdz tuvākajai veselajai vienībai;1.6.2. instrumentiem, ko lieto mērīšanai, jābūt tādiem, lai izmērīto lielumu varētu noapaļot līdz tuvākajai veselajai vienībai, un tiem jābūt precīziem šādās pielaižu robežās:- garumam: ± 0,5 %,- leņķa mērījumiem: ± 1°,- traktora masas noteikšanai: ± 20 kg,- riepu spiediena mērījumiem: ± 0,1 bar;1.6.3. visiem datiem, kas attiecas uz izmēriem, ir atļauta ± 5 % pielaide.1.7. Sēdekļiem jāveic šādi testi, kas vienam un tam pašam sēdekļa eksemplāram jāveic turpmāk izklāstītajā secībā:1.7.1. atsperojuma īpašību noteikšana un diapazona noteikšana pielāgojumam vadītāja svaram;1.7.2. sāniskās stabilitātes noteikšana;1.7.3. vertikālās vibrācijas noteikšana.1.8. Ja sēdekli izgatavo tā, ka tas var griezties ap vertikālu asi, testus veic ar sēdekli, kas vērsts uz priekšu un nostiprināts tādā stāvoklī, ka tas ir paralēls traktora garenasij.1.9. Sēdeklim, ar kuru veic minētos testus, jābūt tādām pašām īpašībām attiecībā uz konstrukciju un piestiprināšanu kā sērijveidā ražotiem sēdekļiem.1.10. Pirms veic testus, ražotājam jāveic sēdekļa iebraukšana.1.11. Testa laboratorijai jāsagatavo testa ziņojums, kas apstiprina to, ka sēdeklis ir izturējis visus norādītos testus bez bojājumiem, un sniedz ziņas par sēdekļa vibrācijas īpašībām.1.12. Sēdekļi, kas testēti kā I klases traktoru sēdekļi, ir derīgi tikai šīs klases traktoriem; turpretim sēdekļi, kas testēti kā II klases traktoru sēdekļi, ir derīgi I un II klases traktoriem.2. ĪPAŠAS PRASĪBAS2.1. Sēdekļa virsmas izmēri2.1.1. Sēdekļa virsmas garumam, mērot paralēli sēdekļa gareniskajai viduslīnijai 150 mm no tās, jābūt 400 ± 50 mm (sk. zīmējumu turpmāk).2.1.2. Sēdekļa virsmas platumam, mērot perpendikulāri sēdekļa gareniskajai viduslīnijai 150 mm priekšā sēdekļa atskaites punktam (S) un ne vairāk kā 80 mm virs tā, jābūt vismaz 450 mm (sk. zīmējumu turpmāk).2.1.3. Tādu sēdekļu virsmas garumu un platumu, kas paredzēti traktoriem, kuru pakaļējo riteņu minimālais platums nepārsniedz 1150 mm, var samazināt, ja traktora konstrukcija neļauj ievērot 2.1.1. un 2.1.2. punkta prasības, un konkrēti – ne vairāk kā 300 mm garumam un ne vairāk kā 400 mm platumam.2.2. Atzveltnes novietojums un slīpums2.2.1. Sēdekļa atzveltnes augšējai malai jābūt vismaz 260 mm virs sēdekļa atskaites punkta (S) (sk. zīmējumu turpmāk).2.2.2. Sēdekļa atzveltnes slīpumam jābūt 10 ± 5° (sk. zīmējumu turpmāk).2.3. Sēdekļa virsmas slīpums2.3.1. Noslogota sēdekļa spilvena slīpumam uz aizmuguri (sk. leņķi α zīmējumā turpmāk) jābūt no 3 līdz 12° attiecībā pret horizontāli, mērot ar noslogojuma ierīci saskaņā ar pielikuma 1. papildinājumu.2.4. Sēdekļa regulēšana (sk. zīmējumu turpmāk)2.4.1. Sēdeklim jābūt regulējamam garenvirzienā vismaz šādā intervālā:- 150 mm traktoriem, kuru pakaļējo riteņu minimālais platums ir lielāks nekā 1150 mm,- 60 mm traktoriem, kuru pakaļējo riteņu minimālais platums ir 1150 mm vai mazāks.2.4.2. Sēdeklim jābūt regulējamam vertikālā virzienā vismaz šādā intervālā:- 60 mm traktoriem, kuru pakaļējo riteņu minimālais platums ir lielāks nekā 1150 mm,- 30 mm traktoriem, kuru pakaļējo riteņu minimālais platums ir 1150 mm vai mazāks.+++++ TIFF +++++2.5. Sēdekļa testi2.5.1. Tests atsperojuma īpašību noteikšanai un pielāgojuma regulēšanas diapazona noteikšanai atkarībā no vadītāja svara2.5.1.1. Atsperojuma sistēmas īpašības nosaka ar statisku testu. Tas jāveic, pielāgojot sēdekli vadītājam, kura svars ir 50 kg, un vadītājam, kura svars ir 120 kg.Sēdekļa pielāgojuma diapazona robežas atkarībā no vadītāja svara nosaka, ņemot vērā atsperojuma sistēmas īpašības.2.5.1.2. Sēdekli uzstāda uz testu stenda vai traktora, un tam uzliek slodzi vai nu tieši, vai ar īpašu ierīci; šis svars nedrīkst atšķirties no nominālās slodzes vairāk kā par 5 kg. Tas, par cik ir saspiesta atsperojuma sistēma, jāizmēra ar precizitāti, kas nav mazāka par ± 1 mm. Slodze jāuzliek saskaņā ar 1. papildinājuma 3. iedaļā noteikto procedūru.2.5.1.3. Jāuzzīmē pilnīga raksturlīkne, kas attēlo atsperojuma sistēmas deformāciju, no nulles noslogojuma līdz maksimālajam noslogojumam un atpakaļ līdz nullei. Svara gradācijas, ar kurām mēra atsperojuma sistēmas deformāciju, nedrīkst pārsniegt 100 N; jāatzīmē vismaz astoņi mērījumu punkti apmēram vienādos intervālos atsperojuma sistēmas ceļā. Par maksimālā noslogojuma punktu uzskata vai nu punktu, kurā vairs nav iespējams reģistrēt tālāku atsperes deformāciju, vai 1500 N slodzi. Pēc tam, kad uzlikts vai noņemts svars, atsperojuma sistēmas vertikālā deformācija jāmēra 200 mm priekšā sēdekļa atskaites punktam (S); pēc svara uzlikšanas vai noņemšanas sēdeklim jāļauj atgriezties miera stāvoklī.2.5.1.4. Attiecībā uz sēdekļiem, kam nav noteiktas svara pielāgojuma robežas, jāizvēlas tādas vērtības, lai:2.5.1.4.1. vieglākajam vadītājam – sēdeklis atgrieztos līdz atsperes gājiena augšējam punktam, kad noņem svaru; un2.5.1.4.2. smagākajam vadītājam – 1500 N slodze nospiestu sēdekli līdz zemākajam atsperes gājiena punktam.2.5.1.4.3. Tādējādi pielāgojuma diapazons, kas noteikts, izmantojot 2.5.1.4.1. un 2.5.1.4.2. punktā noteikto svaru, jāuzskata par lielāku, nekā diapazons, kas ir obligāts saskaņā ar 3.1.1. punktu.2.5.1.4.4. Ja sēdeklis aprīkots ar pakāpeniski maināmu apakšējo atsperes atduri, atsperes gājiena zemāko punktu (sk. I pielikuma 9. iedaļu) var definēt kā stāvokli, kuru sēdeklis ieņem ar 1000 N lielu svaru, kad tas noregulēts vieglākajam vadītājam.2.5.1.5. Atsperojuma sistēmas viduspunkts ir stāvoklis, kuru sēdeklis ieņem, kad tas ir nospiests par pusi atsperojuma sistēmas gājiena.2.5.1.6. Tā kā atsperojuma sistēmas raksturlīknes parasti ir histerēzes cilpas, svars jānosaka, novelkot caur cilpu centra līniju (sk. I pielikuma 8. iedaļu un II pielikuma 2. papildinājuma A un B iedaļu).2.5.1.7. Lai noteiktu pielāgojuma diapazona robežas atkarībā no vadītāja svara, A un B iedaļas vērtības (sk. 2. papildinājumu), kas noteiktas saskaņā ar 2.5.1.6. punktu, jāreizina ar 1,3.2.5.2. Tests sāniskās stabilitātes noteikšanai2.5.2.1. Sēdeklis jānoregulē maksimāli pieļaujamajam vadītāja svaram un jāsavieno ar testu stendu vai traktoru tā, lai tā pamatplāksne balstītos uz nostiprinātas plāksnes (testu stenda), kas nav mazāks par pašu pamatplāksni.2.5.2.2. Sēdekļa virsmai vai spilvenam uzliek 1000 N lielu slodzi. Tā jāuzliek punktā, kas atrodas 200 mm priekšā sēdekļa atskaites punktam (S) un pēc kārtas katrā pusē 150 mm no sēdekļa simetrijas plaknes.2.5.2.3. Uzliekot svaru, sēdekļa virsmas sāniskā slīpuma leņķi izmēra sēdekļa horizontālā un vertikālā regulējuma galējos stāvokļos. Paliekošā deformācija svara uzlikšanas punkta tiešā tuvumā nav jāņem vērā.2.5.3. Tests vibrācijas noteikšanaiSēdekļa vibrāciju nosaka testos testu stendā vai uz standarta celiņa atkarībā no tā, vai sēdeklis paredzēts A kategorijas vai B kategorijas traktoru klasei (klasēm).2.5.3.1. Testi uz testu stenda2.5.3.1.1. Testu stendam jāimitē vertikālās vibrācijas vadītāja sēdekļa piestiprinājuma vietā.Vibrācijas rada ar elektrohidraulisku ierīci. Par nominālajām vērtībām jāizmanto vai nu vērtības, kas norādītas 4. un 5. papildinājumā attiecīgajai traktoru klasei, vai divkārši integrēti paātrinājuma signāli, kas reģistrēti pie tāda B kategorijas traktora sēdekļa stiprinājuma, kas ar 12 ± 0,5 km/h ātrumu virzās pa 2.5.3.2.1. punktā definēto standarta celiņu. Vibrācijas jānovada uz platformu, kas pēc izmēriem aptuveni atbilst vadītāja kabīnei traktorā. Vibrāciju ģenerēšanai jāizmanto nepārtraukts divkāršs nominālo vērtību atkārtojums vai divkārši integrēto paātrinājuma signālu atkārtojums, kuri reģistrēti pie tāda B kategorijas traktora sēdekļa stiprinājuma, kas virzās pa standarta celiņu. Mērījumus nedrīkst veikt pirmajā nominālo vērtību vai paātrinājuma signālu reizē.2.5.3.1.2. Bez stiprinājuma testējamam sēdeklim uz platformas jābūt stūrei un kāju paliktnim. Tās veidojumam jābūt tādam, kā parādīts 6. papildinājumā.2.5.3.1.3. Testu stendam jābūt ar augstu noturību pret lieci un vērpi, un tā gultņiem un vadotnēm nedrīkst būt lielākas atstarpes, nekā tehniski vajadzīgs. Ja platforma balstās uz vibrējošas sviras, izmēram R jābūt vismaz 2000 mm (sk. 6. papildinājumu).Testu stendam ar uzliktu 150 kg masu jāspēj imitēt sinusoīdas svārstības, kā parādīts 7. pielikumā.2.5.3.2. Testi uz standarta celiņa2.5.3.2.1. Celiņu veido divas paralēlas joslas, kas izvietotas atbilstīgi traktora riteņu platumam. Virsmu var veidot no līdzeni noklāta betona vai no koka vai betona klučiem, kas izvietoti pamatstruktūrā. Katras joslas virsmu definē ar pacēluma koordinātām attiecībā pret pamata līniju; šīs koordinātas parādītas tabulās 3. papildinājumā. Celiņa pacēlumi noteikti ik pa 16 cm katras joslas garumā.Celiņam jābūt stingri nostiprinātam zemē, un attālums starp joslām visā to garumā drīkst svārstīties tikai nedaudz; traktora riteņiem jābūt pilnīgi atbalstītiem visu laiku. Ja joslas ir veidotas no klučiem, tiem jābūt no 6 līdz 8 cm bieziem un attālumam starp to centriem jābūt 16 cm.Standarta celiņa garumam jābūt 100 m. Mērījumi jāsāk, tiklīdz traktora aizmugurējā tilta ass ir perpendikulāra celiņa punktam D = 0, un jābeidz, tiklīdz traktora priekšējā tilta ass ir perpendikulāra testa celiņa punktam D = 100 (sk. tabulu II pielikuma 3. papildinājumā).2.5.3.2.2. Novadītās vertikālās vibrācijas nosaka, braucot ar 12 ± 0,5 km/h ātrumu.Paredzētais ātrums jāuztur, nelietojot bremzes. Vibrācijas jāmēra uz sēdekļa un punktā, kur sēdeklis ir piestiprināts pie traktora, ar vieglu un ar smagu vadītāju.Ātrums 12 km/h jāsasniedz, šķērsojot ieskriešanās celiņu. Šā ieskriešanās celiņa virsmai jābūt līdzenai un jāpiekļaujas standarta celiņam bez līmeņa pārmaiņām.2.5.3.2.3. Sēdeklis jānoregulē atbilstīgi vadītāja svaram saskaņā ar ražotāja norādījumiem.2.5.3.2.4. Traktors jāaprīko ar aizsargrāmi un/vai kabīni, ja vien tas nav tāda tipa traktors, kam šis aprīkojums nav obligāts. Uz tā nedrīkst būt nekāds papildu aprīkojums. Turklāt uz riteņiem vai šasijas nedrīkst būt balasts, un riepās nedrīkst būt šķidrums.2.5.3.2.5. Riepām, ko lieto testos, jābūt standarta izmēra un slāņojuma, kā noteikts ražotāja norādījumos. Protektora dziļumam jābūt ne mazākam kā 65 % no jauna protektora dziļuma.2.5.3.2.6. Riepu sānu malas nedrīkst būt bojātas. Spiedienam riepās jāatbilst riepu ražotāja ieteikto standarta spiedienu aritmētiskajam vidējam lielumam. Riteņu platumam jāatbilst tādam platumam, ko lieto parastos darba apstākļos traktora modelim, uz kura uzstādīts sēdeklis.2.5.3.2.7. Mērījumi pie sēdekļa pamatnes un uz sēdekļa jāveic viena un tā paša brauciena laikā.Lai izmērītu un reģistrētu vibrācijas, lieto akselometru, mērījumu pastiprinātāju un magnētiskās lentes ierakstītāju vai tieši nolasāmu vibrāciju mēraparātu. Šo instrumentu specifikācijas noteiktas no 2.5.3.3.2. līdz 2.5.3.3.6. punktam.2.5.3.3. Specifikācijas testiem uz celiņa un testu stendā2.5.3.3.1. Vadītāja svarsTesti jāveic ar diviem vadītājiem: vienu ar kopējo masu 55 kg (± 10 %), no kuriem ne vairāk kā 5 kg var nest svara jostā; otru ar masu 98 kg (± 10 %), ar ne vairāk kā 8 kg jostā.2.5.3.3.2. Akselometra novietojumsLai izmērītu vibrācijas, ko saņem vadītājs, akselometru nostiprina uz cietas un līdzenas plāksnes ar diametru 250 ± 50 mm, kuras centrālajai daļai līdz 75 mm diametram jābūt cietai, un tajā jābūt cietai aizsargierīcei, lai pasargātu akselometru. Šī plāksne jānovieto sēdekļa virsmas vidū starp sēdekli un vadītāju, un tai jābūt apmēram 20 mm biezam dabīgas vai sintētiskas putu gumijas pārklājumam.Lai izmērītu vibrācijas pie sēdekļa pamatnes, akselometrs jānostiprina pie šīs pamatnes punktā, kas atrodas ne tālāk kā 100 mm no traktora gareniskās vidus plaknes un neatrodas ārpus sēdekļa virsmas vertikālas projekcijas uz traktora.2.5.3.3.3. Vibrācijas paātrinājuma mērīšanaAkselometram un ar to saistītajam pastiprināšanas un reģistrēšanas aprīkojumam jāreaģē uz vibrācijām, kuru efektīvā vērtība ir 0,05 m/s2, un jāspēj izmērīt vibrācijas, kuru efektīvā vērtība ir 5 m/s2 un jaudas maksimuma koeficients (maksimuma attiecība pret efektīvo vērtību) ir 3, bez izkropļojumiem un ar maksimālo kļūdu ± 2,5 % frekvenču diapazonā no 1 Hz līdz 80 Hz.2.5.3.3.4. Magnētiskās lentes rakstītājsJa lieto lentes rakstītāju, tā maksimālajai reproducēšanas kļūdai jābūt ± 3,5 % frekvenču diapazonā no 1 Hz līdz 80 Hz, ieskaitot lentes ātruma maiņu, atkārtoti reproducējot analīzes nolūkos.2.5.3.3.5. Vibrāciju mēraparāts2.5.3.3.5.1. Vibrācijas virs 10 Hz var neņemt vērā. Tāpēc ir pieļaujams pirms mēraparāta pieslēgt zemas caurlaides filtru ar 10 Hz robežfrekvenci un 12 dB vājinājumu uz oktāvu.2.5.3.3.5.2. Šajā instrumentā jāiekļauj elektroniska izsvēršanas ierīce starp devēju un integrētāju ierīci. Filtram jāatbilst 8. papildinājumā parādītajai līknei, un kļūdas robežai jābūt ± 0,5 dB 2-4 Hz frekvenču joslā un ± 2 dB pārējās frekvencēs.2.5.3.3.5.3. Elektroniskajai mērierīcei jāspēj uzrādīt vai nu:- svērtā vibrācijas paātrinājuma (aw) kvadrāta integrāli (I) testa laikam (T)I =dt- vai šā integrāļa kvadrātsakni,- vai tieši svērtā vibrācijas paātrinājuma efektīvo vērtību (aweff)a=I/T =Šādi aprēķinātai svērtā paātrinājuma efektīvās vērtības vispārējai neprecizitātei jābūt ± 5 % robežās.2.5.3.3.6. KalibrācijaVisi instrumenti regulāri jākalibrē.2.5.3.3.7. Vibrācijas testu izvērtēšana2.5.3.3.7.1. Katra vibrācijas testa laikā jānosaka svērtais vibrācijas paātrinājums visam testa laikam ar tiešā nolasījuma vibrācijas mēraparātu, kas aprakstīts 2.5.3.3.5. punktā.2.5.3.3.7.2. Ziņojumā jānorāda koriģētā sēdekļa vibrācijas paātrinājuma vidējā aritmētiskā vērtība vieglam vadītājam un arī koriģētā sēdekļa vibrācijas paātrinājuma vidējā aritmētiskā vērtība smagam vadītājam. Testa ziņojumā jābūt arī svērtā vibrācijas paātrinājuma uz vadītāja sēdekļa attiecībai pret paātrinājumu, kas mērīts pie sēdekļa pamatnes. Šo attiecību norāda līdz otrajam ciparam aiz komata.2.5.3.3.7.3. Jāizmēra un ziņojumā jānorāda apkārtējās temperatūras diapazons testu laikā.2.5.4. Vibrācijas testi, kas traktoru sēdekļiem jāveic atkarībā no to paredzētā lietojuma2.5.4.1. Sēdeklim, ko paredzēts izmantot A kategorijas klases (klašu) traktoros, jāveic testi uz vibrācijas stenda, izmantojot attiecīgos nominālās vērtības signālus.2.5.4.2. Sēdeklim, ko paredzēts izmantot kāda B kategorijas tipa traktoros, jāveic testi uz standarta celiņa ar attiecīgā tipa traktoru. Tomēr var veikt arī simulācijas testu, izmantojot nominālās vērtības signālu, kas atbilst paātrinājuma līknei, kura noteikta standarta celiņa testā tam traktoru tipam, kam paredzēts sēdeklis.2.5.4.3. Sēdeklim, kas paredzēts tikai noteiktam A kategorijas tipam, arī var veikt testus saskaņā ar 2.5.4.2. punkta prasībām. Šādā gadījumā daļas tipa apstiprinājumu piešķir tikai tam traktoru tipam, kuram paredzēts sēdeklis.2.5.5. Procedūra sēdekļu vibrācijas noteikšanai A kategorijas traktoriem paredzētiem sēdekļiem2.5.5.1. Standarta traktora reakciju uz vibrācijām, kas ir izšķirīgais faktors vadītāja sēdekļa testos, definē ar vertikālā paātrinājuma spektrālo jaudas blīvumu (9. un 10. papildinājums), ko reģistrē pie standarta traktora sēdekļa pamatnes brauciena laikā pa standarta celiņu saskaņā ar 2.5.3.2. punkta prasībām.2.5.5.2. Vērtībai awB, kas faktiski parādās pie sēdekļa pamatnes mērījuma brauciena laikā, jābūt šādās robežās:I klases standarta traktoriem:a= no 1,9 līdz 2,2 m/sa= no 1,6 līdz 1,8 m/s2a= 2,05 m/s2 I klasei,a= 1,7 m/s2 II klasei,paātrinājumu aws, kas mērīts uz vadītāja sēdekļa, koriģējot saskaņā ar vienādojumu:a= awB2.5.5.3. Ja testus veic uz stenda, nominālās vērtības signāli sēdekļa pamatnes vertikālo vibrāciju ģenerēšanai jānosaka, divkārt integrējot paātrinājuma signālus, kas reģistrēti pie sēdekļa pamatnes, uz standarta celiņa izmēģinot I vai II klases standarta traktorus. Šie nominālās vērtības signāli uzrādīti 4. un 5. papildinājumā.Testu stends jānoregulē tā, ka sēdekļa pamatne ir pakļauta svērtam paātrinājumama= 1,9 līdz 2,2 m/sA kategorijas I klases traktoriem una= 1,6 līdz 1,8 m/sA kategorijas II klases traktoriem.Jānosaka awB vērtība, kas faktiski novērojama pie sēdekļa pamatnes. Ja vērojama novirze no šādām atsauces vērtībām:a= 2,05 m/sA kategorijas I klases traktoriem,a= 1,7 m/sA kategorijas II klases traktoriem,paātrinājums aws, kas mērīts uz vadītāja sēdekļa, jākoriģē saskaņā ar šādu vienādojumu:a= awB2.5.5.4. Testiem uz stenda jāpiemēro 2.5.3.1. punkta prasības, un vibrācijas jāģenerē saskaņā ar 2.5.5.2. punkta prasībām.Katram no 2.5.3.3.1. punktā minētajiem diviem vadītājiem 28 sekundes jāmēra svērtais vibrācijas paātrinājums uz sēdekļa. Mērījumi jāsāk ar nominālās vērtības signālu, kas atbilst t = 0 sekundēm, un jābeidz ar nominālās vērtības signālu, kas atbilst t = 28 sekundēm (sk. II pielikuma 4. un 5. papildinājumu). Jāveic vismaz divas testu kārtas. Izmērītās vērtības nedrīkst atšķirties no aritmētiskā vidējā vairāk kā par ± 5 %.2.5.6. Procedūra, ko lieto sēdekļa vibrācijas noteikšanai B kategorijas traktoriem paredzētiem sēdekļiem2.5.6.1. Saskaņā ar 2.5.4.2. punkta prasībām sēdekļa vibrācijas testi nav attiecināmi uz traktoru grupu vai klasi, bet gan tikai uz traktoru tipu, kuram attiecīgais sēdeklis ir paredzēts.2.5.6.2. Standarta celiņa tests jāveic saskaņā ar 2.5.3.2. un 2.5.3.3. punkta prasībām. Šādā gadījumā vibrācijas paātrinājums, kas mērīts uz vadītāja sēdekļa (aws) nav jākoriģē un tādējādi ir vienāds ar atsauces vērtībua.2.5.6.3. Testi uz testu stenda jāveic saistībā ar standarta celiņa testiem saskaņā ar 2.5.3.1. un 2.5.3.3. punkta prasībām.Nominālās vērtības vibrācijas stenda piedziņas agregātam jānosaka, divkārši integrējot vibrācijas kustības paātrinājuma signālu, kas reģistrēts saskaņā ar 2.5.3.1.1. punktu.2.5.6.4. Nosakot nominālās vērtības, kas iegūtas saskaņā ar 2.5.6.3. punktu, svērtais vibrācijas paātrinājums (awp), kas reģistrēts uz stenda pie sēdekļa pamatnes, nedrīkst vairāk kā par ± 10 % atšķirties no vērtības (awF), kas reģistrēta uz standarta celiņa saskaņā ar 2.5.6.3. punkta (pirmās daļas) prasībām. Ja vērojama novirze no vērtības (awF), kas reģistrēta pie sēdekļa pamatnes testa braucienā, svērtais vibrācijas paātrinājums, kas mērīts uz vadītāja sēdekļa testu stendā, jākoriģē šādi:a= aKatrs tests stendā jāveic divreiz. Izmērītās vērtības nedrīkst atšķirties no aritmētiskā vidējā vairāk kā par ± 5 %.3. EEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA UN MARĶĒŠANAS PRASĪBAS3.1. Vajadzīgie nosacījumi EEK detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanai sēdeklimLai sēdeklim piešķirtu EEK detaļas tipa apstiprinājumu, tam, papildus iepriekš izklāstīto prasību izpildei, jāatbilst šādiem nosacījumiem:3.1.1. pielāgošanas diapazonam atkarībā no vadītāja svara jābūt vismaz no 50 līdz 120 kg;3.1.2. slīpuma leņķa maiņa, kas mērīta sāniskās stabilitātes testā, nedrīkst pārsniegt 5°;3.1.3. neviena no abām vērtībām, kas aprakstītas 2.5.3.3.7.2. punktā, nedrīkst pārsniegt 1,25 m/s2.3.2. EEK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikums3.2.1. EEK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu var iesniegt tirdzniecības nosaukuma vai preču zīmes īpašnieks vai viņa pilnvarots pārstāvis.3.2.2. Katram vadītāja sēdekļa tipam līdz ar pieteikumu jāiesniedz:3.2.2.1. īss tehnisks apraksts, kurā konkrēti norādīts traktora tips, kam sēdeklis paredzēts;3.2.2.2. rasējumi trīs eksemplāros, kuri ir pietiekami sīki, lai varētu atpazīt sēdekļa tipu, un kuros parādīti visi tā izmēri, svars, atsperojuma sistēma un piestiprināšanas veids;3.2.2.3. vismaz viens sēdeklis;3.2.2.4. viens traktors (vajadzības gadījumā), kas pārstāv to traktoru tipu, kam sēdeklis paredzēts.3.3. Uzraksti3.3.1. Uz sēdekļa, kas iesniegts EEK detaļas tipa apstiprināšanai, jābūt skaidri salasāmi un neizdzēšami uzrakstītam pieteikuma iesniedzēja tirdzniecības nosaukumam vai preču zīmei.3.3.2. Uz katra sēdekļa jābūt paredzētai vietai, kas ir pietiekami liela EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmei; šī vieta jāparāda 3.2.2.2. punktā minētajos rasējumos.3.4. EEK detaļas tipa apstiprinājums3.4.1. Ja saskaņā ar 3.2. punktu iesniegtais sēdeklis atbilst 3.1. un 3.3. punkta prasībām, piešķir EEK detaļas tipa apstiprinājumu un daļas tipa apstiprinājuma numuru.3.4.2. Šo numuru nepiešķir nevienam citam sēdekļa tipam.3.5. Marķējums3.5.1. Uz katra sēdekļa, kas atbilst saskaņā ar šo direktīvu apstiprinātam tipam, jābūt EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmei.3.5.2. Šo zīmi veido:3.5.2.1. četrstūris, kurā ierakstīts mazais burts "e" un tās dalībvalsts atšķirības zīme, kura piešķīrusi daļas tipa apstiprinājumu:1 Vācijai,2 Francijai,3 Itālijai,4 Nīderlandei,6 Beļģijai,11 Apvienotajai Karalistei,13 Luksemburgai,18 Dānijai,IRL Īrijai;3.5.2.2. EEK detaļas tipa apstiprinājuma numurs, kas atbilst EEK detaļas tipa apstiprinājuma sertifikāta numuram, kurš izdots šā tipa sēdeklim – zem četrstūra tā tuvumā; un3.5.2.3. virs četrstūra tā tuvumā – norāde uz A kategorijas traktoru tipu, kam paredzēts sēdeklis. Tā jāparāda šādi:- A kategorijas I klases traktoriem: I,- A kategorijas I un II klases traktoriem: I un II.Ja virs četrstūra nav norādes, sēdeklis ir paredzēts B kategorijas traktoriem.3.5.3. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīme jāuzliek uz sēdekļa tā, lai tā būtu neizdzēšama un skaidri salasāma arī tad, kad sēdeklis ir uzstādīts uz traktora.3.5.4. EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmes paraugs parādīts 11. papildinājumā.3.5.5. Šīs zīmes dažādo daļu izmēri nedrīkst būt mazāki kā minimālie izmēri, kas parādīti 11. papildinājumā.--------------------------------------------------III PIELIKUMSEEK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTA PARAUGS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------IV PIELIKUMSPRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ VADĪTĀJA SĒDEKĻA UZSTĀDĪŠANU TRAKTORA EEK TIPA APSTIPRINĀŠANAI1. Uz katra vadītāja sēdekļa jābūt EEK detaļas tipa apstiprinājuma zīmei, un tam jāatbilst šādām uzstādīšanas prasībām:1.1. vadītāja sēdeklim jābūt uzstādītam tā, lai1.1.1. vadītājam nodrošinātu ērtu stāvokli traktora vadīšanai un manevrēšanai;1.1.2. sēdeklim būtu viegli piekļūt;1.1.3. vadītājs, sēžot parastajā vadīšanas stāvoklī, varētu viegli aizsniegt dažādas vadības sviras, kas varētu būt jāiedarbina darba laikā;1.1.4. neviena sēdekļa vai traktora daļa neradītu vadītājam draudus gūt grieztas brūces vai nobrāzumus;1.1.5. ja sēdeklis ir regulējams tikai garenvirzienā vai augstumā, tā simetrijas plaknei jāsakrīt vai jābūt paralēlai ar traktora garenisko vidus plakni;1.1.6. ja sēdeklis konstruēts tā, lai tas varētu griezties ap vertikālo asi, jābūt iespējai to fiksēt visos vai dažos noteiktos stāvokļos, jebkurā gadījumā – stāvoklī, kas minēts 1.1.5. punktā.2. EEK tipa apstiprinājuma turētājs var pieprasīt, lai šo apstiprinājumu paplašina, attiecinot arī uz citiem sēdekļu tipiem. Kompetentās iestādes var piešķirt šādu paplašinājumu ar šādiem nosacījumiem:2.1. jaunais sēdekļa tips ir saņēmis EEK detaļas tipa apstiprinājumu;2.2. tas ir konstruēts uzstādīšanai tajā traktoru tipā, kuram pieprasīts EEK tipa apstiprinājuma paplašinājums;2.3. tas uzstādīts tādā veidā, ka atbilst šajā pielikumā minētajām uzstādīšanas prasībām.3. Sēdekļiem, kas paredzēti traktoriem, kuru pakaļējo riteņu minimālais platums ir 1150 mm, var būt šādi minimālie sēdekļa virsmas garuma un platuma izmēri:- sēdekļa virsmas garums: 300 mm,- sēdekļa virsmas platums: 400 mm.Šis noteikums ir piemērojams tikai tad, ja paredzētos sēdekļa virsmas garuma un platuma lielumus (t. i., attiecīgi 400 ± 50 mm un 450 mm) nav iespējams ievērot traktora konstrukcijas dēļ.4. EEK tipa apstiprinājuma sertifikātam attiecībā uz katru piešķirto vai atteikto tipa apstiprinājumu vai tipa apstiprinājuma attiecinājumu pievieno sertifikātu, kas atbilst V pielikumā parādītajam paraugam.--------------------------------------------------V PIELIKUMSPIELIKUMS TRAKTORA EEK TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTAM ATTIECĪBĀ UZ VADĪTĀJA SĒDEKLI(4. panta 2. punkts un 10. pants Padomes 1974. gada 4. marta Direktīvā 74/150/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz vadītāja sēdekli lauksaimniecības vai mežsaimniecības riteņtraktoros)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------